prot · GY0955 · 2011-02-08 00:00:00 — 1 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte 1 Statsminister (M): träffades i under ledning av den valde ordföranden . Ordförandens ursprungliga avsikt med mötet var att fokusera på EU:s framtida EU- och innovationspolitik. I stället kom mötet till stor del att handla om två andra aktuella frågor situationen i och det ekonomiska läget i EU:s medlemsländer. Omvärlden har följt omvälvande förändringar först i och sedan i . Det handlar om en kamp för mänskliga rättigheter och demokrati, en kamp för rätten till en ny framtid utan ständig övervakning, en kamp för frihet utan maktlöshet inför ingripande från kontrollapparaten. Ännu vet vi inte hur demonstranternas kamp slutar. Vägen till ett nytt politiskt styre, demokratiska institutioner och fria och rättvisa val i dessa länder är mycket lång. Låt mig understryka att denna positiva utveckling i och sker i EU:s absoluta närområde och att detta är en utveckling som och EU måste ge sitt fulla stöd. Det står klart att vi i denna historiska möjlighet måste göra vårt yttersta för att säkra en fredlig och demokratisk utveckling. Det är mot denna bakgrund som gjorde sina uttalanden. EU:s stats- och regeringschefer underströk vikten av att kraven på demokrati möts med dialog och politiska reformer, med full respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter samt genom fria och rättvisa val. Vi krävde också att alla parter måste avstå från våldsanvändning och att en ordnad övergång till en bred regeringsstruktur ska påbörjas. Denna övergångsprocess måste inledas . Europeiska unionen erbjöd sitt fulla stöd under övergången. Den höga representanten ombads också utarbeta ett paket av olika stödåtgärder. Det handlar bland annat om hjälp till att stärka demokratiska institutioner och förbereda fria och rättvisa val. Hon ombads också tillsammans med kommissionen att erbjuda humanitär hjälp och föreslå åtgärder och projekt för att stimulera samarbete, utbyte och investeringar i syfte att stimulera ekonomisk och social utveckling. Den höga representanten kommer att besöka både och . Eftersom utgången av demonstranternas kamp i dessa länder ännu är oviss är det desto viktigare för oss att noga följa och ge vårt stöd för en fredlig utveckling. Inför toppmötet kunde vi i medierna följa spekulationer om en ny konkurrenskraftspakt av tysk-fransk härkomst. Avsikten med en sådan pakt skulle vara att öka den ekonomiska koordineringen, minska obalanserna i unionen och därmed försöka undvika nya ekonomiska kriser. Diskussionerna under toppmötet om hur en bättre ekonomisk styrning skulle kunna åstadkommas var långa och intensiva, inte minst eftersom flera medlemsländer fortsatt befinner sig i ett besvärligt ekonomiskt läge. Men några konkreta åtgärder inom ramen för en ny pakt lades inte fram från fransk eller tysk sida. I stället konstaterades i ett allmänt uttalande från stats- och regeringscheferna i att ytterligare steg ska tas för att uppnå en ny ekonomisk koordinering för att förbättra konkurrenskraften utan att underminera den inre marknaden. kommer att konsultera länderna i om hur detta ska kunna åstadkommas. Icke-euroländer kommer också att involveras i denna process på, som det heter, lämpligt sätt. Resultatet av konsultationsprocessen kommer vi att få se inför toppmötet . Från svensk utgångspunkt är det välkommet att medlemsländerna fortsatt diskuterar hur den ekonomiska styrningen kan förbättras. Den senaste ekonomiska krisen har visat på stora underskott i de offentliga finanserna hos vissa medlemsländer som ett striktare regelverk också skulle ha kunnat motverka. Det viktiga när man diskuterar ett nytt ekonomiskt ramverk är dock att man noga inventerar det som redan görs så att dubbelarbete och parallella strukturer undviks. Detta framförde jag också vid mötet. Vid mötet underströks också vikten av att gå snabbt fram med kommissionens lagförslag om en stärkning av stabilitets- och tillväxtpakten och att genomföra ambitiösa stresstester för banker. Detta är något som starkt välkomnar. Vid toppmötet kunde vi enas om vikten av en integrerad europeisk energimarknad och vilka åtgärder som måste vidtas för att nå detta mål. Lagar och regler om den inre marknaden för energi måste genomföras i alla delar . Beslut fattades också om att det efter 2015 inte ska finnas några medlemsstater i EU som är isolerade från de europeiska gas- och elnäten. har mycket att vinna på ett energisamarbete. Det handlar både om energisäkerhet och om klimatpolitik. Genom att ett land får tillgång till fler energikällor kan tidigare över- och underkapacitet utjämnas, och genom EU:s fastslagna mål om växthusgasreduktion och krav på förnybara energikällor säkras också en klimatvänligare energiproduktion. I likhet med den position som länge har drivit kunde vi också enas om att marknaden måste stå för huvuddelen av de tunga investeringarna i energiinfrastrukturen och att regelverket måste göra sådana investeringar attraktiva. Endast när alla andra vägar är uttömda kan EU-medel användas till energiinfrastruktur. Vikten av bättre enhetlighet i yttre förbindelser med de viktigaste producent-, transit- och konsumentländerna lyftes också fram. Kommissionen ombads att senast lägga fram ett meddelande om försörjningstrygghet och internationellt samarbete. Vid mötet antogs också slutsatser om hur den europeiska forsknings- och innovationspolitiken bör utvecklas. fastslog att den gemensamma programplaneringen ska utvecklas och att det europeiska forskningsområdet bör fullbordas , detta för att kunna skapa en inre marknad för kunskap, forskning och innovation. Insatser för att förbättra rörligheten av forskare och studenter lyftes särskilt fram. Som vi har kunnat följa i bland annat nyhetsrapporteringen ligger långt fram inom detta område. Vi ligger i täten när det gäller investeringar i forskning och innovation inom EU. Det är en stark grund att bygga på men ger oss inte skäl att luta oss tillbaka. Det är bara genom att fortsätta arbetet som vi kan behålla, utveckla och förstärka vår mycket starka position. Jag är därmed redo att ta del av ledamöternas synpunkter och frågor. 2 (S): Statsministern har här redogjort för toppmötet, och eftersom tiden är kort tänkte jag koncentrera mig på frågan om den ekonomiska situationen i . Dels var frågan uppe, dels kom också och med en ny pakt för konkurrenskraft som förutom att den andas federalism också innebär justerade pensionssystem, ingrepp i de olika ländernas lönebildning och så vidare. Detta kompletterar det som har tagit fram i sin rapport. Detta kan man säga är främst en fråga för , men även andra länder erbjuds att vara med. På frågan om statsministern tycker att ska vara med säger statsministern ungefär så här: Jag har inte formellt fått frågan, och därmed har jag inte behövt svara. Min fråga är då om statsministern har en dold fundering om hur han tänker hantera detta. Eller har han ingen uppfattning alls? Detta vore om möjligt sämre, eftersom det här är en väldigt viktig fråga, både för EMU-länderna och för alla länder i EU. Den ekonomiska situationen och diskussionen kring detta kommer att komma upp igen, men ska vi bara reagera eller ska vi också agera? På vilket sätt avser statsministern att inbegripa oppositionen i det väldigt viktiga arbete som pågår? 3 Statsminister (M): Låt mig först inskärpa att det är omfattande regelförändringar och lagstiftningsärenden på väg fram inom EU-systemet för att möta lärdomarna av finanskrisen och den djupa industrikris som följde i finanskrisens spår. I mycket av detta har varit pådrivande, delvis under svenskt ordförandeskap. Vi välkomnar väldigt mycket av detta; vi tyckte till och med i en hel del fall att vi borde ha gått längre i att inskärpa behov av att ha ordning i offentliga finanser och att reducera statsskulder, som är ett återkommande problem i delar av . Skälet till att jag var försiktig i mina kommentarer om det som beskrevs som ett konkurrenskraftspaket var att det alltså inte presenterades något konkurrenskraftspaket på toppmötet. Därför är det svårt att återrapportera detta, annat än som något, som det brukar heta inom EU, mer nämndes i korridorer än inne på mötena. Det följdes naturligtvis av en fransk-tysk presskonferens där man sade att det här var något viktigt, men det framgår av slutsatstexterna att det inte i substans är klarlagt vad detta innebär. Vi har efterfrågat att Europeiska rådets ordförande ska konsultera framför allt eurozonens länder för att inskärpa vad det kan komma att tänkas vara fråga om. Huruvida det sedan kommer att inbegripa länder som inte har euron som valuta är en fråga som är för tidigt väckt. Det gör att jag, mycket av respekt för demokratin och för det svenska parlamentet, inte vill binda oss till någonting som vare sig är presenterat eller färdigt att förhålla sig till. Det var grunden till mina kommentarer. Skälet till att jag inskärpte behovet av att akta sig för att göra saker i parallella strukturer är att jag upplever att väldigt mycket av de åtgärder som är på väg fram är till fyllest och också bör få komma på plats. En del av den koordinering man talar om kan möjligen välkomnas i en sorts benchmarking, som det brukar heta. Man jämför sig med den som kanske har kommit längst och varit mest framgångsrik. Det kan rimligen ändå inte bli på EU-nivå som beslut fattas om sådant som rimligen ligger inom nationell kompetens. Det var för övrigt en synpunkt som framfördes av många. 4 (S): Jag välkomnar det som statsministern säger om den nationella kompetensen, och jag tycker att det är bra om man slår fast att det ska fortsätta att vara på det sättet. Dock andas det helt andra strömningar i just . Jag tycker inte att åtgärderna är till fyllest. Vi kan ha andra åsikter om att och går före, icke förty handlar det om att vi då också får ha en åsikt och försöka påverka. Vi är många som har varit med och sparat här i och hittat en balans som fungerar. I de dokument som tagits fram nu sägs ingenting om arbetslösheten och ingenting om att höja efterfrågan. Jag tycker att det är anmärkningsvärt. Återigen till frågan: Det är stora förändringar på gång som kan beslutas över på ett toppmöte i , hur kommer oppositionen och att bli involverade i detta och inte behandlas så ad hoc som har varit fallet beroende på situationen i EU? 5 Statsminister (M): Detta är rimliga frågor som möjligen borde ställas till regeringscheferna i och . Vi har, som påpekar, en ordning där vi förförankrar positioner inför toppmöten som bygger på väl underbyggda förberedelser och gärna har varit i relevanta ministerråd innan de kommer upp till . Detta inskärpte jag och många med mig har varit en god ordning liksom att vi i gillar när saker och ting är väl förberedda och vi vet vilka beslut vi är med och fattar. Jag vill ändå inskärpa, det framgår också av slutsatserna, att vi alltså inte har fattat några beslut. Vi har angivit en instruktion till Europeiska rådets ordförande att genomföra konsultationer som kommer att vara en del av förberedelserna för det marstoppmöte där dessa och många andra av de ekonomiska frågorna kommer upp för avgörande. Detta föregås rimligen av EU-nämndsöverläggningar och förankring i riksdag. Det ska naturligtvis vara tillfällen då vi förhoppningsvis lite mer konkret kan diskutera de många åtgärder som är på väg och möjligen få lite större konkretion om vad det är som menas med denna konkurrenskraftspakt. 6 HANS (M): Det är mycket glädjande att har diskuterat en av de viktiga framtidsfrågorna för möjligheter att konkurrera på världsmarknaden framöver. Det handlar om innovationsfrågorna. Jag noterar då att nu har efterlyst ett strategiskt integrerat tillvägagångssätt för att stimulera innovation till förmån för medborgare samt små och stora företag. Kommissionen uppmanas nu att lägga fram förslag om påskyndande, förenkling och modernisering av standardiseringsreformerna. Då kommer man osökt att tänka på EU-patentet, en historia i många generationer som kanske börjar ana sitt slut. Jag noterar också att kommissionen uppmanas att lägga fram förslag om hur man bäst uppfyller de här snabbt växande innovativa företagens behov genom en marknadsbaserad strategi. Jag skulle vilja fråga statsministern: det här initiativet att påskynda arbetet med det EU-patentprojekt som är på gång? Jag vill också ställa frågan: Hur ser statsministern på att riskkapitaltillgången kan förbättras för små och medelstora företag som ofta får nobben hos bankerna och är väldigt beroende av offentliga finansieringsformer? 7 Statsminister (M): Den typ av innovationssystem som bygger på grundläggande och bra forskningsvillkor, starka utbildningsinstitutioner, utrymme för entreprenörskap och som möter en så att säga fri och öppen handel menar vi är grunden för jobbskapande tillväxt. Det söks det ju efter i hela och är det som väldigt mycket är syftet med Agenda 2020 och många andra av de processer som EU nu har för att höja sin konkurrenskraft gentemot omvärlden. Det är flera som påpekar att det vore bra, innan man diskuterar nya institutioner och nya förslag, om man löste sådant som man ännu inte har kunnat enas om. EU-patentet är ett sådant exempel. EU:s inre marknad är väl ett annat, det vill säga idén om den fria rörligheten som ska vara möjlig utan olika former av nationella handelshinder. Det vet många småföretagare och kan vittna om i realiteten inte fungerar så som det beskrivs. Vi har också i slutsatstexterna framfört att eventuellt nya förslag om konkurrenskraftspaket och liknande inte får komma i konflikt med EU:s inre marknad. Det är bara att konstatera att här behöver mer göras på leveranssidan. Patentet är kanske det bästa exemplet på detta. Jag tycker dock att det finns all anledning att välkomna hur tydligt innovationsprocesserna nu värderas om inom EU som grund för tillväxt och jobbskapande. Riskkapital förde vi ingen större diskussion om , men det är klart att allt som bättre skapar ordning och stabilitet i det finansiella systemet i kommer att leda till att man också skapar en bättre riskkapitalförsörjning, även om den naturligtvis sedan kommer från olika håll. Vi har bland annat en diskussion här hemma i om hur vi ska förbättra riskkapitalsituationen. Det är också en väldigt inhemsk diskussion. Detta berördes dock inte vid det här toppmötet. 8 (MP): vill till att börja med använda tiden till att ställa en fråga om energiområdet som, trots de händelser vi har på andra ställen i världen, var rådets huvudpunkt när man planerade mötet. Det är ett kritiskt läge när det gäller de framtida energisystemen, inte minst i länder. Vi behöver en stor klimatsatsning för att säkra en bra energianvändning för framtiden. Då kan jag tycka att det är oroande när jag ser vilka slutsatserna blev, att ministerrådet bland annat ger en ökad tyngd åt de kanske mest klimatförstörande energikällor som vi har inom . Jag är också beklämd över att punkten om energieffektivisering inte blev mer tydlig när det gäller att det också behövs ett bindande mål när det gäller energieffektiviseringen i . Jag vill gärna höra vad statsministern har att säga om hur diskussionerna gick, om det fanns länder som ville trycka på mer för bindande mål, och vad anledningen är till att de olyckliga skrivningarna om oljeskiffer och andra extremt klimatskadliga resurser finns med. 9 Statsminister (M): frågor är mycket berättigade. Frågorna man trots allt ska svara på när någon säger att det behövs en stor klimatsatsning är: Från vem då? Är det från nationalstaterna? Är det från marknadskrafter? Är det från EU gemensamt? Det ger väldigt olika svar beroende på var man lägger det ansvaret. På marstoppmötet fattade EU beslut om tre viktiga 20-procentsmål, alltså 20 procents reduktion av växthusgaser, förnybar energiandel i energianvändningen i och det tredje 20-procentsmålet var en 20-procentig energieffektivisering. De två första gjordes legalt bindande och följer nu mycket givna strukturer för hur de ska levereras. Kommissionspresidenten presenterade ett underlag till där han angav att det nu finns hopp om att båda dessa mål faktiskt ska kunna infrias. Det är i alla fall på god väg i den riktningen. Det tredje målet gjordes aldrig legalt bindande. Det är också det mål där man hyser störst tvivel om att man kan nå hela vägen. Grundproblemet har varit att vi inte är överens om hur det ska definieras. Vad menas med energieffektivisering? Vad får tillgodoräknas? Något vi har lärt oss av den internationella klimatpolitiken är att om vi inte är överens om vad vi mäter är det lätt att ta sig förbi passagerna från länder som tyvärr inte alltid har de högsta och renaste klimatambitionerna på det sätt som vi oftare vill uttrycka det i . Varför får vi dessa diskussioner, som återger, där det också hänvisas till fossil bränsleanvändning? Det beror på att det finns en stor energitörst i . En stor del av EU:s medlemsländer ser inte alternativ till användning av fossilbränsle. Därför blir alltför ofta energidiskussionen i en diskussion om hur man ska transportera fossila bränslen snarare än hur det förnybara ska utvecklas. röst är tydlig att det ska vara mer förnybart och att vi ska hedra de överenskommelser om klimatmål vi har ingått. Men EU består av 27 medlemsstater, och alla har inte samma uppfattning. Det är tydligt att det för andra är mer själva energiförsörjningen snarare än energimixen som står i förrummet. 10 (MP): Den punkt i rådsslutsatserna som jag också tänkte på när det gäller den enormt oroande klimatpåverkande energimixen är det som kallas den okonventionella fossila bränslemetoden, det vill säga oljeskiffer och annat. Om öppnar för ökad användning av dessa fossila bränslen, statsministern, backar vi in när det gäller den framtida energimarknaden i länder. Det kan omöjligt vara en svensk ståndpunkt att detta skulle vara en lycklig ingång. Det är som en ingång i det klimatpaket , den strategi som kommissionen snart ska presentera, som slutsatserna ska läsas. I samband med det är det djupt olyckligt att göra en undersökning om hur tillgångarna på oljeskiffer ska användas. De släpper ut mycket mer än vad konventionell olja gör. 11 Statsminister (M): Här finns inte olika uppfattningar i . Här finns spänningar inom EU, mellan EU:s medlemsländer. Jag minns att jag och diskuterade bland annat denna fråga i . Låt oss konstatera att när oljepriset går fatet inträffar två saker. Det sätter press på att försöka hitta alternativ eftersom olja, bensin och olika oljeprodukter blir dyrare. Det är den goda sidan av myntet. Den sämre sidan är att det börjar bli mer attraktivt att bryta olja som man skulle avstå från, och oftast är mer miljöovänligt, jämfört med när priserna är lägre. Det är precis det som uppträder. Det blir helt enkelt massvis med obruten olja, oljeskiffer, som börjar bli mer kommersiellt gångbart att bryta. Återigen finns det en stor energitörst och i många länder en misstro mot att det verkligen finns alternativ, att det kommer kablar och energiförsörjning från andra länder, som gör att de verkligen klarar sin energiförsörjning. Det vi har sett till, som står i texten, vilket jag tror att har sett, är att det står sustainable, det vill säga hållbar, brytning. Det är möjligen en självmotsägelse. Ja, det kan vi hävda. Jag kan säga att dessa möten går till ungefär så. Andra hävdar att det är lätt för oss som har tillgång till mycket vattenkraft och mycket förnybart att peka finger, men energitörstiga länder har också rätt att se utveckling och industri växa fram. Vi försöker hitta en balans där det framgår tydligt att det ska vara hållbart och förnybart med klimatstyrning. De andra länderna säger då att det måste handla mer om resurser till att få fram infrastruktur för att få de fossila bränslena att nå fram. Ungefär så går diskussionen. Det är 27 länder, demokrati, och det blir en balans mellan olika synpunkter. roll är tydlig: Vi är pådrivande för mycket av det som efterfrågar. 12 (FP): Jag skulle vilja återgå till frågan om det tysk-franska ekonomiska initiativet. Det var ett initiativ som syftar till ökad koordinering av den ekonomiska politiken och för att undvika framtida kriser som statsministern påpekade. Den här frågan kan man ta upp i både sak och form. Det är vad jag vill fråga om. I sak var det långtgående förslag, till exempel ta bort indexering av löner, införa regler för pensionsålder, skattebaser, skatter och så vidare. Det är intressant att höra hur auditoriet reagerade inför denna kanonad av ganska precisa och konkreta förslag. I form är det samma situation som har varit i , nämligen att här finns en ambition hos vissa länder på kontinenten att nu skapa ett tätare samarbete där inte kan delta därför att vi inte är med i eurosamarbetet. Då kan jag som gammal euroanhängare säga: Ja, vad var det jag sade? Men om vi lämnar den aspekten åt sidan hade statsministern inget mandat att gå in närmare i formfrågorna om hur vi ska delta. Det är helt klart att gärna vill gå före för att säkra eurons överlevnad och fortbestånd. Vill delta i det inre samarbetet, till exempel vid det framtida extra toppmötet för endast euroländer? Tänker statsministern föreslå att då delta? 13 Statsminister (M): Jag påminde på den svenska presskonferensen efter toppmötet det som jag får påminna om efter varje toppmöte, nämligen att till skillnad från situationen i , och möjligen ytterligare något annat EU-land, är de flesta EU-länderna djupt inbegripna med att sanera sina statsfinanser och djupt kristyngda. Vi har ägnat mycket åt att diskutera olika former av paket och lånefaciliteter till djupt problemtyngda länder. Det har i sin tur hos en del länder som står för mer av att utverka lånefaciliteterna, kanske mer än något annat land , lett till en inhemsk diskussion om att om dessa länder ska utsättas för att problem i andra länder också blir delvis deras ansvar vill de möta det med en diskussion som grundlägger ett större eget ansvarstagande av länder. Det är detta som ibland beskrivs som en större finanspolitisk koordinering av eurozonen eftersom man har en gemensam valuta. Det är nog riktigt att det finns de som har uppfattningen att detta bör gå längre och att det bör skyndas på som ett svar på den finanskris och den nedgång vi har sett. Problemet med detta möte, vilket jag angav i svar till socialdemokratiska företrädaren, var just att det i realiteten inte presenterades något papper. Det angavs till medierna vissa uppfattningar som sedan rådet i sin helhet inte fick ta del av, vilket skapade en viss förvirring på mötet och gjorde att vår lunch höll på till åtta . Det här leder till att diskussionen måste återkomma. Då måste den ha tagit vägen via konsultationerna, som nämndes, för . Huruvida detta sedan konkretiseras, om det blir eurozonen, och hur ska förhålla sig menar jag är för prematurt att säga. Det är för otydligt vad man avser. Det är uppenbart, som flera nämnde, att en del saker som står i papperet, som alltså inte presenterades, är nationell kompetens. Det efterfrågas inte någon sorts europeisk styrning. Låt mig ta ett exempel: Lönebildningen är starkt decentraliserad och bör skötas på det sättet av ansvarstagande sociala partner, såsom vi gör i . Vi vill inte ha någon europeisk styrning av vår lönebildning. Vi måste helt enkelt återkomma till detta. Det är det svar jag kan ge och den reaktion som jag och många av regeringscheferna framförde under mötet. 14 (FP): Det är självklart att statsministern måste återkomma till bland annat få ett sådant mandat. Det var bra att statsministern sade det. Hur mottogs detta bland dessa länder, inte minst bland dem som är skuldtyngda och har stora ekonomiska problem, som i slutändan vet att vad gör och vill är av avgörande betydelse under det närmaste året eller för deras egna frihetsgrader i den ekonomiska politiken om vill medverka till utvidgade räddningsfonder, villkor och så vidare? Hur uppfattades det att man mötte ? Var det kniven på strupen? Var det en god stämning eller var det en irriterad stämning? Det kan vara av ett visst intresse att få en sådan inblick. 15 Statsminister (M):