prot · GY0969 · 2011-03-09 00:00:00 — Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 23 MP, 21 FP, 19 C, 18 SD, 17 KD För res. 4: 98 S Avstod: 17 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 2 KD Punkt 12 (Personnummer och samordningsnummer) 1. utskottet 2. res. 5 (MP, V) Votering: 273 för utskottet 40 för res. 5 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 S, 100 M, 21 FP, 19 C, 18 SD, 17 KD För res. 5: 23 MP, 17 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 2 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU21 Allmänna motioner om punktskatter Punkt 1 (Drivmedelsskatt m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (MP) 3. res. 2 (V) Förberedande votering: 24 för res. 1 17 för res. 2 272 avstod 36 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 272 för utskottet 23 för res. 1 18 avstod 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 100 M, 21 FP, 19 C, 18 SD, 17 KD För res. 1: 23 MP Avstod: 1 S, 17 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 2 KD Punkt 2 (Europadiesel) 1. utskottet 2. res. 3 (S, MP, V) Votering: 157 för utskottet 156 för res. 3 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 19 C, 17 KD För res. 3: 98 S, 23 MP, 18 SD, 17 V Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 2 KD Punkt 10 (Skatt på handelsgödsel) 1. utskottet 2. res. 7 (S, MP, V) 3. res. 8 (SD) Förberedande votering: 139 för res. 7 18 för res. 8 155 avstod 37 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 157 för utskottet 138 för res. 7 18 avstod 36 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 100 M, 21 FP, 19 C, 17 KD För res. 7: 98 S, 23 MP, 17 V Avstod: 18 SD Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 2 V, 2 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU27 Följdändringar inom skatte- och tullområdet med anledning av biföll utskottets förslag. SkU28 Ändring av reglerna om uppgiftsskyldighet för ägare av elproduktionsenheter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU16 Erkännande och verkställighet av beslut om förverkande inom Europeiska unionen Punkt 1 (Lag om erkännande och verkställighet av beslut om förverkande) Här förelåg endast yrkande om bifall till utskottets förslag. Lagförslaget innebar emellertid att förvaltningsuppgift som innefattade myndighetsutövning fick överlåtas till en annan stat. Beslutet att anta lagförslaget måste därför fattas i den ordning som föreskrivits i 10 kap. 8 § jämförd med 6 § andra stycket regeringsformen vilket krävde att beslut skulle fattas antingen med minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter eller i den ordning som gällde för stiftande av grundlag. Av förslaget framgick att beslutet önskades bli antaget i ett enda beslut. För bifall krävdes därför att minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter förenade sig om beslutet. Enligt RO 5 kap. 4 § andra stycket skulle beslut fattas genom omröstning. Votering: 311 för bifall 1 avstod 37 frånvarande Partivis fördelning av rösterna: För bifall: 97 S, 100 M, 23 MP, 21 FP, 19 C, 18 SD, 16 V, 17 KD Avstod: 1 S Frånvarande: 14 S, 7 M, 2 MP, 3 FP, 4 C, 2 SD, 3 V, 2 KD Förste vice talmannen konstaterade att minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter hade röstat ja och kammaren hade således bifallit utskottets förslag. Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. JuU21 Kontroll av Europols verksamhet Kammaren biföll utskottets förslag. Utskottets utlåtande lades till handlingarna. 18 § (forts. från 15 §) En förnyad arbetsmiljöpolitik med en nationell handlingsplan 20102015 (forts. AU3) 113 (S) replik: Före voteringen räknade upp en massa punkter ur den nationella handlingsplanen, och min fråga är ganska enkel: Vilken av de här punkterna kommer att påverka den vardagliga miljön på de olika arbetsplatserna? Är det en aviserad proposition? Är det regelförenklingsarbete? Blir det färre skador då? Eller är det när man ger ett nytt uppdrag för att leta lämpliga indikatorer och så vidare? Det är det jag menar, : Det här är inte konkret. Försök då relatera några av punkterna till den verksamhet som finns, till exempel för dem som jobbar inom träindustrin. Det andra som jag skulle vilja säga gäller upphandlingen. försöker göra det helt och hållet till en juridisk fråga. Det är faktiskt en politisk fråga. Då blir min fråga till : Hur ser hon och egentligen på kollektivavtal? Nej, men det går inte, säger man. Det går visst! Det kan vi här i riksdag bestämma om vi så önskar och vill. Det finns inga hinder. Men det är lätt att gömma sig bakom att säga att det finns ett utslag i någon domstol här och där. Det är bara att visa politisk vilja. Den debatten har finansutskottet precis haft. Jag vill avsluta med en fråga: Varför kan inte , som är en kvinnosakskämpe, om jag får använda det uttrycket, stödja vårt krav på att stärka kvinnors arbetsmiljö och gå med på att ta initiativ för att inrätta ett program kring detta hos ? Ställ upp på det! Jag tror att alla kvinnor skulle gilla det också. 114 (C) replik: Jag konstaterar att tydligen trots allt hade läst fast inte förstått de konkreta åtgärderna, och jag ska försöka förtydliga ytterligare ett snäpp. I den ena delen handlar det om ökad kunskap ute på arbetsplatserna. Väldigt många av dem som går i skolan kommer att vara morgondagens ledare, och om arbetsmiljökunskap inte finns med där kommer vi inte heller att ha en insikt på arbetsplatserna om vilken betydelse det faktiskt har. Det kommer att vara en viktig del. jobbar för att främja en god hälsa, inte bara komma ut i efterhand när någonting har gått snett, inte bara med en repressiv utan också med en progressiv arbetsmiljöpolitik, som i stället ser till att utveckla ett gott arbetsmiljöklimat. Det är ett förnyat uppdrag som den här regeringen har gett till . På det sättet tror jag att oerhört mycket kommer att utvecklas och bli bättre, men självklart inte alltihop. Någonstans kan vi bara konstatera att det här handlar om människor som möter människor, och i det kommer det att finnas frågor att fortsätta att jobba med både för dig och för mig, antingen om vi sitter i regeringen eller är i opposition. Det kan vi vara säkra på. Men det som finns i det här handlar om ett systematiskt arbete för att se till att komma åt dem som är värst och besvärligast, där de flesta olyckorna sker. Jag skulle vilja påstå att det viktigaste arbetet för att åstadkomma ett bättre arbetsmiljöklimat är jämställdhetsarbetet. Det är inte specifikt det uppdrag som du pekar på, utan jämställdhetsarbetet i stort. Vi kan konstatera att det finns en oerhört stor könsskillnad när vi går in och tittar på statistiken. Dödsfallen berör nästan enbart, men inte alltid, typiskt manliga arbetsplatser, med manlig dominans. Vi kan konstatera att det är en annan typ av skador där kvinnor jobbar. Det här är någonting som berör större frågor, men där finns oerhört mycket att göra. Jag ska återkomma till upphandlingen och forskningen. 115 (S) replik: Det är väl jättebra om man läser om arbetsmiljö i skolan och får kunskaper där. Men varför inte stödja skyddsombuden, som konkret jobbar med de frågorna? Varför är emot det? Se till att de kan få det rätta stödet, mer resurser till utbildning, som man tidigare fick via men som man inte har . Det är konkreta handlingar som direkt går ut i kapillärerna på arbetsplatserna. Det kostar inte så mycket, men det ger jättestor effekt. Det är jättebra med skolan, men jag säger: Det är väldigt fluffigt. Det var inte heller särskilt konkret. Men vi har konkreta åtgärder här. Det är klart att man kan strunta i att ta initiativ för att hjälpa och stärka kvinnors arbetsmiljö och säga att det är bättre att göra ett jämställdhetsarbete. Vad är det för fel på det här initiativet, ? Vi ser ju att belastningsskadorna ökar och att kvinnorna far mest illa. Varför då inte ge ett uppdrag direkt till och säga: Snälla ni, här får ni lite resurser! Se till att börja jobba hårt med de här frågorna nu! Det räcker inte med allmänt prat om jämställdhetsarbete eller allmänt prat om mer kunskap. Ni har ju rivit ned en stor kunskapsmassa. Ja, det är väl bra om man satsar på när man har rivit ned . Men se till att bli konkret! Och varför, återigen, kan inte ställa upp på att stärka kvinnors arbetsmiljö? För mig är det obegripligt. Det är en så enkel, konkret punkt, och det vore välkommet dagen efter . Låt det inte bara bli ord! Vi fick höra från här tidigare att det kommer fler förslag. Vilka är de, ? 116 (C) replik: Jag kan konstatera att kanske upplever att är . Jag tycker att det är bra om man jobbar med de här frågorna . När det gäller satsningen på kvinnors arbetsmiljö ingår den även i de satsningar som vi gör. Det är ingen skillnad. Det kom en utredning som visade att man kunde konstatera att handeln hade ett tungt arbete. Jag instämmer i Raimos poäng att det finns oerhört mycket att göra. Jag är inte beredd att stödja hans reservation här , men jag ser också att det behöver göras ett oerhört stort arbete på det området. Det har varit skillnad beroende på var man har gått in och studerat de här sakerna. Vi kan titta på olycksstatistiken, som inledningsvis pekade starkt på och byggde hela sitt anförande på. Han valde att inte kommentera det någonstans, men han såg det som ett rätt ohederligt sätt att beskriva utvecklingen av arbetsmiljöfrågorna. Där kan jag konstatera att det blir allt bättre i . Skillnader i statistiken brukar ofta följa hög- och lågkonjunktur, inte så mycket vem som sitter i regeringsställning. Det vi har valt att göra är att försöka vända och vrida det här ett varv till och gå in med insatser när fel har begåtts. Vi har tillsatt en utredning som ska se till att komma med fler aktiva åtgärder för att det ska bli någon effekt av det. Det ska kosta om man inte vidtar åtgärder och ser till att ha en god arbetsmiljö. Men vi ska dessutom se till att man jobbar på ett främjande sätt. Det är ett helt annat sätt att förhålla sig till de här frågorna, som handlar om att öka kunskaperna i ett förebyggande syfte och se till att det lönar sig att ha en god arbetsmiljö. I de här delarna finns det oerhört mycket kvar att göra. Jag tror inte att det är någon skillnad mellan partierna, även om man ibland kan få den uppfattningen här tvärtom. Det är en tragedi varje gång en olycka händer eller ett dödsfall sker. Det är vi överens om. 117 (V): En bra arbetsmiljö kan bara åstadkommas genom ett systematiskt arbete ute på arbetsplatserna, där arbetsgivaren tar sin del av ansvaret, där de anställda har ett tydligt inflytande och där staten i sin tur ansvarar för lagar, förordningar och kontroller. För att det här ska fungera krävs det också en ständig kunskapsuppdatering och en bra forskning om hur arbetslivet utvecklas och förändras. Än så länge har den borgerliga regeringen varit ensidigt inriktad på att försvaga och urholka alla de här delarna i arbetsmiljöarbetet. Resurserna till har minskat med 2006, vilket har tvingat myndigheten att minska antalet inspektioner på arbetsplatserna med nästan en fjärdedel. Stödet till utbildning av skyddsombud har, som vi har hört tidigare, dragits in. Det har gjort att det är betydligt färre som går skyddsombudsutbildning. Dessutom har regeringen lagt ned det forskningsinstitut, , som samlade forskning men också spred information och kunskap om arbetsmiljö och arbetsliv. Hur stora konsekvenser de försämringarna kommer att få återstår ännu att se det är alldeles riktigt. Men det borde även hos de borgerliga partierna väcka en viss oro att den positiva trenden bröts och att antalet anmälda arbetsolyckor och arbetssjukdomar ökade. Särskilt allvarligt är det förstås att antalet dödsolyckor var så många som 49. Ändå finns det stora brister i statistiken, vilket vi lyfter fram i vår motion. Varken utländska gästarbetare eller personer som deltar i arbetsmarknadspolitiska program på arbetsplatserna och drabbas av olyckor eller till och med dödas på jobbet finns med i statistiken, vilket är en stor brist. Det är mot bakgrund av de fleråriga nedskärningarna som vi ska se den handlingsplan för arbetsmiljöpolitiken som regeringen nu har lagt fram. I allmänna ordalag sägs väldigt mycket som är bra och fint. Det är jätteviktigt med förebyggande och systematiskt arbete, skyddsombuden är jätteviktiga, och spelar en viktig roll. Men precis som sade tidigare saknas det helt och hållet konkreta förslag som i praktiken stärker arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna. Dessutom kan vi konstatera att regeringen i kommande förslag fortsätter att undergräva rätten till fackliga utbildningar och underlätta ännu mer för fler och längre otrygga visstidsanställningar, som ytterligare försvårar att rekrytera skyddsombud och bedriva ett systematiskt arbetsmiljöarbete. Ett antal nya arbetsuppgifter lägger man på , men man lägger inte dit några ytterligare resurser. Med tanke på hur mycket de redan har fått dra ned på sin verksamhet undrar man lite oroligt: Vad är det mer av det som de gör som de ska dra ned på, när de får nya arbetsuppgifter utan att få mer resurser? Sedan blir det lite komiskt när regeringen lite yrvaket nu har kommit på att det nog vore bra med någon form av sammanhållande aktör för att sprida kunskap och information om arbetsmiljö och arbetslivsfrågor. Kanske har det äntligen gått upp för regeringen att det inte var så bra idé att lägga ned , som ju sysslade med exakt detta. Det finns saker och ting i handlingsplanen som är bra. Att arbetsmiljökunskap stärks i gymnasieskolan är mer än välkommet. Det tycker vi är jättebra. Vi tycker också att det är positivt om man kan införa mer effektiva sanktioner på arbetsmiljö- och arbetstidsområdet. Men det är under förutsättning att det inte leder till en urholkning av skyddet för de anställdas säkerhet. Det återstår ännu att se hur förslaget kommer att vara utformat. I övrigt är handlingsplanen väldig tom på konkreta åtgärder. I den gemensamma motion som har lagt tillsammans med Socialdemokraterna och kommer vi med en rad konkreta förbättringsförslag som också åtföljs av satsningar i budgeten. Vi vill satsa på fler arbetsmiljöinspektioner. Vi vill satsa på utbildning av skyddsombud och stärka skyddsombudens roll på arbetsplatserna. Vi vill också satsa mer på forskning och kunskapsspridning. Vi satsar sammantaget på en stabilare grund för det trägna arbetsmiljöarbetet ute på arbetsplatserna, som även regeringen säger är så viktigt. Vi har också ett antal offensiva förslag på mer riktade insatser och förbättringar. Vi föreslår en nollvision för dödsolyckor i arbetslivet. På samma sätt som den nollvision vi har för dödsfall i trafiken vill vi att den visionen ska leda till ett mer målmedvetet arbete för att kartlägga och undanröja riskabla arbetsmiljöer och arbetsmoment. Som har nämnts tidigare vill vi särskilt satsa på att bekämpa de arbetsmiljöproblem som finns i de kvinnodominerade yrkena, där vi vet att sjuktalen är oproportionerligt höga och där svårigheterna för kvinnor att få en arbetsskada godkänd är så stora att detta gränsar till det omöjliga. Att mer forskning på området behövs illustrerades tydligt . Då kom en studie från som visade att belastningen på kroppen är lika stor för den som jobbar i en butik som för den som arbetar i industrin. Det är förstås ingen nyhet för alla som jobbar i butikskassor. Alla som har gjort det vet att det jobbet sliter hårt på ryggar, nackar och axlar. Men den erfarenheten i sig har inte räckt när butiksanställda har ställt krav på bättre arbetsmiljö, arbetsrotation och bättre ergonomi. Och det har definitivt inte hjälpt när man har slitits ut och har försökt få sin kroniska värk eller förslitningsskada klassad som arbetsskada och få ersättning för den. Men när det finns en vetenskaplig studie som bevisar att jobbet faktiskt kan orsaka dessa skador bör det rimligen bli lättare att få gehör både för bättre arbetsmiljö och för rätten till ersättning för arbetsskador. Det finns många fler typiska kvinnoyrken vars arbetsmiljöproblem behöver kartläggas och dokumenteras på precis samma sätt. Det är skamligt att så många kvinnor slits ut på sina jobb och att det görs så otroligt lite både inom forskningen och genom konkreta åtgärder för att komma till rätta med de arbetsmiljöproblem som är så typiska i omsorgen, i vården, i handeln, i städsektorn och i andra yrken där många kvinnor jobbar. Detta vill vi satsa på, eftersom vi vill åstadkomma konkreta förändringar. Vi menar att detta är att bedriva ett konkret jämställdhetsarbete, som tidigare pratade om i allmänna ordalag. Men vi har konkreta förslag på vad som faktiskt kan göras åt detta. Ett arbetsmiljöproblem som är särskilt allvarligt för dem som jobbar i butiker är risken att utsättas för rån. Till skillnad från många andra arbetsmiljöproblem går trenden dessutom åt helt fel håll. har antalet rån mot butiker ökat . rånades i snitt tre butiker . I nästan hälften av fallen hade rånaren ett skjutvapen som han hotade den anställda med. Det är en extrem upplevelse att bli hotad med vapen, och många av dem som har drabbats hämtar sig aldrig från det. Bara själva vetskapen om att så många av ens kolleger i branschen drabbas av våld och hot gör dessutom att många mår otroligt dåligt. Det påverkar den psykosociala arbetsmiljön även för den som aldrig har blivit utsatt, eftersom man vet att det är en reell risk. Det är oacceptabelt att människor ska utsättas för sådana trauman på sina arbetsplatser. Vi lägger därför fram två mycket konkreta förslag för att komma till rätta med detta. Vi vill se en hårdare reglering av riskfyllt ensamarbete. Just butiksanställda är en av de grupper som är mest utsatta för det. Det är logiskt nog i kvälls- och nattöppna butiker, där människor jobbar ensamma, som de allra flesta rånen sker. Vi vill också införa en lagstiftning om slutna kontanthanteringssystem. Alla erfarenheter har visat att det är ett oerhört effektivt sätt att minska rånrisken. När man införde sluten kontanthantering på Coop minskade rånen med på bara . Samma sak har märkts på till exempel Statoil, där man har satsat på samma sak. Vi är medvetna om att handelsbranschen själv arbetar väldigt målmedvetet med att minska risken för rån. Det finns ett bra program som parterna har tagit fram för att få ned rånrisken, med massor av olika åtgärder. Vi tycker att det är jättebra. Vi tycker också att det är viktigt att branschen är delaktig i utformningen av lagstiftningen om sluten kontanthantering, så att den inte leder till det man här har lyft fram farhågor om tidigare, att små butiker slås ut på grund av att det blir för dyrt att investera. Självklart har vi som har lagt förslaget inget som helst intresse av att slå ut småbutiker. Den aspekten ska naturligtvis vägas in när lagen utformas. Det är därför förslaget är skrivet som det är, nämligen att lagen ska tas fram i samverkan med arbetsmarknadens parter. Det är just för att undvika den typen av problem. välkomnar det här förslaget. Och de har själva tagit fram ett förslag på hur man kan utforma en lagstiftning som går att anpassa, så att små butiker kan upprätthålla en bra säkerhetsnivå utan att behöva skaffa den här dyra utrustningen, om det inte finns möjlighet till det. Men poängen är att lagstiftningen ska sätta en norm. ska vara att alla butiker ska ha sådana här slutna kontanthanteringssystem. Kan man inte leva upp till det, enligt ett antal kriterier som man då får ta fram, får man lov att göra undantag, men då måste man vara överens om vilka andra säkerhetsåtgärder man ska sätta in. Det här borde inte vara så himla svårt att förstå. Det är precis så här den svenska modellen fungerar. Man sätter upp en lagstiftning som utgör en norm. Sedan finns det möjligheter att göra branschanpassningar så att det inte får negativa konsekvenser. Säkerheten i banker och vid penningtransporter har prioriterats på precis det här sättet . Man har gjort många dyra och stora investeringar för att skydda dem som jobbar på banker och med penningtransporter. Det är jättebra. Det har lett till mycket färre rån och större trygghet och säkerhet för dem som jobbar där. tycker vi att det är hög tid att också alla de som jobbar i butiker får samma grad av trygghet på jobbet. upphandlar staten, kommuner och landsting varor och tjänster för . Det borde vara en självklarhet att det offentliga bara handlar med seriösa företag som följer lagar och kollektivavtal. Tyvärr ser verkligheten inte alls ut på det sättet. Jag vågar påstå att man i snart sagt varje kommun och landsting då och då köper tjänster av företag som fuskar med skatten, utnyttjar papperslösa, tummar på arbetsmiljön och inte betalar ut avtalsenliga löner. Det handlar om städfirmor, byggfirmor, åkare och även vård- och omsorgsföretag som på olika sätt pressar priserna för att vinna upphandlingar genom att urholka personalens villkor och trygghet. Och för allt detta betalar vi med våra skattepengar. Vi har också sett exempel på det här vid stora statliga entreprenader, exempelvis bygget av i , där det visade sig att underentreprenörer betalat ut rena slavlöner och kunnat kvittera ut skattepengar som betalning för detta. Det är självklart att detta är helt oacceptabelt. Det är väl självklart att samhället vid upphandlingar inte ska gynna företag som dumpar löner och arbetsvillkor. Alla som jobbar åt kommuner, landsting och stat måste naturligtvis kunna garanteras kollektivavtalsenliga villkor och en god arbetsmiljö även om jobbet utförs på entreprenad. Därför vill vi att lagen om offentlig upphandling nu ändras, så att man kan ställa sådana krav vid offentlig upphandling. Vi har fått höra en hel del ganska tramsiga argument tidigare. Hur ska det gå för dem som har F-skatt och som inte har några anställda? De har inga kollektivavtal. Nej, det är väl ingen som begär det. Kollektivavtal ska man ju ha när man har anställda. Hur ska det gå för familjeföretag? Nej, det är ingen som begär detta av dem heller. Familjeföretag är också undantagna från kravet på kollektivavtal. Detta är bara svepskäl som man hittar på för att man inte vill. Samma sak är det när man hävdar att det har visat sig i juridiska processer, utredningar och det ena och det andra att det inte går att ställa sådana här krav. Den enda utredning som någonsin har gjorts på det här området är den som gjorde. De kom 2006 med sitt betänkande, och de fann inga som helst juridiska hinder för att ställa krav på kollektivavtal, miljöhänsyn, bra arbetsmiljö och andra sociala förhållanden. I grund och botten handlar det bara om en ovilja, och jag tycker att det är betecknande att de borgerliga partiernas motstånd ser ut på det här sättet. I teorin hör vi nu att man står upp för kollektivavtalsmodellen. Man har ändrat sig. Allt det man har sagt tidigare gäller inte längre. gillar man kollektivavtalen och allt det, men i praktiken är man aldrig någonsin beredd att göra någonting för att se till att kollektivavtal ska gälla på den svenska arbetsmarknaden och för att stärka kollektivavtalsmodellen. I stället underminerar man konsekvent löntagarnas rättigheter och skapar ständigt nya möjligheter för oseriösa företag att till och med tjäna pengar på skattebetalarnas bekostnad. Vi i vill ha ett arbetsliv där alla människor får plats, där alla har inflytande över sin arbetssituation och där arbetsmiljön gör det möjligt att leva ett långt och friskt liv. Vi vill ha ett jämställt arbetsliv som är fritt från diskriminering och utslagning. Det kräver kunskap. Det kräver tydliga lagar och regler. Det kräver ett effektivt kontrollsystem. Och det kräver starka fackförbund som tecknar kollektivavtal och tar till vara löntagarnas rättigheter. Det är grunderna för den arbetsmiljöpolitik som vi driver och som vi presenterar i det här betänkandet. Jag står självklart bakom alla de förslag som vi lägger fram, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 3 och reservation nr 9. 118 (M) replik: