prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Vi ser höga administrativa kostnader och ett ganska snårigt och rörigt datasystem, men det är saker som äntligen börjar åtgärdas. Vi ser stora resultatskillnader i landet utan att det går att hitta någon rimlig förklaringsgrad till det. Allt detta är problem som det är dags att ta tag i, för vi är skyldiga att se till att medborgarna får resultat för de skattekronor som finns. Vår utgångspunkt kommer alltid, även i en majoritetssituation, att vara att vi ska vara samhällskritiska och kunna ställa krav på våra myndigheter men också kunna stötta upp våra myndigheter med de resurser som behövs, när de behövs. Vår utgångspunkt är kort och gott att vi vill att fler brott ska upp och lagföras, och vi vill att färre brott ska begås. Det innebär att vi har säkerställt resurser och kommer att fortsätta göra det, men det innebär också att vi kommer att ställa fortsatta krav på att polisen utvecklar sitt arbete. (Applåder) I detta anförande instämde (M). 167 (S) replik: Jag har en fråga till från . Hur ser ni på polisutbildningen och en eventuell omvandling till en högskoleutbildning? 168 (M) replik: Som väl känner till har vi tillsatt en utredning, och utredaren har lagt fram ett förslag som bereds i . 169 (S) replik: Hur kommer det här att ta? Vi är väldigt ivriga att komma i gång. 170 (M) replik: Jag har förstått det hela. Den diskussion och det arbete som ni deltar i så här långt, hoppas jag, när det gäller och det ledningsarbetet är viktigt. Men jag tror inte att behöver vänta särskilt . 171 (FP): när vi ska diskutera allmänna polisfrågor i detta betänkande får man passa på att göra det ordentligt, så jag tänkte använda till att göra några reflexioner över det vi har framför oss. Jag vill börja med att notera inlägg som började med barnfattigdomen den fattigdom som i absoluta tal har minskat . Jag tycker att det är att gå rätt väg, för det är väl klart att i fattigdom skapas elände, och i fattigdom kan skapas miljöer och destruktiva beteenden som i förlängningen kan leda till kriminalitet. Jag tycker dock att man ska vara väldigt noga med att slå fast att det faktum att man har lite pengar i plånboken inte betyder att man blir kriminell. Det är ett väldigt konstigt synsätt i så fall. Det är inte det det handlar om. Det visar sig dessutom snarare vara tvärtom; om man tittar på brottsstatistiken är det en massa människor med en massa pengar som begår massor av brott. Men det är klart, ägnar man sig åt retorik kan man ju tänka sig att vi utrotar barnfattigdomen om alla människor blir förtidspensionärer eller lever på friår och vi hämtar pengarna någon annanstans ifrån. Det skulle nästan utrota den relativa barnfattigdom som gärna mäter. Men nog om detta, herr talman. Polisen i har en enormt stor utvecklingspotential. Det reformarbete som har genomförts har byggt mycket på att se till att det finns ett tillräckligt antal poliser. Innan man kan organisera poliser, innan man kan utbilda poliser och innan man kan se till att poliser har rätt arbetsmetoder och kan förbättra sitt uppträdande och allt det som är viktigt ledarskap, resurser och så vidare för en bra polis gäller det att det finns ett visst antal. Det har vi nu levererat på plats. Där tycker jag att det är viktigt att lyfta fram Socialdemokraternas förändrade tonläge som någonting positivt, det vill säga att man gärna ser annat än antal poliser. Jag förstår att Socialdemokraterna själva inte vill räkna antalet poliser, för det enda de svarade på varenda fråga under i var: 4 000 nya poliser! Vad ska vi göra åt brottsligheten? Svaret blev: 4 000 nya poliser! Och så där höll det på i varenda fråga. Problemet var att det knappt blev några nya poliser netto. har vi netto runt 20 000 poliser. De ska jobba betydligt mer effektivt. När vi nu tittar på ytterligare satsningar uppfattar jag det som att också oppositionen är öppen för att man jobbar med andra begrepp och ser vilka duktiga civila experter och civila utredare och vilken viktig administrativ stödpersonal som behöver komma till för att vi ska få en riktigt effektiv polis. Men man kommer inte runt att det handlar rätt mycket om organisation. Det är mycket som efterlyses här från tidigare talare. När det gäller till exempel kampen mot barnsexturism är jag mer positivt inställd till inlägg, vill jag understryka. Där behöver vi göra mycket mer. Det kan vi göra där, och det kan vi göra mot vapenbrott. Vi kan också göra mer mot grov organiserad brottslighet. Det är detta som arbetar med att titta på. Det är inte optimalt med de myndigheter vi har . Det är för många myndigheter som inte har tillräckligt med kraft. Jag och menar att det exempelvis för vissa brottstyper inte heller är tillräckligt med de stora myndigheterna. Om vi tar människosmuggling av det värsta slaget är inte ens storstadsmyndigheterna tillräckligt stora för att långsiktigt kunna jobba med att bekämpa den typen av brottslighet. För del har vi kommit ganska långt på den skiss som vi nu vill leverera till . Vi ska få en nationell polis, som vi ser det, och det ska vara ett tydligt regionalt ansvar. Vissa centrala uppdrag för specialiserade och svåra brott ska kunna samlas i en central, kraftfull verksamhet. Exakt hur den ska se ut vill jag inte föregripa, men polisen står enligt min bedömning och önskemål inför ganska stora och omfattande förändringar. När det gäller några av de frågor som tas upp tycker jag att frågan om provokation är intressant. Om man på allvar vill komma åt den absolut grövsta brottsligheten den som de facto kränker och tar livet av människor måste man vara beredd att i vissa fall kunna ägna sig åt provokativa åtgärder. Det ska naturligtvis ske under domstolsprövning, och det får bara ske i en proportionalitetsbedömning. tycker man lätt akademiskt att det är tillåtet med bevisprovokation men förbjudet med brottsprovokation. Men gränsdragningen är vid en närmare diskussion ganska knepig. vet vi att det finns situationer där det kan vara nödvändigt med en provokativ åtgärd för att skydda och rädda liv, om den prövas och kontrolleras noga. Det får inte gå över styr. Utskottets majoritet pekar här på att utredningen föreligger och att vi jobbar med frågan. Men jag vill säga att den är komplicerad. Det hela måste uppfylla de krav på rättssäkerhet som vi alla ställer. I betänkandet lyfts frågan om transporter fram. Det är något som jag tycker är angeläget. Om svensk polis ska användas effektivt är en sak som de ska få göra att just vara poliser. Det gäller inte minst om det blir så att vi snart får en ny polisutbildning, vilket jag hoppas. Jag håller med Socialdemokraterna om att detta är riktigt, men då ska polisen ägna sig åt polisarbete och inte åt att vara transportjänst i den omfattning den är . Polisen kan behöva rycka in och köra transport av personer när det är direkt nödvändigt och när personer är våldsamma eller farliga. Men någon annan måste ta en hel del av dessa stafettkörningar som görs inom landet. De är enormt tids- och kostnadskrävande för polisen. Också när det gäller detta är vi i ett arbete som vi ser slutet på, och jag hoppas att vi kan komma tillbaka med ett förslag där polisen avlastas en del. Det råder åsiktsskillnader här i kammaren inte minst i frågan om tillgången till elektronisk kommunikation. Här är skiljelinjerna tydliga. Jag tillhör de som hävdar att det är mycket svårt att säga att Internet ska vara en frizon där man ska få göra precis vad man vill. Internet är ett fantastiskt verktyg. Det skapar enorma möjligheter. Men där sker också kränkningar av människor som är nog så allvarliga som dem som sker i verkliga livet, så att säga. Här tycker jag att det på vissa håll i oppositionen finns en lätt naiv inställning till det som sker. Jag menar till exempel att de människor som blir kränkta på nätet ett brott som omfattas av bötesstraff i många fall kan få sina liv förstörda. Det är allvarligt, och det är också en integritetskränkning, menar jag. Mycket handlar om den organiserade brottsligheten. Vapenfrågorna lyfts upp av en del. Jag tycker också att man bör ha en skärpt syn på vapenfrågorna. Detta är också under beredning. Jag tillhör dem som ofta hävdar att det verkligen är dags att min egen regering levererar till exempel en vapenamnesti som sedan följs upp med en skärpt syn. Det handlar om personer som springer omkring med vapen på allmän plats. Då pratar jag inte om jägarna som går in och handlar mjölk på Ica och har vapnet inlåst i bilen om man nu ens får ha det utan jag pratar om människor som har vapen för att skydda sig själva och sin brottsliga verksamhet eller för att hota andra. Det är ingen slump, och straffvärdet där måste skärpas. Det är det enda som hjälper. Det är tråkigt, men jag tror att det är så. Slutligen ska jag säga en sak som hänger ihop med polisens framtid. Vi pratar om utbildning. Polisen ska göra rätt saker. Jag nämnde transporterna. Också beredskapspolisen är uppe till diskussion i betänkandet. Jag tycker att den frågan är intressant och relevant. Här har vi ett ansvar att återigen se till att polisen används på det mest effektiva sättet. Poliserna är välutbildade , men om de dessutom formellt sett ska bli högskoleutbildade är det inte okej att de står och vaktar . Jag tycker inte det. Man kan inte ha högskoleutbildade personer till detta. De ska inte heller delta i mängder av andra enklare bevakningsarrangemang. Man hör ofta från och andra att det kan bli våldsamt, att polisen kan behöva ingripa, att det kan bli stökigt och så vidare. Men ursäkta mig det kan det bli jämt! Då ska man inte ha ordningsvakter på krogen, och framför allt inte på en fotbollsmatch med tanke på utvecklingen . Det är helt otänkbart. Men det tycker man är okej. Jag menar att man bör hitta ett mellanting där personer som är sunda och någorlunda utbildade kan rycka in och göra en insats för enklare bevakningsuppdrag. Det frigör resurser för polisen så att de till exempel kan ägna sig åt att bekämpa barnsexturism, vapenbrott och grov brottslighet. Här är det inte riktigt klart vad som kommer att hända. Vi tittar på detta. Beredskapspolisen i sig är kanske inte optimalt lagreglerad . Det kanske inte är optimalt när det gäller hur man tar ut dem och inte heller när det gäller hur organisationen ser ut. Men här har vi ett ansvar att återkomma, och det är ett ansvar som vi delar med alla partier i utskottet. Vi ska fundera på hur man ska få fram dessa. Solen skiner till härute i det vackra . För del yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 172 (C): har vi debatten om polisfrågor. Det är en debatt som vi har . Vi behandlar knappt 60 motionsyrkanden, och det finns 16 reservationer. Man kan kanske tycka att det är många, men jag gick tillbaka och tittade, nämligen till 2006. Det var en slump, och det var med den socialdemokratiska regeringen. Det året behandlade vi 214 motionsyrkanden, och det fanns 54 reservationer. Det kan man tolka på olika sätt. Ett sätt är att tolka det som att riksdagsledamöterna nu är mer nöjda med hur polisverksamheten fungerar och att det därför finns mindre anledning att motionera. Mycket har gjorts under de som alliansregeringen har haft regeringsmakten. Det finns definitivt en hel del kvar att göra. Mycket ligger i organisationsfrågorna, och därför är viktig. Det blir definitivt en fråga som vi lär återkomma till senare . På det stora hela fungerar polisen allt bättre, även om det finns en hel del kvar att göra. Jag plockade fram mitt gamla anförande . Jag hade glömt bort det, men då gjorde jag en sammanfattning av mandatperioden 20022006 och vad som oroade mig . Jag tänkte att det kunde vara bra att använda det för att se hur det har gått. De saker som jag oroade mig för då var att brottsligheten ökade och att uppklaringen inte alls såg bra ut. Det handlade om människors trygghet, förtroendet för polisen och nedläggning av polisstationer. Det var färre poliser i yttre tjänst, och vi hade inte en polis i tiden, det vill säga en modern polis. Hur har det utvecklats ? Jag tittade lite i statistiken, och visst har det hänt en hel del. blir det lite statistik. Ni får stå ut med det. Det finns definitivt mycket mer att göra för att få ned brottsligheten. Det är inget snack om det. har antalet anmälda brott ökat , men vi hade ett trendbrott 2010 när antalet anmälda brott minskade . Vi får verkligen hoppas att den trenden fortsätter under det här året, och än så länge ser det bra ut. Detta bekräftas också i den nationella trygghetsundersökningen. Där får man bort lite av problemen med att alla brott inte anmäls, och olika anmälningsbenägenhet kan slå ganska mycket i statistiken. I den nationella trygghetsundersökningen var det , 2010, som sade att de hade varit utsatta för brott . Det är ingen revolution. Det är , men är faktiskt 180 000 personer. Jag fortsatte med att gå igenom hur uppklaringen hade förändrats. låg uppklaringen på , varav var personuppklarade brott. , 2010, var siffrorna , varav var personuppklarade. Det har alltså ökat . Det är inte någon revolutionerade förändring det heller, men det går definitivt åt rätt håll. Har då människor blivit tryggare? Ja, där är den nationella trygghetsundersökningen väldigt bra. Den visar att alldeles för många fortfarande känner otrygghet när de ska ut , men utvecklingen går åt rätt håll. Den har gått från som kände sig otrygga 2010. Det är framför allt kvinnor som känner sig mindre otrygga. ska det sägas att i förhållande till män är det ändå alldeles för många kvinnor som känner otrygghet. Den nationella trygghetsundersökningen frågar också om oro över brottsligheten, och här är förändringen större. svarade att man kände oro för brottsligheten i samhället. Det har minskat till . Det är över 600 000 färre svenskar som känner oro för brottsligheten i samhället. Det är en stor förändring till det bättre. Vad har då hänt med förtroendet för polisen sedan alliansregeringen tog över 2006? Här finns det flera olika undersökningar, och de visar egentligen samma sak. vid har visat på en stor förändring. hade av svenska folket stort förtroende för polisen. är det uppe i . Av de institutioner i samhället som medborgarna får ranka eller svara på om man har förtroende för är det bara sjukvården och universiteten som har större förtroende än polisen. ligger strax efter. Den nationella trygghetsundersökningen visar samma sak. Där har förtroendet för rättsväsendet ökat från 2010. Det som jag kanske uppehöll mig längst vid 2006 när jag sammanfattade den socialdemokratiska mandatperioden var nedläggningen av polisstationer. Då hade vi sett nedläggningar av över 100 polisstationer under den mandatperioden. Hemma i fanns det ett nedläggningshot över flera av polisstationerna eftersom det skulle sparas på lokalkostnaderna. har det gått i rätt riktning. Många nya polisstationer och poliskontor, inte minst här i , har öppnats. I mitt eget finns nu minst en polisstation i samtliga av våra 33 kommuner. Detta har också gjort att vi har fler poliser i yttre tjänst. Ökningen av antalet poliser i landet från ca 17 000 till 20 000 gör ju att fler poliser kan vara ute, men det finns också nya direktiv om att polisen ska vara mer ute i yttre tjänst. I detta ligger också en polis i tiden, och här har vi kanske sett den största förändringen nu . Just nu håller polisens mobila utredningsstöd, det som kallas PUST, på att förändra utredningarna av mängdbrott på ett nästan revolutionerande sätt. utreds brotten mycket snabbare, även om det inte har hållit på så . Det började på försök i . läggs det ut i hela landet. Det är bara ett antal brott som än så länge finns med i systemet, men det visar verkligen goda resultat. Ett exempel är rattfylleriärendena. tog det i snitt en månad innan ärendet gick till åklagare. tar det i snitt , en tiondel av tiden. Vi har också fått fler civila experter, vi har bättre mångfald i poliskåren och rättsväsendets informationsförsörjning pågår. Vi har också fått en ny polisdatalag som vi fattade beslut om under den förra mandatperioden men som ännu inte har trätt i kraft. Visst kvarstår det problem. Det är inget snack om den saken. Det finns mycket att göra med effektiviteten hos polisen. Kvaliteten kan bli bättre, och organisationen måste förändras. Där är vi alldeles överens. tog tidigare upp polisutbildningen. Det finns mycket kvar att göra, men jag tycker att vi ska vara stolta över svensk polis. De poliser vi har ute i samhället gör ett väldigt bra jobb, och det tycker jag sägs alldeles för sällan. Därför säger jag det . Med det vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 173 (KD): diskuterar vi polisfrågor. När jag var liten sjöng vi i skolan: Här är polisen som mitt i gatan står, han visar hur man kör, och så vidare. Vi hade också en polis som brukade besöka oss i skolan, och ofta sågs poliser på gator och torg. Men den verkligheten förändrades drastiskt. I början av den förra mandatperioden kände alliansregeringen att det fanns ett orosmoln på horisonten inom poliskåren med polisavgångar, bristande resurstilldelning och en växande kriminalitet. Inför valet , och även inför valet , var tryggheten i vårt land en av våra stora prioriteringar. I vårt finns fler poliser på gator och torg som garanterar den tryggheten. Vi prioriterar medborgarnas trygghet. Polisen ska vara närvarande och inte frånvarande. Polisen har framför allt sedan Alliansen tillträdde fått helt andra förutsättningar än man tidigare hade. 2 500 gör skillnad. Det gäller också de stora ekonomiska satsningar som Alliansen har gjort på polisen. handlar det naturligtvis om att polisen ska utnyttja det positiva utgångsläget till att genomföra de förändringar som är nödvändiga för att hela organisationen ska fungera optimalt. Det finns mycket att göra. Det har allmänheten också rätt att förvänta sig. Mycket har redan gjorts, och ännu mer går att göra inom den polisorganisation som vi har . Vi kristdemokrater tycker också att det är bra att den övergripande polisorganisationen ska utredas så att den blir mer effektiv, för det kan den bli. En mängd saker skulle också kunna förbättras inom polisorganisationen. Ledarskapet måste förbättras, organisationen måste användas mer effektivt och fler måste frigöras från pappersuppgifter och arbeta närmare medborgaren. All brottslighet måste bekämpas. Polisen ska ges de verktyg som behövs för att på ett effektivt och rättssäkert sätt komma åt vardagsbrottsligheten, annars förlorar allmänheten förtroendet för polisen och det övriga rättsväsendet. De stora utmaningar som polisen står inför är gränsöverskridande brottslighet, terrorism, ekonomisk brottslighet, mc-relaterad brottslighet, ungdomsbrottslighet, brott med rasistiska inslag, narkotikabrott, barnpornografi samt våld mot kvinnor och barn. Polisens uppgift är att förebygga brott, upprätthålla ordningen samt utreda och beivra brott. Förutom att Alliansen ökar antalet poliser lyfter vi upp vikten av att det också ska finnas civilanställd personal i tillräcklig omfattning, så att polisens speciella kompetens kan tas till vara ute på fältet. Arbetet ska vidare organiseras så att tillgången på poliser är störst och på platser då erfarenhet och statistik visar att brottsligheten kan förväntas vara som mest omfattande. Att vi får en mer synlig polis, som genom sin närvaro skapar trygghet bland medborgarna, kan förebygga brott och ingripa snabbare när brott begås, är helt avgörande. Förtroendet skapas i mötet och det informella samtalet mellan allmänhet och polis. Därför är just synligheten avgörande för att öka människors trygghet. Känslan av trygghet är viktig i ett samhälle. Man ska möta polisen ofta på gatan, i skolan, på fritidsgården, i centrum och utanför restaurangen. Då känner man sig trygg. Så upplever många människor det . I har vi mobila polisstationer på och på , platser som tidigare varit stökiga. Det har gett bra resultat. Polisen är en viktig del i vårt rättssamhälle. Deras vardag är tuff, och de får under ett arbetspass ofta möta sådant som vi andra aldrig skulle möta eller vilja möta. Det är viktigt att verkligheten speglar sången polisen, och jag hoppas att vi får se fler patrullerande närpoliser som ger medborgarna större tillgänglighet och bidrar till en mer personlig kontakt. Flickor och kvinnor ska inte berövas rätten att vistas utomhus av rädsla för övergrepp. Unga killar och män ska kunna vistas på gator och torg utan att bli nedslagna och få sina mobiltelefoner stulna. Barnfamiljer ska kunna lämna sitt hus under semestern utan att få huset länsat av internationella ligor. Och våra äldre ska inte behöva oroa sig för stöld och rån. Tack vare våra satsningar har steg i rätt riktning kunnat tas. Jag vill avslutningsvis lyfta fram två motioner, en som väckts av min partikollega och centerpartisten gällande skyddet av judiska institutioner. Det är inte rimligt att religiösa samfund ska vara tvungna att bära säkerhetskostnaden till följd av hot och våld mot dem. Det finns ett nära samarbete mellan flera samfund och polisen, men det är viktigt att vi politiker känner ansvar för att alla människor i , oavsett ursprung eller trosuppfattning, ska kunna känna sig trygga. Men om samfunden själva måste lägga mycket pengar på säkerhet då de inte anser att polisen ger dem trygghet ja, då måste vi politiker visa öppenhet och se till att staten går in och stöder detta ekonomiskt. Den andra motionen är skriven av min partikollega och handlar om att med hjälp av en stationerad sambandsman utöka och underlätta anmälningsmöjligheterna för sexbrott mot barn utomlands. har gjort satsningar som lett till fler fällande domar, och det är bra. Som framgår av betänkandet är det dock inte bord att detaljreglera handläggningsordningen för anmälningar och tips, men regeringen följer dessa frågor på flera plan. Som nämndes tidigare i debatten har exempelvis den jourtelefon som funnits fungerat mycket väl. Mycket mer kan göras, och både EU-kommissionären och vår kristdemokratiske Europaparlamentariker jobbar mycket med dessa frågor på EU-nivå för att vi ska få en större samverkan. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I detta anförande instämde (M). 174 (M): Jag hade egentligen inte tänkt gå upp i den här debatten, men jag hörde nämna att det fanns en moderatmotion om att ge polisen möjlighet att begära ut IP-adresser även för brott med böter på straffskalan. Faktum är att det inte är en moderatmotion. Av betänkandet framgår att det är en motion av Socialdemokraterna, alltså från er sida, . Låt mig så gå in på det som jag egentligen ville tala om, nämligen att bloggar, sociala medier och Internet fundamentalt förändrat sättet vi kommunicerar med varandra på. Det är fantastiskt att se vad dessa demokrativerktyg gjort för frihetssträvare världen över. De har skapat en frihetsrevolution över hela världen där alla utan inskränkningar numera har möjlighet att göra sin röst hörd. har denna fantastiska utveckling medfört en rad utmaningar som vi behöver hantera. Det är inte bara de som vill förbättra samhället som fått en ny plattform där de fritt kan uttrycka sig utan även alla de som i sin vardag mobbar, förtrycker och förtalar andra människor. tar sig många större friheter på Internet än de gör i verkligheten. har allt fler vittnat om en oroväckande utveckling när det gäller just näthatet. Och det ökar. kränks tusentals unga människor på nätet. Hot, trakasserier och förtal är vardag. Med nätet följer mobbningen ända hem, även efter det att skolan har slutat. Det är helt oacceptabelt. Alltför ofta leder polisanmälan av just kränkning på Internet till att förundersökningen läggs ned. Ingen gärningsman kan spåras till brottet eftersom polisen saknar befogenheter att spåra förövaren. Lagen medger inte att abonnemangsuppgifter lämnas ut för brott där straffet endast är böter. ges dock polisen möjlighet att begära ut abonnemangsuppgifter även för brott med endast böter på straffskalan.