prot · GY09114 · 2011-06-13 00:00:00 — Utskottets majoritet förefaller dessutom vara av uppfattningen att regeringen i allmänhet och kulturministern i synnerhet är mot public service och försöker montera ned den. Den uppfattningen saknar helt stöd i verkligheten, vilket kulturministern visade rätt tydligt när hon utfrågades i utskottet och fick denna fråga ganska direkt. Majoriteten i utskottet kritiserar också beredningen av ärendet i . Den kritiken har vi svårt att förstå, eftersom regeringen har gjort exakt det den lovade att göra i den proposition som antog , nämligen återkomma med förslag på hur förhandsprövningen ska se ut i praktiken. Public service, radio och tv i allmänhetens tjänst, är någonting otroligt viktigt. Där finns det möjlighet att göra sådant som inte får utrymme i andra kanaler. Man behöver inte ängsligt snegla på tittarsiffror och lyssnarsiffror. Man kan producera smala program som inte är kommersiellt gångbara. Det här är en enormt viktig uppgift. Och för att kunna utföra den uppbär public service-företagen offentligt stöd, i i form av en, som det heter, frivillig avgift, men den betraktas lika fullt som statsstöd enligt . Med denna privilegierade ställning följer också ett betydande ansvar. Regeringen får förena beslut om medelstilldelning till public service-företagen med vissa villkor, de så kallade anslagsvillkoren. Och det är det som kommissionens meddelande egentligen handlar om. De medieföretag som uppbär statligt stöd måste se till att de inte genom sin särställning begränsar och förvanskar konkurrensen på marknaden. Det är grundläggande principer för statsstöd om vilka vi, åtminstone tidigare, har varit hyfsat eniga tvärs över parti- och blockgränserna. Men så förefaller det inte vara längre, och jag beklagar det. Därmed vill jag ansluta mig till den tidigare gjorda anmälan av betänkandet. 21 (FP): Låt mig först säga att alla partier har uttalat att ordningen med förhandsprövning av nya programtjänster inte strider mot yttrandefrihetsgrundlagen. Förhandsprövningen handlar inte om prövning av programinnehåll eller vilket program som sänds när eller i vilken kanal. Vad det handlar om är att en prövning kan bli aktuell om public service-bolagen vill starta en ny tjänst, finansierad med skattebetalarnas pengar, som kan komma att påverka marknaden. För att försöka vara konkret, låt mig ge ett hypotetiskt exempel. Skulle SVT:s nyhetsprogram också börja tryckas som tidning skulle det kunna påverka marknaden. En förhandsprövning skulle kunna behöva göras innan en sådan tjänst kan starta. Även har det funnits krav på prövning av nya tjänster inom public service. För sedan utfärdade EU ett meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd till radio och tv i allmänhetens tjänst. Vi i har att förhålla oss till detta meddelande. Därmed har reglerna om förhandsprövning ändrats något. Även företrädare för har i KU:s utfrågning sagt att regeringen i ljuset av meddelandet säkerligen gjort den svenska regleringen så lite långtgående som möjligt. De svenska reglerna anger exempelvis att det är public service-bolagen som själva ska avgöra när de ska anmäla en tjänst för prövning. Vi i menar att regeringens beslut är rimligt avvägt för att hitta en balans mellan public service, det vill säga de skattefinansierade mediebolagen, och de privata mediebolagen som ska verka utan skattemedel. Vi i kommer att följa hur praxis i anmälningar och beslut blir. Visar det sig att den myndighet som genomför prövningen skulle vara klåfingrig och besluten onödigtvis hindra utvecklingen av public service får vi återuppta diskussionen. ser vi emellertid inte att det finns anledning att befara problem med dagens ordning. På tal om klåfingrighet och oppositionens påstående att Alliansen alltmer skulle vilja detaljstyra public service tog jag fram kulturutskottets senaste betänkande om mediefrågor. Där behandlas motionsyrkanden om radio och tv i allmänhetens tjänst, och någon större opposition mot förda mediepolitik kunde inte iakttas då det var dags att visa korten. Hur var det då med detaljstyrningen? Jo, Socialdemokraterna hade en enda reservation i betänkandet, och den handlade inte om mer frihet för public service utan yrkade i stället på mer sport- och landslagsevenemang i SVT. kommer direktiv till en utredning om framtida public service. Den utredningen förtjänar debatt och diskussion. Public service spelar en viktig roll i medielandskapet och ska så göra . Inom det område som KU har att ta ställning till, nämligen om regeringens beslut om förhandsprövning av nya programtjänster strider mot grundlagen, kan vi i lämna klart besked . Förhandsprövningen strider inte mot censurförbudet, och redaktionernas oberoende kan inte anses ha trätts förnär. Regeringen förtjänar ingen anmärkning för hanteringen av förhandsprövningar av nya programtjänster. 22 SKÅNBERG (KD): Bakgrunden till detta granskningsärende är en anmälan där det hävdas att införandet av ett system med förhandsprövning av nya tjänster från , SVT och UR skulle strida mot yttrandefrihetsgrundlagens krav på public services ställning som oberoende medieföretag. KU har vid granskningen, såväl från regeringspartiernas som från oppositionens sida, funnit att denna förhandsprövning inte kan anses strida mot yttrandefrihetsgrundlagens krav och censurförbud. Prövningen rör inte innehållet i radio- och tv-program utan enbart om nya tjänster som en ny tv-kanal eller, som vi hörde, tidning ska bekostas med offentliga medel. Utskottet är alltså enigt om att förhandsprövningen inte kränker den redaktionella friheten. Sedan delar utskottet sig i två särskrivningar, där oppositionen inte helt oväntat gör en annan bedömning av regeringens bristfällighet i beredningen av ärendet. Man ogillar detaljstyrningen av anslagsvillkoren och gör bedömningen att en sådan utveckling kan diskuteras liksom om den är önskvärd. Jag medger att en utveckling alltid kan diskuteras, och man kan ha olika mening om huruvida den är önskvärd. Det är dock inte uppgift i granskningen. Vi talar inte om vad som är önskvärt eller vilken utveckling vi gärna vill se. Det får våra kolleger göra i andra utskott eller så får vi göra det här i kammaren i andra ärenden. KU:s granskning handlar inte om en önskvärd utveckling politiskt sett utan om regeringen har brustit, och det är vi överens om att regeringen inte har gjort vad gäller förhållandet till yttrandefrihetsgrundlagen. Det finns inget av konstitutionellt intresse i anmälan eller i oppositionens önskan om en annorlunda framtida utveckling. Oppositionens gemensamma text innehåller, såvitt jag kan se, inget av konstitutionellt intresse. 23 (MP): Detta ärende betraktar jag som ett av de viktigaste i årets granskning. De slutsatser som regeringsrepresentanterna kommer med är förvånande och förbryllande. Det är synd att vi inte har kunnat enas, för det skulle stärka KU:s roll i denna fråga. Framför allt skulle det hedra regeringspartierna om de erkände att regeringen här har lagt fram förslag och vidtagit åtgärder på ett sätt som man inte borde ha gjort. Vad regeringen gör i ärendet om förhandsgranskning av public service är att runda , radio- och tv-lagen och yttrandefrihetsgrundlagen. I stället för att värna en oberoende public service och en självständighet och integritet för public service-företagen har vi fått en förhandsprövning av nya tjänster inte enskilda program men nya tjänster som riskerar att långsiktigt påverka och skada public services möjligheter att fungera som en oberoende, fri och självständig medieaktör. Det gäller både och . Medielandskapet ändrar sig snabbt . Vapnet att förhandsgranska nya tjänster kan på en mediemarknad i förändring ganska fort påverka stort. Unga människor ändrar sitt beteende från till ett annat och använder ny teknik för att ta till sig nyheter, lyssna på musik med mera. Om inte public service får följa med i denna utveckling kan det ganska snabbt skapa en helt annan marknad, och jag tror att det är syftet. Framför allt ser i regeringen detta som en möjlighet att stärka den kommersiella mediemarknaden på bekostnad av public service. Det man kan ta som intäkt för detta påstående är att regeringen när den gjorde denna förändring inte gick till , vilket borde ha varit en självklarhet vid införandet av en så stor förändring som en förhandsgranskning av nya tjänster, utan man gick genom ett kryphål som kallas anslagsvillkor. Anslagsvillkor infördes i samband med den nya radio- och tv-lagen för ganska länge sedan och kom till för att regeringen ska kunna ställa krav på ekonomisk redovisning och revision och vid uppbyggnad av nya lokalstationer med mera. Det har inte med programverksamheten att göra utan gäller detaljer i ekonomin. För att skydda oberoende och självständighet har vi ett system där public service inte är en statlig organisation som styrs direkt av regeringen. Om det ska ske stora förändringar måste man gå via och sändningsvillkoren. Det ska tas beslut i som ska föregås av en prövning av om förändringen är förenlig med yttrandefrihetsgrundlagen och radio- och tv-lagen. Det är garantin. När regeringen går via anslagsvillkoren och förändrar stort som smått och påverkar förutsättningarna för public service gör man en kringgående rörelse för att slippa bedömning. Man kan inte tolka det på något annat sätt. Det är inte meningen att anslagsvillkoren ska användas på detta sätt. I paketet om förhandsgranskning finns en formulering om att de nya tjänsternas marknadspåverkan ska bedömas och behandlas av konkurrenterna. De ska sedan ge besked om de tycker att det påverkar deras förutsättningar och marknad. För mig är det ganska uppenbart att syftet då är att påverka public service långsiktigt. Det är en hedervärd hållning. Man får mycket väl ha en sådan åsikt och tycka att public service är för stort, når för många människor och har för stor påverkan och att vi skulle kunna ha privata aktörer som har större påverkan och tar en större marknadsandel. Det är många inom borgerligheten, och särskilt inom , som tycker så men inte alla. Ska man genomföra förändringar som långsiktigt underminerar möjligheterna för public service att klara av sitt uppdrag som det ser ut ska man gå genom . Beslutet ska tas av här i kammaren och helst av en bred majoritet så att vi inte ändrar grundläggande förutsättningar kortsiktigt. har vi en majoritet i som anser att detta inte har gått rätt till och som ifrågasätter regeringens hantering. Vad händer då? Det får vi se. Det är tydligt att regeringsrepresentanterna än så länge slår ifrån sig dessa frågor. Det rimliga vore att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning det brukar föregå nya sändningstillstånd och större förändringar av denna verksamhet och återkallar den förhandsprövning man infört genom anslagsvillkoren, i väntan på att den parlamentariska utredningen får lägga fram ett nytt förslag som är i enlighet med det system vi har för en oberoende och självständig public service. Än så länge tyder ingenting på att regeringen är beredd att göra det, men jag tycker att det är väldigt viktigt. Jag tror att jag har många med mig inom oppositionen här i och inom majoritet för en sådan förändring. Om inte regeringen förstår att det här är en viktig signal tror jag att det kommer att hända saker i på andra sätt. Man kommer att försöka ta initiativ för att få en ordning som fungerar. Det som vi har att ta ställning till är frågan om förhandsgranskning. Där är majoriteten i , utifrån konstitutionella grunder, mycket kritisk mot regeringens hantering. En långsiktig förändring i enlighet med det som kan tänkas bli genom den nya förhandsgranskningen är saker som måste tas upp i för beslut. Det bör inte genomföras genom en förändring i anslagsvillkoret och runda på det sätt som regeringen har gjort i det här fallet. Jag vill för övrigt yrka bifall inte till anmälan i någon reservation i det här ärendet utan till anmälan i reservationerna 4 och 5 som kommer upp . 24 i (S): Fria och självständiga medier är en förutsättning för yttrandefrihet och för den mångfald i nyhetsförmedling och opinionsbildning som är av stor betydelse i ett demokratiskt samhälle. Uppdraget för radio och tv i allmänhetens tjänst handlar i vid mening om att självständigt och oberoende av utomstående ekonomiska, politiska och andra intressen erbjuda ett programutbud som är tillgängligt för alla, speglar hela landet och kännetecknas av god kvalitet, allsidighet och relevans oavsett genre. Så inleds regeringens proposition Utveckling för oberoende och kvalitet Radio och TV i allmänhetens tjänst 20102013. har en stark yttrande- och tryckfrihet. Den är även accepterad i Europeiska unionen. Vi anmälde den när vi inträdde, och de gånger vi har tagit strid har EU accepterar att vi har den grundlagen. Det finns även inskrivet i vår grundlag att unionen inte kan besluta om sådana saker som är grundlagsfästa i . I fler har vi, mer eller mindre, alltid värnat om rätten att i tryckt skrift och också via tråd eller etern förmedla åsikter och yttranden till allmänheten. Men det är inte alltid beslutsfattarna har kunnat hålla fingrarna borta från att på ena eller andra sättet försökt styra och även begränsa möjligheten till det fria ordet. Läser man yttrande- och tryckfrihetens historia framgår det tydligt att försvaret har funnits men att det har varierat i styrka . Medieföretagens oberoende är garanterat genom grundlagen. Det är fria, självständiga redaktioner som avgör vad som ska sändas eller publiceras. Varje företag svarar för att verksamheten bedrivs självständigt i förhållande till statsmakterna, olika intresseorganisationer och andra maktcentrum, och det får inte heller förekomma att något som är avsett att framföras först måste granskas av en myndighet. Myndigheterna får inte heller ingripa på grund av det förväntade innehållet i ett program. Vad gäller förhandsgranskning av programtjänster är det, som talare före mig också har sagt, alltså inte granskning av innehållet i program som vi har som ärende . KU har, som några också påpekat, enigt konstaterat att det beslut regeringen har fattat inte strider mot censurförbudet i yttrandefrihetsgrundlagen. Men det finns andra saker som vi också tittat lite närmare på i KU. KU har faktiskt en uppgift som varningsklocka när ett beslut börjar tangera gränsen. Jag tycker att det är viktigt att påpeka att KU inte bara kan skriva den dagen man har gått över gränsen, utan vi ska agera som den gode revisorn, som många säger, och också som en vakthund i de här sammanhangen. Vi ser att även om regeringen inte överskrider gränsen har detaljstyrningen av public service-företagen genom anslagsvillkoren ökat , och där kanske vi kan titta längre tillbaka också. Vi ska vara uppmärksamma på detta, för det kan påverka företagens oberoende ställning, verksamhetens utformning och i en förlängning även programmens innehåll. Utvecklingen av villkoren har enligt vår mening inte gått i önskvärd riktning. Något som är ytterligare lök på laxen är att det har fått en helt annan karaktär när det gäller villkoren, och vi i majoriteten anser att det kan ifrågasättas om kravet på förhandsprövning utifrån marknadspåverkan över huvud taget överensstämmer med det beslut fattade i de senaste allmänna riktlinjerna. har gått igenom den här saken mycket väl. I propositionen tas regeringens förslag upp under . Nya permanenta programtjänster eller andra tjänster av större betydelse inom ramen för kärnverksamheten och den kompletterande verksamheten som , och Utbildningsradion vill lansera ska anmälas till regeringen för godkännande. Anmälan ska innehålla en motivering som utgår från tjänstens värde för publiken och relevans för uppdraget i allmänhetens tjänst. Så långt är allt väl. I riksdagsbehandlingen fanns ingen avvikande åsikt i denna del. I propositionen om sändningstillståndet för perioden 20072012 skriver även den socialdemokratiska regeringen: Programföretagen får inte utan regeringens medgivande förändra sin kärnverksamhet i betydande omfattning genom att exempelvis starta permanenta nya programkanaler eller liknande tjänster. Vår regering sade inte heller någonting om the public value, det vill säga allmänhetens relevans för tjänsten. Man sade att de var tvungna att anmäla till regeringen om man ville införa någon ny tjänst. och har aldrig varit positiva till detta. De avstyrkte all anmälningsplikt i sina remissyttrande och är fortfarande kritiska till förhandsprövning, vilket jag inte tycker är så konstigt. Men UR tillstyrkte, och ansåg att man också skulle ställa sig frågan vilket mervärde lyssnare respektive tittare skulle få av tjänsten. I nuvarande allmänna riktlinjer inför kommande sändningstillstånd kom alltså begreppet tjänstens värde för publiken in, men begreppet marknadspåverkan kom in i anslagsvillkoren. Det står alltså ingenting om detta i riktlinjerna. Frågan är om detta krav överensstämmer med de av beslutade riktlinjerna. Vi tycker inte det. Vi är också kritiska till beredningen i stort. En så stor förändring som riskerar företagens oberoende och i en förlängning kanske även påverkar yttrandefriheten skulle enligt vår mening ha gått tillbaka till . Det hade funnits tid om kulturministern kände att svensk tillämpning eller regeringens förslag till inte överensstämde med kommissionens meddelande. Propositionen lämnades till , meddelandet kom och fattade beslut ungefär en månad senare, . Jag kan också tycka att det är mellan och , men hade man inte hunnit analysera meddelandet hade det funnits andra sätt att komma tillbaka till . Det vet regeringen. Det fanns stora möjligheter till det. Men i stället fick en utredare i uppdrag att föreslå hur det praktiskt ska genomföras, och kravet hamnade i de av regeringen beslutade anslagsvillkoren. Alltså rundades helt i fråga om hanteringen och beslutet om förhandsprövning utifrån marknadspåverkan. Kravet hamnar i en gråzon eftersom kulturministern i utfrågningen, och även departementet i ett pressmeddelande, påpekar att företaget självt avgör vilka tjänster som ska anmälas. Med andra ord: Varför ställa krav på en anmälningsskyldighet som det egentligen inte finns något krav på att uppfylla och framför allt en oklarhet i vad som ska anmälas? I kommissionens meddelande skrivs väsentligt nya tjänster. Slutligen tycker jag att man kan ställa sig frågan: Hade denna form av förhandsprövning över huvud taget behövt införas i ? Enligt kommissionens meddelande ska specifika särdrag beaktas i varje nationellt system, och vi har i inte de problem som andra nationer har med sina public service-företag där både statlig finansiering och reklamfinansiering tillåts. Vi har ett väl inarbetat system med att offentligt pröva utvecklingen av public service genom begränsade sändningstillståndsperioder där det inför varje ny period sker en utredning, beslutet föregås av ett brett remissförfarande och en proposition till . Nordisk public service har ett internationellt högt anseende, vilket till betydande del beror på ett långtgående oberoende. Vi har heller inte ändrat vårt finansieringssystem sedan inträdet i EU, vilket är en styrka. Det tror jag att vi ska ta i beaktande inför nästa programperiod, men den frågan behandlas i ett annat sammanhang och inte av KU. KU är tillsatt för att granska regeringens tjänsteutövning men också för att värna om grundlagar. Här finns en uppenbar risk för att den utveckling vi ser i förlängningen inte kommer att vara förenlig med yttrandefrihetsgrundlagens tankegångar och intentioner. Med detta, herr talman, yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan i denna del. 25 (V): Jag vill börja med att påpeka att det tidigare i talarstolen lite grann lät som att det inte finns anledning till synpunkter i och med att utskottet inte anser att beslutet strider mot censurförbudet. Det kan ju vara så att det man utreder en anmälan framkommer uppgifter om andra felaktigheter än just de som anförts i anmälan. Så var fallet med ministerstyre och , där vi hittade andra felaktigheter, och så är fallet här. Vi är överens om att det inte strider mot censurförbudet, men sedan är vi inte lika överens. När fattade sitt beslut om sändningsvillkoren för 20102013 nämndes inte marknadspåverkan som en bedömningsgrund för om en ny programtjänst skulle få starta. I propositionen förslogs att nya permanenta programtjänster eller andra tjänster av större betydelse skulle anmälas till regeringen för godkännande. Grunden för bedömning av en ny tjänst skulle vara att den hade ett tillräckligt stort värde för allmänheten. har det lagts till en skrivning om tjänstens eventuella marknadspåverkan, och konkurrenter ska få tycka till om tjänsten påverkar marknaden eller inte. Public service-företagen har i uppdrag att se till att alla har tillgång till oberoende radio och tv. Programmen ska utformas så att de tillgodoser skiftande förutsättningar och intressen hos befolkningen i hela landet. Med det tillägg som finns i anslagsvillkoren tycker jag att det blir ganska märkligt. Om public service-bolagen utför sitt uppdrag bra borde väldigt många välja att se och lyssna på , och Utbildningsradion. Att deras programutbud når och intresserar många, helt i linje med deras uppdrag, kan nu vara till nackdel när det ska bedömas om de ska få utveckla verksamheten med nya kanaler eller andra tjänster. Vad händer till exempel om vill starta en webbkanal med ett brett, seriöst, roligt reklamfritt innehåll riktat mot unga? Det faller inom uppdrag att nå och intressera hela befolkningen. Vi vet att de flesta ungdomar inte lyssnar på radio genom en vanlig radioapparat. En sådan kanal skulle mycket väl kunna bli väldigt uppskattad, och det är klart att en sådan kanal också skulle kunna minska andelen som lyssnar på reklamfinansierad radio. Ska man tolka det som att public service-bolagen bara ska lyckas så där lagom bra med sitt uppdrag, annars begränsas deras möjligheter att utveckla sin verksamhet? Att det inte uttryckligen är angivet att en viss typ av villkor är förbjudna betyder inte att vilken typ av villkor som helst är tänkta och avsedda. I propositionen till radio- och tv-lagen anges vad som kan vara med i anslagsvillkoren. Där sägs: Villkor som kan bli aktuella gäller till exempel uppbyggnad av lokalredaktioner, tekniska investeringar, krav på ekonomisk redovisning och dylikt. kommer helt nya delar in i anslagsvillkoren. De är inte uttryckligen förbjudna, men är det så det är tänkt och avsett? Att en ny tjänst ska förhandsgranskas på det sätt som regeringen nu angivit i anslagsvillkoren är nytt. För sändningstillstånden gäller att den som vill få ett sändningstillstånd har rätt att yttra sig över de villkor som sätts upp. Villkor som den sökande inte godkänt får inte ställas. Detta kringgår regeringen nu genom att ställa upp de villkoren i anslagsvillkoren. Inför varje tillståndsperiod fattar beslut om villkor och riktlinjer för den kommande tillståndsperioden. Det beslutet ligger till grund för regeringens beslut om sändningstillstånd och anslagsvillkor. Huvudprincipen är att villkoren ska vara oförändrade . Majoriteten i utskottet är överens om att regeringen borde ha återkommit till när kravet på förhandsgranskning, där marknadspåverkan är en del, skrevs in i anslagsvillkoren. 26 (M) replik: Jag vill bara stillsamt påpeka, eftersom påståendet upprepats , att sändningstillstånden endast omfattar markbundna sändningar. De omfattar inte sändningar via Internet, kabel och satellit. Det är därför de inte finns med i sändningstillstånden. 27 (V) replik: Det har påtalats att det inte gäller rätten att få sända tidigare och att det bara gäller om det bekostas med allmänna medel, i det här fallet tv- och radioavgift. Om det inte får bekostas med det kanske det då skulle bekostas på något annat sätt, men har inte , och Utbildningsradion rätt att bekosta sändningar på något annat sätt. Per definition kan saker och ting inte sändas om anslagen inte får användas för det. 28 (M) replik: Det var möjligen svar på en annan replik än den jag hade.