prot · GZ0948 · 2011-12-14 00:00:00 — Det viktigaste är att vi använder rätt trafikslag på rätt ställe. Inget trafikslag är i sig ett självändamål. 25 (V) replik: Att använda rätt trafikslag på rätt sätt, säger . Enligt mitt sätt att se det handlar det om mer gods på järnväg och mindre på väg. Då får man laga efter läge. I behöver godstrafiken inte betala banavgifter eftersom man vill stimulera till mer gods på järnväg och mindre på väg. För är det självklart att satsa på bärighetsåtgärder på väg. I de delar av landet där det saknas kollektivtrafik, till exempel järnväg, är det självklart att vägsystemet ska fungera. I första hand har vi vänt oss mot Förbifart och att man satsar så oerhört mycket. Det handlar väl om 28 miljarder som Förbifart ska kosta. Dem tycker vi att man kan använda till kollektivtrafik i stället. Det har vi också redogjort för. Skulle ni från sida kunna tänka er att dra lärdom av hur man löser saker och ting i ? vet jag att Cargo Net har röda siffror i också. Den problematiken hänger ihop med att det finns ett eftersatt underhåll även där. När det gäller eftersatt underhåll får man också dra sina slutsatser. Här handlar det om att agera snabbt eftersom det tar så innan det blir förbättringar. Det är det vi från sida vill göra. Jag uppfattar nog att det är lite för mycket långbänk i allianspartierna på regeringssidan. 26 (FP) replik: kallar det långbänk. Jag vet inte riktigt vad hon syftar på. Är det långbänk att vi ska vänta in för att se på de transportslagsövergripande konsekvenserna och få ett bra underlag innan vi börjar fatta inriktningsbeslut om höghastighetsbanor och Norrbotniabanan, då kan jag ta den långbänken. Det är ett väldigt ansvarsfullt sätt att arbeta. Jag fick ett svepande svar på frågan om vägar. Vi pratar ändå om 2012 års budget, som börjar gälla om . Där tar bort 4,6 miljarder på nyinvesteringar i vägar. Det är klart att det måste få konsekvenser någonstans. Jag tycker inte att man har redovisat det på ett bra sätt. Faktum kvarstår: Alliansregeringen satsar oerhörda summor på drift och underhåll av järnväg för att rätta till de brister som finns. Det är penningdelen. Sedan satsar alliansregeringen också väldigt mycket på att vara en samtalspartner som ska samordna de intressen som finns för att det ska fungera på ett robust och bra sätt. 27 (S) replik: Att vara liberal är att vara kluven, sade . Det är ett bevingat uttryck som nog passar ganska bra in på position. tycker måhända att tillståndet för järnvägen är bedrövligt, men inte fullt så bedrövligt som undertecknad vill göra gällande. Kanske är , sina tågresor till trots, lite långt från resenärernas verklighet. Låt mig därför ge några lite mer närliggande exempel på hur järnvägens organisation just nu fungerar. missade förra årets budgetdiskussion i trafikutskottet. Jo, tåget var inställt. höll utskottet en hearing om situationen i järnvägsnätet . Några av stenograferna kunde inte komma, för tåget var försenat. En av föredragshållarna kom i mitten av hearingen. Tåget var försenat. Du kunde måhända ha frågat din partisekreterare , som har slutat åka tåg från till för att hon inte litar på tåget. Hon flyger den sträcka som ska ta och att åka med tåg. Partisekreteraren, före detta trafikpolitisk talesman i , deklarerar: Det går inte att lita på tåget jag flyger i stället! Om du inte instämmer i min verklighetsbeskrivning och anser att det är så bedrövligt som jag säger måste jag fråga : Hur bedrövligt är det då? 28 (FP) replik: Det finns grader i helvetet. Angående bedrövligheten kan jag berätta en annan historia om en försening. Jag var själv försenad till . Det är klart att det kändes hårt. Men vad som hände var att ett träd blåste ned över båda spåren, rev ned ledningarna och fattade eld söder om . Tåget blev stående där och fick sedan backa tillbaka. Att fick i gång ett spår får man snarare säga är en ganska god insats. Det har nog att göra med det arbete som alliansregeringen har stått bakom för att skapa bättre organisation. Man har pressat fram något bättre. Det är klart att det händer saker och ting som inte är bra. står här i talarstolen och radar upp tillfällen då det inte har fungerat. Det är klart att det är väldigt tråkigt när det inte fungerar, vilket ibland är fallet. Men jag har även gjort ett test på SJ:s X 2000 mellan väst och öst. Det kan ha varit . Jag åkte 14 turer på rad, och alla gick exakt och kom fram exakt . Det är naturligtvis olika vid olika tillfällen. Men det är ingen ursäkt för att inte satsa på drift och underhåll, vilket dock alliansregeringen nu gör för att komma till rätta med detta och göra det ännu bättre. exempel skulle jag närmast kalla raljerande. 29 (S) replik: Det skulle vara lätt att raljera över det faktum att det är alliansregeringens politik som ser till att träden tas bort från banan när det stormar. Jag ska undanhålla mig från det och i stället konstatera två saker. Det första är att jag och , den liberala kluvenheten till trots, är överens om att det är ett helvete för järnvägen, om än av olika grader. Det andra är att vi är överens om att underhållskostnaderna måste bli större. Vi är till och med överens om nivån. problem är måhända att vi föreslog den här nivån för underhållet , medan har yrkat avslag på samma krav i kammaren för att , , kunna hålla tal och säga: Alliansregeringen satsar historiskt mycket på underhåll! Jag säger bara: Grattis och välkommen i klubben! Ni kunde ha gjort det . Då hade kanske till och med den folkpartistiska partisekreteraren kunnat ta tåget till jobbet. 30 (FP) replik: Jag tror att den liberala kluvenheten är ganska ändamålsenlig ibland; man kan se två sidor av saker och ting. Naturligtvis har det gjorts prioriteringar. Men som jag sade i mitt anförande kvarstår faktum: var nivån 3,8 miljarder för drift och underhåll på järnväg. Det var inte en alliansbudget. är den på drygt 7 miljarder, och det är en alliansbudget. Man kan prata om siffror, men det är detta som är verkligheten. 31 (C): Låt mig inledningsvis få yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och yrka avslag på de reservationer som finns i detta betänkande. Låt oss för anta resenärens, användarens och transportköparens hela perspektiv när vi i kammaren debatterar trafikutskottets betänkande nr 1 och den här hösten diskuterar trafikpolitik! Låt oss därför vidga diskussionen till att omfatta alla transportslag och trafikslag! Ur resenärens, användarens och transportköparens perspektiv är det så att järnvägen, vägen, flyget, farleden, sjöfarten och telekommunikationen utgör de instrument och de transportslag man använder och förhåller sig till när man köper sin transport eller planerar sin resa och sitt dagliga liv. Jag noterar, herr talman, att såväl som använder av sina anföranden till att uppehålla sig vid järnvägen. Det finns skäl till detta, men ska vi seriöst diskutera transportpolitik för landet måste självklart alla transportslag och deras förmåga att samverka belysas. Det är lika viktigt att fundera på hur det fungerar ihop som att betänka att Billyhyllan, brödkakan och resenären inte alltid har en järnvägsstation eller tunnelbana om hörnet. Snarare är det så att man till fots, med bil, buss eller lastbil gör resan eller transporten tillsammans med en del via järnväg. För oss som i riksdag har anförtrotts att hantera andra människors pengar de skatter som folk betalar in och utifrån det fatta nationellt påverkande beslut om trafik och transporter är det särskilt viktigt att vara lyhörda för människors behov och beteenden i perspektivet av hela resan och hela transporten. Det är bara så, genom att se till helheten, till resenärens, användarens och transportköparens alla behov som vi kan få fram de kloka och de bästa lösningarna för ett helt samhälle. Att staten, riksdag och regering, kommer att lägga på infrastruktur och transportpolitik är inget självändamål, utan vi prioriterar det av de samlade resurserna för att samhället som sådant ska fungera och fylla de behov som medborgare, företag och andra har rätt att ställa. Och så, bara genom att se till och bejaka behoven och förutsättningarna i alla delar av landet, får vi hela landet att växa. Bara så tar vi vara på alla delar av landets förutsättningar att växa och bidra till den gemensamma välfärden. Det är därför bra att budgeten som vi hanterar för transportområdet innebär åtaganden i alla transportslag över hela landet. Det finns de som i debatten här ställt vägen mot järnvägen och bilen mot tåget, i ett slags antingeneller-resonemang. Men så ser ju inte verkligheten ut för oss som nyttjar trafiksystemet. Bilen, bussen, flyget, tåget, cykeln och gående konkurrerar inte med varandra de kompletterar varandra. För miljöns och samhällets skull är det inte bilen eller lastbilen som ska stoppas det är deras utsläpp som ska bort, utsläpp som är lika otrevliga och bekymmersamma och utgör lika stor fara för vår framtid på detta klot oavsett om de kommer från en dålig bil, en dålig buss eller ett dåligt tåg. Politikens uppgift är att se till att transportsystemet underlättar vardagen för människor och företag genom att erbjuda säkra, resurseffektiva och miljöanpassade resor. Regeringens, och min målsättning är att hela ska vara möjligt att bo i. Då fordras det ett transportsystem och trafiksystem som håller ihop hela landet och att de olika trafikslagen fungerar mycket bättre, både var för sig och tillsammans. Det är ett obestridligt faktum att såväl nyinvesteringar som underhåll i tågtrafiken, som vi har uppehållit oss rätt mycket vid här, har ökat som alliansregeringen har haft ansvar för landets styre. Det är likaså ett oomtvistat faktum att dessa områden historiskt har varit eftersatta. Pengarna för drift och underhåll av statliga vägar och järnvägar har ökats på i flera steg. var avsättningen 3,8 miljarder för drift och underhåll av järnväg. , en mandatperiod senare med alliansregering, låg nivån på 5,2 miljarder. I denna budget tillför vi ytterligare 5 miljarder varav 3,6 går till järnväg och 1,4 till väg . Utöver detta fick extra för att klara eftersatt underhåll under innevarande år. Lägg därtill satsningar som kom såväl järnvägssystem och vägsystem som andra transportsystem till godo i den närtidssatsning som genomfördes 20082010 och som innehöll . Vi kan konstatera att intresset för och resurserna till underhåll av trafiksystem har ökat rejält under Alliansens ledning av landet. Men man ska också erkänna att mycket återstår att göra, och det finns all anledning för både majoritet och opposition i denna kammare att känna en stor ödmjukhet inför den utmaningen. Men förenkla för den skull inte diskussionen till att enbart handla om ett transportsystem! Billyhyllan, brödet och resenären behöver flera transportslag för att vardagen ska fungera. Alliansregeringen inledde förra mandatperioden ett mycket omfattande renoveringsarbete när det gäller landets infrastruktur, och det är bra att det arbetet nu fortsätter. Visar det sig, till exempel i den kapacitetsutredning som just nu pågår och som ska slutrapportera , att vi för att klara de mål vi har satt upp måste satsa ännu mer resurser på underhåll och investeringar i olika delar av trafiksystemet. Då, fru talman, är både och jag villiga att driva på för detta givet att analysen visar att behoven finns och att analysen tar sitt avstamp i transportslagsövergripande synsätt. Men när vi gör de satsningarna ska det vara med riktiga pengar. Användarna av trafiksystemet är inte ett dugg betjänta av forna tiders ofinansierade drömmar om vägar och järnvägar i vårt land eller åtaganden utställda med checkar betalade av en inhemsk skatt på avstånd i vårt land genom den kilometerskatt som framför allt gjort sig till talesperson för. Vi har ett ansvar som politiker att veta att varje investerad krona ger mesta möjliga effekt avseende effektivitet, säkerhet och miljö för både passagerar- och godstrafik. Avslutningsvis, fru talman, är ytterligare ett område som är föremål för behandling här politiken för informationssamhället. Ur ett demokratiskt perspektiv och ett välfärdsperspektiv är det avgörande att alla medborgare har tillgång till internet och väl fungerande elektroniska kommunikationer. Alla ska kunna ta del av de möjligheter som denna teknik erbjuder, oavsett användarens ålder, kön, funktionsnedsättning eller var i landet man råkar befinna sig, i staden eller på landsbygden. Ur ett tillväxtperspektiv vi är ett parlament i ett av världens mest handels- och exportberoende länder på jordklotet kan man därför inte sätta målet lägre än att vi som land ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter. Att ha den höga ambitionen motsäger inte på något vis den demokratiska aspekten att alla ska ha tillgång till denna infrastruktur. Budgeten anger att som nation ska vara ledande vad gäller att använda it, för att på så vis nå politiska mål för tillväxt, social välfärd, demokrati och klimatförbättringar. Vi har en ledande ställning i världen, men det finns ingen anledning att slå sig till ro och tro att inte andra länder har liknande, motsvarande och till och med högre ambitioner. Vi måste därför fortsätta att anstränga oss för att ligga på topp. Det är ingen tvekan om att informationssamhället med därtill hörande framväxt av teknik och kompetens, dess nya affärsmöjligheter, nya yrken och karriärvägar, förmågan att överbrygga stora avstånd, har inneburit ett rejält tillskott till välståndsbygget i vårt land och . Det är därför bra att regeringen inte enbart satt upp målet att vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter, utan också i konkret handling och anslagna resurser pekat ut hur det ska gå till. Det är bland annat genom en tvärsektoriellt framtagen digital agenda, och därtill kopplat en strategi för hur vi ska få ut bredband till alla som efterfrågar detta i hela landet, alltså även där marknaden inte räcker till. 32 (MP) replik: får jag göra , men jag tänker fortsätta att prata järnväg. Jag vill debattera de så kallade lågtrafikerade banorna. Egentligen tycker jag att ordet underutnyttjade vore ett bättre ord. mellan och förvaltas av bolaget . Det ägs av 13 kommuner längs banan. Men banan ägs av staten, och det är regeringen som anslår pengarna till driften. Trafiken på banan har glädjande nog börjat växa. Persontrafiken är inte längre bara de långsamma turisttågen. Det går till exempel en studentpendel mellan och , och det finns planer på en skidpendel från till . Men denna ökning av trafiken förutsätter förstås att spåren hålls i gott skick. IBAB äskar ungefär 300 miljoner till underhållet och får av regeringen ungefär en tredjedel av de pengarna. Det leder förstås till att slitna spår blir alltmer slitna. Jag vill ställa en fråga till : Vad tycker du om att och andra lågtrafikerade banor inte får det underhåll som de behöver för att åtminstone upprätthålla den standard som de har ? 33 (C) replik: Jag känner mycket väl till , , . Tråkigt nog bortsåg från det mycket stora godsarbete som genomför. Det var ju tack vare omloppstrafik på som katastrofen inte blev total för och genom att man kunde leda omloppstrafik på när det uppstod ett rälsbrott i i jultid. Man kan alltså inte ha sitt fokus på enbart passagerartrafik utan måste även ha med godstrafik, , för det är helheten som skapar styrkan, motiven och argumenten för de samtal som IBAB, , nu avser att föra med . Jag delar Inlandsbanan AB:s ambition att stärka funktionaliteten och rusta banan. Det bygger på intermodalitet mellan alla transportslag i inland. Det bygger, fru talman, på att man som i satsar stora resurser på omlastning mellan gummihjul och järnhjul, men det är kombinationen järnhjul och gummihjul som kommer att skapa argument och motiv för funktionalitet och stöd med statliga resurser. Så hänger det ihop. 34 (MP) replik: Jag tycker inte riktigt att jag fick svar på min fråga. Jag fick höra att jag inte prioriterar eller förstår att det är mycket godstrafik som går på banan. Det förstår jag mycket väl, men jag tycker också att det är roligt att persontrafiken ökar, för den är viktig för landsbygdsutvecklingen. Regeringen anslog 1,8 miljarder extra till underhåll . hade äskat 2,3 miljarder, men och sade att 1,8 miljarder var vad kunde göra av med. De pengarna är avsedda bara för de större banorna. Men behovet av upprustning av de mindre banorna är också stort. Det märker man inte bara om man åker utan också om man åker , Tjustbanan, Stångedalsbanan och Västerdalsbanan, som är i bedrövligt skick. gjorde en utredning som visade att det behövdes 12 miljarder för att återställa de lågtrafikerade banorna till sin grundstandard. I dagens penningvärde skulle det väl motsvara ungefär 13 miljarder och mer, om man vill utveckla banorna också. I budgetförslag öronmärker vi ungefär 3 miljarder för de banorna. Min fråga till är återigen: Hur mycket vill och regeringen satsa på de här banorna och ? 35 (C) replik: Jo, , det finns skäl för att återigen argumentera som man gjorde. ställer gods mot person, järnväg mot väg. För att ska bli en funktion i landets transportinfrastruktur måste vi bejaka alla former av transportslag som gör affären möjlig. Betänk att det längs sträckning finns en tredjedel av landets skogsyta, av landets skogsinnehav! Det är genom en kombination av transportslag som skogen blir möjlig att exploatera för användande exempelvis som biobränsle i . Då måste kombinationen gummihjul och järnhjul fungera. Vi måste satsa på intermodalitet. I övrigt, fru talman, är jag full av förtröstan över den kapacitetsutredning som just nu tar fram flaskhalsarna och behov av reinvestering och eventuell nyinvestering i landets transportsystem, givet att vi bejakar intermodalitet, det vill säga samverkan. Att med näst intill religiös fanatism peka på enbart ett transportslag och bortse från alla andra, , är jag rädd för är en björntjänst för dem som tycker om och annan järnvägsinfrastruktur. Tänk vidare, tänk bredare, tänk modernt! 36 (V) replik: Jag kan inte låta bli att börja med att säga att jag uppfattade att förra infrastrukturministern lögner om att den förra infrastrukturplanen inte var finansierad var ett sätt för henne att dölja sina egna tillkortakommanden. Det är trist att denna lögn återupprepas i det oändliga. Jag vet att partikamrat i har drivit Norrbotniabanan mycket hårt. Då vill jag höra av : Vad kan räkna med att få stöd för av honom och alliansregeringen när det gäller Norrbotniabanan? Jag vill också säga att det tog upp om är oerhört viktigt. har i tidigare debatter tagit upp behovet av hållbara malm- och godstransporter. Vi talar om och vi talar om en ny järnväg i KaunisvaaraSvappavaara, men vi tar också upp vikten av att rusta upp . Då vill jag ställa en direkt fråga: På vilket sätt kan och vill driva frågan, så att det blir en faktisk upprustning av , inte bara ett välvilligt förhållningssätt? 37 (C) replik: Det räcker inte, , med bara god vilja, utan det måste finnas pengar och det måste finnas en affär. ljög dess värre inte, , när hon i inledningen av sin ministerperiod kunde konstatera att hon ärvde en infrastrukturplanering lagd av den regering där utgjorde ett stöd där infrastrukturperioden 20042015, vill jag minnas, var underfinansierad med . Det går att läsa i en proposition, . Vi fick börja med att skaffa pengar till hålet. Sedan kunde vi börja bygga vidare. Beträffande Norrbotniabanan: Jag träffade så sent som , efter att jag hade varit i och studerat den mycket stora gruvetablering som pågår där. och jag är båda fyllda av tillförsikt utifrån den TEN-T-planering som pågår, där Botniska korridoren blir en del av det europeiska korridorsystemet och transportslaget. Jag är, fru talman, alldeles övertygad om att vi kommer att kunna förverkliga en transportkorridor med intermodalitet järnvägvägsjöfart upp längs , inte minst mot bakgrund av att av järnmalm exploateras där. Låt mig passa på att nämna att man i upplevde det som ett större bekymmer att en införd kilometerskatt skulle fördyra uttransporten av järnmalm från den gruvan med , . Jag tycker att ska sätta sig ned och räkna på vilka fler objekt i och inland som hotas av att man inför en särskild lastbilsskatt på avstånd i vårt land. 38 (V) replik: Jag måste börja med att säga en gång för alla att det fanns 70 miljarder i överskott i statsbudgeten 2006. Regeringen har sänkt skatterna med 100 miljarder det senaste är 5,4 miljarder för restaurangmomsen. Man kan använda pengarna på olika sätt. Det kan du inte komma ifrån. När det gäller och och så vidare är det jättebra. handlar det om att regeringen också har en hemläxa att göra. Det återstår att se på vilket sätt man vill göra den hemläxan. Sedan talar man om att jag ska utreda och undersöka det här med kilometerskatten. Jag har gjort det. Jag vet att man kan genomföra differentierad kilometerskatt, . Jag vet vad man gör för att kunna ha en regionalt rättvis infrastruktur. Det trista är väl att har blivit ett storstadsparti, kanske med undantag för , men det är en ropandes röst i öknen i det partiet. Avståndsbaserad vägavgift ja. Man kan differentiera. Vi har undersökt det utifrån vad EU säger i de här sammanhangen. Det handlar också om att kunna utforma den på ett sådant sätt att den fungerar. Framför allt handlar det om att kunna ha samma system som man har i övriga EU. EU har faktiskt sagt att det är bra med en kilometerskatt utifrån att det ska bli konkurrensneutrala villkor för lastbilstrafiken. Kom inte och slå blå dunster i ögonen på mig. Jag har läst på. Frågan är om har läst på. 39 (C) replik: Vi kan börja med infrastrukturpropositionen, . Den var underfinansierad med . Man kan inte flytta pengar från ficka till ficka i statsbudgeten. I varje fall angav inte vare sig eller Socialdemokraterna eller , som då var regeringsunderlag, att man avsåg att göra det. Det faktum att den var underfinansierad med kvarstår, . Man kan slå mycket blå dunster i ögonen på människor och säga att man vill göra saker och att det vore önskvärt att göra saker. Men det handlar om att få det att fungera, att få det att bli grus på vägen eller räls på spåret. Det åstadkommer man inte med stora miljardunderskott i finansieringen. Hemläxan är vi självklart beredda att göra. Det pågår här och avseende TEN-T. Jag hoppas att vi kan hjälpas åt och ha en gemensam syn på det. Det finns skäl, tycker jag, att ibland studera konsekvenserna på hemmaplan, , av den politik man för i . Visst kan vi skapa undantag för kilometerskatten. I valrörelsen , , skulle man undanta skogsindustrin. Hälften av landets transportbehov i fråga om lastbil står skogsindustrin för. Det skulle i det konkreta fallet innebära, fru talman, att merkostnaden inte skulle stanna vid 70 utan vid i den kilometerskatt som med flera vill plocka ut på svensk åkerinäring, trots att vi har lagt en miljöskatt på dieselbränsle. Vi tror nämligen inte att det handlar om transporten. Det är inte lastbilen som ska bort. Det är effekterna av att man driver fordon, oavsett vilket, med fel bränsle. Det är då vi uppnår en miljöeffekt. Det är då vi uppnår ett incitament för åkaren, föraren av tåget och föraren av bilen. Det handlar om att välja rätt. Man uppnår inte detta genom att beskatta avstånd i vårt långa land. 40 (KD): Mitt fokus i denna budgetdebatt kommer bland annat att ligga på sjöfartspolitiken. Sjöfarten i behandlas i trafikutskottet och ingår i de fyra trafikslagen. Men frågan är om man inte också ska börja se sjöfarten som den viktiga näring den är för . Historiskt har sjöfarten varit en av våra basnäringar med omfattande handel långt bort, till länder som , och med handelskompanier som , som bildades i . är fortsatt ett exportberoende land, och går av utrikeshandeln via sjöfarten. Den svenska sjöfartsnäringen är viktig för , och genom en stor svenskflaggad handelsflotta kan påverka utformningen av de internationella reglerna för sjöfarten. Svensk sjöfartstradition har alltid förknippats med hög sjösäkerhet. Det är viktigt att fortsätter att vara pådrivande för bättre sjösäkerhet inom berörda internationella organ, som IMO.