prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Men i domstolarna är juridiskt oskolade nämndemän betrodda att till och med döma människor till livstids fängelse. Det händer att nämndemän överröstar de yrkesutbildade juristdomarna. Hur ofta de påverkar strafftidens längd utan att det syns i en formellt enhällig dom har vi ingen aning om. Upprördheten som har väckts efter och senast Nationaldemokraternas intåg i domstolarna har trots allt haft något gott med sig. Vi har fått en debatt om vad det egentligen innebär att våra domstolar befolkas av politiskt tillsatta nämndemän. Man har ganska allmänt börjat fråga sig varför amatörer ska döma i asylmål och andra rättegångar i stället för professionella domare som har övat upp en särskild skicklighet när det gäller sådant som bevisvärdering, lagtolkning och bedömning av prejudikat. Vid det här laget kan jag mer än väl invändningarna från nämndemännens lobbyorganisationer. Men jag köper inte deras argument att våra politiskt nominerade lekmannadomare fungerar som en demokratisk värdefull motkraft till den självständiga domarmakten. Den föreställningen är lika fel som när de socialistiska slagorden skallade på de radikala . Lika lätt väger påståenden om att nämndemän står för folkligt förnuft, medborgerliga värderingar, mångfald, demokratisk legitimitet och ökad insyn. Folkligt förnuft i all ära, men sådant kan som bekant vara kryddat med fördomar, intolerans och rasism. Och på vilket sätt ökar nämndemän insynen i rättsprocessen när de är förbjudna att yppa ett ord om vad som har sagts under rättens överläggningar? Avslutningsvis, fru talman, noterar jag att justitieutskottet i betänkande nr 9 föreslår avslag på min motion men utan att svara på mitt yrkande om att nämndemannasystemet bör avskaffas. Utskottet uppehåller sig endast vid rekryteringen av nämndemän och deras ersättning. Jag väljer att tolka det som att utskottet skruvar på sig och inte har något bra argument för att behålla nämndemannasystemet. lär inte avskaffas under den här mandatperioden heller. Men jag är nöjd om jag kan hjälpa ledamöter att få upp ögonen för det orimliga med en ordning där juridiskt oskolade lekmän, främlingsfientliga eller inte, sätter sig till doms över oss andra. 143 (SD) replik: Det är intressant att höra detta om lågt förtroende för rättsväsendet i och med nämndemannakåren. Jag vet att det finns många som har lågt förtroende också för de moderater, folkpartister och vänsterpartister som förespråkar öppna gränser i vår domstol. Så visst man kan diskutera om man ska ha nämndemän eller inte, men jag kan säga att problemet finns exakt lika mycket när det gäller alla de ultraliberala mångkulturförespråkare som har suttit i våra domstolar och sitter där . De, inte minst och med flera, har suttit i i våra domstolar och dömt. Nyss hörde jag prat om att det är jätteviktigt att spegla befolkningen. Men helt plötsligt ska vi inte spegla befolkningen med , eller vem det nu är som svenska folket har röstat fram. Helt plötsligt var det inte alls viktigt med befolkningens åsikter och ståndpunkter om saker och ting. Domstolarna och nämndemannakåren är kryddade med intolerans, sägs det här. Men de är också kryddade med dem som förespråkar öppna gränser och andra galenskaper. Visst kan vi diskutera om vi ska ha nämndemän, men detta är en ganska intressant utgångspunkt att ha. 144 (M) replik: Jag uppfattade inte att jag fick någon fråga. Men om jag var otydlig på någon punkt kan jag säga att min ambition och mitt önskemål är att samma expertis och sakkunskap som vi förutsätter att vi ska bemötas av inom andra verksamheter, statliga myndigheter och allting annat, ska finnas även hos våra domstolar. Jag vill att samma krav på saklighet, kompetens och expertis ska vara ledande även där. Det är huvudskälet till att jag är mot nämndemannasystemet. 145 (SD) replik: Det är absolut en diskussion som vi kan köpa. Det är helt klart det bästa att utgå från kompetens. Men utgångspunkt var att vi har kommit in i och att vi får utse nämndemän runt om i landet. Det var utgångspunkten, precis som om rättssäkerheten skulle bli sämre då. Jag vet inte om jag heller är nöjd med den rättssäkerhet som finns när eller några liberala folkpartister som förespråkar öppna gränser sitter och dömer. Man kan ha denna utgångspunkt också. I övrigt kan man helt klart vara öppen för en diskussion om ifall vi ska ha nämndemannasystemet eller inte. Men det finns fler galningar, om man får uttrycka sig så. Om anser att SD är galningar anser jag att det finns en salig massa i denna kammare. 146 (M) replik: Jag blir alltmer förvirrad av det som sägs från den andra sidan här. Låt mig säga så här: Jag var ganska tydlig i mitt anförande när det gäller att vi med detta system bara har att acceptera att även sverigedemokrater och som alla andra partier får utse sitt partifolk till nämndemän. Vad jag menar med detta är att det är just det som sätter fingret på att systemet är helt apart. Det är det som är min poäng i ditt fall, . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 22 § Unga lagöverträdare Föredrogs justitieutskottets betänkande 2010/11:JuU12 Unga lagöverträdare. 147 ARHE HAMEDNACA (S): Jag börjar med att yrka bifall till vår reservation nr 1 som handlar om brottsförebyggande arbete. Jag tycker att det är mycket bra att den socialdemokratiska motionen 387 har fått utskottets bifall och att därmed tillkännager att regeringen ska återkomma till med förslag om en snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott. Att skapa trygghet från brott i vårt samhälle är ett av statens främsta ansvarsområden. Därför har satsningarna på rättsväsendet under en lång rad av år varit bra och nödvändiga. Ändå kan vi se att det finns tydliga brister, som de långa handläggningstiderna inom rättsväsendet eller detta att häktade tvingas transporteras runt halva till höga kostnader. Det gäller också det faktum att polisen trots resursförstärkningar har svårt att öka sin effektivitet bara för att nämna några brister. Men den kanske allra viktigaste frågan är det brottsförebyggande arbetet. Om vi inte lyckas förhindra att unga hamnar i kriminalitet eller om vi inte klarar att ingripa tidigt för att bryta destruktiva mönster kommer vi inte att lyckas skapa trygghet i samhället oavsett de resurser som ges till polis, åklagare, domstolar och kriminalvård. Jag menar att regeringen borde lägga betydligt större vikt vid det brottsförebyggande arbetet än vad som har skett . Under regeringens vid makten har i stort sett inga brottsförebyggande reformer skett. Tvärtom har jag kunnat se en utveckling i samhället som oroar mig. Hög arbetslöshet, särskilt när det gäller ungdomar, bristande skolresultat och ökade kostnader för socialbidrag talar sitt tydliga språk. För inte så länge sedan presenterades en rapport från som visade att barnfattigdomen har ökat. Inte mindre än 220 000 barn lever i fattigdom detta trots att är ett av värdens rikaste länder och trots att har klarat den ekonomiska krisen bra. Den fördelningspolitik som har bedrivits under den borgerliga regeringsperioden har dragit isär landet och ökat klyftorna i samhället. Den procentenhet som tjänar mest har fått lika mycket i inkomstförstärkningar som av svenska folket tillsammans. Resultatet har blivit att de som har sämst förutsättningar har fått det ännu sämre. Självfallet påverkar detta familjers och barns möjligheter. Det finns tydliga samband mellan fattigdom och till exempel utbildningsresultat, etablering på arbetsmarknaden, hälsa, mobbning och trygghet i det egna bostadsområdet. Men det finns även tydliga samband mellan fattigdom, utanförskap, segregation och kriminalitet. Det är i de stora städernas socioekonomiskt fattiga områden som en stor del av de debuterande kriminella rekryteras. gick till val 2006 med budskapet att man skulle minska utanförskapet. I stället har arbetslösheten permanentats på en hög nivå. Framför allt har unga drabbats. Långtidsarbetslösheten har blivit ett allt större problem. Kampen mot arbetslöshet i de negativt segregerade områdena är central i det brottsförebyggande arbetet. Även boendesegregationen har ökat påtagligt i våra stora städer. Det bidrar till utanförskap och en känsla av vi och de. Ett extra besvärligt problem är den ökade skolsegregationen. Unga människor som formas inför sitt vuxenliv är naturligtvis extra känsliga för att bli utestängda. Det har uppstått en machokultur bland många pojkar i skolan. I den ligger att skolarbetet inte är viktigt, och det finns ett förhärligande av styrka och våld. De kriminella gängen och grupperna rekryterar medvetet ungdomar för att göra både grovjobb och handräckning i den kriminella verksamheten. Skolan och samhället måste stå upp mot en sådan utveckling. Skolan behövs i arbetet med att leda stökiga barn och ungdomar rätt. Självklart är detta ett svårt arbete som ofta kräver professionell kompetens. Nedrustningarna på skolans medicinska och socialpsykologiska kompetens är därför en olycklig utveckling. Jag som har invandrarbakgrund vet också av egen erfarenhet hur viktigt det är att involvera föräldrarna i skolans sociala arbete. Det brottsförebyggande arbetet måste ta sin utgångspunkt i den politik som leder till minskade klyftor i samhället, inte ökade. Det är genom välfärdspolitiken och en aktiv politik för fler jobb som vi bygger grunden. När det gäller våra rättsvårdande myndigheter har de ett ansvar att ensamma och tillsammans med andra aktörer verka brottsförebyggande och för en bättre hantering av unga som begår brott. För sedan lämnade en redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete. Kritiken från var skarp mot både polisens och regeringens sätt att hantera det brottsförebyggande arbetet. Polisen genomför inte mer än hälften av den brottsförebyggande verksamhet de har planerat för. Effekten av de åtgärder som genomförs är också oklar, trots att läggs ned på denna brottsförebyggande verksamhet. Det handlar främst om bristande styrning. Detta är en allvarlig och oroväckande kritik, och jag kan inte annat än undra om regeringen saknar politik, vilja och förmåga på detta område. Polisen har en viktig roll i det brottsförebyggande arbetet. Polisens arbete måste utvecklas mot mer kompetens och mer kontaktpoliser i landets alla skolor. Det innebär att en lokal polis knyts till varje skola. Dessa kontaktpoliser ska arbeta brottsförebyggande men också delta i andra av skolans aktiviteter. Det är bara att konstatera att denna verksamhet ser olika ut beroende på var i landet du befinner dig. I några kommuner har man bedrivit en aktiv politik för att få ut poliser i skolan, men i väldigt många skolor runt om i landet har varken elever, rektorer eller lärare en aning om vem som är lokal kontaktperson från polisen. Likadant är det med samverkansavtal mellan polisen och kommunerna. I vissa kommuner finns det samverkansavtal, men i andra saknas ett genomtänkt arbete för att nå ett bättre resultat. Det är viktigt att en ökad samverkan kommer till stånd mellan skolan, polisen, och hälso- och sjukvården. Kanske kan en sådan samverkan förstärkas genom bindande samverkansavtal. Även frivilligorganisationerna har en viktig roll i det brottsförebyggande arbetet. Jag vill beröra ytterligare ett område som är viktigt för mig. Våldet mot kvinnor och andra nära anhöriga inom familjen är fortfarande alltför ofta förekommande. Vi politiker måste bidra med att upprepa att det inte är acceptabelt att misshandla nära anhöriga. Återigen måste polisen och socialen skaffa mer kunskap om förebyggande arbete mot våld mot kvinnor och hedersrelaterat våld. Ge tillräckliga resurser till frivilligorganisationer så att de kan fortsätta sitt viktiga arbete och utöka de goda insatser de gör! För att bekämpa brottslighet behövs alla goda krafter i samhället. Det behövs samverkan i ett solidariskt samhälle. Samhället måste ta krafttag både mot själva brotten och mot brottens orsaker. Jag yrkar än en gång bifall till den socialdemokratiska reservationen. 148 (M): debatterar vi framlagda motioner som rör unga lagöverträdare, det vill säga unga människor som begår brott. Unga människor är en aktiv grupp på många sätt, och det gäller även brottsaktiviteten. I runda tal kan man säga att ungdomar mellan som är skäligen misstänkta utgör av samtliga misstänkta i , trots att de endast utgör av befolkningen. Många begår ett enstaka brott. Jag vet inte hur många i denna kammare som har pallat äpplen, trimmat en moped eller vad vi nu kan ha hittat på, men vi fortsätter inte på den kriminella banan. En liten del väljer dock att fortsätta. Det är en bana som endast kan leda till ett liv i misär där fängelsevistelser och ny brottslighet avlöser varandra. Varför väljer då en ung person att inleda en kriminell bana? Ofta handlar det inte bara om en faktor utan om flera. En besvärlig skolgång kan ha lett till underkända betyg eller avhopp från skolan, ett bagage tungt att bära inte minst inför ett framtida arbetsliv. Det kan bero på att kompisarna inte tycker så himla mycket om dig. Du får inte vara med i gemenskapen, bollen passas aldrig till dig och mobbning är en del av din skolvardag. Inte helt ovanligt är att du själv har blivit utsatt för brott. Att dagens brottsoffer är morgondagens gärningsman är ett välkänt fenomen. De som fortsätter den kriminella banan har oftast också blivit utsatta för brott . Det kan vara en besvärlig familjesituation där en eller flera föräldrar är frånvarande, missbrukare eller kriminella. Det kan också vara en uppväxt där en ung persons föräldrar levt på bidrag och haft svårt att komma in på arbetsmarknaden, där framtidsdrömmarna har lyst med sin frånvaro och tron på ett bättre liv har suddats ut. Det är just här de kriminella grupperingarna har de största möjligheterna att rekrytera till sina nätverk. Snabba cash ser ut att vara den enda vägen ut för att slippa ett liv i bidragsberoende och för att snabba, vräkiga bilar ska kunna bli verklighet. Det kan också vara så att ett Svenssonliv inte är tillräckligt. , och ett radhus är helt enkelt inte tillräckligt lockande. Enligt har man identifierat hela 5 000 ungdomar som kan anses vara i riskzonen och som har de flesta av de nu nämnda faktorerna med sig i sitt cv. Som jag började med att säga är det dock oftast flera riskfaktorer som spelar in i bilden. Likaväl som familj, kompisar och skola kan vara riskfaktorer kan de också vara skyddande faktorer. En bra skolgång, väl fungerande familjeliv, sjysta kompisar och medlemskap i en förening kan innebära att du inte väljer den kriminella banan. Hur många vittnesmål har vi inte hört om att det var den där idrottsläraren som var min räddning, eller den där läraren som alltid trodde på mig även om jag var lite strulig eller varför inte den där polisen som faktiskt tog min polisanmälan på allvar. Inte minst gäller det den där föräldern som aldrig gav upp. Om vi nu vet att det är flera saker som spelar in måste vi agera utifrån detta faktum, fru talman. Det mest grundläggande torde vara att insatserna för att fler får ett arbete inte nog kan understrykas för att vi långsiktigt ska kunna motarbeta ungdomsbrott. En bra och fullständig skolgång är här den viktigaste faktorn. Tidiga tendenser till skolk måste snabbt följas upp och redas ut för att få veta varför den unga faktiskt inte kommer till skolan. Samarbetet mellan hem och skola är absolut nödvändigt. För mig är det också uppenbart att vi i vuxenvärlden inte får blunda för om vi känner till att fler riskfaktorer finns. På flera håll i kommuner har man vågat identifiera barn och ungdomar utifrån dessa faktorer och har därför kunnat ge stöd från tidig ålder, vilket har gett goda resultat. Dessa goda exempel ska kunna spridas till samtliga av våra kommuner. Om den unga redan har börjat begå brott blir samarbetet mellan skolan, socialen, polisen och hemmet en nödvändighet. Det är också viktigt att titta på vilken typ av brott som har begåtts. Exempelvis är tillgreppsbrott en typ av brott som ofta leder till en kriminell livsstil. Det är viktigt att titta på hela bilden av den enskilda ungen för att kunna göra en insats som faktiskt ger resultat. Våra ungdomar är likt oss inte en homogen grupp. Alliansregeringen har låtit ta fram ett antal intressanta förslag som vi nu tittar på för att gå vidare i arbetet med att förhindra unga människor att fortsätta på den kriminella banan. Det är bland annat förslag som och har lämnat på regeringens uppdrag. Det handlar om kraftsamling mot ungdomsbrott och omfattar metodutveckling, enhetlighet, samverkan och utvärdering. Det handlar om ekonomiska styrmedel så att rättsväsendet håller tidsfrister i utredningar av ungdomsbrott. Det handlar om åtgärder för att underlätta samverkan mellan polisen, och skolan för en tidigare upptäckt av den som riskerar att bli vanlig kriminell. Det handlar om att polisen bör leda förundersökningar angående ungdomsbrott i betydligt fler fall än . Det handlar om att polisen bör reagera snabbare än när unga begår vissa brott, främst sådana som enligt forskningen ofta leder till kriminell livsstil, exempelvis tillgrepp av fortskaffningsmedel. Det handlar vidare om att sociala insatsgrupper med i första hand socialtjänst, polis och skola bildas på lokal nivå som ska arbeta konsekvent och uthålligt med ett operativt ansvar. Det är vidare fråga om att individuella handlingsplaner för unga som riskerar att rekryteras till kriminella nätverk ska utarbetas. RPS ska verka för att polismyndigheterna etablerar lokala poliskontor i bostadsområden med särskilt behov av polisiär närvaro. Lägg därtill den utredning som pågår där förslag ska förberedas för smartare påföljder för unga. Som ni hör är listan lång, och vi lär nog få se fram emot många bra förslag från regeringen. Mycket har gjorts och mycket är på gång i arbetet för att våra ungdomar inte ska hamna snett i livet. Att alliansregeringen prioriterar detta område går inte att ta miste på. Man kan förvånas lite över de få motioner som har väckts om detta så viktiga område. Är inte intresset eller förmågan från oppositionen större än så? Dessutom är jag lite förundrad över att kraften har lagts på domstolarnas hantering av ungdomsbrott. Vi är helt överens om att tidsfristerna för ungdomsbrott måste hållas. Om inte riskeras rättssäkerheten. Snabba reaktioner när ungdomar begår brott är av yttersta vikt för både gärningsmannen och inte minst brottsoffret. Enligt Brås senaste rapport som lämnades kan man konstatera att handläggningstiden för ungdomsbrott är kortare än för vuxna som begår brott. Den kortare handläggningstiden beror dock nästan enbart på snabbare handläggning av ungdomsmål i rättskedjans slutfas från åtalsbeslut till dom. Detta sker utan vare sig domstolsjourer eller ungdomsrotlar vid alla våra tingsrätter. Det är kanske inte där det stora problemet ligger utan i processen. Borde man inte lägga krutet där? Arhe Hamednaca pratade i sitt inlägg mycket om det brottsförebyggande arbetet, men jag har inte sett en enda motion i frågan som har rört mer än poliser, kontaktpoliser i skolan och att regeringen ska komma tillbaka med förslag om snabbare handläggning. Jag saknar verkligen förslagen från er sida. Hur ska man ta ett helhetsgrepp så att våra unga människor inte ska hamna på den kriminella banan? 149 (FP): Att förebygga brott i allmänhet och att se till att unga inte begår brott och hamnar i en kriminell bana är ett av våra viktigaste uppdrag i samhället. Vi politiker har ett stort ansvar att peka ut detta för våra myndigheter i deras prioriteringsarbete. Också kommunpolitiker har ett stort ansvar och en central roll när det gäller samverkan mellan , skolan och polisen och det civila samhället, som jag inte har hört någon nämna i tidigare inlägg. Många brottsförebyggare i kommunerna och i stadsdelarna gör ett fantastiskt arbete med att nattvandra och finnas till som ett sätt att öka tryggheten och hålla en bra dialog med många ungdomar. Skolan har ett stort ansvar. Exempelvis kan frågan om skolk ha direkt inverkan på ungdomars kriminalitet. Om skolan och samhället har en bra koll på ungdomarna kan vi också förebygga att de hamnar i fel gäng och begår brott, oavsett om det handlar om snatteri eller annan typ av brott. Det är viktigt att samhället agerar direkt när unga begår brott. Därför vill jag starkt betona att vi också är kritiska mot myndigheter som inte lever upp till de mål som finns om snabbare handläggning av ungdomsärenden. Därför har regeringen givit i innevarande års regleringsbrev ett särskilt uppdrag att fokusera på och bekämpa ungdomsbrottslighet på ett tidigt stadium. driver också frågan om att inrätta särskilda domstolar för unga brottslingar. För oss i , fru talman, är det viktigt att unga som begår brott också ska få känna av en konsekvens från samhällets sida. Påföljden ungdomstjänst är bättre än böter och markerar tydligt samhällets syn på brott. har länge och mycket tydligt drivit linjen att alla brott som begås av unga , till och med under , också ska utredas. Fokus måste ändå vara på det förebyggande arbetet. I justitieutskottets betänkande lyfter vi fram ett antal satsningar som regeringen har genomfört , som bland annat har resulterat i ett antal pilotverksamheter i landet. Jag vill särskilt betona vikten av verksamheter, till exempel närpolisen en lokal, permanent och synlig närpolis som finns ute i samhället och ute i stadsdelarna. Det räcker inte med kontaktpoliser. De är bra, Arhe Hamednaca, men vi måste ha närpoliser som åker ut i stadsdelarna. Det är inte bara fråga om att åka ut och dra ned rutan och säga hej till ungdomarna utan de ska finnas permanent lokalt i stadsdelen och jobba tydligt med skolan, näringslivet, föreningslivet och det civila samhället samt skapa förtroende och tillit mellan polisen och ungdomarna. Det tror jag är en av de mest effektiva åtgärderna som kommuner tillsammans med staten och andra aktörer i det civila samhället kan vidta för att förhindra att ungdomar över huvud taget hamnar i brottslighet. Regeringen har tidigare i ett betänkande från fått ett antal förslag på satsningar för att motverka rekrytering till och underlätta avhopp från kriminella miljöer. Från sida ser vi ett stort behov av den typen av insatser. En viktig åtgärd som nämndes i tidigare inlägg är så kallade sociala insatsgrupper där flera myndigheter och kommuner går ihop för att förebygga kriminalitet bland unga. Vi hoppas innerligt att detta förslag blir verklighet och att regeringen snart återkommer till med ett batteri av insatser för ungdomar. 150 (C): Precis som vi har fått höra har det hänt mycket. Under förra mandatperioden satte regeringen i gång en lång rad viktiga utredningar på området. De gäller hur vi bekämpar ungdomskriminalitet och ser till att ungdomar inte hamnar i kriminalitet. Vi har tidigare hört om och utredningar, och vi har dessutom som ser över hela påföljdssystemet inklusive det för unga lagöverträdare. Det har också vidtagits en lång rad åtgärder, och en del av dem har ni hört om . har i regleringsbrevet fått i uppdrag att på olika sätt stödja polismyndigheterna så att de kan hålla de lagstadgade tidsfristerna. har också i sitt regleringsbrev fått i uppdrag att redovisa hur tidsfristerna hålls och vad som görs för att få ned genomströmningstiderna. Vi har även sett en snabb utveckling med nya lokala poliskontor, framför allt i , vilket är en förbättring. Det är just det som var inne på, nämligen att vara närvarande och tillgängliga och synliga ute i bostadsområdena. Det är ett effektivt brottsförebyggande arbete. Det ska ställas mot den situation som vi hade , då polisstationer lades ned i en förskräcklig fart i hela landet. När det gäller utredningsförslaget om sociala insatsgrupper är beslut på gång. Och förslaget om att avskaffa den särskilda regleringen av förundersökningsledarskap i ungdomsärenden bereds. Det kan också vara en viktig del för att utredningarna när de gäller unga lagöverträdare ska gå snabbare. Vidare har vi fått särskilda ungdomsrotlar på större tingsrätter och särskilda ungdomsåklagare på en del åklagarkammare.