prot · GY0992 · 2011-04-27 00:00:00 — Mycket har gjorts av regeringen för att stärka barnets ställning inom samhällsvården. Just nu bereds , som många har nämnt. Det är en utredning som ytterligare ger förslag som ställer krav på samhällets insatser för barnets bästa. ser fram emot att få detta betänkande på bord. har fått allt fler uppgifter att hantera. Kompetensen kring barn och unga sviktar i många fall på grund av att många socionomer kommer direkt från utbildningen. En del kanske bara har jobbat två till och har den erfarenheten av att arbeta som socionom. De hamnar direkt i svåra barn- och ungdomsärenden. Socialsekreterarna själva beskriver att de behöver mer utbildning för att klara sina arbetsuppgifter. Kompetensen på våra HVB-hem brister. Här har alliansregeringen gett flera uppdrag som handlar om att vägleda i sitt arbete med barn och unga och att ta fram bedömningsinstrument med mera. Kommunerna får inte svika de mest utsatta barnen. förslag, till exempel om stöd till familjehem, bättre kontroll och att placerade barn ska få en egen socialsekreterare måste nu bli verklighet. Ett annat problemområde inom handlar om våld i nära relationer. Det är 1 300 kvinnor och 1 000 barn som flyr till kvinnojourerna. Där sover de 79 på flykt undan den som de kanske haft närmast sig. Redan i början av förra mandatperioden visade alliansregeringen stor handlingskraft när det handlar om våldet i nära relationer. Då satsades på en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Det arbetet fortsätter. Det håller på hela tiden. och Alliansen har beslutat om 56 åtgärder mot mäns våld mot kvinnor. 55 av dem håller på att genomföras, och den sista förbereds just . Vi förstärker stödet till kvinnojourerna. Vi har utvecklat metoder för omhändertagande av sexualbrottsoffer. Vi genomför åtgärder mot hedersrelaterat våld och förtryck. Vi har förstärkt socialtjänstlagen och ökat stödet till metodutveckling i . Det är 10 000 poliser, domarkåren och flera hundra socialtjänstemän som har utbildats om mäns våld mot kvinnor. Vi har inrättat forskningsprogram för att få djupare kunskaper om våldet mot kvinnor. Arbetet pågår och fortsätter. Vi vet att nästan varje gång en kvinna mördas av en närstående har det föregåtts av hot, våld och trakasserier under en väldigt . Det har funnits varningssignaler, men vi har inte sett dem. Varje sådant mord är ett misslyckande, och varje misstag måste utredas. Det blir nästa steg att genomföra den 56:e åtgärden i handlingsprogrammet, nämligen att inrätta en för att utreda dödsfall på grund av brott från närstående. berör väldigt många områden. Men för mig har det känts mycket angeläget att få ta upp områdena barn i samhällsvård och våld i nära relationer. Det är två områden som alliansregeringen har prioriterat och kommer att fortsätta prioritera. vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 171 (V) replik: var jag ihop med mina partikamrater här i och träffade företrädare för för kvinnojourer och tjejjourer i , ROKS. Ett problem som de lyfte upp väldigt mycket var att de inte hade fått förstärkt stöd utan att det saknas ett långsiktigt stöd till kvinnojourerna och att de är oerhört projekttrötta. De får söka pengar som de ska göra nya saker med medan de inte vet att de har sin grundverksamhet finansierad. De ska söka pengar hos , och sedan ska de hitta på något nytt. En fråga jag har om det ökade stödet när det gäller mäns våld mot kvinnor är: Finns det planer på ett stabilare och långsiktigare stöd till kvinnojourer? Förra gången vi diskuterade tog jag upp frågan om papperslösa gömda våldsutsatta kvinnor. Då hade inte träffat på den frågan och tänkt till så mycket. har du haft lite tid att tänka. Jag tänker därför ställa frågan igen om hur ställer sig till att vi tar det ansvar vi ska enligt den deklaration vi har skrivit under. Det handlar om att vi ser till att kvinnor får rätt till stöd och skydd och vågar söka det och under trygghet utan att känna att de kan bli utvisade och anmälda till polisen. Det tar väldigt om varje kommun ska fatta de besluten. Alla är inte så framåt i den här frågan som att de ser det som självklart att fatta ett sådant beslut. Vi har skrivit under deklarationen som stat och skrivit under att vi ska se till att inga kvinnor utsätts för våld utan att få det specialiserade stöd och skydd som de behöver. Var står i den frågan? 172 (FP) replik: När det gäller långsiktigt stöd till kvinnojourerna är ambitionen att kvinnojourerna ska stärkas. vet jag inte vad som kommer i höstbudgeten, men så har vår jämställdhetsminister diskuterat. Det är 109 miljoner som går till kommunerna för att utöka samverkan med kvinnojourerna. Jag hoppas att det kan vara ett tillräckligt svar till . Det uttrycks även i betänkandet att det är en oerhört viktig insats som kvinnojourerna gör som vi absolut inte kan vara förutan. Jag känner däremot igen diskussionen från den tid då jag var landstingspolitiker. Då kom den ofta upp eftersom även landsting och kommuner kan ge bidrag till kvinnojourerna lokalt. Det kunde variera från till ett annat, och det kändes inte speciellt bra. Jag kan förstå hur kvinnojourerna känner det. har jag förstått när Brå har tittat på detta och när kvinnojourerna själva har uttryckt hur de ser på regeringens insatser att de känner att stödet är starkt från regeringens sida. När det gäller papperslösa och våldsutsatta kvinnor nämnde papperslösa, sjukvården och skolan. Detta är på gång, och stöder det. När det handlar om kvinnors utsatthet och det som du beskriver, , läser jag i handlingsplanen också in att etnicitet, kultur och annat inte ska ha någon som helst avgörande betydelse. Om man är en gömd kvinna som är utsatt för våld ska man naturligtvis utifrån mänskliga rättigheter och de konventioner som vi har få det stöd som man har rätt till. Det är min uppfattning, och den står jag för. 173 (V) replik: Om man slår ut de 109 miljonerna på alla kvinnojourer i blir det inte så väldans mycket på varje, om man säger så. Låt oss återgå till papperslösa gömda kvinnor. Ofta är det så illa att det är kvinnor som kommer från länder där det har varit krig och som har varit utsatta för övergrepp och annat redan innan de kommer hit. Sedan hamnar de i en situation där de blir utsatta även här. Det finns inte något självklart stöd. Först och främst är det så att många ideella kvinnojourer lever på att betalar platserna hos dem. Om inte kommunen har ett aktivt beslut om att gå in och betala finns det inte någon möjlighet för dessa kvinnor att söka hjälp på kvinnojouren. Det handlar också om det tydliga beslut som har fattat. Där säger man att den kommunala kvinnojouren ska ta emot inte bara kvinnor som är göteborgskor och skrivna i staden utan också alla papperslösa kvinnor. Jag vet att man också måste ha stöd, kompetens och kunskap eftersom många av dessa kvinnor har mycket med sig. De har varit med om stora trauman och mår dåligt. De har inte någon tillvaro efteråt med som de kan gå ut till från kvinnojouren. De behöver helt enkelt ett akut skydd och kanske en andningspaus så att de kan ta tag i sitt liv. De här kvinnorna har inget skydd som det fungerar . De kan inte med trygghet gå till en kvinnojour som tar emot dem. Om de ska kunna göra det måste man fatta lika aktiva beslut som jag hoppas att man kommer att fatta när det gäller skola och hälso- och sjukvård. På samma sätt behöver man fatta beslut i denna fråga. Jag ställer frågan till : Är berett att fatta ett sådant aktivt beslut? 174 (FP) replik: är insatt och engagerad i frågan. Det är bra. Jag förstår mycket väl det beroendeförhållande som kvinnojourerna har till kommunerna när det gäller bidrag och så vidare. Det är självklart att våldsutsatta kvinnor är alla kvinnor. Det tycker jag. Det är min ambition att också försöka driva frågan så. 175 (KD): Jag yrkar bifall till socialutskottets förslag i betänkande SoUl0 om socialtjänstfrågor och avslag på samtliga reservationer. Jag vill börja mitt debattinlägg på ett lite annorlunda vis genom att sjunga några verser ur visa. Först ska jag bara säga några ord om . föddes i söder om . Hon hämtades av barnavårdsnämnden när hon var . Det var 1930-tal i . De sade att hon var sinnesslö ett uttryck som man hade . Men hon var varken sinnesslö eller sjuk. Hon var bara fattig. fanns hon på olika mentalsjukhus runt om i . Hon blev tvångssteriliserad. blev hon fri från sitt helvete. När jag träffade var hon runt . Hon hade slitna drag och fårade kinder. Men det fanns något vackert i blicken, och rösten var tydlig och klar. såg mig i ögonen och tog mina händer i sina. Och så sade hon: Jag har någonting att berätta, och jag vill att du lyssnar . När jag var en ung liten flicka jag bodde på en fattig gård. Det var trettiotalet i och tiden var strävsam och hård. så kom och sa: Du får inte bo kvar, du tillhör de sinnesslöa vi skickar bort dig ett tag. satt jag instängd jag var som en fågel i bur. Graven låg öppnad framför mig och där stod döden på lur. Då öppnade någon dörren och ljus trängde in i mitt rum. Jag såg hela världen förvandlas jag fick vingar på nytt som en örn. Det finns ett enda skäl till att jag framför dessa ord om . Det handlar om de utsatta barnen de glömda barnen som vi inte får glömma. kom som har granskat allvarliga övergrepp och vanvård vid institutioner och familjehem i . var inte ensam. Ett av utredarens förslag till åtgärder är att regeringen i samarbete med kommunerna initierar ett långsiktigt program för ökad säkerhet inom samhällsvården av barn och unga för att förhindra att övergrepp och vanvård upprepas. Det råder ingen tvekan om att regeringen och har gjort stora insatser för förbättringar inom . Vi har hört flera exempel på detta här. Det är något som också har varit nödvändigt. Bland det viktigaste är den nationella strategin för kvalitetsutveckling genom öppna jämförelser inom olika verksamhetsområden i samarbete med Kommuner och Landsting. Även när det gäller hemlöshet har under och ledning gjort betydande insatser. Vi minns räkningen av de hemlösa 2005. Drygt 17 000 personer var hemlösa enligt definition. Alliansregeringen påbörjade en strategi 2007 för att motverka hemlöshet med en nationell styrgrupp och stimulansmedel till lokalt utvecklingsarbete. Vi har fått en rapport från och med en utvärdering av de 46 miljoner som har fördelats på 23 lokala utvecklingsprojekt i 16 kommuner. Här följer ett utdrag: De 23 satsningarna skiljer sig åt när det gäller hur de söker angripa hemlösheten. En del vill öka förutsättningarna för att arbeta med hemlösa, andra vill förhindra att människor hamnar i hemlöshet genom att förebygga vräkningar och åter andra önskar integrera hemlösa på bostadsmarknaden. Det visar sig vara lättare att arbeta för att människor bor kvar i sina lägenheter om man kan ingripa tidigt än att försöka skaffa en egen bostad åt dem som varit hemlösa . Det som griper oss allra mest är de barnfamiljer som vräks. Vi har hört flera vittnesmål om detta här . Även om det skedde en minskning 2009 jämfört med ökade antalet barn som berördes av vräkning till 632 barn. Jag har hört minister uttrycka det som många av oss känner: Man blir ledsen och bedrövad över att detta händer i . inrättades en arbetsgrupp knuten till med uppgift att se på orsakerna till att barn fortfarande berörs av vräkning. Resultatet kom , och drar nu slutsatser för att finna lösningar. Barn som har bevittnat våld i hemmet ses enligt lagens mening som offer, och ska agera därefter. Varje utsatt barn och varje utsatt kvinna är i en unik och mycket sårbar situation som är svår att förstå om man inte har egen erfarenhet. Det viktigaste arbetet, förutom ren lagstiftning, för att förhindra detta våld är att alla föräldrar, lärare, sjukvårdspersonal och alla vi vanliga medborgare reagerar och agerar när vi ser och hör att barn, kvinnor eller för den delen män utsätts för våld. I socialtjänstlagens 5 kap. 1 § står det att socialnämnden i kommunen ska sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det stöd som de behöver. Vi ser också hur barns och ungas ställning stärks genom förändringar . Bland annat kan ett HVB-hem stängas vid allvarliga missförhållanden. , som kom 2009, stärker barnens rättigheter ytterligare. En ny lag är föreslagen med syfte att föra samman socialtjänstlagen och LVU, lagen om vård av unga, till LBU, lagen om stöd och skydd för barn och unga. Här får familjehemmen bättre stöd genom utbildning, och varje barn ska få en egen socialsekreterare som ska besöka barnet minst . Det är bara några exempel av ca 40 nya förslag. Det är lätt att glömma föräldrarnas roll och ansvar. Många föräldrar klarar av olika skäl inte av att ta hand om sina barn. Därför är också regeringens strategi för ett utvecklat föräldrastöd viktig. Enligt finns det studier som visar att deltagandet i föräldragrupper kan förebygga psykisk ohälsa hos barn och hjälpa föräldrar att förstå betydelsen av en klar kommunikation. av föräldrarna är intresserade av att delta i en föräldragrupp. Vi ska inte heller glömma att det görs storverk runt om i vårt land av många människor som är involverade i barns fostran, stöd och utveckling. Det gäller framför allt föräldrar men också många, många andra. Som medmänniska och kristdemokrat kommer jag här i riksdag att kämpa för människor i utsatta situationer. Hela mitt politiska engagemang startade bland de hemlösa, missbrukarna och personer med psykiatrisk problematik i . Här fanns även många utsatta barn. Jag såg att det gick att förändra människors situation, och därför tror jag att det går att förändra vårt samhälle till det bättre. Låt mig avsluta med följande rader ur visan om . Medborgare som går här nere och klagar och inte har tid, var rädd om den frihet du äger låt ingen få stjäla ditt liv. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs socialutskottets betänkande 2010/11:SoU16 Folkhälsofrågor. 176 (KD): Tiden är nu inne för socialutskottet att debattera betänkande SoU16, som behandlar regeringens proposition Folkhälsofrågor. I betänkandet finns 56 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Områden som behandlas är bland annat mål för folkhälsa, insatser mot hiv/aids, självmordsprevention, spelberoende, ungas hälsa samt astma och allergi. Under behandlingen av betänkandet har socialutskottet besökt i och där fått värdefull information om det pågående arbetet när det gäller folkhälsan i vårt land. I betänkandet finns 14 reservationer och 2 särskilda yttranden. Efter denna inledning är det för debatt. 177 (S): Herr talman, utskottets ledamöter och åhörare! Tack, , för inledningen! Jag behöver inte gå in på hur många reservationer och motioner som utgör underlag till dagens debatt. Jag ska dock yrka bifall till våra gemensamma reservationer med och . Det är punkterna 2, 4, 9, 11 och 12. Dyr ohälsa motiverar investeringar i folkhälsan. Kostnaden för den påverkbara ohälsan uppgår, lågt räknat, till . Detta redovisade till regeringen i Framtidens folkhälsa allas ansvar. Kostnaderna kan minskas betydligt genom bland annat förutsättningar för sundare matvanor, ökad fysisk aktivitet och minskad konsumtion av alkohol och tobak. Totalt presenterades ett sextiotal förslag i den folkhälsopolitiska rapporten för framtidens folkhälsa. De flesta av er i kammaren känner till mitt stora intresse för idrott och fysiska aktiviteter. Jag tänkte därför även tydliggöra en annan sida av mina folkhälsofunderingar. Regeringen har ett starkt fokus på att åstadkomma starka individer såväl ekonomiskt som socialt, men till skillnad från min syn på detta försöker regeringen slå sönder den väl genomtänkta strategin där även solidariteten flödar. Jämlikhet och solidaritet är politiskt laddade begrepp. Den ojämlika inkomstfördelningen anser till exempel vissa vara naturlig och nödvändig, medan andra anser den vara helt oacceptabel. När det gäller den offentligt finansierade vården finns såväl internationella deklarationer som svensk lagstiftning som anger tydliga krav på jämlikhet i hälsa och vård. Låt oss därför klargöra att den friska individ som uppstår då den enskilde stimulerats i sina egna friskvårdsinsatser att bli en sund människa inte har något att göra med den sociala strukturen i samhället. Varje människa oavsett bakgrund, etnicitet, sexuell läggning eller ålder och kön mår som biologisk varelse bra av att utöva någon form av fysisk aktivitet. Folkhälsopolitiken når dock inte alla lika väl, på grund av att det råder sociala och ekonomiska restriktioner i hur man kan tillgodogöra sig möjligheterna till fysisk aktivitet. Folkhälsopolitiken eller som EU säger: hälsa i alla politikområden innebär därför att reducera social exkludering i alla dess former och uttryck. Bara i ett solidariskt samhälle där jämlikhet råder kommer folkhälsan att förbättras för alla och inte bara för dem som har den ekonomiska möjligheten. FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna slår fast att bästa möjliga hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet. Detta rättighetsperspektiv återspeglas också i den svenska hälso- och sjukvårdslagens portalparagraf och dess krav att hela befolkningen ska erbjudas en god vård på lika villkor oberoende av social position och köpkraft. De värderingar och etiska principer som inspirerat socialminister är inte redovisade så att vi alla kan förstå dem. Det är dock helt klart att kommersiella intressen oftast har vägt tyngre än människovärdesprincipen. Intressant är också att se att det nypolitiska språket blir allt fräckare i sina försök att sälja in hälsa i folkmun så att alla känner sig vara med och inte befinna sig i det populära nyliberala utanförskapet. De nya sjukvårdspolitiska slutrapport till partistyrelsen har till exempel som titel Jämlik vård, trots att den inte med ett ord beskriver sociala skillnader i vården eller några insatser som kan minska dessa skillnader. Låt oss börja med att fastställa att en individs hälsa beror på en mängd olika faktorer. Det finns en mängd varianter på den bild som togs fram av , , eller mer korrekt av och över hälsans bestämningsfaktorer. Ni har nog sett denna regnbågsbild där man vill betona samspelet mellan levnadsvanor och sociala normer, nätverk, levnads- och arbetsvillkor, vilket i sin tur står i förhållande till ett bredare socioekonomiskt och kulturellt samhällsklimat. För att vara riktigt säker på att ingen missar vilken bild jag pratar om har jag den här, och den kan om ledamöterna är intresserade fås senare av mig. Folkhälsoarbetet kan delas in i primär, sekundär och tertiär prevention. Primär prevention brukar kallas för hälsofrämjande arbete och sker innan man blir sjuk. Hälsofrämjande insatser beskrivs som den process vilken ger människor möjligheter att öka kontrollen över sin hälsa och att förbättra den. Ett sätt att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa är att skapa hälsofrämjande miljöer. Hälsofrämjande miljöer syftar till att stärka människors makt i vardagen och självförtroende samt till att minska riskfaktorer både i den psykosociala och i den fysiska miljön. Det kan handla om att bryta individers isolering samt att ge alla tillgång till hjälpande strukturer vid krissituationer. Sekundär prevention, också kallad sjukdomsförebyggande arbete, handlar om att i ett tidigt stadium upptäcka sjukdomar samt motverka så kallade riskfaktorer. Tertiär prevention är detsamma som behandling och rehabilitering. Alla vi som är intresserade av folkhälsa vill att det som ska göras ska ske i kedjan, det vill säga att vi ska satsa på primär prevention. Om vi gör det kan samma insats vara både sjukdomsförebyggande och behandlande. Exempelvis kan behandling av alkoholberoende även vara förebyggande av hjärt- och kärlsjukdom och olika former av cancer. På samma sätt kan exempelvis fysisk aktivitet och goda matvanor vara hälsofrämjande för alla genom att det stärker vitalitet, muskelstyrka, immunförsvar och höjer energinivån; sjukdomsförebyggande genom att fysiska aktiviteter och frukt- och grönsakskonsumtionen gör att risken för diabetes och hjärt- och kärlsjukdomar minskar; behandlande av exempelvis fetma och högt blodtryck och rehabiliterande efter till exempel en operation. I den rapport som Marmot gjort och som finns sammanfattad på ett bra sätt av understryks betydelsen av att stärka det sjukdomsförebyggande arbetets roll och påverkan. Enbart fokus på grupper med mest ohälsa och sjuklighet är dock inte tillräckligt för att minska hälsoskillnader, utan allmänna insatser behövs med fokuserad kraft på grupper med större behov, allt enligt Marmot 2010. Samhälleliga förutsättningar för en jämlik hälsa är, menar WHO 2008, att underlätta för människor att klara av sin vardag. Vidare gäller att noga undersöka om samhällets system på osakliga grunder gynnar eller missgynnar vissa grupper genom hur pengar och resurser fördelas men också genom vilka som ges inflytande över samhällets organisationer och deras verksamhet. Teorier om förklaringar av hälsans ojämlika fördelning brukar delas upp i bland annat livsloppsanalys, skillnader i beteende och skillnader i materiella tillgångar och övriga resurser. Livsloppsanalyser pekar på att skillnader i hälsa vid barnaåren och under uppväxten tenderar att öka under livets gång. Skillnader i beteende handlar om att personer med kort utbildning i högre grad uppvisar riskbeteenden, som stödjande faktorer i form av exempelvis socialt stöd hemma och på arbetet är mindre vanligt förekommande än bland personer med lång utbildning. Det gör att exempelvis samma nivå av riskabel alkoholkonsumtion generellt ger större påverkan bland personer med kort utbildning än bland personer med lång utbildning. Skillnader i materiella tillgångar och övriga resurser visar sig på olika sätt. Det är bland annat vanligare att personer med kort utbildning upplever psykosocial stress relaterat till ekonomiska bekymmer än att personer med lång utbildning gör det. Personer med kort utbildning har oftare arbeten med lågt inflytande och stora krav på arbetsplatser med fler fysiska hälsorisker än personer på exempelvis kontor. Slutligen har personer med kort utbildning i högre grad sjukdomar och riskerar dessutom i högre grad att bli av med sitt arbete vid sjukdom än personer med lång utbildning. Folkhälsopolitiken handlar om att spegla nivåer av hälsa i befolkningen men också skillnader mellan grupper. Kvinnor och män har varit en traditionell uppdelning av befolkningen men också ålder och socioekonomisk position, definierat utifrån utbildningens längd, typ av arbete eller ekonomi. Jag skulle vilja att vi vände vårt fokus till förmån för ett mer hälsofrämjande synsätt inom folkhälsopolitiken, detta i stället för att satsa mer och mer på att reparera de problem som är relaterade till förutsättningarna att leva ett gott liv. Jag vill vara tydlig och säga att det jag för fram inte är ett förslag att reducera den vård som behövs, det vill säga att lindra, bota och behandla. Låt oss därför fundera över hälsa kontra ohälsa. Det främjande sättet att se på hälsa innebär att man fokuserar på hälsan i stället för på ohälsan. Jag ser här skolan som en naturlig arena för fysisk, mental och social utveckling för eleven och dess välbefinnande. Med hjälp av skolans mångfasetterade ämnesutbud och pedagogiska expertis finns det möjligheter för eleverna att finna sina talanger. Det främjande arbetssättet har på det sättet sin naturliga plats i skolan. Man kan se det som en trebent pall där alla benen behövs för att skapa balans i livet som bygger på fysisk, mental och social kompetens. Jag har ett förslag till socialminister , folkhälsoansvarig för insatser som ger människor möjligheter att öka kontrollen över sin hälsa och att förbättra den. Jag vill börja med att läsa direkt från regeringens hemsida där den nya folkhälsopolitiken beskrivs enligt följande: Regeringens förnyade folkhälsopolitik riktar in arbetet med folkhälsan på ett nytt sätt. Nytt är att regeringen uppmärksammar människors utanförskap som ett hot mot folkhälsan.