prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Med det reformutrymme som finns och med den situation som har , skulle ni vilja reglera så att kommunerna erbjuder lika mycket förskoletid till alla barn och inte särskiljer någon grupp som får mindre förskoletid? 32 (S) replik: Nej, vi har inte lagt fram något förslag om att lagreglera det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 12 § Legitimation för lärare och förskollärare Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU5 Legitimation för lärare och förskollärare (prop. 2010/11:20). 33 (S): Att alla barn och ungdomar möts av välutbildade och motiverade lärare är kanske den enskilt viktigaste faktorn för ett skolsystem av högsta klass. För att uppnå detta krävs att läraryrkets status stärks. Det var också i det syftet som den tidigare socialdemokratiska regeringen tillsatte en utredning om auktorisation av lärare. Vi socialdemokrater välkomnar därför regeringens förslag till en ny lärarlegitimation i . Behovet är stort. Vi vet att svensk skola brottas med stora utmaningar. 14 000 elever lämnade utan behörighet till gymnasieskolan. Vi ser att de internationella undersökningarna, och Timss med flera, visar sjunkande kunskapsresultat och en växande skolsegregation där elevernas bakgrund i större utsträckning än tidigare avgör elevernas prestation i skolan. Jag träffar frustrerade lärare som berättar om det allt hårdare och svårare jobbet att vända den sjunkande kunskapstrenden. Det är lärare som vittnar om att administration och pappersarbete har ökat. Många lärare känner sig otillräckliga eftersom de inte hinner med och ofta saknar möjlighet att sätta in extra stöd och specialistkunskaper för att stötta de elever som behöver det. Detta måste vi ta på allvar. Skolforskningen visar också att lärarnas ämneskunskaper, pedagogiska förmåga och personliga engagemang är några av de viktigaste faktorerna för att höja elevernas kunskaper. Därför tar Socialdemokraternas skolpolitik sin utgångspunkt i just lärarna i syfte att stärka lärarnas ställning och status. Det handlar om allt från att få upp söktrycket till lärarutbildningen och införa lämplighetstest vid antagningen till att premiera lärare och lärarlag som uppnår resultat. Det behövs också mer forskning, pedagogiskt utvecklingsarbete i klassrummet och fler karriärtjänster. Låt mig vara tydlig med en sak som ibland uppfattas som kontroversiell. Det finns lärare som inte längre fungerar eller som har tappat lusten och viljan att undervisa. Dessa lärare måste ges möjlighet att omskola sig till andra yrken. Allt detta behövs också för att driva upp lönerna och förbättra villkoren för lärare. Lärarlegitimationen är också en viktig del av allt detta. Det finns dock delar av propositionen som vi socialdemokrater anser skapar frågetecken och får oss att undra om reformen är tillräckligt genomarbetad. Vi pekar på ett par områden där vi ser behov av fortsatt utveckling för att kvalitetssäkra lärarlegitimationsreformen. En del handlar om det nya prövoåret. Det får inte bli någon form av förlängd ställtid eller förlängd provanställning. Det var i alla fall inte vår idé när vi lanserade ett förslag som liknade en AT-tjänstgöring för lärare, ungefär som i vården. Vi menar att man måste kvalitetssäkra prövoåret. Lärarna ska mötas av en erfaren , och tiden ska användas för praktik, handledning och lärande så att den nya läraren får en bra start i läraryrket. En annan orosfråga är huruvida regeringen har rätt bedömt behovet av fortbildning för att man ska klara den stora omställning som svensk skola nu står inför. och har i olika sammanhang signalerat en oro för vad som händer med alla de lärare som behöver fortbildning för att få sin legitimation. Det kan vara lärare som har arbetat länge i yrket och inte vet hur valideringen ska fungera, vilka regelverk som ska gälla och hur det tar. Osäkerheten är stor. ser vi att regeringen i sin budget planerar för att minska Lärarlyftet ganska kraftigt , nästan ned till en tiondel av vad det har varit . Jag tror att det finns en brist i regeringens analys när det gäller vad som krävs och vilken omställning som behövs i många kommuner och fristående skolor för att reformen ska fungera som det är tänkt. Det båda lärarorganisationerna välkomnar reformen. De menar att det här är ett led i att höja statusen och kvalitetssäkra undervisningen för barnen i skolan. Jag delar den bedömningen. Jag tror att det är viktigt att vi politiker, när vi genomför reformer, har stora öron och lyssnar till den oro som finns för att reformen inte ska få avsedd verkan. Därför hoppas jag att den här debatten ska ge en del lugnande och klargörande besked från den borgerliga majoriteten om hur man svarar på den oro som finns för om lärarna faktiskt kommer att få den kompetensutveckling som krävs för att komma in i lärarlegitimationen. Jag hoppas att vi får besked om hur man ser på frågan om validering och hur lärarna ska kunna omvandla de kunskaper de har i yrket. Jag hoppas på tydligare besked om kvalitetssäkring av introduktionsåret. Jag och många unga lärarstudenter menar att det är en av de viktigaste delarna av reformen om det görs på rätt sätt. Det finns personal i skolan som inte omfattas av regeringens proposition. Jag menar att det vore fel att säga nej till lärarlegitimation bara för att vi inte har kommit tillräckligt långt för att ta in fler grupper i ett legitimations- och kvalitetssäkringssystem. I vår motion skriver vi att kvalitetssäkring och förstärkning av yrkesstatusen behöver ske över hela linjen, i förskola, skola och skolbarnsomsorg. Allt annat vore att inte förstå betydelsen av det arbete som dessa yrkesgrupper utför och skulle kunna utföra . Därför skriver vi i en av våra reservationer att regeringen borde återkomma och göra en analys av läget för att se vad som krävs för att komma vidare med att kvalitetssäkra fler yrkesgrupper och hela verksamheten i skolan. Jag hoppas att regeringen tar sig an den utmaningen. Det är en viktig utmaning för hela det svenska skolsystemet att klara hela kvalitetssäkringen och lärarlegitimationen framöver. Med dessa ord vill jag säga att jag välkomnar den nya lärarlegitimationen, men jag vill påpeka att det finns områden som måste utvecklas för att förbättra reformen. Därför yrkar jag bifall till två av våra reservationer, reservationerna 2 och 4 som i korta drag beskriver vad vi vill göra. 34 (MP): Tänk den dagen då läraryrket lockar bara de allra bästa pedagogerna, då skolan får tillgång till den bästa ämneskunskapen och samhällets viktigaste uppdrag också belönas i enlighet med de krav vi ställer på det. Föreställ er också en god arbetsmiljö och utvecklings- och karriärmöjligheter för dem som till slut kommer igenom antagning, utbildning och examen för att tituleras lärare. Det är inte en omöjlighet, och det behöver inte ligga så långt fram i tiden. Men det kräver vilja, och det kräver beslutsamhet. Införandet av en lärarlegitimation för lärare och förskollärare kan komma att bidra till att förändra läraryrket. Det kan komma att förbättra villkoren för många lärare, och det kan komma att utveckla det svenska utbildningssystemet. av dagens sysselsatta lärare är eller äldre. De kommande 15 åren kommer många att gå i pension. behöver vi över 30 000 nya lärare. Vi ska inte nöja oss med något annat än de allra bästa. Det är viktigt att satsa på lärarna och öka deras delaktighet och inflytande i skolan. Om vi kan stärka professionen genom att lärarna blir ansvariga inför varandra i fråga om kvaliteten i skolan utan att man begränsar kunskapskulturen genom att inte öppna för nya metoder och ny kunskap, är det utmärkt. Genom att skolans pedagoger gemensamt arbetar för måluppfyllelse och blir ansvariga inför varandra ökar förutsättningarna att skapa en framgångsrik skola. finns det flera delar i regeringens förslag till lärarlegitimation som inte är tillräckligt genomtänkta. Att förslaget dessutom har ändrats på vägen visar att regeringens reformiver ibland överstiger dess förmåga att göra rätt saker från början. Jag anser att det är märkligt att regeringen först utredde den nya lärarutbildningen och beslutade om den och först därefter utredde lärarlegitimationen. Tänk så mycket bättre det hade varit om dessa två förslag hade kommit tillsammans. Då hade vi kunnat få en lärarlegitimation som en integrerad del av lärarutbildningen. blir det i stället konstgjort. Det finns flera osäkerheter i förslaget om lärarlegitimation som jag vill ta tillfället i akt att yttra mig om. En gäller kravet på en ettårig introduktionsperiod för att kunna få sin legitimation. finns det inte någon garanti för att en student som avslutat sin lärarutbildning ska få en introduktionsperiod. Regeringen måste se upp så att inte introduktionsutbildningen blir mer som en introduktion till arbetsplatsen än till läraryrket. Det är inte meningen att en nyutbildad och kreativ lärare ska gå miste om sin lärarlegitimation för att arbetsplatsen skolan inte är mottaglig för nya idéer och metoder. Det är också ett argument för att legitimationen tydligare skulle vara integrerad i lärarutbildning. Jag vill därför uppmana utbildningsministern att upprätta ett regelverk som fastslår krav på huvudmännen att organisera och tillgängliggöra introduktionsåret för nya lärare. Regeringen har inte nämnt något om behovet av ett sådant regelverk. En annan osäkerhet gäller den lämplighetsbedömning som ska ske innan läraren blir tilldelad sin legitimation. Vi kan inte blunda för att det finns en rättssäkerhetsproblematik i att det är rektor som ska göra den. Det finns en risk att skolsystemet sluter sig i då vi behöver ett öppet och lyhört skolsystem som tar in impulser och perspektiv. Även om införandet av lärarlegitimation är ett steg framåt kommer legitimationen inte att kunna lösa alla de utmaningar som finns när det gäller läraryrket. Det måste också till andra reformer, och dessa lyser med sin frånvaro. Jag vill avslutningsvis säga att vi från tycker att lärarlegitimationen är ett steg framåt och att vi stöder den. Men vi vill se den som en integrerad del i lärarutbildningen. Jag yrkar bifall till reservation. 35 (SD): Regeringen föreslår i sin proposition Legitimation för lärare och förskollärare att det ska införas ett legitimationssystem för lärare och förskollärare. Vi menar att förslaget i stora drag är mycket bra och också mycket välkommet. Jag tror att ett legitimationssystem kommer att innebära flera fördelar, inte minst för att kvalitetssäkra verksamheten men också för att öka rättssäkerheten för eleverna. Det är två viktiga punkter. Däremot är jag inte lika säker på att systemet med legitimation per automatik skulle innebära att vi får en utökad rekryteringsbas. Det har man kunnat ta del av i vissa debattartiklar . Jag tror inte att det räcker. Jag menar att problemen inom den svenska skolan är mycket större än så. De är så många och så omfattande att det kommer att krävas en rad olika insatser för att vända den negativa trend som svensk skola befinner sig i. Det handlar inte minst om en bristfällig lärarutbildning. Jag vet också att det har höjts röster om att man skulle se till att åtgärda lärarutbildningen innan man inför lärarlegitimationen. Det är en ganska vettig synpunkt i sammanhanget. Vi ska också vara medvetna om att lärarlegitimationen åtminstone kommer att leda till en ökad börda för såväl våra skolor som den enskilda läraren. Jag delar Socialdemokraternas farhågor om att regeringen mycket väl kan ha underskattat det stora omställningsarbete som reformen kommer att innebära. Därför är det av stor vikt att staten tar sitt ansvar och ser till att skjuta till de medel som behövs för att reformen ska kunna genomföras så smärtfritt som det bara går. Det handlar om att underlätta för våra lärare och för våra skolor, annars finns det risk för att detta förslag, som är bra och som är tänkt att underlätta, förbättra och utveckla, bara blir ytterligare en börda som läggs på skolorna och på lärarna. Regeringen skriver i propositionen att det ska krävas en avslutad lärarutbildning samt ett godkänt introduktionsår för att erhålla en lärarlegitimation. Vidare ska endast legitimerade lärare få ansvara för undervisning och betygsättning och erbjudas möjlighet till fast anställning. radar man upp flera exempel på lärargrupper som ska få anställas i svensk skola utan tidsbegränsning trots att de saknar lärarutbildning och legitimation. Det anser jag vara mycket problematiskt. Det är viktigt att än en gång poängtera att ett av huvudmålen med skol- och utbildningspolitik är att skapa en likvärdig och rättvis skola. Det är därför som vi ställer oss mycket tveksamma till att vissa lärargrupper ska tillåtas undervisa utan tidsbegränsning även i de fall som de saknar legitimation. Vi har förståelse för att det kommer att vara svårt att hitta legitimerade lärare med rätt kompetens inom vissa delar av skolväsendet, inte minst lärare som ska undervisa i modersmål eller i yrkesämnen. Men att bygga in flera undantag i detta nya system, vilket regeringen nu föreslår, är inte hållbart. Detta beror på att dessa undantag kommer att vara ett hot mot en likvärdig och rättvis skola. Vår uppfattning är att inga undantag från kravet på legitimation ska tillåtas annat än . Därför vill jag kraftfullt avstyrka denna del av propositionen. En lärarlegitimation med en rad olika undantag riskerar i själva verket att bli mer av ett slag i luften i stället för att vara det som den är tänkt att vara, nämligen ett av många redskap avsedda att förbättra och utveckla svensk skola. Vi är också starkt kritiska till att lärare i modersmål och yrkesämnen ska få sätta betyg även om de saknar legitimation, inte minst för att det kommer att innebära en börda för de lärare som har legitimation men också för att dessa undantag även i detta fall är ett hot mot en likvärdig och rättvis skola. Därför finns det också risk för att denna reform, som i grund och botten är mycket bra och mycket välkommen, blir ganska tandlös. Jag nöjer mig tills vidare med detta och yrkar bifall till reservation 5. I detta anförande instämde (SD). 36 (V): De flesta lärare som jag har haft har jag glömt. Men några kommer jag ihåg. De som jag kommer ihåg är de som var riktigt bra, så bra som man önskar att alla lärare skulle vara. Jag kommer också ihåg de lärare som var riktigt dåliga. Men de flesta lärarna var så där i en elevs ögon. Om det hade funnits lärarlegitimation hade jag kanske sluppit de riktigt dåliga lärarna. Man kan hoppas det. Vi ser positivt på att det ska införas en lärarlegitimation därför att lärare, alltifrån förskollärare till lärare långt upp i gymnasieåren, är de personer som utöver föräldrarna sätter störst spår hos våra barn och har störst betydelse för deras utveckling. Då är det självklart viktigt att dessa lärare får en god och för yrket helt adekvat utbildning och att det är rätt personer som kommer in på lärarutbildningen. Vi menar att lärarutbildningen ska ge tillräckliga kunskaper för att utöva yrket. Om det behövs mer praktisk erfarenhet än den som ges innan en lärare kan få en tillsvidareanställning och sin legitimation ska det förstås ingå i utbildningen i och med att den verksamhetsförlagda praktiken ute på skolorna förstärks. Men när utbildningen väl är klar ska givetvis den som får sin examen också få sin legitimation. I annat fall måste själva innehållet i lärarutbildningen ses över. Men att man först ska gå igenom utbildningen och sedan göra ett praktikår, i själva verket en provtjänstgöring ute på en skola, och därefter vara utlämnad till en enskild rektors gillande eller ogillande för att få sin legitimation tror vi är helt fel väg att gå. Jag tänker mig unga och fräsiga nyutbildade lärare som kommer med stora intentioner och stångar huvudet blodigt hos någon gammal stofil till rektor. Det finns andra rektorer också, men dessa nyutbildade lärare är faktiskt utlämnade till hur dessa rektorer är. Det är klart att det är möjligt att överklaga, men vi tycker att detta absolut är att börja i helt galen ända. Om vi vill vara säkra på att få ut välutbildade och för yrket lämpliga personer borde vi börja i den andra ändan med någon typ av urval vid ansökningstillfället. Men praktik ska göras inom utbildningens ram. Om en lärarstudent inte klarar av att hantera elever eller har gjort ett olämpligt yrkesval måste det framgå mycket tidigare i undervisningen på . Vi vill att det ska finnas en legitimation för alla lärare eftersom vi vill ha en sammanhållen lärarutbildning. Därför bör alla lärarutbildningar vara fyraåriga och ge möjlighet till senare forskning för dem som vill det. Utbildningen för förskollärare och fritidspedagoger bör därför också förlängas och omfatta 240 poäng. Vi tror och hoppas att det ska vara bra för läraryrket när det blir ett legitimationsyrke och att det ökar statusen på yrket och till och med pressar upp lönerna. Kravet på legitimation bör alltså gälla alla lärare, även om vi inser att det är svårt att lika snabbt införa krav på legitimation på till exempel yrkeslärare, komvuxlärare och andra. Men det kanske regeringen har tänkt på, och den kanske tänker återkomma snabbt kring detta eftersom det behövs. Vad vi inte kan förstå är att lärare i modersmål ska vara undantagna från kravet på legitimation. Varför ska de vara det? Varför är det inte lika viktigt att den som får undervisning i sitt modersmål spanska, arabiska eller något annat språk ska få det av lärare som är lika välutbildade och legitimerade som de lärare som lär ut moderna språk? Vi förstår inte och accepterar inte den skillnaden. Vi tycker att alla språkkunskaper ska tas till vara och värdesättas. Därför ska kunskaper i modersmålet naturligtvis värderas lika mycket som kunskaper i moderna språk. De kunskaperna behöver också omfattas av legitimerade lärare. Vi anser att det måste gälla alla grupper. Jag yrkar bifall till reservationerna 3 och 6. I detta anförande instämde (V). 37 (M): Vår skola är inte som den borde vara. är på topp i många olika undersökningar men inte när det gäller skolan. Alltför många elever mår inte bra och klarar inte målen. Starten i livet blir en besvikelse för många. Det är det största bekymret för oss som föräldrar och för som nation. felsatsningar har nedmonterat kunskapskraven och lett till att redan svaga elever halkat efter. Det är illa! Vår skola måste bygga på att alla elever ges samma chans i livet. Det värsta är att det tar att ställa allt till rätta. Gamla jämlikhetssträvanden har slagit fel. Högpresterande elever uppnår mindre, och lågpresterande halkar efter ännu mer. är ett av de största reformåren i svensk skolhistoria. För många är det en högtidsstund. Likt när presenteras kan man ropa: Äntligen! Ledningen för sitter på åhörarläktaren här och jublar i det tysta. En lärarlegitimation ska införas för lärare och förskollärare. Tanken är att alla elever ska undervisas av utbildade och legitimerade lärare. är en slutpunkt för reformens övergångsregler. Då gäller reformen fullt ut, men den börjar genomföras . Äntligen börjar vi vrida den koloss som skolan är åt rätt håll. Det viktigaste för är bra utbildning lärarna spelar naturligtvis en nyckelroll och att vi bättre värderar läraryrket och utbildar våra lärare rätt. För att få fast anställning krävs det legitimation. Också för att utfärda betyg krävs det legitimation. Naturligtvis framhåller vi att det är oerhört viktigt att introduktionsåret blir bra och att det leder till att man blir en bättre lärare. En duktig är också viktigt. Efter lämplighetsbedömning får man en lärarlegitimation. Det kommer också att införas lektorstjänster som förutsätter att man forskat detta som ett karriärsteg och för att få en högre kvalitet bland lärarna. Naturligtvis krävs det också att kommunerna vaknar, att de ser över och inventerar behovet av vidareutbildning. Det kommer säkert att krävas mer resurser ute i kommunerna detta om lärarlegitimationen. Det finns fler glädjeämnen. I denna nämnd kan en lärare varnas om vederbörande varit oskicklig. Legitimationen kan till och med dras in om läraren varit grovt oskicklig eller begått grövre brott. Jag tror att denna förändring är av lika stor vikt som förändringen med att införa en legitimation. Att se till att skolan får rätt kurs och fokus kommer att kräva . Jag hoppas nu på ärlighet och öppenhet från oppositionen och att man inte 2012 eller 2013 vilseleder svenska folket och pekar på att inget hänt i svensk skola, på att resultaten inte har förbättrats. Alla vet vi att det tar oerhört att vrida det här till rätta. För att inte ytterligare två, tre eller fyra generationer ska gå förlorade under de fem som fordras för att kanske se något resultat av de reformer som genomförs krävs det ett tydligare ledarskap från rektorer och inte minst ett större ansvar från föräldrar. Det krävs att vi skapar en miljö där lärarna helt enkelt får göra sitt jobb med auktorisation. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. I detta anförande instämde (M). 38 (S) replik: Jag välkomnar diskussionen om en långsiktig skolpolitik som väl inte är någonting som vi sett alltför mycket av i svensk skola. Däremot är det någonting som vi i oppositionen talat om men som majoriteten haft väldigt svårt att hantera. Jag hoppas att det nu är nytt ljud i skällan och att det kan bli en mer långsiktig skolpolitik. Innan jag kommer in på lärarlegitimationen vill jag säga att det blir lite problematiskt att tala om tidsperioder för att vända utvecklingen. hänvisar till att det tar fem till att vända trenden. Man är nu inne på sitt femte år. Det betyder att det tar uppemot innan vi ser något resultat av den under den tiden förda skolpolitiken. Det är en väldigt egen analys av vad som krävs för att vända skolsystem. Man kan titta på och på vad som hänt i och vad som händer i och på McKinseyrapporten som visar på ganska snabba besked om vad som kan göras för att vända skolresultaten. Jag hoppas att vi kan skapa en gemensam diskussion om att mycket snabbare vända resultaten. Det är bra att vi är överens om att vi ska ha en lärarlegitimation. Men jag tycker att det också är viktigt att ta den oro som finns på allvar. Finns det några nya lugnande besked från regeringspartiernas sida när det gäller det som inte minst lärarorganisationerna pekar på? Är introduktionsåret tillräckligt kvalitetssäkrat? Är ni nöjda med den utformning ni valt? Det är inte den utformning som fanns i utredningen, utan introduktionsåret ligger nu på en helt annan nivå än i er egen utredning. Titta på de kompetensutvecklingsinsatser som behövs och på valideringsinsatserna! har vi fått rapporter om att högskolor inte jobbar särskilt systematiskt med validering. Är systemet alltså riggat för det här, och är besluten på plats så att de lärare som känner en stor oro kan känna en trygghet i denna process? 39 (M) replik: Också jag tycker att det är oerhört glädjande att det verkar råda en större samsyn än mellan regering och opposition. Om tagit på sig ledartröjan när det gäller att vrida den socialdemokratiska skolpolitiken åt rätt håll är det mycket glädjande. Naturligtvis är det oerhört viktigt att regeringen följer upp denna reform liksom alla reformer. Ingen reform är komplett, fullständig. Vi tror givetvis på det som står i propositionen och på att det kommer att innebära väldigt mycket. Men om allting inte uppfylls så som vi tror kommer vi självfallet att rätta till det. 40 (S) replik: Jag har full förståelse för att regeringen tror på sin egen proposition och hoppas att den blir bra. Till och med jag i opposition kan hoppas att det blir bättre än jag befarar att det blir. Just när det gäller introduktionsåret kan jag berätta att när jag möter unga lärarstudenter säger de att vägen in i läraryrket är någonting som är oerhört viktigt och betydelsefullt. Men här har man från regeringens sida valt en modell som inte riktigt liknar den modell som utredningen pekar på och som vi i oppositionen talat om AT-tjänstgöring och sådant. Man har valt en annan modell. Lite grann delar jag syn.