prot · GY0978 · 2011-03-29 00:00:00 — Det är mycket större än så; det är ett samhällsproblem, just utifrån att det skapas kulturer och något slags rekrytering till de här grupperna och verksamheterna på andra ställen. Det är inte idrotten som lyfter upp det, utan det är på andra ställen som rekryteringen sker. Det innebär att detta inte bara är ett idrottsansvar, utan det är ett stort samhällsansvar som vi på något sätt måste lyfta upp. Det är det som är frågan. Hur gör man för att en samordnare på något sätt ska se det här och framför allt, hur bygger man i så fall de här nätverken? Ska man till exempel inkludera skolor, samhällstjänst och socialtjänst så att de på något sätt finns med? Hur hanterar man alkoholfrågorna för att samordnaren ska få förutsättningar att reda ut det här? Det måste alltså tas in en massa saker. Hur gör man för att jobba med detta inne på arenorna och i idrottsföreningarna? Jag såg också att förslaget är att Per tar uppdraget. Han är landshövding i . Han är i och för sig gammal östgöte så det kanske finns något i det, men är han borgerlig så det är svårt att väga för och emot. Han kanske kan bilda ett nätverk. Man kanske kan tänka sig att fler, kanske alla, landshövdingar går in i nätverket så att man får något slags rikstäckande nätverk runt de statliga uppdragstagarna där ute. Det finns faktiskt väldigt många över hela landet som kallar sig elitklubbar och som kanske också är det som har problem, så det kan finnas en tanke bakom det. Dessa frågor vill jag ha svar på. 118 Kultur- och idrottsminister (M): Vi arbetar snabbt i regeringen men kanske inte riktigt så snabbt att det tar att få fram en nationell samordnare. Jag vet inte om blir glad eller ledsen över att höra att det här arbetet har pågått . Det är också ett önskemål bland flera önskemål som har funnits från parterna som vi har samlat på . Jag tror att jag hade det första mötet tillsammans med justitieminister 2007. Sedan har vi haft årliga avstämningar. Det första mötet resulterade bland annat i skärpningen av den här lagen som också ska tillämpas fullt ut. Det finns fortfarande en del kvar att göra på det området. har det också kommit fram önskemål om forskning, kanske inte så mycket ny forskning som att man sammanställer den forskning som finns, men också behovet av en nationell samordnare. Vi var därför glada åt att Per på eget initiativ för ett drygt år sedan beslöt sig för att bli den regionala samordnare som behövs framför allt i . Han har också haft ett stort antal möten med, tror jag, 13 olika parter som gemensamt har undertecknat ett dokument där alla förbinder sig att på olika sätt bidra till att det ska bli så mycket lugn och ro och trevliga matcher som över huvud taget är möjligt. Sedan inträffade också detta att det blev derby inte bara inom fotbollen utan också inom hockeyn, vilket gjorde att vi fick en delvis ny situation här i . Detta gjorde att man nu har haft nya möten och inkluderar även ishockeyn i arbetet, och det är väldigt bra. Som säger har jag varit på matchen. Jag hann inte se mycket av första halvlek, och då var det fortfarande 00. Jag hann tyvärr inte se det första målet, men det var en god stämning och det var ganska lugnt. Vi får se om det blir likadant när allsvenskan drar i gång och vi har derby mellan och här i . Jag ska återkomma i övriga inlägg till vad man kan göra mer förebyggande, för det här är ett intresse som jag själv har på många olika sätt. Men jag kan bekräfta det som var inne på, om landshövdingen i , det vill säga Per , som har fått regeringens uppdrag att vara nationell samordnare, har tagit egna initiativ också vad gäller andra delar av landet. Då kan jag berätta att det har han gjort. Det har bland annat fått till följd att landshövdingarna, såvitt jag vet, i både och själva har haft möten om läktarkultur. Man har samlat inte bara klubbarna och supportrarna, vilket är viktigt nog, utan också delar av den sociala sektorn samt polis och åklagare. Arbetet är i gång på flera håll. Sedan kommer Per som det här arbetet ska pågå att kunna lämna förslag fortlöpande om vad man bör kunna göra. Det är, ska jag säga, väldigt glädjande att man nu har samlats och kan använda sig av det som brukar kallas för svartepetter, att skicka skulden på någon annan. har man gemensamt undertecknat det här. Det blir naturligtvis en stor förväntan på att mycket av det som har skett och som har diskuterats också bli verklighet när allsvenskan sparkar i gång . 119 (V): Långbänk har vi ju haft. Det var lite grann en orsak till att jag skrev interpellationen. Vi har ju väntat på att någonting ska hända. Just önskemålet från föreningarna om en samordning och en nationell samordnare har funnits med . Det var kanske därför jag skrev just den här interpellationen. Vi har haft en dialog med föreningarna. Vi i har bjudit in föreningarna framför allt från för att ha en dialog om just ordningsproblematiken. Det har vi haft förut också och diskuterat olika sätt att hantera det här, bland annat föreningarnas eget ansvar och det de gör. De gör många bra saker, och de erfarenheterna behöver alltså spridas för att vi ska hitta lösningar. Det tycker jag naturligtvis är en resurs som man kan använda. Jag förutsätter att man gör det på något sätt. Det andra är nämligen, just utifrån föreningarnas ansvar, att det finns kontaktnät när det gäller det förebyggande arbetet. Det skulle jag vilja ha en dialog om, i alla fall. Det finns många sätt man kan förebygga på. Man kan som man gör jobba via skolor och via , men också hitta de miljöer där våld frodas. Framför allt måste vi inse att i och med att det är ett samhällsproblem är det många saker som vävs in. Att man slåss, att man så att säga har våld i samhället finns ju där. Det är inte bara på idrottsevenemang. Man väljer kanske idrottsarenorna därför att det uppmärksammas. Det finns naturligtvis ett antal olika saker som påverkar. En annan sak, som kan vara lite svårare, är frågan hur man för ut erfarenheterna, för det finns ändå en viss skillnad mellan och övriga delar av landet. Det finns likheter också, men det finns också vissa skillnader. Där kan det vara intressant för oss som finns vid sidan om, som tittar på och gärna vill vara med, att få höra hur tankarna går runt detta. Här gäller det både den förebyggande och den rent aktiva verksamheten att blockera. Kan man till exempel ha olika regler eller ska man ha samma regler för att blockera ut, alltså hindra vissa supportrar att komma närmare än från arenorna och så vidare? Ska det vara skillnader eller ska man ha samma regler? Någonstans där måste man hitta samhörigheten mellan olika föreningar och framför allt väva in det som finns av förebyggande arbete i de olika delarna av landet, inte bara skolor och socialtjänst utan även andra. Det finns ju andra verksamheter, ideella föreningar och sådant. Vi har Nonviolence och så vidare. De finns med och kan tas in beroende på vad det finns för förutsättningar lokalt. Det skulle också vara intressant att höra hur det ser ut när det gäller de bitarna. 120 Kultur- och idrottsminister (M): Vi har väntat , säger . Det var väl bra att det kom en alliansregering så att det började hända lite grann på det här området också. Jag har framför mig, jag hoppas att har sett det också, det program som har tagits fram i , men också de aktiviteter som är planerade. Det är en del av de svar som efterlyste. Det diskuterar jag gärna, bland annat skolorna. Att i fallet exempelvis , som är närmast berörd när det gäller , också upplåter tid i skolorna så att representanter för klubbarna kan komma dit tillsammans och berätta att man faktiskt kan vara vänner och ha trevligt. Man behöver inte slåss, varken på plan eller någon annanstans, vilket är viktiga signaler i sig. Jag tror inte heller, utifrån min bakgrund som ordförande på , på bara repressivitet, utan jag tror att dialog är viktigt. Det sker ett förebyggande arbete med Fotbollsalliansen och med Huliganpäron. Det är ett lite märkligt namn som kanske kan tarva en förklaring. Det är alltså de föräldrar som har barn som rör sig i riskmiljö. Det är föräldrar som är aktiva och som vill ha och behöver stöd. Huliganpäron ska vara delaktiga på matcherna, ha kontakt med polisen, men också med klubbarna och delta som en viktig part i det här samarbetet i . Det är betydelsefullt det också. Ett problem som inte är så enkelt att komma åt är de droger som också finns i de här grupperna. Det är oerhört viktigt att man hejdar nyrekryteringen av unga människor som annars också kommer in inte bara i en våldsam supporterkultur utan också löper risk för drogberoende. Servering, droger, vilken visitering man kan göra, om vi kan hitta en lösning som att högriskmatcher läggs , vilket man har gjort och ska utvärdera, att människor kan komma tidigare till matcherna så att det inte blir stökigt, och typ av visering är också viktiga delar som har tagits fram. Man har talat om möjligheten att tryggt ta sig till matcherna, att det sätts in extra trafik. I faller den uppgiften på SL. Det finns en lång rad med förslag och också olika aktiviteter som man har satt i gång för att se till att det ska vara som vi vill, kul, roligt och spännande att gå på hockey, att gå på fotboll. Det förs också diskussioner med andra lagsporter, för det är ju framför allt inom lagsporterna det här riskerar att bli ett problem, inte bara i , och utan kanske också på en del andra orter. Som ett svar också på frågan om lika regler vill jag säga att i begreppet samordning ligger att man ska försöka ha så likartade regler som möjligt, inte bara därför att klubbarna ska veta vad som gäller och supportrarna ska veta vad som gäller utan också för att de bussföretag som kör dit samt polis och åklagare också ska arbeta enligt samma modell. Det här är ett gemensamt problem. Ett bekymmer har ju också varit att man har tolkat den här lagen olika i olika delar av landet. 121 (V): Jag är övertygad om att det här är ett problem som vi kommer att kunna lösa, mycket utifrån de erfarenheter vi har från den samordning som finns i och det som kommer att komma fram från den nationella samordningen. Frågetecken kommer kanske att finnas kvar, men det kommer vi naturligtvis att jobba med på ett bra sätt, tror jag. Det som kan vara problematiskt är just det som ministern lyfte upp, droger. En problematik kan ju finnas kring till exempel alkoholservering på arenorna, inte för att det på något sätt är svårare att hantera, men det finns ändå som en problematik. Vi vet hur det är med alkoholpåverkan när det bär i väg inne på arenorna. Det är naturligtvis en föreningssak men också en sak som har med serveringstillstånd att göra. Det kan vara en sådan sak som man kan lyfta upp och som jag tror också kan vara en av de svåra sakerna att hantera. Det finns naturligtvis ett kommersiellt intresse i det här och det är svårt att hantera den balansgången. Jag är övertygad om att det här kommer att bli jättebra. Vi kommer att ställa upp på de här sakerna och jobba med dem i också. Vi ser fram emot att det kanske blir en bra verksamhet av det här , att vi får en bra elitidrott, framför allt när det gäller hockey och fotboll, att gå och titta på även för familjerna. Ministern är naturligtvis välkommen till för att titta på det nya allsvenska laget från . Det blir jättebra matcher utan någon slags huliganism. Sedan hoppas jag att vi kan se sista kvarten på matchen också. 122 Kultur- och idrottsminister (M): Jag kommer gärna till . Det finns ju en ny arena där också. Alkoholfrågan har i också slagit ned på och noterat att det inte alltid har fungerat enligt de regler som gäller. Det kan handla om både hockeyn och fotbollen. Det har man ögonen på. Jag är precis som mycket glad över att arbetet nu fortsätter, inte bara i lugn takt utan i en accelererad takt, att vi får mer kunskap, att Per också var villig att ta på sig det här uppdraget och sprida de kunskaper som har gjorts i över hela landet. Det är också en viktig sak, tror jag, att kanske samtliga landshövdingar blir involverade i det här arbetet. är en bra samordnare på många olika sätt just när det handlar om säkerhetsfrågor, när det handlar om utskänkningstillstånd och när det handlar om sociala frågor och kontakt med polis och åklagare. Min förhoppning är att vi kommer att se en lugnare säsong än och att vi kommer åt många av de problem som finns i anslutning till idrotterna. Det kan vara det som sker kanske inte på matchdag eller ens när det är säsong men som ändå har betydelse för att matcherna ska bli bra. Förhoppningsvis kommer vi nästa gång vi kommer att diskutera frågan att kunna enas om att det har hänt mycket positivt. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2010/11:263 om olika regeringsbesked om åtgärder mot bostadsbristen 123 Statsrådet (KD): har frågat statsministern vad han avser att göra för att regeringen ska ta ett kollektivt ansvar för att unga människor ska få möjlighet till egen bostad. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Inom regeringen är vi eniga i synen på hur vi ska bedriva bostadspolitiken. Förutom betydelsen av att ha en egen bostad är väl fungerande bostads- och hyresmarknader också en förutsättning för regeringens politik för jobb och tillväxt. Vår strategi är att uppnå detta genom långsiktigt stabila spelregler på bostadsmarknaden. Att stimulera bostadsbyggandet genom statliga subventioner anser vi är en kortsiktig och skadlig strategi. Under förra mandatperioden inledde vi därför arbetet med att avveckla de statliga subventionerna för bostadsbyggandet. Ett viktigt steg togs vid det gångna när de nya villkoren på hyresmarknaden trädde i kraft. Det nya hyressättningssystemet har tagits fram i bred enighet mellan regeringen och parterna på bostadsmarknaden. träder den nya i kraft. Med den nya lagen ges förutsättningar för en effektivare plan- och byggprocess. Regeringen kommer i ett nästa steg att se över möjligheterna att stärka hyresrättens ställning på den svenska bostadsmarknaden. I det sammanhanget kan de förslag som bostadsmarknadens parter framfört till regeringen prövas. Det måste bli mer attraktivt att bygga, äga och förvalta hyresrätter. Det tar tid att skapa långsiktiga villkor, men vi har kommit en god bit på väg. Bostadsbyggandet ökar , och det visar att vår strategi börjar ge resultat. är det dock långa ledtider i bostadsbyggandet. I väntan på att våra åtgärder ska få full effekt på ledtiderna måste det befintliga bostadsbeståndet utnyttjas bättre. Regeringen har underlättat detta genom att införa generösare avdrag vid uthyrning av privatbostäder. Vår strategi för bostadsbyggande kommer att gynna alla grupper på bostadsmarknaden, däribland de unga, betydligt mer än vad kortsiktiga stimulanser i form av subventioner skulle göra. 124 (S): Tack för svaret! Jag ställde interpellationen till statsministern eftersom vi i finansutskottet hade en utfrågning av . Det tar lite tid innan vi får svar på interpellationerna. Vi hade ett flertal utfrågningar en och samma vecka där vi bland annat inte enbart kom in på den eventuella bostadsbubblan, den eventuella överhettningen av ekonomin som bubblan kan innebära och de åtgärder som såg framför sig. Hans besked var att det inte går att stimulera byggandet mer nu eftersom regeringen har satsat på . De som äger något, de som har fina hus, ska få ännu finare hus, och de som inte äger något ska inte få någon chans att bo någonstans över huvud taget. Regeringen har valt väg, det vill säga att satsa på dem som redan har. Det var tydlig med i de svar vi fick i finansutskottet. Samma vecka var det frågestund i kammaren där var med. Han gav mig ett annat svar, nämligen att det var viktigt att satsa på byggnation och att man skulle se till att även hyresrätter skulle byggas. Av det skälet skrev jag interpellationen till statsministern. Jag tycker då att det har kommit olika besked från regeringen om vad som gäller egentligen. Är det som vanligt som bestämmer? Vi vet att bestämmer över de små partierna i regeringen. Jag bedömer att det här är ett . Ni har frågat finansministern om det går bra att stimulera byggandet och fått svaret att det inte går. Därför svarar Attefall på det här sättet. Det är tragiskt att det blir så här. Det är de utan bostad som lider. Det är de som får fortsatt vara utan bostad, och de ser ingen ljusning. I takt med detta ser vi den oro som också finansministern har visat, nämligen att det kan bli en bostadsbubbla framöver och en brist på byggnadsarbetare framöver. Det är för att ni har valt den vägen att satsa på att de som redan har ska ha mer. De som redan har villor, som äger någonting, ska få bygga om sina hus och göra det tjusigt och ännu finare . Det är den väg ni har valt. Eftersom Attefall svarar i stället för statsministern kan jag fråga om Attefall tycker att det är en bra väg att den som har ska ha ännu mer och de som är bostadslösa ska vara fortsatt bostadslösa. Det är inte som Attefall säger, att ni ska komma i gång med byggandet, att ni har avreglerat marknaden, och kommer det att byggas automatiskt. Ja, det byggs, men från en låg nivå. Det blev totalt byggstopp när ni tog bort subventionerna. När det har varit tvärnit är det klart att det sedan byggs eftersom det finns en efterfrågan. Men det blir så dyra hyror att ungdomar inte har råd att skaffa sig en nyproducerad lägenhet. Det blir inte särskilt stor rotation på bostadsmarknaden eftersom de dyra lägenheterna inte kan hyras av särskilt många. Jag känner till strategin att det ska vara en rotation så att de rika ska flytta in i de nya lägenheterna och de fattiga i de gamla lägenheterna. Men inte ens det gäller i er strategi. 125 (S): Ord och begrepp är viktiga och avslöjande. Jag har noterat att regeringen i stället för att prata om bostäder ofta pratar om bostadstillfällen. Det är en viktig skillnad. Därmed aviserar man att man har lämnat uppfattningen om bostaden som en social rättighet. Så har det varit tidigare. Det har varit en grundläggande tanke i det svenska välfärdssamhället. Det här handlar från regeringens sida om att göra det mer gynnsamt, öka incitamenten, för folk att hyra ut ett rum, en källare, en del av huset eller lägenheten. Vi har också tidigare hört förslag om att unga borde hyra in sig i vindsförråd. Aldrig handlar regeringens bostadspolitik om att bostäder ska byggas. Det är något som vi fokuserar på från oppositionens sida när vi försöker bedriva bostadspolitik. De som inte har möjlighet att köpa eller hyra sin bostad av olika skäl ska hyra in sig hos en trevlig tant eller ett par med utflugna barn. Om bostadsbristen fortsätter att öka och om fattigdomen fortsätter att breda ut sig det finns goda förutsättningar för det när man förstör i trygghetssystemen och underlåter att stimulera bostadsbyggandet ska bostadstillfällen utökas till fler grupper? Ska fattigpensionärer och ensamstående föräldrar också överlämnas till att hyra ett rum hos någon? Ska de fortfarande anses ha rätt till bostad? Är det bara ungdomar som inte anses ha rätt till en bostad? Kommer det också att gälla fler grupper om problemen breder ut sig? Det vill jag ha svar på. 126 (S): Det här är fjärde gången jag har nöjet att få lyssna på bostadsministern i dessa frågor. Varje gång har han i interpellationssvar eller i debatter sagt att vi absolut inte ska tillbaka till den socialdemokratiska regeringens subventionspolitik och att den inte är lösningen. Jag har alla de fyra gångerna upplevt att särskilt ett argument som bostadsministern använt har känts viktigt. Det är argumentet inget annat nordiskt land har några statliga subventioner för byggande eller renovering. Jag funderade lite på det. Det låter lite konstigt att det inte finns någonting. Jag gick in och sökte på nätet och blev ganska förvånad när jag hittade en uppsjö av statliga stöd i samtliga nordiska länder. Jag kan börja med , som har ett generellt statligt stöd för isolering av privata hus. Det är en liten subvention kan man tänka. Så hittade jag en dokumentation från Nordiska bostadsmötet . I dokumentationen har man försökt göra jämförelser bland de nordiska länderna om hur de statliga stöden ser ut. Jag kan konstatera utifrån dokumentationen att och är de länder i som har flest statliga subventioner både till byggande av hyreshus, byggande av enskilda småhus, byggande av särskilt boende och också till renoveringar. har också ett generellt stöd, men det handlar mest om energibesparande åtgärder. Det gjorde mig lite förvånad. Jag blev kanske mest förvånad över att ministern så ihärdigt har hävdat att inget annat nordiskt land har de subventionerna. Jag började fundera. Om det nu var ett så viktigt argument som jag uppfattade att ministern tyckte undrar jag om den här informationen kan innebära att ministern kan tänka om och ändra sig och kanske rentav titta efter och lära lite mer av de andra nordiska länderna. 127 (M): Politiken bör utgå från verkliga samhällsproblem. Det tror jag att de flesta av oss tycker. Det är ett samhällsproblem att det finns en brist på bostäder. Det skulle behöva byggas fler bostäder i . För att lösa ett problem måste man fundera på vad som har orsakat problemet. Min analys är att bristen på bostadsbyggande, som vi nu dock ser öka kraftigt, beror på höga byggkostnader som orsakats av brist på konkurrens inom byggsektorn. Vi har haft ett problem med långa planprocesser och därav i vissa kommuner följande brist på tillgång till byggklara tomter. Om vi talar om brist på hyresrätter har vi också sett att det varit mer lönsamt att bygga villor och bostadsrätter på grund av att det har varit en kraftig prisstegring på villor och bostadsrätter som har gjort att det varit mer intressant att bygga den typen av bostäder. Vad är då lösningarna för att komma till rätta med de problemen? Som jag ser det är en viktig sak att verka för ökad konkurrens inom bygg- och bostadssektorn och snabba på planprocesserna. Därför ser vi nu en ny plan- och bygglag på väg fram. Det behövs ett bättre hyressättningssystem som gör det mer intressant att bygga hyresrätter. Inom ramen för ett bruksvärdessystem får man bättre genomslag för hyresgästernas preferenser. Man kan fundera på om det å andra sidan är ett samhällsproblem om bostads- och byggföretagens vinster är för låga. Nej, jag tror inte att det är ett samhällsproblem att byggföretagen gör för låga vinster. Tvärtom ser vi en mycket god lönsamhet hos många byggföretag och inte minst de riktigt stora. Det är i ljuset av det som jag ställer mig frågande till de socialdemokratiska inläggen här där man pläderar för mer av subventionspolitik. Jag vill påstå att det finns ganska gott belägg för att ökade statliga byggsubventioner skulle leda till ökade vinster för byggföretagen snarare än någonting annat. Varför skulle man i en marknad som visar tecken på överhettning sänka priser eller vidta andra liknande åtgärder när man får subventioner? Det är väl ganska självklart att den typen av åtgärder skulle landa rakt ned i byggföretagens vinstmarginaler. Jag funderar också på inlägg här. Det låter som att är emot ROT-avdraget. Det blir lite konstigt. De rödgröna gick till val på att behålla ROT-avdraget i vart fall . Frågan är om inte står bakom den delen av den rödgröna valplattformen. Jag vill framhålla att ROT- och RUT-avdragen handlar mycket mer om jobb än om byggande respektive hushållsnära tjänster. I har vi höga skatter på arbete. Det gör att det blir dyrt med tjänster som kräver mycket personal. Det innebär att de skattekilarna tränger undan många jobb. Det är särskilt markant när det gäller RUT- och ROT-tjänster. Det är skälet till att regeringen och den dåvarande alliansmajoriteten i genomförde RUT- och ROT-avdragen som en riktad skattelättnad just på sådana tjänster där skattekilarna slår undan särskilt många jobb. När det gäller RUT- och ROT-tjänster är det så att om priset är för högt gör människor de jobben själva, köper dem svart eller så blir de inte gjorda alls. Det innebär att och är mycket effektiv jobbpolitik. Det handlar inte om bostadspolitik.