prot · GY0987 · 2011-04-13 00:00:00 — I varje kris växte utanförskapet. Människor hamnade utanför arbetsmarknaden. Det fanns regionala skillnader som föreföll snarlika de arbetsmarknadsproblem vi hade. Samma diagnoser gav allt längre sjukskrivningar över tiden, och de var längre än i de flesta andra länder. Vi har börjat en komplicerad reformprocess som naturligtvis syftar till att bevara en balans mellan trygghet och drivkrafter, mellan trygghet och kontroll, mellan möjlighet för sjuka människor att få stöd och omsorg och att återupprätta vägen tillbaka till arbetsliv. Jag kan bara beklaga att inte kan se att det här är en nyanserad och komplicerad fråga där det inte finns perfekta reformer utan där vi stegvis behöver anpassa systemet. 179 (V) replik: ska tydligen politiker bestämma vem som är sjuk genom de administrativa tidsgränserna. Det tycker tydligen är en rimlig ordning. Vi andra tycker att den är helt förkastlig. Jag tänkte läsa ett utdrag ur ett brev som bolaget , ett välkänt vårdföretag som ägs av ett riskkapitalbolag i skatteparadiset man betalar inte en krona i skatt i har skickat till sina anställda: Stort tack för att ni har lyckats höja upp tre boende till en högre nivå. Det ger oss ökade intäkter på ca /månad. Väntar med spänning på de tre andra som också ska få en bedömning. Vad det handlar om är att Attendo tjänar pengar på att de äldre blir sämre. Man får betalt efter tyngd, och därför har Attendo uppmuntrat de anställda på äldreboendena när de äldre har klassats i en högre vårdtyngdsklass. De anställda har till exempel fått biobiljetter eller sådana här uppmuntrande brev. Så här blir det när man har ett systemfel. Det här är inget enskilt undantag. När vinsten blir överordnad människors väl och ve, överordnad vård och omsorg, och när vinsten blir drivkraften inom välfärden slår det fel. Tänk er själva att ha era föräldrar på ett boende där man tjänar pengar på att era föräldrar blir sämre. Skulle du tryggt kunna gå till jobbet eller sitta hemma och titta på tv, eller skulle du våndas och ha stor ångest över hur dina föräldrar har det? Jag tror att svaret är rätt givet. Systemet med privata vinster och riskkapital i välfärden dränerar välfärden på resurser och är en oerhörd fördyring. Det blir svällande byråkrati och kontroll, och arbetsvillkoren pressas väldigt hårt. 10 miljarder i skatt dras undan . 7 miljarder går till vinster, och vi vet också att man gör enorma vinster när man sedan efter en kort ägandetid säljer verksamheten. 180 Finansminister (M) replik: Diskussionen med handlar inte om att vi ska säkra att alla bolagsformer i betalar skatt. Det är en självklarhet. Vi har gjort insatser för att begränsa möjligheten att undandra skatt via ränteavdrag. Då tog vi de interna transaktionerna. Det finns säkert skäl att titta på externa transaktioner, för man ska betala sina skatter när man driver företag i . Skiljelinjen mellan oss och gäller synen på alternativ i välfärden. Vi ser det som en fördel att det här är en växande sektor. Det är bra för vårdbiträden att det finns företag som anställer i äldreomsorgen. Det är bra för sjuksköterskor att det växer fram fler och fler privata alternativ i primärvården. Det är bra för lärare och andra att det finns en växande skolsektor där alternativ kan provas. Vi vet att detta långsiktigt sänker kostnaderna med någonstans mellan och att det bidrar till mer av kvalitet och bättre kunskap. Det är bra att lärare, elever, sjuksköterskor, patienter, vårdbiträden och omsorgstagare har större möjligheter att ha inverkan på verksamheten. Det här är en växande företagssektor. Det är detta vi är oense om. tycker att de här jobben inte är bra. Hon vill stoppa dem. Hon vill bara att det ska finnas kommunala alternativ och att vi ska skapa regler som slår ut all den växande företagsamhet som finns i äldreomsorg, primärvård och skola. Jag vill bejaka den. Sedan vill jag naturligtvis stänga möjligheterna till skatteundandragande. Det ska naturligtvis sedan föranleda justeringar på skattesidan när det kan göras. 181 (V) replik: Man kan lätt konstatera att vad företagen gör vinster på är att pressa arbetsvillkoren för de anställda. När man privatiserade i kan man säga att de som tidigare jobbade heltid natt numera jobbar . Det blir billigare då. Man har färre anställda. Det blir billigare då, men vad får det för konsekvenser? Om vi tittar på de privata bolagen inom skolsektorn kan vi se att de har lägre lärartäthet och väldigt få utbildade lärare. Så tjänar man pengar. Det får konsekvenser när man har vinster i välfärden. 7 miljarder i vinster, 10 miljarder i skatteundandragande, och inom den privata sektorn tjänar vårdcheferna mer än i offentlig sektor. Detta är skattepengar! Det är vi som betalar dem, och vi väntar oss att pengarna ska gå till vården av de sjuka, omsorgen om de äldre och barnens utbildning, inte till att några aktieägare ska göra stora klipp. Vi vill att skattepengarna ska gå till det de var avsedda för. Vi vill inte se vinstintresse som drivkraft. Det kommer att leda till en fördyring, för vem vill förhindra sjukdom om man tjänar pengar på sjukdom? Vem vill förhindra olyckor om man tjänar pengar på att de sker? 182 Finansminister (M) replik: tjänar läkare, sjuksköterskor och vårdbiträden pengar på att förhindra sjukdom. Det gör de på varje vårdcentral och varje sjukhus, privat som offentligt. Självklart ska vi ha bra betalt för vårdbiträden, sjuksköterskor och läkare oavsett om de jobbar i offentlig eller privat regi. Vi vet att de behöver den ersättningen för att känna stolthet över sitt yrke. Här har vi skiljelinjen mellan oss. gör sig till tolk för någon märklig offentlig-finansiell marxistisk mervärdesteori som säger att man kan göra vinst bara genom att pressa de anställdas villkor. Det kan ju inte vara förklaringen till att 70 000 människor kommer att söka sig till vårdbiträdes-, sjuksköterske- och lärartjänster inom den offentligfinansierade privata sektorn. Dit söker sig människor därför att det är bra arbetsvillkor, bättre chefer och arbetsgivare som förmår hantera personalen på ett bättre sätt. Det ska vi vara stolta över vi kan ge mer välfärd för pengarna, mer inflytande för patienterna, mer kunskap för eleverna och större trygghet för de äldre. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § (forts. från 16 §) Infrastrukturens planering (forts. TU17) Då samtliga resterande talare strukit sig från talarlistan förklarade förste vice talmannen överläggningen avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs trafikutskottets betänkande 2010/11:TU18 Trafiksäkerhet. 183 (C): betänkande nr 18 Trafiksäkerhet behandlar trafiksäkerhetsfrågor inom vägtrafiken med utgångspunkt i 61 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Utskottet anser att det långsiktiga målet om nollvisionen för trafiksäkerheten att ingen ska dödas eller skadas allvarligt i trafiken är synnerligen viktigt. Antalet trafikdödade ligger väl i linje med nollvisionens mål om högst 220 dödade 2020. Det förutsätter även i fortsättningen ett långsiktigt, effektivt och systematiskt trafiksäkerhetsarbete. Vidare konstaterar utskottet i detta betänkande att hastighetsfrågan är central i arbetet med nollvisionen. Det är av största vikt att hastighetsgränserna är väl avvägda och att de respekteras. Vidare uttalar utskottet att det är uppgift att utarbeta riktlinjer och föreskrifter för hur de olika hastighetsgränserna bör användas. Utskottet behandlar en mängd olika körkortsfrågor och hänvisar bland annat till den beredning av körkortsfrågor som pågår inom . När det gäller alkohol konstaterar utskottet att alkoholpåverkade förare är en stor riskfaktor i trafiken. Vidare belyser utskottet att ett flertal viktiga åtgärder för att minska rattfylleriets skadeverkningar har genomförts, bland annat beslutet att permanenta systemet med alkolås för rattfylleridömda. Utskottet betonar vidare att för att undvika olyckor är förarens koncentration vid bilkörning en av de viktigaste faktorerna. Utskottet föreslår därför att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör beakta den forskning som gjorts och pågår på området för att sedan återkomma till senast med förslag till åtgärder. Utskottet lyfter vidare fram att barns trafiksäkerhet är en viktig fråga som ständigt är aktuell och förutsätter att området prioriteras även i fortsättningen inom trafiksäkerhetsarbetet. Med hänvisning till sina ställningstaganden och pågående beredningsarbete för att stärka trafiksäkerheten avstyrker utskottet samtliga motionsförslag. I betänkandet finns tio reservationer och ett särskilt yttrande. Med dessa inledande ord överlämnar jag betänkandet till kammaren för debatt. 184 (S): , come here. I want you. Så löd det första telefonsamtalet i världshistorien. Det gjordes mellan vinden och bottenvåningen hemma i Bells bostad . Då var det en sensation att via en maskin kunna prata mellan våningarna i ett hus. Inte kunde man ens i sin vildaste fantasi föreställa sig att vi här i riksdags kammare diskuterar faran med att använda en mobiltelefon i ett motordrivet fordon. Det gäller framför allt faran med att prata med frugan hemma i , att sms:a till kompisen som semestrar i , surfa efter de bästa lunchrestaurangerna i eller spela när du kör. Den här debatten kommer att handla om trafiksäkerhet. Det gäller den moderna trafiksäkerheten. Det är den som går flera steg längre än den trafiksäkerhet som debatterades i . Det är dags att uppdatera lag om straff för vissa trafikbrott till 2.0, eller rättare sagt till standard. Jag vill tala om trafiksäkerhet och hur vi på bästa sätt ska fortsätta i nollvisionens anda för att driva på och minska antalet döda och svårt skadade i trafiken. Alltsedan vi socialdemokrater lyfte fram ett nytt synsätt på trafiksäkerhet, den så kallade nollvisionen , har arbetet med trafiksäkerhet fått inriktningen mot att tillåta den mänskliga faktorn. Vägar och fordon bör anpassas till att ingen människa är felfri. Vi begår misstag, men konsekvenserna av misstagen ska så långt som möjligt minimeras. Därav nollvisionen att ingen människa ska dödas eller skadas svårt i trafiken. Sedan det första beslutet fattades har trafiksäkerheten skruvats upp, och både de som bygger nya vägar och de som tillverkar bilar i vårt land har intensifierat arbetet med säkerhet. Vi har blivit erkända runt om i världen för vårt arbete med säker trafik. Vårt arbete har successivt förändrats för att göra förare, gångtrafikanter, cyklister med flera medvetna om riskerna. Men även investeringar som gjorts har varit inriktade på mer säker trafik med mitträcken, mötesfria två-plus-ett-vägar och fartkameror. Detta har gjort att det är och som strider om tätpositionen när det gäller minst antal omkomna i vägtrafiken per 100 000 invånare. Men trafiksäkerhetsarbetet får inte vila för att vi nu ser att det går åt rätt håll, herr talman. Därför vill vi att en oberoende kritisk granskare ska utvärdera de gjorda nollvisionsinsatserna. Nej, vi får inte vila. Vi måste fortsätta att arbeta för en säker trafik. släppte sin första mobiltelefon, en naturlig utveckling av den trådlösa telefonin. Mobilen var väldigt otymplig då den vägde hela och tog upp hela bagageutrymmet. Det var ingen telefon som man direkt kunde bära med sig. Den var fastinstallerad i bilen. ser mobiltelefonen annorlunda ut. Den är liten och smidig, och den är med överallt när vi kör bil. ringer vi inte bara med den, utan många har en stor del av sina liv i mobilen. Det är Facebook och Twitter. En ganska gjord undersökning av visar även att fyra av tio sms:ar i bilen. För att undvika olyckor är bilförarens koncentration på bilkörningen en av de viktigaste faktorerna. Samtal i mobiltelefon i samband med bilkörning är en faktor som i många undersökningar utmärker sig som särskilt farlig och är ett av de vanligaste distraktionsmomenten som en förare kan ägna sig åt. I en ny studie som publicerades i konstaterar forskarna vid att berodde en av sex bilolyckor med dödlig utgång i på att föraren var distraherad. Det är alltså dags att ta till sig av ny forskning också i vårt land. Vi anser att gjorda undersökningar måste respekteras eftersom det handlar om att rädda människoliv. Mobiltelefonens speciella ställning måste därför tas på allvar. Därför är det bra att utskottet är så gott som enigt och föreslår ett tillkännagivande till regeringen. Det betyder att regeringen ska granska aktuell forskning kring mobiltelefoni och trafiksäkerhet för att sedan, , återkomma till med förslag till åtgärder eller med en redovisning av vidtagna åtgärder när det gäller användandet av mobil vid bilkörning. Vi socialdemokrater är glada över att det sunda förnuftet till slut fått råda. Att utskottet nu ändrat sig och ställer sig bakom förslaget om ett tillkännagivande är ett steg i rätt riktning för att uppnå en bättre trafiksäkerhet. Självklart står vi bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 1. I detta anförande instämde i och (båda S). 185 (MP): dödades 289 människor i trafiken. 3 000 människor skadades allvarligt. Vi är långt ifrån den nollvision som beslutade om. Vi har inte ens nått det första delmålet högst 270 omkomna som skulle ha nåtts . När man inte uppnår sina mål kan man möta det med två strategier. Antingen lägger man på ett kol eller också sänker man ambitionen. valde de borgerliga att göra det sistnämnda. slog då fast ett nytt etappmål: högst 220 dödade . När ambitionen sänktes konstaterade dock utskottsmajoriteten att etappmålet kunde komma att revideras. Frågan är: I vilken riktning? I texten om nollvisionen finns i dagens betänkande en viktig mening om vad som är avgörande för om en trafikolycka blir allvarlig. Här har vi svart på vitt när det gäller vad som avgör om en människa kommer att dödas, skadas allvarligt eller klara sig med lindriga skador, som det brukar stå i nyhetstexterna. Det står så här: Kollisionshastigheten är av avgörande betydelse för om människor riskerar att dödas eller allvarligt skadas vid en olycka och är därför en mycket viktig faktor i arbetet med nollvisionen. Hastigheten är alltså avgörande. Detta gäller inte minst de oskyddade trafikanterna. Vid en kollision mellan en bil som körs i och en oskyddad trafikant överlever bara 2 av 10. Om bilen däremot körs i överlever 8 av 10. anser att den hastighet som ska gälla i tätbebyggda områden där gående och cyklister blandas med biltrafik ska vara . Människors liv och hälsa måste vara viktigare än att bilarna fort ska ta sig fram i städer och samhällen. Vi anser att detta är en absolut nödvändig åtgärd för att nollvisionens mål ska kunna uppnås. Jag yrkar därför bifall till reservation 2 från . vill jag berätta en historia ur verkligheten. I den kommun jag bäst känner till, kommun i , byggdes en bussomstigningsplats i utkanten av samhället . För att kunna ta sig till bussomstigningsplatsen utan bil var man tvungen att gå eller cykla längs landsvägen. Särskilt mörka kvällar var det inte helt riskfritt, men det var möjligt. byggdes vägen om till två-plus-ett-väg en mycket bra åtgärd från trafiksäkerhetssynpunkt. Som bilförare kände man sig nu mycket tryggare på vägen. Man fick också trycka hårdare på gaspedalen när hastigheten höjdes . Men problemet, herr talman, var att det blev nästan helt omöjligt att ta sig till bussomstigningsplatsen på annat sätt än med bil. Bilisterna hade nämligen inte längre någon möjlighet att svänga ut en bit i mötande körfält för att hålla undan för en cyklist eller en gående, och hastigheten var, som sagt, också högre. Som gående eller cyklist är man nu hänvisad att gå i diket för att på ett någorlunda säkert sätt kunna ta sig fram. En påhittig bussresenär kom på att klippa upp viltstängslet och gena genom en granplantering för att slippa gå runt på trafikplatsen. Den här historien, som alltså är helt sann, säger mycket om samhällsplanerarnas prioritering av olika trafikantgrupper. Att bygga två-plus-ett-vägar är ofta en bra åtgärd, men de gående och cyklisterna glöms bort. Att, som nu gör, i efterhand inventera var det behövs gång- och cykelvägar verkar, tycker jag, vara både opraktiskt och dyrt. Först bygger man vägen. Sedan funderar man på om folk också behöver kunna gå och cykla. Därefter kör man igen dit grävskopor och börjar bygga om det finns några pengar kvar till cykelvägen. menar att de här sakerna måste gå hand i hand. Gång- och cykelvägen ska planeras och byggas som man sätter upp mittseparering. Det måste vara den billigaste lösningen. Jag yrkar därför bifall till reservation 8. Avslutningsvis vill också jag säga några ord om detta med mobil i bil. Jag är väldigt glad över trafikutskottets förslag om att riktar ett tillkännagivande till regeringen om att regeringen bör beakta den forskning som gjorts och som pågår på området för att återkomma till med förslag om vad som måste göras. Vad säger då forskningen? Ja, som sagt presenterades en amerikansk studie som visar att 16 000 dödsfall i berodde på bruket av mobiltelefon. Den samlade forskningen menar att vi blir sämre bilförare när vi pratar i mobilen. Vi reagerar långsammare, får tunnelseende, missar vägmärken och viktig trafikinformation samt gör större och kraftigare rattrörelser. En grupp som paradoxalt nog utmärker sig i mobilanvändandet är småbarnsföräldrarna. 6 av 10 föräldrar till små barn brukar prata i mobiltelefonen medan de kör bil, dessutom utan att använda handsfree. Detta visar en undersökning som Gallup har gjort på uppdrag av försäkringsbolaget . Samma undersökning visar att män under körning pratar mer är kvinnor i mobil att jämföra . har länge drivit frågan om förbud mot mobilanvändning i bil. När frågan senast var uppe i var det bara riksdagsledamöter som röstade för ett förbud. Men sedan har opinionen svängt både i och utanför . Det är glädjande. En majoritet av svenskarna tycker att mobilanvändning och bilkörning är en farlig kombination och vill se skärpta regler om det. Ett argument som kommit till är att det blir alltmer vanligt att sms:a under körning, något som måste anses vara ännu farligare än att prata i mobilen. är enda landet i som inte har regler om mobilanvändning i bil. Regelverken i olika länder ser olika ut. Det är allt från totalt förbud till sms-förbud. Jag hoppas att , som ju är ett föregångsland i trafiksäkerhetsfrågor, får den bästa lagstiftningen på området, och jag ser fram emot ett klokt förslag från regeringen så fort som möjligt. 186 (SD): Jag har inte gjort så förskräckligt mycket anteckningar utan i stället suttit och försökt att lyssna till de vackra inlägg som har kommit från de senaste talarna. Jag vill med en gång meddela att jag stöder utskottets förslag nästan i sin helhet, dock ej vad gäller mobiltelefonpratande vid bilkörning. Det gäller reservation nr 7 under punkt 10. Det är tydligen den som upptar mest intresse här. Det har varit ganska märkligt att följa ärendets gång. Detta är ett av de få ärenden, åtminstone enligt vad kanslipersonalen berättar, som har justerats inte en gång utan två gånger på ganska . Den sista justeringen hann jag inte ens medverka i, för det blev så sen kallelse att jag var kvar nere i . De talare som är glada och nöjda önskar jag naturligtvis all lycka till, och jag hoppas att de har rätt. Vad man gör nu är nämligen att godkänna utskottets ställningstagande om att det inte är klarlagt vilka av alla distraktionsmoment som kan riskera att framkalla vårdslöst beteende. Man avvaktar vidare forskning. Med distraktionsmoment tror jag att man menar alltifrån att sms:a, sitta och raka sig, sminka sig, hantera stökiga barn etcetera. Jag skulle kunna räkna upp åtta tio distraktionsmodeller till som är möjliga att få fram under bilkörning. Skulle det förhindra en ny lagstiftning? Det skulle nog inte bli mycket lagstiftning av över huvud taget om vi skulle ta hänsyn till alla störande moment vad gäller andra lagföringar. Hur som helst har man nu sagt att majoriteten följer slutsatsen att utskottet i avvaktan på förutsett beredningsarbete inte är berett att vidta någon åtgärd med anledning av de väckta motionsförslagen, varför dessa avstyrks helt. Man lämnar alltså carte till regeringen och verkar glad över att ha gjort det och blivit av med frågan. Jag läste ministerns uttalande. Hon uttryckte inte alls någon åsikt att det skulle bli någonting av med detta förbud. Det blir alltså en fajt för er som har förlitat sig på henne att ta itu med detta och se till att det blir någonting av det. Det enda jag tycker är en icke-åtgärd gjorde att jag, när jag hörde alla vackra tal och läste alla motioner tidigare, uppriktigt trodde att man nu var angelägen att göra någonting åt detta. Så är det dock tydligen inte. Man talar om hur många dödsfall i trafiken som kan ha orsakats av detta. Ja, visst har dödsfall orsakats det är bara det att vi i inte har en susning om hur många det kan vara, för här finns ingen statistik på detta. Av juridiska skäl och integrationsskäl får man nämligen inte kontrollera med mobiltelefonen vad som kan ha hänt en olycka, till exempel. Det är i stället som någon sade jag tror att det var att det finns amerikanska undersökningar som tydligt och klart visar att detta är ytterligt farligt och har lett till väldigt många dödsfall. Våra myndigheter har också varit ganska ambivalenta i denna fråga. , föregångare till , tyckte att det var okej att det inte behövdes några förbud när det gäller sms:ande och mobiltelefonringande. Sedan har man ändrat uppfattning. Det är likadant i VTI, där nu utskottet har tillbringat . Där hade vi en föreläsning om detta där det sades ungefär att det å ena sidan kan vara så, och å andra sidan kan det vara si. Jag blev inte riktigt klok på det. Föregångaren till den föredraganden, vid , alltså VTI, säger att han skulle välkomna ett förbud mot att sms:a när man kör. Han säger att den nuvarande lagen kan göras tydligare, och särskilt yrkesförarna borde få tydligare regler. Trafiksäkerhetsdirektör vid säger att politikerna bör sätta ned foten och tala om vad de vill, för det händer alldeles för lite i diskussionerna om mobiler i trafiken. Detta är en demokratifråga, och det behövs en öppen debatt. Sifoundersökningar visar också att svenska folket med betryggande majoritet vill ha en förändring till stånd. hoppas jag att den statistik som inte finns i vårt land inte görs under det år då vi tänker vänta på att eventuellt få någonting gjort. Det vore nämligen rätt förfärande att vara medveten om att några faktiskt strök med därför att vi tog god tid på oss. Jag tycker inte att vi skulle ha gjort det i det här fallet. Jag tycker att vi skulle ha meddelat regeringen vår mening: att det nu är dags att meddela ett förbud för sms samt för samtal utan handsfreeutrustning. Jag ber därför, herr talman, att få yrka bifall till reservation nr 7 under punkt nr 10. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 187 (V): , 2010, dödades 289 på vägarna, och runt 3 000 skadades allvarligt. Det är, precis som många har varit inne på, oroande och beklagligt att vi inte når nollvisionens delmål. Frågan är hur vi ska agera för att klara detta delmål. Det mest osäkra i trafiken är, inte helt oväntat, att köra moped, motorcykel och cykel eller att gå till fots. Att åka kollektivt är säkrast. I reservation 1 säger vi som står bakom den att det behövs en oberoende och kritisk granskning av de insatser som är gjorda. Det behövs för att klarlägga varför vi inte når nollvisionens delmål och vad vi måste göra mer för att nå de mål som vi själva har satt upp. De tre största orsakerna till dödsfall och trafikskador är fortfarande för hög fart, alkoholpåverkan och att bilister inte använder bälte. Människor som inte använder bälte drabbas i större utsträckning av svåra skador och dödsfall. Vi kan dock konstatera att också den kraftigt ökande tunga trafiken innebär en alltmer ökad risk för trafikolyckor. menar därför att det för att nå nollvisionens mål krävs att inriktningen på trafiksäkerhetsåtgärderna ändras.