prot · GY0958 · 2011-02-11 00:00:00 — 1 § Meddelande om aktuell debatt Tredje vice talmannen meddelade att på begäran av riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om barnfattigdom i anordnas . Från regeringen skulle statsrådet (KD) delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Till talmannen om aktuell debatt Med anledning av rapport som presenteras och som visar att fattigdomen bland barn i ökar dramatiskt begär härmed en aktuell debatt. Det är mycket allvarligt att fattigdomen bland barn i ökar och detta riskerar att få allvarliga följder för såväl enskilda som vårt land . riskerar att bryta mot och det är tydligt att barn som har en förälder född i ett annat land är extra utsatta liksom ensamstående föräldrar. Det är en ytterst graverande utveckling för . Barns uppväxtvillkor är ytterst ett politiskt ansvar. Därför anser vi att bör hålla en aktuell debatt i ämnet för att kunna diskutera de förslag som finns. 2 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2010/11:196 Till Interpellation 2010/11:196 Äldre döva av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 3 § Svar på interpellation 2010/11:175 om 1 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig vilka initiativ jag är beredd att ta för att säkerställa att blir lika framgångsrikt som Linnéåret samt om några initiativ kommer att tas för att öka anslaget till utöver tidigare beviljade . Jag vill inledningsvis betona att vi delar beskrivningen av som en portalfigur i den svenska litteratur- och kulturhistorien. vill jag understryka ständiga aktualitet i samtiden, som författare, dramatiker och bildkonstnär både här hemma och utomlands. Av dessa skäl har regeringen beslutat göra en nationell insats för firandet av . Som en mindre del av insatserna beslutade regeringen om ett särskilt bidrag till för arbetet med nya utställningar inför Strindbergsåret. Det är naturligtvis viktigt att kunna ge möjlighet att under och genomföra särskilda satsningar. är det angeläget att klarlägga att bidraget till utgör en del av en helhet. Regeringen beslutade också om att bidra till koordineringen av jubileet för att de aktiviteter som planeras av aktörer i hela landet ska få spridning och uppmärksamhet. Det samordningsansvar som frågeställaren efterlyser finns alltså redan på plats. Mer konkret handlar det om att har fått i uppdrag att ansvara för en samordningsgrupp med berörda intressenter . Uppdraget innefattar bland annat att ta fram en gemensam grafisk profil för Strindbergsåret, koordinera planerade aktiviteter samt informera om och marknadsföra Strindbergsåret. För detta uppdrag får använda . har dessutom tillsammans med fått i uppdrag att samverka och förmedla information om aktiviteter till utländska aktörer och de svenska utlandsmyndigheterna. Till detta ska läggas de insatser som flera nationella institutioner planerar inom ramen för sina verksamheter. Enligt uppgifter som framkommit vid möten som haft med berörda institutioner planerar flera särskilda insatser . Det kan handla om både utställningar, särskilda uppläsningar och teater- och dansföreställningar. Bland annat planerar ett flertal initiativ såväl på vuxensidan som inom scenkonst för barn och ungdom. Sammantaget är jag övertygad om att det Strindbergsår vi ser fram emot 2012 kommer att vara fyllt av verksamheter och evenemang som på ett engagerat sätt kommer att manifestera självskrivna roll i vår kulturhistoria och, kanske ännu viktigare, i vår samtid. 2 (S): är en portalfigur i svensk litteratur- och kulturhistoria som är väl värd att ihågkommas. Han var lyriker, dramatiker, prosaist och dessutom konstnär som det sistnämnda mest känd efter sin död. är det alltså gick bort. Vi tycker att det är viktigt att ihågkomma detta och att, precis som kulturministern sade, också spegla det i samtiden. När vi ser exempelvis vad som händer i när det gäller kampen för rättigheter vet vi att var en företrädare och pionjär när det gällde kvinnlig rösträtt. När i Röda rummet strävar efter frihet och sanning i stället för pengar och ära kanske det är ett diskussionsämne så viktigt som något i ett väldigt hårt och kommersialiserat samhälle. Visst finns det mycket av som kan speglas i nutiden. Det är också mot bakgrund av det som vi tycker att regeringen är snål i frågan. Min första fundering är om det ändå inte vore önskvärt att vi hade några sorts gemensamma principer. Tittar vi på de resurser som regeringen gav till så var det i en större storleksordning. Ser vi vad den socialdemokratiska regeringen gjorde, och då var det ändå 300-årsminnet av , är det klart att det är gigantisk skillnad mellan och 27 miljoner. Om jag förstår det rätt är den miljon som statsrådet hänvisar till och som finns på egentligen 1 miljon mindre till läsfrämjande insatser, för det är från det kontot som dessa pengar är tagna. I takt med att man lägger uppdrag på institutioner utan att tillföra resurser innebär det också en svårighet för institutionerna att planera, och det är faktiskt inte givet att man skapar mer kultur och mer glädje av detta. Min första fråga är alltså: Finns det inte anledning att se till att vi har ett likartat förhållningssätt, oavsett vem det handlar om? 3 Kultur- och idrottsminister (M): Jag kan först givetvis instämma med om synen på . Han var en sammansatt person, får man säga, inte minst i sin syn på kvinnor. Där rymdes hela spektrat. Man kan också tala om hans syn på demokrati och hans syn på judar. Han är även en dramatiker som fortfarande spelas. Det för mig in lite grann på den fråga som efterlyser svar på, alltså om någon form av sammanhållen strategi. Vi firar ett antal jubileer. firar man till exempel , och det gjorde man också . Det sker på många håll och också med ett stort ideellt engagemang. Det är alldeles utmärkt. Vi har myndigheter och institutioner som har till uppgift exempelvis att spegla både den samtida och den äldre konsten och att spela både nyskrivet och äldre drama och så vidare. Det gäller naturligtvis också under de olika jubileer som vi har. När vi högtidlighåller 100-årsminnet av död är det givet att och de olika museerna, såväl de statliga museerna som länsmuseerna, uppmärksammar detta på olika sätt. Det handlar även inom fotografi och till och med inom trädgårdskonst där ju var om inte expert så åtminstone en stor kännare. sker det så pass mycket inom Strindbergsåret att vi tycker att det finns skäl att samordna aktiviteterna. Just , , har bjudit in, tror jag, ett fyrtiotal olika intressenter. Engagemanget är alltså stort för att se hur man kan samordna det här så att man får bästa möjliga effekt. Jag ser inte att en lösning skulle vara att portionera ut pengar till olika jubileumsändamål, hur framstående de här personerna än har varit, för jag tycker att detta är någonting som ligger inom den ordinarie verksamheten. När det gäller den extra verksamhet som man vill göra från sida tyckte vi ändå att det fanns skäl att stödja den, precis som gör. 4 (S): Lite motsägelsefullt känns det när statsrådet säger att det är rimligt att detta hanteras inom ordinarie verksamhet. Då är det den långsiktiga signal som ska ges över lag, oavsett vem det är fråga om. Vi kan se att summorna är väldigt olika. Den socialdemokratiska regeringen tyckte att Linnéåret var värt 27 miljoner. Den borgerliga regeringen tyckte att var värd, om jag kommer ihåg rätt, någonting på 2,7 miljoner och i det här fallet är värd 200 000 och 1 miljon som tas från läsfrämjandeåtgärder. Vi ska absolut ha läsfrämjandeåtgärder, men det kanske inte är Röda rummet man börjar läsa om man ägnar sig åt läsfrämjande. Vi ska ändå tänka på vilken stor människa var och vad han betydde, både provocerande och vägledande. Hans begravning sågs av 60 000 människor. Filmen från hans begravning visades på biografer. Det säger något om vilken storhet han var. Det gör också att han lever vidare i samtiden. Jag vet också att och har önskat resurser och naturligtvis är besvikna över att tilldelningen är alldeles för liten. Det kan aldrig vara kulturministerns önskemål att göra organisationer och folk besvikna. Då är det bättre att för tid och evighet ange att den här regeringens inriktning är att det aldrig kommer extra pengar för att högtidlighålla olika större kulturpersonligheter eller andra personligheter, utan det ska inrymmas inom varje organisations och institutions ram. Då gör man i alla fall inte folk besvikna. Det blir inte det tryck och det engagemang som det skulle kunna bli och som vi socialdemokrater tycker att också är värd 2012. 5 Kultur- och idrottsminister (M): Jag tycker att det blir väldigt enkelt om man bara ska tala om pengar. Om man satsar ett visst antal miljoner får man ett bättre utfall. Det är inte givet. Vi har väl organiserade institutioner och myndigheter som också har en stark konstnärlig integritet. Vi vet också genom de diskussioner vi har haft inför exempelvis att man självklart kommer att uppmärksamma , inte minst i hans roll som dramatiker. En stor del av det sextiotal dramer som han skrev spelas ju än , inte bara i utan också utomlands. Mest känd är kanske Fröken . Jag minns ett besök på Österåkeranstalten där fångarna spelade Fordringsägare. Det kan vara fem . Det visar den aktualitet som han har än . Jag är inte på något sätt övertygad om att man för att man satsade x miljoner jag vet att oppositionen alltid har mer pengar, så är det ju skulle få ett större utfall. Jag vet att det när det gäller litteraturen, som talar om, finns en stor beredskap också inom förlagsvärlden att uppmärksamma . Jag tror att vi kommer att få se och höra väldigt mycket av , såväl inom som inom , det som våra ambassader gör utomlands tillsammans med bland annat , samt filmer, teater, uppläsningar och föredrag. Jag tror att det kommer att bli ett väldigt spännande år, mycket tack vare att också på ett tidigt stadium samlar de många intressenter som finns för att se till att det här blir en gemensam satsning, bland annat med en gemensam profil, där man kanske försöker att stödja varandra i stället för att konkurrera med varandra. Sedan har jag inte sagt att det aldrig kommer att bli någon särskild satsning. Men just när det handlar om är det vår uppfattning att det kommer att uppmärksammas tillräckligt ändå. Och jag tror att de som vi har givit till bland annat kommer att betyda att även deras möjlighet att bygga spännande utställningar blir väldigt lyckosam. 6 (S): Jag pratade inte bara om pengarna. Jag pratade också om signalsystemet och möjligheten att planera. Återigen, och museet har länge önskat sig mer resurser. Statsrådet tycker att har fått det här uppdraget. Det kom ett regleringsbrev, om jag förstår det rätt, runt jultid. Och det är inte 1 miljon extra det är 1 miljon mindre till läsfrämjande. Den planeringshorisonten är väl inte särskilt lång om man vill sätta upp en teaterpjäs. Den kan vara tillräckligt lång för en föreläsningsserie. I det perspektivet är det ändå önskvärt att regeringen kunde vara tydlig. Är det så att Kultursverige inte ska förespeglas att det ges extra resurser när vi högtidlighåller kulturpersonligheter eller andra personligheter, ja eller nej? Jag konstaterar att på den frågan svarar ministern: , det kan hända, fast någon annan person. är inte värd mer än 200 000, men någon annan, , kan få det. Det innebär en ryckighet och också förhoppningar och besvikelser för kulturlivet framgent. Det tycker jag är synd. Jag beklagar det. 7 Kultur- och idrottsminister (M): Jag tycker att vi ska avhålla oss från att tala om vad en kulturpersonlighet, i det här fallet, är värd eller inte är värd. Han har en stor ryktbarhet. Det är vi alla väl medvetna om. Det glädjande med är att han ständigt uppmärksammas, inte bara när det råkar vara ett jubileum och man på många håll särskilt vill uppmärksamma detta. Det är alldeles utmärkt. Men jag ser inte att den satsning som skulle göra med ett visst antal extra miljoner skulle innebära att den här satsningen blev väldigt mycket mer lyckosam. När det handlade om var situationen delvis lite annorlunda. Man ville bland annat ge möjlighet att kunna spela en del av de verk som de annars kanske inte hade haft rättigheter till och även uppmärksamma i ett internationellt filmsammanhang. Jag tror att vi inte ska ge oss in på en diskussion om vem som är värd mer eller mindre pengar. Det blir en ohållbar och inte särskilt snygg diskussion, tycker jag. Jag är glad över att det stora engagemanget finns för . Det skulle ha funnits ändå, vare sig vi hade gett mer pengar eller inte. Jag tycker att vi inte alltför mycket ska ge oss in och styra institutionerna. Jag håller hårt på armlängds avstånd här, på den konstnärliga integriteten. Och jag är väldigt trygg med att institutionerna, såväl scenkonstinstitutionerna som konsthallar, museer och många andra, inte minst den civila sektorn, kommer att uppmärksamma på ett sätt som man kanske inte hade förväntat sig när han gick bort . Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2010/11:176 om kultursponsring 8 Kultur- och idrottsminister (M): har ställt frågor till mig i ämnet kultursponsring. Inledningsvis ställs frågan om det är regeringens uppgift att tala om vad medierna ska skriva om. Vidare frågas det vilket ansvar jag som kulturminister har för att öka kultursponsringen och om det är min inriktning att kulturutbudet i formas utifrån målet att öka sponsringen. Slutligen frågar vad jag avser att göra för att öka näringslivets sponsring av kulturen men slå vakt om kulturens och konstens oberoende? Först vill jag lyfta fram att de nya nationella kulturpolitiska målen som antog klart och tydligt slår fast att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Målen anger också att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet samt att kreativitet och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. Det är efter dessa övergripande mål som jag och regeringen utformar statens insatser på kulturområdet. har frågat om det är regeringens uppgift att tala om vad medierna ska skriva om. Självklart är svaret nej. Som kulturminister har jag ett givet ansvar för att peka på förtjänsterna av och möjligheterna att öka kultursponsring. Jag vill här ta tillfället i akt att klargöra att samma regler gäller för att sponsra kultur som för att sponsra idrott. Olyckligtvis tror många att reglerna ser olika ut. Det finns alltså möjligheter att utveckla kultursponsringen inom ramen för nu gällande regelverk. På regeringens uppdrag har redovisat ett uppdrag om icke-offentlig finansiering och även tagit fram en strategi för myndighetens fortsatta arbete med frågan. lyfter bland annat fram att det krävs ömsesidig kunskap och kompetens mellan kultur och näringsliv för att sponsringsområdet ska få framgång. Jag anser att sponsring av kulturell verksamhet är ett viktigt komplement till offentlig finansiering, och det är angeläget att sponsring uppmuntras. Jag avser att även arbeta vidare på att förbättra förutsättningarna för att öka den ömsesidiga kunskapen och kompetensen mellan kultur och näringsliv. Detta ska självfallet ske inom ramen för att kulturen fortsatt ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft. Det är positivt om fler i samhället vill vara med och ge kulturen bredare finansieringsmöjligheter och förutsättningar att växa och utvecklas. 9 (S): Det här är faktiskt första gången som kulturministern och jag debatterar en interpellation sedan jag blev ordförande i kulturutskottet. Därför vill jag passa på att göra klart att för Socialdemokraterna och mig är oppositionspolitik absolut inte ett självändamål. Vi har ingen anledning att opponera på kulturens område för opponerandets skull. Tvärtom ska statsråden alltid komma ihåg att regeringen är en minoritetsregering och att det är angeläget att i långsiktiga frågor också ha ett brett samförstånd i riksdag så att resultatet blir långsiktigt. Detta tycker jag gäller många frågor på vårt område. Att vara kulturpolitiker är alltid att vara lite i opposition eftersom det alltid finns så många andra områden som gör anspråk på samhällets resurser. Ett sådant område är public service, och samverkansmodellens framtid är ett annat. Den återkommer vi till i en annan debatt. För att vi ska förstå vart kulturpolitiken är på väg, åt vilket håll vi måste gå, måste vi se vägen. För oss är inte regeringens kulturpolitiska väg alltid så tydlig och därmed utstakad. Det känns som att det finns en vilja att marknadsorientera kulturen, att den kulturella allemansrätten och tillgängligheten tonas ned till förmån för ett slags teoretisk bild av att kulturen är tillgänglig men inte i praktiken. Borttagande av fria entréer på våra statliga museer är ett exempel på det. Även om vi inte är motståndare till sponsorverksamhet på kulturområdet tillåter vi oss ändå att vara skeptiska eftersom frågan om syftet återstår. Är syftet att kulturen i sin helhet ska få mer resurser, eller är syftet att tillföra från exempelvis näringslivet resurser för att sänka skatterna? Vi vet att för den här regeringen finns ett allt överskuggande mål, nämligen att sänka skatter. Kulturministern har själv uttryckt att skatter till exempelvis kultur är att ta pengar från svenska folket. Där har vi en annan uppfattning. Vi tycker att det är smart att ha gemensamma lösningar och gemensam finansiering på de områden som det är viktigt att människor har tillgång till både som utförare och som konsumenter. Kulturen är just ett sådant område. är det inte lätt att se regeringens långsiktiga vision av kulturens plats i samhället. Kan jag, och vi socialdemokrater, känna en trygghet i att ministerns ambitioner att höja sponsorverksamheten till kulturen aldrig ska tas till intäkt för att därmed minska samhällsinsatsen och skattepengarna på kulturens område utan att ministerns iver att höja sponsorintäkterna också är en iver att totalt öka den ekonomiska insatsen på kulturens område? 10 (KD): Jag har stor tilltro till kulturministerns och regeringens arbete och initiativ när det gäller satsningarna på att främja kulturen i vårt land. Vi kristdemokrater har målet att sponsringen av kulturell verksamhet ska öka. Den svenska lagstiftningen är restriktiv på området jämfört med andra länder. Det kommer till uttryck i bland annat icke offentliga finansiering. Det handlar givetvis inte om att offentliga medel ska tas bort och helt ersättas av sponsring från privata medel. Den ska ses, som ministern sade tidigare, som ett komplement som ger ökade intäkter. Men lika viktigt är att ge möjlighet för en kulturell institution att nå ut till det som vi ibland kallar den breda allmänheten. Som kristdemokrat menar jag att synen på det offentliga, det privata och det ideella behöver förändras. Möjligheterna för den privata och den ideella civila sektorn att samarbeta måste förbättras. Därför är det viktigt med höga ambitioner för ökad sponsring och även avdragsrätt för gåvor, som vi har kämpat . Även om vi inte diskuterar avdragsrätt för gåvor visar Socialdemokraterna och Vänstern en negativ syn på att människor och företag ska få ge bidrag till de verksamheter som de känner starkt för. Man vill i anda ta in skattemedel för att sedan fördela dem enbart som bidrag. Eftersom vi vill att sponsringen ska öka vill vi se en del viktiga insatser. En viktig del är att informera och sprida kunskap. Det finns, som vi också hörde ministern säga, större möjligheter till sponsring inom ramen för dagens regelverk än vad många tror. Okunskapen är stor, och här kan mycket göras. Jag har också ett par frågor till ministern. Alliansen gick till val på att underlätta för kultursponsring. Det är hög tid att vi på allvar börja driva frågan. Hur ser kulturministern på detta? Är kulturministern beredd att göra en översyn av regelverket och tillämpningen av detsamma? 11 Kultur- och idrottsminister (M): Välkommen in i diskussionen . Utifrån inlägg kommer det här att bli en diskussion om mycket mer än det som interpellationen gäller. Vi får väl se var vi landar. Jag börjar med sponsring. Sponsring är också en samhällsinsats. När lite föraktfullt uttalar sig om marknadsorientering och börjar tala om blir jag ännu mer frågande. Jag vet att Socialdemokraterna gärna vill öka sponsringen inom , som vi annars i detta breda samförstånd tycker ska vara reklamfritt. Jag får inte detta att gå ihop, men det kanske vill utveckla närmare. Det är givet att vi ska ha ett samförstånd om kulturen i , inte minst därför att kulturen är inte alltid, men i viss mån en fråga som står ovan politiken. Vi behöver en kulturpolitik för att infrastrukturen ska fungera. Kulturens värde, dess oberoende, självständighet, dynamik, är något som jag utgår från att vi är överens om. Om inte tycker att riktningen är klar måste jag rekommendera att återigen läsa den kulturproposition, Tid för kultur, som antog . Den visar tydligt inriktningen och äntligen en förändring av kulturpolitiken. Vi ska våga förändra och förnya. Mycket av detta är på gång. Det vet jag att också känner till. Vi kan ta en diskussion utifrån det och se var det är som möjligen saknar en riktning. Marknadsorientering vi kan komma in på det här. Jag måste återigen påminna om att kulturen inte är ett område gudskelov som till finansieras med offentliga medel. Den är inte det. Två tredjedelar av all kultur som vi tar till oss, investerar i, konsumerar eller hur vi nu vill uttrycka det betalar vi själva ur våra egna plånböcker. Det är inte ett allt överskuggande mål för regeringen att sänka skatterna, men det är ett viktigt mål. Vi tycker att det är naturligt att människor får behålla så mycket som möjligt av sina egna intjänade pengar. Här har vi absolut olika uppfattningar. Det ska finnas gemensamma resurser, och det gör det även på kulturområdet. Därför kan jag med viss stolthet ändå säga att vi har försvarat den statliga kulturbudgeten vi har till och med ökat den, både i absoluta tal och i relation till hela statsbudgeten. Det beror bland annat på att vi har en ekonomi i balans, en ekonomi som fungerar, till skillnad mot väldigt många andra länder i där man tvingas skära och skära och skära. Det har inte vi behövt göra, och det ska vi vara väldigt glada över. Lite kort ska jag återkomma till om vad vi har gjort för att underlätta för kultursponsringen. finns det bland annat möjlighet att få förhandsbesked, som inte fanns tidigare. Det är mycket mer tydligt på skattemyndigheternas hemsida, och de har utbildat sin personal i hur man kan sponsra. Jag vet att kultur och näringsliv också bedriver ett omfattande upplysningsarbete. Det är inte på något sätt omöjligt att sponsra kultur, men det finns många som fortfarande tror det. Här har vi ett stort arbete att göra, och det är bland annat någonting som jag tänker fortsätta att driva . 12 (S): Jag tror att vi sparar debatten om public service till , för vi har inte så många minuter i våra inlägg. Men vi kan gärna ha både en debatt och en dialog tillsammans. Det är ett viktigt mål för regeringen att sänka skatten. Jo, vi har märkt det. Vi märker också att de som främst betalar detta är exempelvis sjuka, utförsäkrade och arbetslösa. Om vi är överens om målet att kulturen ska vara tillgänglig ett verktyg för att bli en starkare människa, få bättre självtillit och förverkliga sina drömmar, för alla människor, också barnen är de ökade klyftorna och den ökade barnfattigdomen naturligtvis också ett bekymmer för det som är ett kulturpolitiskt mål. Jag tyckte att jag inledningsvis var väldigt tydlig: Socialdemokraterna och jag är inte emot kultursponsring, men vi är intresserade av att se att målet om ökad kultursponsring inte är något som styr verksamheten i en riktning som inte är de andra kulturpolitiska målen om delaktighet och så vidare. Kulturministern och jag är överens om armlängds avstånd, men vi måste ändå tillåtas att ställa frågan och inte reflexionslöst gå in på sponsorspåret som jag känner att det finns en risk för. Leder ökad sponsring till en styrning av kulturen?