prot · GY0980 · 2011-03-31 00:00:00 — kunskapsuppföljningar i form av skriftliga omdömen, nationella prov och tidigare betyg tror vi kommer att råda bot på åtminstone vissa delar av den sociala snedrekryteringen. Den sociala snedrekryteringen till högskolorna måste bemötas redan när barnen är små. Det tror vi är ett långt mer konstruktivt sätt än att konstruera specialregler, undantag eller kvotgrupper för att komma åt den sociala verkligheten. Att alla elever ska uppnå goda kunskaper som förbereder dem för högre studier är definitivt en både kvalitets- och rättvisefråga. Vi politiker är bra på en hel del saker, framför allt att skapa förutsättningar, ge förutsättningar och sätta ramar. Men vi är inte bra på att vare sig äga spritfabriker eller detaljstyra högskolan. Därför värnar Alliansen om den höga kvaliteten och de fria universiteten. Jag vill med detta yrka bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet. I detta anförande instämde , och (alla M) samt (FP) och (KD). 15 (S) replik: sade i sitt anförande att aldrig har fler läst på högskolan än . Allt annat vore ju skandal med tanke på hur många som är i den åldern och hur konjunkturen har sett ut. Vi tror att vi kan ännu mycket bättre, och det tror man i också. var delar av utbildningsutskottet i , och jag har fått en rapport från besöket. Bland annat träffade de kommissionären , och hon var lite förbryllad. Den har ett mål på som ska påbörja eftergymnasiala studier, men det är ju redan uppnått. Någon måste gå före, menar hon, och det har ju alltid gjort förut. Vad är det som har hänt i ? Varför har ni tappat den ambitionen? Och jag vill fråga om samma sak. 16 (M) replik: Framför allt tycker vi att det är viktigt att slå vakt om kvaliteten och se hur långt vi har kommit . Sedan kan jag garantera att vi kommer att göra allt för att ännu fler som vill det ska gå till högskolan och få en akademisk utbildning. Men det är viktigt att kvaliteten följer med . 17 (S) replik: Jag satt i utbildningsutskottet redan 20022006. Kvalitet var någonting som vi pratade väldigt mycket om, och där hade vi väldigt höga förväntningar. Men visar det sig att vi har en högre ambition när det gäller att förstärka kvaliteten. Vi har aldrig sett det som en motsättning att fler ska kunna gå ut högskolan och att satsa på kvaliteten. Att nöja sig när vi har är inte framtidsinriktat, särskilt inte när det är en betydligt högre procent som vill och har förutsättningar att studera på högskolan. Jag undrar hur ni tänker om framtiden. Tror ni på allvar att ett land som ska konkurrera med servicejobb på den globala arbetsmarknaden? 18 (M) replik: Tanken är väl kanske inte att vi just nu ska ha en lång debatt om framtid, men vi tror att den är ganska ljus. Och vi tror att de reformer som vi genomför nu på utbildningspolitikens område kommer att innebära att eleverna och de framtida arbetarna, tjänstemännen och akademikerna kommer att möta framtiden med en bättre utbildning. Vi kommer att bygga ut utbildningarna i takt med att vi ser att behoven ökar. 19 (FP): Detta är ett motionsbetänkande som behandlar ungefär 90 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. En del av frågorna har också funnits med i andra betänkanden som vi har behandlat tidigare. Jag tänker fokusera på några områden med anledning av alla yrkanden och bland annat beröra resurstilldelnings-, kvalitets- och urvalsfrågor. För att ska kunna klara den internationella konkurrensen krävs utbildning och forskning i världsklass. Där upplever jag att utskottet har en ganska gemensam målbild, även om vägen dit kan se lite annorlunda ut. Utskottet har tidigare uttryckt och vill återigen understryka vikten av att koncentrerar sina utbildnings- och forskningsresurser för att stärka sin internationella konkurrenskraft och fortsätta att utvecklas som en ledande utbildnings- och forskningsnation. Alliansens högskolepolitik syftar till att statliga högskolor och universitet ska få ökad frihet att själva bestämma över sin verksamhet. Vi upplever att oppositionen däremot strävar efter en ökad detaljstyrning. Jag ställer mig frågande till varför och på vilket sätt detta skulle leda till en ökad kvalitetsutveckling. Lärosätena är en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället. Kvaliteten främjas genom att lärosätena kan verka utifrån egna förutsättningar och behov. En ökad frihet gör det också möjligt att konkurrera framgångsrikt på en alltmer internationaliserad utbildningsmarknad. Satsningar på en ökad kvalitet i högskolans utbildningar har gjorts redan under förra mandatperioden. satsades för att höja ersättningsnivåerna till utbildningsområdena humaniora, samhällsvetenskap, juridik och teologi. satsades ytterligare för att höja kvaliteten i utbildningen. Förstärkningarna syftar bland annat till att öka undervisningstiden. Regeringen beräknar en höjning av grundutbildningsanslagen med inledningsvis 2012 och med totalt . beslutade dessutom att resurser för utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska fördelas även på grundval av kvalitetsutvärderingar av utbildningarnas resultat. Den kvalitetsbaserade resurstilldelningen ska påbörjas och vara fullt utbyggd . Jag skulle också vilja beröra frågan om fördelning av utbildningsplatser kontra kvalitet. I de beslut som regeringen och har fattat vill jag påminna om de 10 000 platserna vad gäller utbyggnad av högskolan . Utbildningsplatserna fördelas framför allt mot bakgrund av de bedömningar som lärosätena själva har gjort av möjligheterna att med bibehållen kvalitet öka antalet platser. Det är viktigt att framhålla att en utbyggnad av högskolan alltid bör ske med bibehållen kvalitet. Eftersom högskolepolitiken syftar till att utöka lärosätenas frihet och självbestämmande är det viktigt att utvärderingarna görs på ett sådant sätt att de inte leder till en indirekt statlig styrning av hur utbildningarna utformas. Utvärderingarna kommer därför att fokusera på vilka resultat som uppnås. Det finns också frågeställningar i motioner som gäller vilka högskolor som har universitetsstatus och vilka som inte har det. Där vill vi påminna om att högskolor har möjlighet att utfärda examina på forskarnivå på områden där de har särskilt goda förutsättningar. talare har berört 25:4-regeln, och jag skulle också vilja ta upp den. Den regeln avsåg att man skulle vara och ha arbetslivserfarenhet och därmed få tillhöra en särskild kvotgrupp. Vi är ganska många som tog den vägen för att få vår examen. Jag själv blev filosofie magister. Oppositionen vill återinföra denna regel och anger som skäl att man vill motverka snedrekrytering. Frågan är på vilket sätt. Jag vill påminna om att denna regel också innebar att många yngre studerande inte hade möjlighet att komma in på högskolor och universitet. Det är också en form av snedrekrytering. Det är glädjande att vi har många yngre som kommer in direkt från gymnasiet. Svensk högskola har ju haft en situation där medelåldern har varit relativt hög i förhållande till andra länder. Meritpoängen berörs också i några av motionerna. Regeringens ambition är att äldre betyg så långt det är möjligt ska kunna tillgodoräknas meritpoäng. I första hand ska slutbetyg enligt den målrelaterade bokstavsskalan utfärdade mellan 1997 och införandet av den nuvarande kursplanen kunna tillgodoräknas meritpoäng i engelska, moderna språk och matematik. Utskottet delar regeringens uppfattning att det är bra att korrigeringar görs. Regeringen har även gett i uppdrag att i samarbete med Verket för högskoleservice utarbeta föreskrifter om hur betyg från utländsk gymnasial utbildning ska värderas, så att sökande med sådana betyg kan konkurrera på likvärdiga villkor och i samma urvalsgrupper som sökande med betyg från svensk gymnasial utbildning, för vilka det högsta möjliga resultatet av meritvärderingen enligt högskoleförordningen är 22,5 poäng. Enligt budgetpropositionen infördes nya bestämmelser om urval till högre utbildning från och med . Dessa innebär att universitet och högskolor får bestämma vilka urvalsgrunder som ska användas för högst en tredjedel av platserna på en utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. gällde bestämmelserna högst av platserna. Slutligen skulle jag också vilja beröra terminsindelningen, som berörs i en av motionerna. Jag konstaterar att varje lärosäte självständigt kan besluta om läsårets indelning i terminer. I 6 kap. 13 § högskoleförordningen anges bara att all utbildning på grundnivå och avancerad nivå ska bedrivas i form av kurser och att dessa får sammanföras till utbildningsprogram. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. I detta anförande instämde (FP), och (båda M) samt (C) och (KD). 20 (MP) replik: Jag ska börja med att rätta ett yrkande som jag hade. Jag sade reservation 21, men det ska vara reservation 20. hävdade i sitt anförande att oppositionen vill detaljstyra. Om det är någon som vill detaljstyra är det regeringen. Man behöver inte gå längre tillbaka än till i går för att se hur tjugotalet forskare i vänder sig mot oerhörda styrning när det gäller geografi. Kom inte hit och kritisera oppositionen för detaljstyrning när ni själva gör er skyldiga till en oerhörd detaljstyrning! Jag har två frågor till . Den ena är om regeringen och du anser att det är rimligt att tillskjuta mer resurser till högskolorna och universiteten så att vi får mer lärarledd undervisning. En av de brister som pekas på gäller just detta. Den andra gäller resurstilldelningssystemet, som av många har beskrivits som korrumperande, inte minst av fackfolk. Är ni beredda att se över resurstilldelningssystemet? Detta är två frågor som jag uppskattar om jag kan få svar på av . 21 (FP) replik: Jag skulle vilja påminna om de siffror som jag valde att presentera i mitt anförande eftersom de visar på vad som faktiskt görs. När man lyssnar på kan man tro att det inte görs något eller att det görs för lite och . Det är ett ganska välkänt argument som återkommer. Det jag räknade upp var dels de satsningar som har gjorts tidigare 2007 var det och 2008 var det dels att regeringen nu räknar med en höjning av grundutbildningsanslagen med , och totalt . Det görs satsningar för att kunna höja kvaliteten och i syfte att öka undervisningstiden. Det tycker jag är alldeles utomordentligt. 22 (MP) replik: När det gäller resurstilldelningssystemet ställde jag en fråga. Jag beskrev i mitt anförande och i min replik att det av många anses vara korrumperande, även av fackfolk. Är ni beredda att se över resurstilldelningssystemet så att det premierar mer kvalitet än genomströmning? 23 (FP) replik: Högskolepolitiken syftar till att verkligen göra en kvalitetssatsning. Vi har ofta i debatterna hört att det viktiga är antalet platser. Även där gjordes ju en storsatsning med en ökning med 10 000 platser . Men det viktiga är att oavsett om man gör en utökning eller inte så ska kvaliteten vara i fokus. Därmed finns också den resursfördelning som syftar till kvalitetsförbättringar liksom de kvalitetsutvärderingar som ligger till grund för det. Här sker alltså en satsning både pengamässigt och inriktningsmässigt. Det är kanske lite knepigt att mot anföra vad ett annat av oppositionspartierna har tagit upp i en av sina motioner. I motion Ub485 finns formuleringar från Socialdemokraterna om hur man ser på högskolevärlden och på detta med statlig styrning. Man säger så här: Om högskolevärlden får helt och fullt råda sig själv avseende resursfördelning och organisation även i strategiskt viktiga frågor, och inte vill svara upp mot det moderna samhällets krav på insyn, ökad effektivitet och minskade klyftor mellan olika samhällssektorer, finns en risk att samhället drar sig undan även ekonomiskt. Den motionen andas ganska starka ingripanden, och därför tog jag upp detta i mitt anförande. Jag hoppas att jag har svarat på frågor om satsning på kvalitet och satsning också på uppföljning. 24 (S) replik: När vi satt i regeringsställning arbetade vi aktivt för att ta till vara all begåvning. Jag tänker inte slå mig för bröstet och säga att vi lyckades med detta fullt ut, men vi minskade långsamt snedrekryteringen, och vi hade en rad strategier för att bredda rekryteringen. Ni tog bort de flesta av dem för att ni menade att de var orättvisa och svårgenomträngliga. Sedan har ni backat på vissa punkter, och tycker jag att det har blivit rörigt och svårgenomträngligt. Det är naturligtvis bra att ni lyssnar och tar till er. Men jag undrar om ens du själv kan reda ut vad som gäller för den som har ett gymnasiebetyg och vill slå ihop det med ett nytt komvuxbetyg. Man har ju haft stora problem med att få göra det. Vad gäller om man vill ta sig från yrkeshögskola till högskola, till exempel? Har man en chans om man kommer från folkhögskola och vill ta sig vidare till högskolan? Jag tycker att det rörigt, och jag tror att studenterna tycker att det är ännu mer rörigt. 25 (FP) replik: Den sociala snedrekryteringen är en oerhört viktig fråga som jag tror engagerar oss alla. Sedan kan valet av metoder för att vi ska nå en bättring se lite olika ut. I har vi lyft fram just att klassresan börjar i klassrummet som ett av de viktiga ingångsvärdena. Men det handlar inte bara om de stadier som räknar upp. Denna frågeställning börjar redan i samband med hur förskola och grundskola fungerar och, som vi hörde i går i debatten om gymnasieskolan, vilken kompetensbas man kommer in med i gymnasieskolan. Det livslånga lärandet syftar till att vi ska ha många möjligheter att utvecklas som människor. Det kan vara så att vi ändrar inriktning och vill förkovra oss, för få av oss vet ju från början exakt hur vår livsbana kommer att se ut. Det syftar utbildningspolitiken till: att ge många möjligheter att omvärdera och få nya livschanser. Det är det centrala i utbildningspolitiken. Sedan är det naturligtvis så att vi i en fas av reformer tar ett steg, fattar beslut, utvärderar och tar nya beslut för att nå målet om ett livslångt lärande och för att ge människor livschanser. Klassresan börjar dock i klassrummet, och den börjar . Därför måste vi också räkna in de tidiga insatserna. 26 (S) replik: Betydelsen av det livslånga lärandet, som vissa säger startar redan i magen, och att vi ska göra rätt från början kan vi vara helt överens om. Jag tror dock inte att vi kan vaccinera oss mot allting som kan hända på vägen och som gör att man måste ha fler chanser. är det ju ni som sitter vid makten, , och det har ni gjort . Jag tycker att det är dags att reda ut vad som gäller i antagningssystemen. Jag tycker att det är rörigt, och jag skulle vilja ha det klarlagt. Ännu hellre skulle jag vilja att ni svalde prestigen i alla dessa backningar ni gör. Svälj prestigen helt och hållet! , gör det möjligt att ta sig in på högskolan även om man inte tänker sig det från början! Jag tror inte att det gynnar kvaliteten i den högre utbildningen om alla har samma bakgrund och kommer från samma håll. Jag tror att det är en kvalitetsfaktor när man kommer in från lite olika håll med lite olika erfarenheter. 27 (FP) replik: En av de frågor snuddar vid handlar om andra, äldre betygssystem kontra de nya. Det är självfallet så att man när man reviderar och förändrar också måste hitta bryggningsmöjligheter mellan de olika systemen. Där valde jag att ta upp frågan om den målrelaterade bokstavsskalan, som utfärdades och som det nu har behövt göras korrigeringar kring. Det jag tycker är viktigt är att ambitionen självfallet är att hitta sätt att fånga upp. Det handlar nämligen om att möjliggöra för människor att få sin utbildning och se till att våra system fungerar som ett stöttande verktyg för detta, med fokus på kunskaper och formell behörighet. Det jobbas intensivt med att hitta de olika systemen. Jag vill alltså bara vidimera att detta är en viktig fråga. Det handlar om att se över systemen så att vi når målet, men fokus är att ge människor möjlighet att utbilda sig och se till att vi också har ett betygssystem som stöttar och där kompetensen ligger i fokus. Jag delar mycket av det säger vad gäller engagemanget för utbildningen. På en punkt delar jag dock inte synsättet, och det gäller 25:4-regeln som jag också valde att ta upp i mitt anförande. Jag delar inte synsättet av det skälet att det inte gjorde det möjligt för de yngre att konkurrera på lika villkor. Hur är det möjligt att åldersregeln är viktigare än kompetensregeln? Jag har alltid tyckt att det har varit en konstig regel. Mer av insatser för livslångt lärande och många vägar framåt är en viktig ambition, och jag hoppas att den är viktig för oss alla. 28 (C): inledde det förra området vi debatterade med en hänvisning till sportens värld. Jag kan väl kontra med att skylla eventuella kommande tungvrickningar eller tankevurpor på att det går väldigt dåligt för Hockey i kvalserien. En stor del av mina tankar går till detta lag som har tre matcher på sig att ta sig upp på elitserieplats igen. Just nu ser det inte så bra ut. Det var dock inte därför jag kom hit. En välutbildad befolkning har varit, är och kommer givetvis att vara en vital faktor för utveckling. Det är särskilt tillämpbart på högre utbildning, som är en mycket viktig del i detta. Det är dessutom ett väldigt intressant politikområde att fördjupa sig i. Själv fick jag helt nya incitament att göra just det i samband med valet och dess efterspel, när det gällde fördelning av utskottsplatser och ansvarsområden. Politik är, tack och lov, mycket mer än vad som händer här på . Själv försöker jag utnyttja detta faktum så mycket som möjligt. Jag och andra centerpartister är i veckorna ute och hälsar på hos olika lärosäten, universitet och högskolor för att lära oss mer och för att utveckla politiken på området. Ett av dessa besök skulle jag vilja dela med mig av. Jag var i det är för övrigt den ort där Hockey var och fick spö i går och och besökte det nya, sammanslagna Linnéuniversitetet. Det är ett exempel på hur bra det kan bli när samarbeten får växa fram underifrån och till slut till och med utvecklas från samarbete till sammanslagning. Linnéuniversitetet kallar sig det entreprenöriella och sätter en ära i att ha ett välutvecklat samarbete med näringslivet och samhället i regionen. Ett exempel på detta är framgångsrika inkubatorer för nya företag i , och . Ett annat är ett samarbete med , gemensamt finansierat och inriktat på bryggan mellan de hårda produktionsvillkoren, alltså hur man förbättrar produktion av möbler, och de mjuka värdena, det vill säga hur man uppfattar sin levnadsmiljö och sina möbler. Man kallar det alltså bryggan, för det är en brygga mellan de två. Detta kan stå som ett bra exempel på hur ett lärosäte med sina utbildningar och inte minst sina studenter är en motor för nytänkande och regional tillväxt. Det är givetvis till nytta för hela , eftersom tillväxt ju är summan av regionernas. Detta goda exempel på samarbete och utnyttjande av lokala och regionala förutsättningar är ett bra argument för varför våra lärosäten förtjänar större självständighet och varför autonomitetsreformen är så bra och bör byggas vidare på. Riktigt politiskt mod är nämligen ibland, kanske till och med ofta, att inte göra saker. Det är med högre utbildning som med alla andra politikområden lockande att möta problematiken med specialdesignade ovanifrånregleringar, eftersom man vill visa att man gör någonting. Menar vi allvar med resan mot autonomi innebär det dock också att vi måste ställa oss frågan: Måste vi reglera just detta i ? Eller tror vi på att lärosätena kanske själva löser problem som uppkommer om vi ger dem möjligheter och befogenheter? En annan aspekt på det underifrånperspektiv som präglar autonomireformen är behovet av att tillhandahålla studenterna effektiva och transparenta utvärderingar och rankningar av våra lärosäten. Jag tycker att man som blivande student självklart ska kunna göra ett så upplyst val som möjligt av var man ska tillbringa av sitt liv. Här behöver vi nog fundera ytterligare på åtgärder och verktyg för att tillhandahålla så bra information som möjligt. Även om det viktigaste kanske är att man går rätt utbildning är det även viktigt att man blir klar i rimlig tid. Vi brukar prata om genomströmning. Det florerar många förslag i debatten på hur man ska förbättra genomströmningen i högskolan. Det talas om examensbonusar och att justera studiestödssystemen på olika sätt. Här skulle jag vilja lyfta fram det förslag vi i betänkandet visserligen avfärdar för stunden. Jag tror att man skulle kunna titta på idén om ett treterminssystem med fräscha ögon och se om vi kanske kan jobba med detta på försök i de lärosäten som vill. En så pass stor förändring måste dock vara förankrad hos lärosätena och även hos de studenter som ska testa detta treterminssystem. Förankring hos studenter är viktigt inte bara i detta, hypotetiska, scenario utan i alla frågor. Jag har själv studerat på en högskola studerar, till och med, lite vid sidan om med ett väldigt bra och stort studentinflytande genom en duktig och engagerad kår. 2011 är som varit med slopat kårobligatorium. Det är bra att vi intresserat följer detta, och det är bra att följer vad det får för konsekvenser. Jag tror att det blir väldigt bra. Jag tror att det finns ett värde för dem som är förtroendevalda och dem som jobbar på kårerna i att veta att medlemmarna är med därför att de vill. De är med därför att de ser ett mervärde i kårernas verksamhet när det gäller både påverkan och sociala verksamheter. Det finns ett värde i detta till skillnad mot när man har en klump av medlemmar som är med därför att de måste. Det är en stor och viktig principiell skillnad. Jag tror att det kommer att spegla sig i bättre kårer som gör det som studenterna verkligen efterfrågar. Jag övergår nu från kårerna till . är en kommun med drygt 6 000 invånare. kommer man att behöva anställa mellan 500 och 1 000 kvalificerade personer civilingenjörer, processoperatörer och många andra som ska bemanna de nya gruvor och vindkraftsanläggningar som projekteras. Det ser likadant ut runt om i landet, inte minst i inland. För att möta detta är det viktigt att vi är på tå och flexibla när det gäller matchningen mellan akademi och arbetsmarknad och att vi är beredda att omvärdera vilka kompetenser vi ska utbilda och var vi ska göra det. Det allra viktigaste är givetvis vad våra studenter efterfrågar och vilka möjligheter våra lärosäten har. Ett annat exempel jag vill lyfta fram när det gäller flexibiliteten är en av de centermotioner vi behandlar i betänkandet. Den handlar om läkarutbildningen. Där finns all anledning att vara öppen för en ytterligare utökning av utbildningsplatserna, givetvis med bibehållen kvalitet. När vi diskuterade detta budgetområde citerade jag rapparen , fast på svenska. Jag sade att vi är på rätt spår och på väg åt rätt håll när det gäller politiken för högre utbildning i . Detta citat står jag fast vid. Vi gör bra saker. Vi har konstaterat här att vi har bland den bästa politiken i världen för högre utbildning. Den kan till och med bli ännu lite bättre med en fortsatt alliansregering. (Applåder) I detta anförande instämde i (C), och (båda M) samt (KD). 29 (KD): Jag vill börja med att tacka min kollega för ett sådant strålande inlägg i debatten om vad den socialdemokratiska högskolepolitiken står för och vilken människosyn den har. här hörde vi ungefär detta: Vi har inte råd att låta elvaåringar välja språk. Vi har inte råd med det ena och det andra. Vi har inte råd med att praktiskt inriktade elever får utbilda sig efter sin förmåga till elektriker, rörmokare och svetsare. Vi har inte råd. Vilka vi har inte råd? Vilka är vi som sitter på våra hästar och vill tala om vad alla andra ska ägna sina liv åt? Är det just vi som vet hur arbetsmarknaden ser ut utanför? Handlar det om vilka fack som just vi vill att alla dessa människor ska komma in i för att de ska matchas in i de jobb som redan finns? Detta, herr talman, har inte vi råd med.