prot · GY0973 · 2011-03-16 00:00:00 — Först och främst måste vi se till att skattebetalarna får så mycket väg och järnväg som möjligt för redan satsade pengar. I en intervju i Trafikforum säger : Jag är glad att kunna konstatera att vi med den beslutade planen, kanske till skillnad från tidigare planer, har en plan som är finansierad. Antingen har vi socialdemokrater ett annat räknesätt än ministern och den borgerliga regeringen eller också har vi olika uppfattning om vad som är en finansierad plan. För mig innebär 40 miljarder minus i infrastrukturplanen inte en finansierad plan. Det är inga siffror som är tagna ur luften. Som vi har redovisat i vår motion har vi låtit räkna på hur stor skillnaden kan vara. De konstaterar att om priserna ökar i samma takt som under innevarande planperiod hamnar vi i en underfinansiering på 40 miljarder. Det är mycket pengar, fru talman. Konsekvensen blir att många viktiga investeringar runt om i riskerar att inte bli av. Ett exempel är den viktiga i . Ett annat exempel är det viktiga väster om hemma i , . Jag tror att den borgerliga majoriteten har fastnat i en fåra som den inte kommer ur. Det är ett evinnerligt tjatande om historiska satsningar. Som min kollega uttryckte det i debatten : Det liknar mest en retorisk rundgång, eller snarare tomgång, där de så kallade historiska satsningarna blir mer och mer urvattnade för varje gång de upprepas. Vi socialdemokrater tycker att det är förvånande att regeringen ännu inte har kommit till rätta med kostnadsökningen och att vi riksdagsledamöter inte får korrekt information om de verkliga kostnaderna. För att täcka regeringens luftslott på 40 miljarder skulle vi behöva skrota nästan hela försvarsbudgeten. Vad skulle försvarsminister tycka om det? För att täcka regeringens luftslott på 40 miljarder skulle vi behöva stänga de flesta av landets högskolor och universitet. Vad skulle utbildningsminister tycka om det? För att täcka regeringens luftslott på 40 miljarder skulle landets äldre inte längre få sin garantipension och efterlevandepension. Vad skulle äldreminister tycka om det? Därför kan jag inte förstå att , med i spetsen, inte känner samma oro som när hans kommittémotion bifölls. Varför går inte med på förslag? Det skulle vara enkelt. Det är bara att ställa sig bakom vår reservation. Vi står självfallet bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation nr 1. 192 (MP): Det är viktigt att hushålla väl med våra gemensamma resurser. De stora belopp som anslås till infrastruktur måste användas kostnadseffektivt så att de gör stor samhällsekonomisk nytta. Det är också oerhört viktigt att vi satsar på att bygga sådan infrastruktur för transporter som bidrar till att de transportpolitiska målen och miljökvalitetsmålen uppfylls i stället för sådan som motverkar dem. Beslut om infrastruktur omfattar många miljarder och utgör en ansenlig del av statsbudgeten. De stora väginvesteringarna, som planeras kosta mer än , står för av de medel som riksdag och regering planerar att avsätta för väginvesteringar . Att sådana strategiska och kostbara beslut tagits med bristande underlag är oacceptabelt, inte minst för att en underskattning av kostnaden ger en missvisande bild av den samhällsekonomiska kostnaden. Utöver hög prisutveckling i vägbranschen, 35 procents ökning jämfört med priserna i övriga ekonomin , visar beräkningar att totalkostnaden för de 35 stora väginvesteringar som avslutades ökade med i genomsnitt från första planeringskostnaden till färdig väg. Därför är rekommendationer, att regeringen och ska åtgärda detta genom en starkare styrning och uppföljning samt genom mer rättvisande återrapportering till , verkligen värda att tas på största allvar nu såväl som . Vi måste veta vad vi får för pengarna och att vi får så mycket som möjligt. Det handlar om medborgarnas pengar som vi förvaltar, och det handlar om ordning och reda. För att kunna hejda kostnadsökningarna måste vi förstås veta varför de uppstår. Någon övergripande studie av kostnadsökningar vid stora infrastrukturprojekt och deras orsaker har inte gjorts i . Det är hög tid att regeringen tar initiativ till en analys av kostnadsökningar kopplade till den aktuella infrastrukturplaneringen. Exempelvis finns uppgifter om att brister i konkurrensen i byggbranschen trissar upp priserna . Att gå till botten med detta borde vara en självklarhet. Samtliga större vägprojekt som ingår i den nationella planen 20102021 bör därför uppdateras utifrån eventuella kostnadsökningar med anledning av de brister i rapporteringen som uppmärksammat. Sist men inte minst bör i detta sammanhang prioritera om projekten i den nationella planen utifrån ett trafikslagsövergripande perspektiv så att de bidrar till uppfyllande av de transportpolitiska målen och de nationella miljökvalitetsmålen, som har beslutat om. De transportpolitiska målen ska vara en utgångspunkt för statens alla åtgärder inom transportområdet, exempelvis hur myndigheterna ska prioritera bland olika önskemål och behov när de genomför sina uppdrag. Målen handlar dels om funktion, som att transportsystemets utformning ska medverka till att ge alla en grundläggande tillgänglighet med god kvalitet och användbarhet, dels om hänsyn till säkerhet, miljö och hälsa. Inte minst ska transportmålen bidra till att de nationella miljökvalitetsmålen uppnås. Begränsad klimatpåverkan och god bebyggd miljö är ett par viktiga miljökvalitetsmål där utvecklingen nu går åt fel håll. Att prioritera investeringar i klimatvänlig infrastruktur i stället för klimatskadlig är ett bra sätt att vända denna utveckling. Det är därför angeläget att ompröva beslut om att bygga nya motorvägar. Nya stora vägar ger mer biltrafik och ökade utsläpp av växthusgaser. Till exempel bör de miljarder som den sexfiliga motorvägen förväntas kosta i stället satsas på att bygga ut järnväg och annan kollektivtrafik. Det behövs nämligen stora satsningar på järnväg. Allt fler väljer att resa med tåg, och det har blivit alltmer uppenbart att det är alldeles nödvändigt att såväl satsa mer på drift och underhåll som bygga mer spår för att möta efterfrågan. Att bygga ut järnvägen så att både personer och gods i högre grad än nu kan transporteras på tåg i stället för i bil ger såväl klimatvinster som ökad säkerhet och bättre bebyggd miljö. Det kan bli mindre buller, mindre trängsel och minskade problem med luftföroreningar, för att nämna några av fördelarna. Om man tar miljökvalitetsmålen och de transportpolitiska målen på allvar är en omprioritering från väg- till järnvägsinvesteringar nödvändig. Vi står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall bara till reservation 4. (Applåder) I detta anförande instämde (MP). 193 (V): Jag yrkar bifall till reservation 1 om styrelses framställning om kostnadskontroll i stora väginvesteringar. Innan jag fortsätter vill jag framföra att jag instämmer i anförandena från och . Bakom reservation 1 står förutom även Socialdemokraterna och . anser att det, mot bakgrund av de betydande belopp som anslås för väginvesteringar, är av största vikt att pengarna används kostnadseffektivt och på ett sätt som ger bästa nytta ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Dessa meningar låter som ljuv musik för en gammal kommunalekonom. Problemen med bristande kostnadskontroll i väginvesteringar har varit kända under en mycket , och flera myndigheter har pekat på att man måste göra processen mer förutsägbar och kostnadseffektiv. anser det vara anmärkningsvärt att de problem som uppmärksammas i granskning om bristande beslutsunderlag och skenande kostnader fortfarande kvarstår. Styrelsen påpekar att problemen nu måste tas på allvar och att alla åtgärder måste vidtas för att få en effektivare och mer transparent process vid stora väginvesteringar. Både regeringen och får propåer om starkare styrning och uppföljning. Styrelsen anser att regeringens återrapportering till behöver förbättras. Sammanfattningsvis föreslår att begär att regeringen tar initiativ till åtgärder som säkerställer en förbättrad uppföljning och kostnadskontroll av väginvesteringsprojekt och att regeringen ser över hur återrapporteringen till kan utvecklas i syfte att ge en mer rättvis bild av de verkliga kostnaderna i stora vägprojekt. Vi instämmer i dessa förslag och anser att ska bifalla dem. Även om majoritetspartierna inte har tyckt detta vid utskottsbehandlingen finns det en chans för er att ändra er vid voteringen . Utskottsmajoriteten anser att regeringen i stort sedan redan arbetar i enlighet med förslagen från . Jag tror inte att utskottsmajoritetens uppfattning stämmer överens med verkligheten. Efter att har påtalat bristerna menar utskottsmajoriteten på allvar att regeringen redan har hunnit med att förändra dessa påtalade allvarliga brister. Tillåt mig tvivla på detta. har studerat hur finansieringen av den nationella infrastrukturplanen för perioden 20102021 kan förändras vid olika nivåer på prisökningar inom bygg- och anläggningssektorn. Studien visar att om vi får samma prisutveckling som vi har haft under det föregående decenniet kommer infrastrukturbudgeten att överskridas med hela . Dessa siffror som jag nu har nämnt stärker ytterligare allvaret i den kritik som påtalar. Därför vill jag än en gång säga följande till utskottsmajoriteten: Ni har chansen att ändra er vid voteringen . Jag yrkar bifall även till reservation 2 om analys av orsakerna till kostnadsökningarna som och står bakom. Reservationen stärker ytterligare kritiken av dålig kontroll på kostnadsökningarna vid väginvesteringarna. identifierar ett antal direkta orsaker till kostnadsökningarna, till exempel kostnadsutvecklingen inom anläggningsmarknaden och tillkommande krav från kommunerna på vägarnas utformning. Vidare framhålls att kostnaderna för väginvesteringar blir högre än vad de skulle behöva bli. Det gäller till exempel den utbredda användningen av så kallade utförandeentreprenader som medför svagare drivkrafter i fråga om effektivisering och innovation. Andra orsaker som kan ha betydelse är bristande konkurrens i byggbranschen som driver upp priserna. konstaterar att det inte har genomförts någon övergripande studie av kostnadsökningarna vid stora infrastrukturinvesteringar och deras orsaker. Det är alltså hög tid att en sådan analys görs så fort som möjligt så att vi kan se medborgarna i ögonen och också kan säga att pengarna används på bästa möjliga sätt. 194 (M): Vi debatterar nu styrelses framställning om kostnadskontroll i stora väginvesteringar och två följdmotioner. genomför en granskningsserie inom infrastrukturområdet, och vi har redan här i kammaren debatterat några av rapporterna senast den som handlade om järnvägsunderhållet. Jag och mina moderata kolleger och allianskolleger välkomnar denna granskning. identifierar i granskningen av kostnadskontrollen för väginvesteringar åren 20052009 ett antal brister och konstaterar också att inte har fått en rättvisande bild av de verkliga kostnadsökningarna i beslutade väginvesteringar. Vidare framgår av granskningen att infrastrukturinvesteringar ofta blir dyrare än planerat. Utifrån detta föreslår att de brister som lyfts fram bör åtgärdas, och de lämnar också två konkreta förslag till . Det första är att regeringen ska ta initiativ till åtgärder som säkerställer en förbättrad uppföljning och kostnadskontroll av stora väginvesteringsprojekt, och det andra är att regeringen ska se över hur återrapporteringen till kan utvecklas i syfte att ge en mer rättvisande bild av de verkliga kostnaderna i vägprojekt. Det är allvarliga brister som påtalar, men allvarligast är att bristerna faktiskt har påtalats tidigare, vid granskningar gjorda för länge . Men ingenting har hänt, förrän vi fick en alliansregering . Då började det hända saker, och det innan den granskning redovisades som vi debatterar . Med början under förra mandatperioden har det vidtagits flera kraftfulla insatser och åtgärder inom såväl som , numera , för att komma till rätta med de fel och brister som påpekas. startade ett utredningsarbete för att förbättra den ekonomiska styrningen av investeringsprojekt. fick dåvarande i uppdrag av regeringen att införa en ny styrmodell för att bland annat förbättra och systematisera återrapporteringen till och samt arbeta med successiv kalkylering. satte också i gång ett eget effektiviseringsarbete, som omfattade 90 punkter. I infrastrukturpropositionen som kom konstaterade alliansregeringen att den ekonomiska styrningen bör förbättras, att kostnadskontrollen av investeringsprojekten behöver stärkas och att produktivitetsutvecklingen i anläggningsbranschen behöver bli bättre. Regeringen satte i gång med en trafikverksutredning med syfte att skapa en effektivare och mer ändamålsenlig myndighetsorganisation, vilket resulterade i en ny myndighetsstruktur med , Transportstyrelsen och Trafikanalys. Trafikanalys bildades som en analys- och stödmyndighet till regeringen för att få en effektiv styrning och uppföljning av verksamhet. Bolagiseringar har också skett av delar av tidigare och för att förbättra konkurrensen. Här vill jag gärna kommentera det tog upp. Hon efterfrågade nämligen en bättre konkurrens, men ändå sade nej till dessa bolagiseringar som ju var till för att förbättra konkurrensen i anläggningsbranschen. Det är märkligt. Regeringens redovisning till är viktig och sker huvudsakligen i den årliga budgetpropositionen. Flera åtgärder har genomförts för att förbättra redovisningen, från ändrad grundlag till förra veckans beslut om en reformerad budgetlag och skärpta rapporteringskrav på . Det handlar om att man ska få en löpande rapportering, uppföljning och efterkalkylering och att det ska rapporteras om bland annat riskbedömningar, marknads- och indexutveckling och avvikelser. Den nya styrmodell som har införts i det som är innebär också en förbättrad redovisning av projekten till regeringen, och likaså har verket en ny ekonomimodell som man arbetar med. har i ett remissvar med anledning av granskning angivit att man arbetar på ett annat sätt . Man ska också påpeka att har granskat projekt som fanns och slutfördes . har även gått över till en central organisation för investeringsverksamheten, utifrån den kritik som tidigare framförts mot den regionala styrning som fanns. Utifrån detta kan vi förvänta oss en klart bättre redovisning till . har också i sin granskning gjort en analys av vad det finns för faktorer och strukturer som bidrar till kostnadsökningarna på infrastrukturområdet. Vi kan konstatera att flera av de kostnadsdrivande aspekter som identifierar bekräftar det som även andra har kommit fram till och som till exempel har presenterats i . Regeringen tog också upp det i infrastrukturpropositionen 2008. Kostnadsökningar har länge varit ett problem i anläggningsbranschen. Det är ingen nyhet. Jag är själv från anläggningsbranschen, så jag vet vad man pratar om. Det finns en rad olika orsaker till att projekt blir dyrare alltifrån ändrade förutsättningar till hur upphandlingarna utformas. Branschen bedöms också ha en låg produktivitet jämfört med andra branscher. Därför bildades , Förnyelse i anläggningsbranschen, på initiativ av och för att se till att anläggningsbranschen får en snabbare och effektivare utveckling. Vi kan konstatera att krav i sin motion på en analys av kostnadsökningarna redan är uppfyllt, inte minst av det nu själv har granskat och presenterat. Alliansregeringen tillsatte den så kallade för att följa upp och analysera de statliga beställarnas agerande för att förbättra produktivitet och innovationsgrad i anläggningsbranschen. har också satt i gång ett omfattande effektiviseringsarbete för att förbättra både den interna och den externa effektiviteten. Staten är en stor beställare och kan genom sitt agerande bidra till att anläggningsbranschen utvecklas i positiv riktning och att vi får ut mer spår och väg för pengarna. Här har satt upp en målsättning om att höja den externa effektiviseringen med . I regleringsbrev är det också särskilt preciserat att myndigheten ska arbeta för ökad produktivitet allt med syfte att få bättre kostnadskontroll, förbättra styrning och redovisning och få ut mer spår och väg för pengarna. När det gäller det som framförs i de två yrkandena från och som också Socialdemokraterna har med i sin motion kan vi konstatera att detta arbete redan pågår för fullt . talar tillbaka och ett äldre tillkännagivande. Det fanns dock en klar skillnad då: Det fanns ett skäl till tillkännagivande , eftersom ingenting hände. Det pågick ingenting. pågår redan det som efterfrågas, och ett tillkännagivande skulle vara att slå in redan öppna dörrar. Jag tänkte också gå in och kommentera några av de andra saker som tas upp i de två följdmotionerna. Ett problem när det gäller investeringar är i flera fall de långa och utdragna planeringsprocesserna. Under förra mandatperioden tillsattes en parlamentarisk kommitté, , med syfte att utreda möjligheterna att förkorta planeringsprocessen. presenterades ett enigt betänkande med flera konkreta förslag. Dåvarande trafikverken och fick också i uppdrag att ta fram förslag till ett nytt planeringssystem. En bred remissrunda med förslagen har genomförts, och pågår beredning inom . Socialdemokraterna vill genomföra förslag. Som jag redan nämnt är allt detta redan på gång, och jag förväntar mig att regeringen återkommer med förslag om detta. Men jag vill poängtera att det är viktigt att det, även om man vill att saker och ting ska hända nu direkt, sker en bra beredning så att förslag som slutligen läggs fram verkligen får önskad effekt. Socialdemokraterna vill också att får ett uppdrag att pröva nya kostnadseffektiva upphandlingsmodeller. Att val av upphandlingsmodell kan påverka kostnaderna i ett projekt har jag redan nämnt, och det är allmänt känt. Här handlar det återigen om att slå in öppna dörrar, för arbetar redan med detta. Jag kan dock inte undanhålla mig från att göra en liten reflexion. Här motionerar Socialdemokraterna om att bör pröva nya entreprenadformer. Men i betänkandet när vi behandlade granskning av järnvägsunderhållet motionerade samma socialdemokrater om att återgå till att monopolisera verksamheten. Det här får inte jag att gå ihop. Vill ni att det ska bli en monopolverksamhet igen, ja, då förstår jag inte varför ni nu vill ge i uppdrag att prova nya entreprenadformer, för vid en monopolverksamhet sker inga upphandlingar. yrkar i sin motion på en översyn av den nationella planen med anledning av om kostnadskontroll i stora väginvesteringar och yrkar att projekten i planen bör omprioriteras utifrån detta. Jag hade tänkt fråga om hon menade att man skulle prioritera om och flytta pengar från väg till järnväg, men svarade på det i sitt anförande. Jag kan hoppas att tar en replik, för den här omprioriteringen gör ni utifrån att har riktat kritik mot kostnadskontrollen i väginvesteringar. Men vi som har läst nya rapport om kostnadskontrollen i järnvägsinvesteringar vet att man riktar exakt samma kritik mot kostnadskontrollen i stora järnvägsinvesteringar. Det vore intressant att få en liten reflexion kring det. När det gäller översyn av den nationella planen har det redan vidtagits åtgärder för att säkra kvalitet och jämförbarhet. Inför den nationella plan som det beslutades om för ett drygt år sedan fick dåvarande i uppdrag att införa en ny styrmodell med successiv kalkylering. Man har arbetat med att stärka kvalitetsarbetet både internt och externt. Ett externt konsultföretag har granskat tillämpningen med successiv kalkylering, och har anlitats för att säkra kvalitet och jämförbarhet i de samhällsekonomiska kalkylerna. Kalkylerna kommer successivt att förfinas och revideras, och det kommer att göras uppföljningar och efterkalkyler under genomförandet av planen. Senast som gjorde en liknande granskningsomgång var . Får jag önska något är det att inte väntar till nästa gång. Det är bra att regeringen varit förutseende och redan gjort flera viktiga insatser när vi nu läser . Utskottet påpekar också i betänkandet vikten av att regeringen i sin årliga rapportering till återkommer till hur det går med de åtgärder som satts i gång för att förbättra kostnadskontrollen och med arbetet med effektivare användning av pengarna för väg och spårsatsningar. Att ständigt arbeta med förbättringar inom detta område är viktigt och angeläget. Därför skulle det vara värdefullt om kunde göra lite tätare granskningar så att vi kan få mer underlag för de insatser som görs. Innan jag glömmer bort det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag vill vidare kommentera det tog upp. Han vill gärna prata om luftslott. Trevligt, jag pratar också gärna om luftslott. Vem minns planen som det beslutades om 2004? Där kan vi snacka om luftslott. Redan när den planen beslutades saknades det 65 miljarder. Då är det inte lätt att ha en plan som håller hela vägen ut. Där kan vi snacka om luftslott, . Det finns en skillnad mellan tidigare och . Det är att nu genomförs en rad åtgärder. Du nämnde 40 miljarder. Egentligen kan du nämna vilken siffra du vill, för det går att beräkna hur man vill hur kostnadsökningarna skulle kunna se ut. De kan vara noll, de kan bli minus 20 miljarder och de kan bli plus 20 miljarder. Det viktigaste är att man från början har en fullt finansierad plan, vilket planen 20102021 är. Att det har införts insatser och åtgärder som gör att man har en klart bättre kostnadskontroll för att de åtgärder och projekt som beslutats kommer att genomföras . I detta anförande instämde , , , och (alla M) samt (C) och (KD). 195 (S) replik: En sak är att välkomna men inte mena någonting. Jag menade däremot att jag välkomnar och gör någonting åt det, liksom jag välkomnar ett spännande replikskifte. Jag menar det. Återigen skyller man ifrån sig. Visst, vi kan gå tillbaka och se vad vi gjorde under vår regeringstid, men jag tycker inte att det är relevant . Det är vi förlorade regeringsmakten. har ni snart haft på er att göra någonting, men fortfarande kvarstår problemet med att kostnaderna skenar. Det är alltså ingen höger- eller vänsterfråga. Jag tycker att det här mer är en fråga om hur vi i ska få information så att vi kan fatta riktiga beslut. Det är mer en fråga om politiskt mod. Kan vi kräva av regeringen att den gör större ansträngningar än vad den gjort ? Som jag sade förut gjorde våra kamrater det . Frågan är om och hennes bundsförvanter på den borgerliga sidan kan ta ett lika stort ansvar . Luftslott: Visst, och kan slå labben mot bröstet och berätta om allt som gjorts och görs. Men jag slår hellre näven i bordet och säger att det görs för lite, precis som påtalar, något som jag och Socialdemokraterna tar på största allvar. Jag undrar därför, fru talman: det inte meningen att vi ska lyssna på experter från ? 196 (M) replik: Jag kan börja fundera om över huvud taget var i kammaren under mitt anförande. Jag redogjorde för alla de insatser och åtgärder som regeringen har vidtagit . Det är åtgärder som vidtagits innan kom. har själv konstaterat i den fortsättning på den granskning som den gör att regeringen som höll på med sina granskningar har börjat genomföra en rad olika åtgärder. Det kan vi konstatera när har släppt sin rapport om kostnadskontroll på järnväg, för den är nämligen gjord som vägkostnadskontrollen, men man har lagt in en extra mening om att har noterat att regeringen och ansvarigt verk tagit flera initiativ som tyder på en ambitionshöjning vad gäller kostnadskontrollen. Det du framför, , är inte sant. Sanningen kan ibland göra ont när man själv har tillhört ett lag som inte gjorde någonting. Jag förstår att du inte vill stå här och berätta om alla saker som införs, utan det är bra mycket roligare för dig att föra fram kritik. Vi tar allvarligt på det som framför. Det står i betänkandet, och det är ett viktigt underlag, inte minst i och med att det bekräftar det som regeringen redan har presenterat i infrastrukturpropositionen 2008. Det är utifrån det som man vidtar en rad åtgärder.