prot · GY09111 · 2011-06-08 00:00:00 — Runt omkring kan ormen sno, så han blir ett finfint O. Detta är förmodligen det sista jag kommer att komma ihåg när jag hamnar på långvården, för det sitter där, inpräntat. När du öppnar en bok öppnar du porten till hemligheternas hus. Det är världen som finns där inne. Där inne finns allt det som gör livet större. Där inne finns allt som gör världen mindre. Där inne finns också någons drömmar, skratt och hopp. Där finns kanske också någons sorg, gråt och saknad. Allt finns i böckerna. När vi läser blir vi medskapande på ett alldeles särskilt sätt. Vi förvandlar dessa tecken till bilder som sedan får liv i vårt inre, och vi växer som människor. Vi ser läsandet och tillgången till böcker som en självklarhet, men när vi blickar ut över världen märker vi att det inte är så för alla. Fattigdomen och analfabetismen är en olycklig kombination för alltför många jorden runt. Läskunnighet är också en förutsättning för demokrati. Men det finns också många här i , i vårt samhälle, som av olika anledningar inte har samma tillgång till böcker och läsande som vore önskvärt. Det finns väldigt mycket att göra, och vi försöker efter bästa förmåga att skapa förutsättningar också för de grupper som har en bit fram till boken. Det har redan nämnts en del projekt för mig, pappa, vägkrogsbiblioteken, arbetsplatsbibliotek och böcker på minoritetsspråken. Här intar det kurdiska i en särställning. En bok för alla vill vi ge utökade resurser. Man har ett nätverk som når långt in i befolkningen. Litteraturens ställning i skolan är viktig, från förskola till gymnasium, liksom KB:s samordnande roll. Man har en nationell överblick och kan samordna alla bibliotek, både de nationella och de som sorterar under länen. Biblioteken tillhör grundvalarna i ett demokratiskt samhälle. De är vår gemensamma kunskapskälla dit vi alla kan komma och få gratis tillgänglighet för både bildning, glädje och fantasi. Årets Almapristagare, den fantastiske illustratören , sade att fantasin är barnens laboratorium, och där behöver man inte komma fram till vad som är rätt eller fel, utan det är en levande process som pågår och som bidrar till växandet. Men biblioteken hotas också av nyliberalismens vinstfixerade klåfingrighet. I vill man slå mynt av folkbiblioteken, med konsekvenser som minskat medborgarinflytande, att bibliotekens professionella kompetens urholkas, minskat samarbete mellan biblioteken både lokalt och nationellt, att långsiktigheten och kontinuiteten kan gå förlorad och att offentlighetsprincipen och meddelanderätten är självklara. Det finns ur medborgarperspektiv och med tanke på demokratin mycket att slå vakt om när det gäller bibliotekens framtid. vill, som flera i den här kammaren, satsa också på utbyggnaden av de digitala biblioteken och den digitala folkbildningen, som också kan bidra till att vi får en större tillgång till vårt kulturarv. Jag vill också dra en lans för skolbibliotekens betydelse. fattade beslut om en ny skollag, och den ska träda i kraft redan från och med höstterminen. Där står det skrivet att eleverna ska ha bra tillgång till goda bibliotek, vilket är mycket bra om biblioteken är innehållsrika och om det finns kunnig personal med bibliotekariekompetens. Skolbiblioteken måste tas på stort allvar eftersom de också har en pedagogisk funktion, och även den digitala kompetensen måste man beakta när det gäller skolbiblioteken. Det är absolut nödvändigt för våra unga medborgare att orientera sig i en, som det heter, vidgad textvärld. Det duger inte med att som det ofta har varit med skolbiblioteken att någon har kommenderat en lärare med nedsatt tjänst till en vrå i skolan, utan det krävs kompetenta och duktiga handledare in i böckernas värld. Precis som den fackliga organisationen poängterar ska det alltså finnas kompetent personal också på skolbiblioteken. Jag vill avsluta med att citera , årets vinnare av Almapriset till minne: Barnets fantasi är ett laboratorium där allt är tillåtet, en ändlös räcka av vad händer om-gissningar, ständigt testade mot verkligheten för att se om de på något sätt kan passa. Antaganden får spåra ur och sunt förnuft behöver inte lydas. Barnets fantasi har med andra ord alla de förtjänster som man som vuxen konstnär är på jakt efter. Varje barn är en konstnär, skrev , problemet är hur man förblir konstnär när man växer upp. 110 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Vi har fått höra en hel del problematiseringar kring detta med läskunnighet och läsfrämjande. Det finns utmaningar även på detta område inte minst bland unga människor där vi ser en delvis oroande utveckling. är det värt att påminna om att läskunnigheten i och de övriga utvecklade länderna är extremt hög. Den pendlar mellan 97 till nära nog . Den är så utvecklad i dessa länder att vi tar den nära nog för självklar. Detta med läsande är något alldeles fantastiskt enastående. Innan det fanns inspelningsapparatur var skriften det enda medlet att frigöra sig från tid och rum. Det är fullt möjligt att ta del av en människas tankar tack vare det skrivna språket. Dessutom finns det en frigörelse i rum i så måtto att en författare kan befinna sig på andra sidan jordklotet och skriva något som jag här hemma i kan ta del av. Detta är något enastående. Det skrivna språket stimulerar dessutom bortom själva läsandet. Det stimulerar beslutsfattande, kreativitet, minnet och så vidare. När jag har lyssnat på oppositionspartierna här förstår jag att man hämtar en hel del engagemang i att motverka det som man kallar för kommersialism. från Socialdemokraterna hämtar sitt engagemang i att motverka kommersialismens negativa verkningar på läsområdet. talar om nyliberalismens vinstfixerade klåfingrighet. Jag vill uppmana dessa ledamöter när de ger sig i kast med kampen mot kommersialismen att inte kasta ut barnet med badvattnet. Långt fler av de positiva saker som gäller läsfrämjande sker inte här i kammaren utan just genom kommersialismen. på Centralen säljer böcker för . Om man tycker att det är dyrt kan man vända sig till närmaste boklåda eller för all del även Ica. Där kan man köpa väldigt billiga böcker numera. Det beror på kommersialismen. Sverigedemokraten talade om och att har en stolt historia vad gäller läskunnighet. Det är mycket möjligt att det är så. Men när man kom hem till sitt hem hade man på sin höjd en bok att läsa, . är det på ett helt annat sätt. Man behöver inte jobba särskilt många minuter för att finansiera en pocketbok. Det är alldeles enastående vad gäller möjligheterna att läsa i vårt land. 111 (S) replik: Det är i varje fall en politikers roll och rättighet att problematisera, . Annars kunde vi bara hålla hyllningstal här i kammaren om det som är bra. Vi måste också åtgärda det som är mindre bra. Det är väl bra att man kan köpa böcker, och det är bra att vi sänkte momsen på böcker. Det är absolut ingenting fel med det. Jag talade om biblioteken som en plats utan kommersialism. Vi måste ha rum där vi alla kan vara utan att vara där på marknadens villkor. Det finns människor i som inte har råd att gå ut i det offentliga rummet och sitta på kaféer. Det måste också finnas andra mötesplatser. Det är jättebra att vi kan köpa billiga pocketböcker. Men du köper ingen billig pocketbok om du inte har lusten att läsa och har fått impulsen om hur positivt det är med läsning, något som vi här är överens om. Man kan ställa sig frågan: Varför skulle man lägga ned En bok för alla? Det fanns väldigt många positiva rapporter. nämnde Läs för mig pappa! Man lägger ned det projektet och har en utredning om läsfrämjande åtgärder. Det hade inte behövts om det varit så bra om vill göra gällande. 112 (M) replik: Vi har både och jag kunnat konstatera att själva bokframställandet numera jämfört med är oerhört billigt. Det ska vi vara väldigt glada för. Det handlar snarare om att främja läsandet. visade i debatten med tillit till den svenska skolan. Varför gör hon inte det här? Det är en av den svenska skolans allra viktigaste uppgifter att stimulera elever till just läsande. 113 (S) replik: Jo, jag har fortfarande stor tillit till skolan. Jag nämnde projektet för mig pappa! och jag nämnde i mitt anförande att det finns en stor klasskillnad när det gäller läsande. Det är inte skolans uppgift att direkt jobba med föräldrarna. Visst behövs det projekt för olika grupper i samhället. Men självklart har skolan en stor roll att fylla. 114 (M) replik: Jag tror inte att vi ska välja att favorisera vissa bokförlag när vi vill stimulera läsfrämjande. nämnde här En bok för alla. De enskilda bokförlagen ger naturligtvis enbart ut böcker för somliga. I det här fallet blev det en bok för somliga snarare än en för alla. Summan av alla bokförlag som ger ut böcker till låga priser tack vare en låg bokmoms gör att det på ett helt annat sätt än tidigare är möjligt att enkelt, billigt och tillgängligt komma åt det goda läsandet. 115 (FP): Det märks att det är kulturutskottet som debatterar. Det slängs med litterära citat och framhålls vilka böcker man läser för tillfället, och det är väldigt bra. Man skulle önska att det var mer så i andra utskottsdebatter. Själv läser jag nu fantastiska bok om . Där beskrivs i början på ett fantastiskt sätt hans och hans systers första år under utbildningen som hans pappa och mamma genomförde. I den ingick världslitteraturens klassiker men också nya böcker som inköptes till familjen. sammanfattar föräldrarnas engagemang som: Det var en aristokrats föreställning om vad barnen behöver för att få goda förutsättningar i samhället och avancera socialt. Det var , men det känns fortfarande väldigt centralt och aktuellt. Det handlar om föräldrars ansvar men också om olika föräldrars möjlighet att bära detta ansvar. Det handlar om hur viktigt det är att föräldrar ser till att barnen blir läsare och också att det finns en skola som hjälper dem som inte har föräldrar som har detta engagemang. Det är ett socialt arv som spiller över inte bara när det gäller läsande utan också när det gäller skola, möjligheter att få jobb och delta i samhället i övrigt. Av utbildning lär vi också att litteraturen är ett verktyg att lyfta sig ur de sociala omständigheterna som man föds in i. Man måste ändå konstatera, vilket många tidigare gjort, att vi har ett högt läsande och många som är duktiga på att läsa. Men vi har också sociala klyftor. Det är ingenting som vi ska blunda för. Detta är något av kärnan i litteraturpolitiken. Hur ser vi till att det finns god kvalitetslitteratur? Hur ser vi till att läsandet främjas och att läsandet når alla? Hur bryter vi det sociala arvet? För och mig personligen tillhör läsningen och litteraturpolitiken något av det mest prioriterade inom kulturpolitiken. Därför kan jag konstatera att det som vi snart avslutar har varit ett väldigt bra riksdagsår. Aldrig förr har så mycket pengar satsats på läsfrämjande som det görs just . Vi har dessutom tillsatt en litteraturutredning som kommer att fundera på hur man ytterligare förbättrar läsfrämjandet, hur man ytterligare ser till att kvalitetslitteratur når fler och hur man ser till att författare och andra får goda förutsättningar. Det har varit ett bra år för litteraturpolitiken. Ännu bättre är naturligtvis att också kommer att domineras av litteraturpolitik, därför att då kommer den här utredningen att presentera sina förslag. I flera av de motioner som tas upp i detta betänkande föreslås bra satsningar på läsfrämjande. tog just i replikskiftet upp några av dem. Vi konstaterar då att alliansregeringen ser till att det finns mer pengar än någonsin för läsfrämjande. Det är öppet för de projekt som ni nämner att söka pengar från den växande potten hos . Det är bra att ni framhåller era egna projekt, men det finns också andra projekt som är väl värda att stödja. Alla dessa får nu konkurrera om växande resurser hos . som har tillsatts av regeringen har ett viktigt uppdrag. Den har ett brett uppdrag men också ett centralt uppdrag för samhället därför att det är svårt att tänka sig att vi får ett brett deltagande i samhällsdebatten om vi inte också har ett brett läsande. lyfte fram skolbibliotekens roll. Jag tycker att det är en central fråga han tar upp. Det som den här regeringen har gjort är att lyfta in skolbiblioteken i skollagen. Det har inte varit så förut. finns skolbiblioteken i skollagen därför att de är en central pedagogisk resurs i lärandet, som sade. Ett problem för skolbiblioteken har ju varit att det inte är definierat vad som är ett skolbibliotek. Vi kommer , i och med att den här regeringen har tillsatt en effektiv skolinspektion, att också granska skolbibliotekens roll i skolan. När det gäller skolbiblioteken har positionerna lyfts fram kraftigt. Det är viktigt därför att skolan och skolbiblioteken är centrala när det gäller att sprida läsningen till alla. Man får fundera på vad definitionen av skolbiblioteket blir, men den kommer att växa fram ur de granskningar som Skolinspektionen gör. Jag tror inte heller att det räcker med en skog av böcker, utan det krävs pedagogisk skicklighet i hur man förmedlar de här böckerna och hur man förmedlar läsintresse. Det finns en del saker som vi behöver lära oss mer om, tror jag. En av dem är hur digitaliseringen påverkar kulturpolitiken generellt, men litteraturpolitiken särskilt. Det sistnämnda berörs i en motion från oppositionspartierna och i en reservation. Det är lätt att tycka att det är väldigt intressant med ett digitalt bibliotek ur vilket vem som helst kan låna hur mycket som helst alldeles gratis. Spontant känns det som en fantastisk idé, men man måste vara medveten om att den digitala logiken och den analoga logiken inte är samma sak. Skulle man införa ett fritt och gratis lån av hur många digitala böcker som helst skulle det inte bara slå sönder förlagsverksamheten i utan också innebära att författare fick jobba gratis. Jag tror att man i så fall snarare skulle kunna få den motsatta effekten, färre böcker som gjordes digitala. Svaret på den frågan skulle i så fall vara att man inte gjorde någonting digitalt. Vi måste ha ett system också i den digitala världen där det går att leva på sitt skapande. Jag tror att vi kommer att få fundera mycket på detta i kulturutskottet framöver, inte bara på litteratursidan utan också generellt. Jag tror att man när det gäller digitaliseringen måste fundera på hur vi genomför det stora språng som trots allt måste göras på den digitala sidan. Här behövs förmodligen en särskild lösning. har tidigare lyft fram frågan att de resurser som staten får genom 4G-licensförsäljning skulle kunna användas till engångssatsningar på digitalisering. I vet jag att man genomför väldigt generösa lån för dem som vill digitalisera kulturarv, forskning och så vidare, alltså lyfta fram den positionen. Jag tror att vi måste vara kreativa i politiken också i kring detta. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde (FP). 116 (V) replik: Tack för ditt anförande, ! Det finns några frågor som jag gärna skulle vilja ha svar på, om det går . Förutsättningarna för att man över huvud taget ska bedriva läsfrämjande är ju att det finns böcker. Förutsättningen för att det ska finnas böcker är att det finns författare. , tror jag, har författarpenningen stått helt still, i realiteten sjunkit. Det är ett krav från många svenska författare, framfört i en av våra stora tidningar , tror jag, att vi måste se till att den följer med den allmänna kostnadsutvecklingen. Jag skulle vilja veta din syn på just den saken. Vi lever i ett kommersiellt samhälle. Jag är medveten om det. Jag är dock inte helt medveten om att det är de kommersiella bolagen som pressar priserna mest, utan bidragande till det är det statliga litteraturstödet bland annat. Skulle man inte när det gäller bibliotekens roll i samhället, om den övriga marknaden i mångt och mycket är styrd av lönsamhetstänkande, i rimlighetens namn och i ett demokratiskt samhälle kunna tänka sig att det finns en sorts frizon eller vad jag ska säga för ett bokinhämtande som är helt fritt både från kommersiella krafter och från politiska krafter? Då undrar jag om din och syn är i total samklang med till exempel när det gäller biblioteksfrågan. 117 (FP) replik: Jag börjar med biblioteksersättningen. Det är så att det pågår förhandlingar mellan regeringen och just . Det vore väl oklokt av mig som en del av regeringsunderlaget att säga hur den förhandlingen bör löpa ut. Däremot kan jag hålla med om att författarpenningen eller biblioteksersättningen är en viktig del i svensk litteraturpolitik och faktiskt också en frukt av en tidigare litteraturutredning , tror jag. Man kan väl också lära sig av detta att den förhandlingsordning som finns kring biblioteksersättningen kanske inte är den allra mest lämpade. Det är förvisso en förhandling mellan parterna, men om man inte kommer överens är det regeringen som bestämmer, vilket innebär att det finns olika drivkrafter i de här förhandlingarna. De förhandlingarna är också en del av den budgetprocess som genomförs . Det är en ganska komplicerad förhandlingsordning som jag tror att man kan behöva se över. Det är möjligt att den nya litteraturutredningen kan komma på idéer som förbättrar de förutsättningarna. När det gäller biblioteken lyssnade jag med stort intresse på beskrivning av hur läget var just nu med denna genomkommersialisering av biblioteken. Min uppfattning är att biblioteken inte är en kommersialiserad del av samhället utan snarare tvärtom, om man inte räknar in att de allra flesta böcker görs på kommersiell grund. Såvitt jag vet finns det ett fåtal privata bibliotek i . Det finns många privata bibliotek, men det finns ett fåtal som har ett kommunalt eller offentligt uppdrag som också är privatägda. Ett av dem är ett gammalt exempel från en kommun som har drivits av vänsterkrafter . De fann att detta var den mest lämpade lösningen om man ville ha ett bibliotek i staden. Jag kan återkomma till den frågan senare kanske. 118 (V) replik: Biblioteken är inte genomkommersialiserade i vårt fosterland. Jag vet det. Jag vet också att det pågår vissa experiment, inte minst i . Då kan jag precisera frågan: Vad tycker du om att man ska lägga ut verksamheten på entreprenad till privata aktörer? Sedan vill jag också skicka med till den här bokutredningen att det är mycket viktigt att den tar med väldigt många olika aspekter som helt enkelt har med böcker och läsande att göra. Det gäller inte minst väldigt dominerande roll inte bara när det gäller att ge ut böcker utan också distribution. Monopoliseringen går mer och mer i en riktning. 119 (FP) replik: Låt mig säga att biblioteken är en angelägenhet, och det måste också vara kommunala beslut som avgör hur de olika kommunerna väljer att sköta driftsformen av biblioteken. Det finns i vissa fall fördelar med att ha privata bibliotek, men om vi tittar rent teoretiskt på detta är det svårt att se hur man kan tjäna pengar på att låna ut böcker gratis. Det talar för att marknaden inte är den allra bästa lösningen för just biblioteksverksamhet. Däremot finns det, tror jag, ett intresse av att till exempel ge personalen möjlighet att ta över en verksamhet om man tror att det kan göra verksamheten bättre. Jag ser dock inte biblioteken som en i första hand kommersiell produkt eller tjänst eftersom det är svårt att tjäna pengar på någonting som man enligt lag är skyldig att erbjuda gratis. 120 (SD) replik: talade i sitt anförande, i anslutning till resonemanget om skolbibliotek, om vikten av att sprida och garantera språk och läsning till alla. Jag undrar lite grann hur det rimmar med att och valt att avstyrka motionen om att ge punktskriften lagstadgad status. Vi har 10 000 personer som endast kan läsa punktskrift. 1 300 personer är dövblinda och kan endast kommunicera individuellt via punktskrift. Det får vissa negativa effekter. Jag vet att det finns stöd, men det är ingenting som är garanterat. Till skillnad från exempelvis dem som har hörselskador kan anhöriga till barn med synskada inte vara garanterade stöd för att lära sig punktskrift och på så sätt bistå sitt barns utveckling och utbildning. Det finns inga garantier för att kunna få ut alla typer av handlingar, statliga och andra, på punktskrift. Detta kan även kopplas till kulturarvet, såsom information på museer och liknande. Inte heller det har man rätt att ta del av på punktskrift. Jag skulle vilja veta hur får ihop resonemanget att det är viktigt att vi sprider läsning och språk till alla som en viss grupp inte har den rätten trots att det är deras enda läs- och skriftspråk. 121 (FP) replik: Regeringen gjorde bedömningen att talspråket inte var ett eget språk och därför inte omfattades av den språklagstiftning som är införd i . Däremot var regeringen tydlig med att man hade stor förståelse för detta behov. Det är anledningen till att det här området är högt prioriterat av regeringen. Så sent som tillfördes 1 ½ miljon kronor till Talboks- och vilket innebar en ökad produktion och fler inköpta böcker. Också när det gäller taktila böcker ökade, som vi hörde tidigare av anförande, produktionen och inköpen till biblioteken. Det är ett sätt att i konkret verksamhet och genom konkreta åtgärder förbättra situationen för dessa människor. Det kommer den nuvarande regeringen att fortsätta att göra eftersom området är viktigt, tillgängligheten är viktig och det är viktigt att främja läsandet för alla grupper. 122 (SD) replik: Som jag sade i mitt anförande förstår jag inte riktigt det resonemang som framfördes i samband med antagandet av språklagen, att punktskrift inte ska inkluderas eftersom punktskrift inte är ett eget språk. Om det inte är ett eget språk måste det rimligtvis vara en annan form att skriva svenska på. I språklagen står att alla ska garanteras rätten till språk och rätten till svenska. Man måste någonstans bestämma sig, tycker jag. Antingen är det ett språk och då kanske det i kraft av det borde få ett särskilt stöd, eller så är det en del av svenskan och då borde det få samma stöd som övriga former av svenska. Jag tycker att det blir motsägelsefullt. Som jag också sade i mitt anförande driver de stödinstitutioner som ni, , har inrättat för att hjälpa personer i behov av punktskrift själva frågan om att punktskriften borde ges lagstadgad rätt och att synskadade skulle vara betjänta av det. 123 (FP) replik: Det är möjligt att det är en konstlad uppdelning mellan litteraturstödet från och den litteratur som vi nu talar om, som får stöd från Talboks- och . Det är möjligt att , som arbetar och även tar upp frågan om att tillgängliggöra kvalitetslitteratur för alla medborgare i landet, för oss alla, kommer på en lösning som är bättre. fram till dess ökar regeringen och Alliansen i tillgängligheten genom att skjuta till nya pengar. 1 ½ miljon tillfördes , vilket innebar ökade inköp för biblioteken, ökad tillgänglighet till den här typen av litteratur och därmed också ökade förutsättningar för läsning. Däremot kan man fundera på det faktum att det finns en minskad utlåning från detta bibliotek det finns sådana tecken vilket kan innebära att andra medier är mer intressanta. Där tror jag att vi behöver lära oss mer. Innebär det att läsningen i dessa grupper generellt minskar eller beror det på att man nu har andra möjligheter att läsa? Detta lär vi nog få fundera på ytterligare och lära oss mer om. Det är dock ingen tvekan om att alliansregeringen prioriterar dessa frågor mycket tydligt och gör det genom att tillskjuta nya resurser. 124 (S) replik: Det är jättebra att driver på för läsande och läsfrämjande. Vi är överens om att det är bra. är det väl dags att ta nästa steg för och hans alliansregering, nämligen det som rör digitalisering. Vi saknar digitaliseringsresonemanget i arbete, och det är väl dags att driva på den delen. Vi har ju talat om fri tillgång till böcker på bibliotek, och menar dessutom att det inte är möjligt att tjäna pengar på att låna ut böcker.