prot · GZ0940 · 2011-12-01 00:00:00 — Man kan undra om vi i debatten kan få någon liten signal om när vi kan förvänta oss att beredningen i resulterar i något förslag och gärna någon signal om ambitionsnivån i det arbetet. 14 Statsrådet (FP): har alldeles rätt i att den svenska debatten ofta rymmer två eller tre politiska frågor på en gång. Sedan kan andra frågor tränga sig på. Det gäller i och för sig att vara tydlig med att ägnar sig åt frågor även om det inte är huvudrubriker i debatten. Just nu pågår ett beredningsarbete om bristande tillgänglighet som grund för diskriminering. Där är vi i en situation där rätt många verksamheter och departement är inblandade vilket i sig gör att en beredning tar . Vi hade sagt att vi som vi remitterade promemorian Bortom fagert tal om bristande tillgänglighet som diskriminering skulle be Statskontoret att titta på vilka kostnader som det skulle kunna innebära. Det har också kommit in . Arbetet har i den meningen drivits framåt. Jag och interpellanten delar en bild av en verklighet där vi behöver vara betydligt mer aktiva vad gäller handikappolitik och situationen för personer med funktionsnedsättningar i det svenska samhället. Om vi ska vara helt uppriktiga gäller det även i lägen där arbetsmarknaden har gått bra. Innan förra finanskrisen då sysselsättningen steg och arbetslösheten sjönk hade vi särskilda utmaningar vad gäller personer med funktionsnedsättningar. När vi har kraftigt höjt lönebidragen och antalet lönebidragsanställningar för att ha ett steg in på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättningar har de pengarna inte alltid utnyttjats fullt ut av potentiella arbetsgivare. Vi vet att vi har en verklighet där personer med funktionsnedsättningar möter en omvärld av fördomar. En funktionsnedsättning kan göra att jag som bär den funktionsnedsättningen bedöms som mindre vetande av en omvärld och i vissa fall drabbas av ren diskriminering. Där bör man se handkappolitiken i dess helhet. Regeringen har lagt fram en ny strategi för politiken för funktionshindrade . Det handlar om att fortsätta arbetet för att fördjupa politiken för funktionshindrade. Vi har också lagt ut ett uppdrag på Arbetsförmedlingen för att se kompetensen som finns hos personer med funktionsnedsättningar. Vi försöker lyfta upp frågan om vikten av att öppna arbetsmarknaden även för denna grupp. Det gäller precis samma sak för den människa som har en funktionsnedsättning som vilken annan som helst. En viktig frihetsfråga är att ha arbetet att gå till där man känner man kan bidra och förhoppningsvis också har en egen lön att leva på för . Det ökar makten över tillvaron. Det är ingen hemlighet att partierna i regeringen har lite olika ingång i denna fråga. En del av en samlad politik för funktionshindrade vore att vi fick en skärpt lagstiftning när det gäller bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättningar. Vi har det på ett par områden som jag nämnde i svaret. Vi har det på arbetslivets område och på högskolans område. Här skulle det handla om att bredda det. Det är ofta frustrerande när man möter handikapprörelsen och personer som har funktionsnedsättningar. De påpekar för mig, och jag tror att det är samma för , att det finns lagstiftning som inte följs. Själva lagstiftningen på ett antal områden är rätt skarp vad gäller tillgänglighet och möjlighet att fullt ut delta i samhället. Men jag har som enskild egentligen ingen möjlighet att driva en fråga. Det kan ytterst bli vite för en kommun eller för någon annan utförare om det är så att man inte uppfyller det krav som finns. Men jag som enskild som drabbas av en bristande tillgänglighet kan inte själv driva frågan. Det är lite kärnan i varför man skulle nå fram i frågan om brist i tillgänglighet som grund för diskriminering. Jag skulle som enskild ha en möjlighet att driva processen framåt när samhället inte uppfyller vad det ska ha gjort. Detta har flera fördelar. Det första är att jag kan få rätt som person. Det andra är att det också har en ganska viktig attitydförändrande funktion. Om man får rätt och att ett enskilt fall ska ses som diskriminering förändrar det också attityden på ett positivt sätt i samhället. 15 (MP): Jag tror att vi i grunden har rätt så lika ambitioner. Vi kan ägna interpellationsdebatten till att tala om situationen för dem med nedsatt funktionsförmåga. Men var det så att jag ställde en fråga som jag tänkte att jag skulle få svar på. Jag tyckte inte riktigt att ministern kom dit. Det kanske kommer i nästa inlägg. Man kan tolka vad ministern här sade om att det är väl känt att det i regeringen finns olika åsikter, och man förhandlar och kommer överens. Det fanns en formulering om att ministern tror att en del skulle kunna vara en skärpt lagstiftning om bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund. Jag skulle vilja komplettera de frågorna med: När kan vi förvänta oss någonting? Vad kan vi förvänta oss för ambitionsnivå? Jag vill gå längre bak till promemorian Bortom fagert tal om bristande tillgänglighet som diskriminering. Jag tror att den promemorian väckte stora förhoppningar. Om jag ska tolka vad ministern säger om vad som har hänt tror jag att många undrar om den var för optimistisk. Har regeringen för stora problem? Det framgår i analysen att regeringen lovade mycket. Ministern sade att många departement är involverade. Det är naturligtvis en komplex fråga. Det skulle vara intressant att få höra en kommentar i den frågan. Siktade man för högt? Utställde man för stora löften i promemorian Bortom fagert tal? 16 Statsrådet (FP): Jag ska försöka vara lite tydligare. Jag vill ge en allmän bakgrund till situationen för personer med funktionsnedsättningar, och jag vill också ge en allmän bakgrund till regeringens ganska breda arbete vad gäller politiken på området. Min ambition är att vi ska komma framåt när de gäller bristande tillgänglighet som grund för diskriminering. Att något håller på att beredas är det vanliga byråkratiska svaret på vad som sker i . Det innebär dels att saker kostnadsberäknas, vi fick in de frågorna från Statskontoret, dels att effekterna av ett förslag ses över, dels att frågan går ut på remiss. Det är ett bra sätt att bygga ett lagstiftningsarbete i . Vi fick in rätt många remissvar på promemorian Bortom fagert tal. Den kraftiga majoriteten av remissvaren var positiva. fanns remissvar med invändningar på olika punkter mot det förslag som har lagts fram och det förslag som har kommit fram i departementspromemorian. En del i ett seriöst lagstiftningsarbete är att lyssna och se vilka invändningar som finns som vi behöver fundera över i förhållande till en ny lagstiftning. Jag kommer att vara tydlig i en mening, och det innebär att jag inte kommer att vara så mycket tydligare än så här, nämligen att min ambition är att vi ska komma framåt i detta. har det gått , kanske en viss överdrift, och det har varit val däremellan, men vi behöver landa i beredningen av hur vi gör med frågan. Ingen blir gladare av att vi drar ut på något som inte behöver dras ut. Min starka ambition är att vi ska komma i mål med ett stärkt skydd mot diskriminering på grund av bristande tillgänglighet. Det är min utgångspunkt i mitt ansvar för frågorna. Mitt andra svar är att jag tror och hoppas att vi ska komma i mål i hur vi nu landar. I det arbetet måste vi beakta de remissynpunkter och remissvar som har kommit in. Vi måste fundera över om det lagstiftningsförslag som finns i departementspromemorian kan förändras i någon riktning så att det kan möta den remisskritik som har kommit fram. 17 (MP): Jag är faktiskt nöjd med svaret. Jag har fått den information jag behöver. 18 Statsrådet (FP): Det är alltid både positivt och negativt när oppositionen säger att man är nöjd. Det är bra att du är nöjd med svaret, . Det är ungefär vad jag kan säga . Jag vill tacka interpellanten för frågan. Jag tror att vi behöver vara fler röster som lyfter fram personer med funktionsnedsättningar i samhället. Vi behöver vara fler som lyfter upp frågorna, och vi behöver vara fler som lyfter upp utmaningarna. Det handlar om att skapa ett samhälle där människor bedöms efter vilka de är och inte efter att de har en funktionsnedsättning. Vi ska ha ett samhälle där folk inte handikappas på grund av hur omgivningen ser ut. Jag är nöjd med interpellationen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2011/12:117 om redovisning av utsläpp av växthusgaser 19 Miljöminister (C): har frågat mig om vad jag avser att göra för att ta fram ett nytt och mer rättvisande mått över svenskarnas utsläpp av växthusgaser och införa det i den svenska klimatpolitiken. Det interpellanten syftar på är att hon anser att konsumtionsperspektivet bör lyftas in i den svenska utsläppsstatistiken. Regeringen anser att det är viktigt att beakta utsläppen utanför gränser som orsakas av svensk konsumtion. Enligt regeringens proposition 2009/10:155 Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete ska det övergripande målet för miljöpolitiken vara att till nästa generation lämna över ett samhälle där de stora miljöproblemen i är lösta. Det råder sålunda ingen tvekan om att regeringen tar frågan om utsläpp orsakade av vår konsumtion på allvar. Lösningen på problemet ligger dock inte i hur den svenska utsläppsstatistiken presenteras utan i internationell samverkan och konkreta klimatåtaganden och åtgärder. Klimatfrågan är global och kan endast lösas på global nivå. För att minska klimatpåverkan av svensk konsumtion till en hållbar nivå räcker det inte med att vi minskar de svenska utsläppen till en mycket låg nivå utan utsläppen måste minska även i de länder vi importerar varor ifrån. kombinerar en politik för ambitiösa utsläppsminskningar på hemmaplan med satsningar utanför för att minska utsläppen även där. Världens länder måste göra mer för att minska utsläppen än vad som görs och utlovas för att den globala medeltemperaturökningen ska kunna hållas under två grader. De utvecklade länderna måste gå före i den processen och skärpa sina utsläppsmål. En samlad internationell ansats som inte minst inkluderar alla stora ekonomier behövs för att möta klimathotet. verkar mycket aktivt för att få ett globalt klimatavtal på plats som är tillräckligt ambitiöst för att hålla den globala uppvärmningen under två grader. De rika länderna bör åta sig bindande utsläppsminskningar. har för egen del beslutat att minska utsläppen jämfört med och har visionen att nå noll i nettoutsläpp av växthusgaser , vilket gör oss till ett land i framkant. 20 (MP): Tack, , för svaret på interpellationen, även om jag inte håller med miljöministern om att lösningen av klimatfrågan ligger helt inom ramen för de internationella förhandlingarna och för vad varje land åtar sig att jobba med i utsläpp från produktionen. Det finns statistik i publikationer i fråga om ländernas fotavtryck, det vill säga det konsumtionsutrymme som länderna tar i anspråk i form av fotavtryck av vatten, biologisk mångfald och ett sammanvägt fotavtryck. Det är uppenbart att klimatutsläppen till följd av det konsumtionsavtryck som svenskarna står för ökar. Det betyder att vi har en ojämn handelsexport och handelsimport. Visst exporterar stålindustrin i varor från produktion som har resulterat i utsläpp av växthusgaser som räknas in i den svenska utsläppsstatistiken enligt de internationella avtalen, men utsläppen är ändå mindre än de växthusgaser som släpps ut i den produktion av varor och tjänster som svenskar bidrar till i andra länder. Det här är, fru talman, precis det problem som och flera andra rörelser vill lägga till i politiken. Det handlar inte om att vi inte ska mäta utsläppen som har. Vi har ett hyfsat regelverk för dem, även om de kan förfinas och förbättras. Framför allt kan statistik och annat vara mer tydligt och läggas fram mer regelbundet, men vi behöver också lägga till perspektivet att försöka mäta och förfina metoderna att ha kontroll över vilket fotavtryck som vi i bidrar med globalt i andra hänseenden. De verktygen behöver vi. Vi behöver dessa verktyg. Vi behöver dem, fru talman, för att vi måste diskutera hur vi kan lätta på konsumtionstrycket, fotavtrycket som tar resurser i anspråk och som leder till ökade utsläpp av växthusgaser. Vi kan inte bara jobba med verktygen att andra länders stålverk, cementindustrier eller leksaksfabriker ska effektivisera sina utsläpp. Vi måste också titta på hur stort efterfråge- och konsumtionstrycket är på många produkter som bidrar till växthuseffekten. Kan vi därigenom bidra till skiften och omställningar beroende på vilka produkter vi efterfrågar? Det är som att ha ett tankesätt till. Det handlar inte om att dra bort och förstöra de bokföringar och uträkningar som redan finns när det gäller växthusgaser, utan det gäller att lägga till ytterligare ett perspektiv och att få det att också generera politisk handlingskraft för att klara världens klimatproblem. Om tittar på detta med det andra perspektivet, som vi menar ska vara ett kompletterande perspektiv med fotavtrycket, har utsläpp ökat . Det är mer än vad de globala utsläppen ökade med . Det tyder på att vi måste skifta perspektiv, miljöminister . 21 (C): Klimatfrågan är en ödesfråga. Hur vi än räknar måste utsläppen ned. Det spelar ingen roll för kommande generationer hur vi räknar och var utsläppen minskar, bara de minskar. Att redovisa de svenska utsläppen på svenskt vis löser inte världens problem. Om klimatutsläppen ska minskas med matematik måste vi ha med alla världens länder på matematiklektionen. Det miljöminister kan göra är att se till att man får bättre mätmetoder i alla länder och arbeta vidare förhandlingsvägen för att få till så stora utsläppsminskningar som möjligt över hela världen. Det är den största och viktigaste uppgiften. 22 (V): Du tar upp en viktig fråga i den här interpellationen. Även vi i tycker att det är viktigt att effekten av vår konsumtion och importen till redovisas i den officiella utsläppsstatistiken. I statistiken över utsläpp kan vi se att till exempel länder som och ökar sina utsläpp extremt kraftigt. Det har mycket att göra med att det är en stark ekonomisk tillväxt i de länderna. Men det har också att göra med att , och , den utvecklade delen av världen, förlägger en stor del av sin produktion i de här länderna. Man kan säga att vi på så sätt outsourcar våra utsläpp lite grann. De läggs ut på utvecklingsländerna, och då växer utsläppen där i stället. Det är precis som tar upp, nämligen att om vi räknar med importen och konsumtionen har de svenska utsläppen egentligen ökat . De har inte minskat, som det ser ut i den officiella statistiken. Om vi verkligen tar klimatförändringarna på allvar är konsumtionen en faktor som vi måste komma till rätta med. Då måste de siffrorna redovisas på ett korrekt sätt. Därför tycker jag att regeringen borde kunna presentera mycket mer än det som tar upp i interpellationssvaret. Jag noterar att miljöministern säger att med den svenska klimatpolitiken och våra mål, nämligen att utsläppen ska minska till 2020 och att vi i praktiken ska nå nollutsläpp till 2050, är ett land i framkant. använder inte längre den gängse frasen från regeringen, nämligen att har bästa klimatpolitik. Det är det vi har fått höra tidigare från den förre miljöministern , från och från när de har debatterat. Jag tycker att det är bra att den här tillnyktringen har kommit och att vi inte längre slår oss för bröstet för att vi har bästa klimatpolitik. Både jag och vet att vi faktiskt inte har det. Ungefär en tredjedel av våra klimatåtgärder förlägger vi i andra länder genom att vi köper billiga utsläppskrediter. Det är bara ett exempel på att den svenska klimatpolitiken tyvärr är ihålig. 23 Miljöminister (C): Vi har några tuffa mål i . Låt mig repetera dem. Vi har sagt att 2020 ska ha dragit ned utsläppen av växthusgaser . Vi är än så länge det enda land i som har regerings- och riksdagsbeslut på en sådan utsläppsnivå. , och är på väg att fatta ungefär likadana beslut. ska vi ha en fossilfri fordonsflotta. Det är också ett oerhört tufft mål. ska vi ha nollutsläpp av växthusgaser. Det är också ett väldigt tufft mål. Hur ska vi nå dit? Jag har sedan jag tillträdde som miljöminister kallat in en grupp experter, människor som ska hjälpa till att utforma åtgärderna sektorsvis för att vi ska nå fram till nollutsläpp , och dragit i gång ett arbete som heter Färdplan 2050. Regeringen har gett i uppdrag att ta fram underlag för en sådan svensk färdplan. Man jobbar nu febrilt med det här underlaget för hur vår vision ska förverkligas. Här ingår också att titta på konsumtionsperspektivet, vilket jag tycker är mycket bra. Klimatpolitiken ska genomföras utan att svensk industriproduktion läggs ned och flyttar utomlands med ökade utsläpp där som följd. Vi ska klara klimatpolitiken, jobben och konkurrenskraften. Det är i alla fall min ambition. När man tittar just på konsumtionen kan man bli lite förvirrad och undra hur underlagen plockas fram. Det finns en rapport som är beställd av . Den hävdar att utsläppen i har fördubblats på . Det finns en annan rapport från ett norskt forskningsinstitut som heter som har ett mycket gott rykte. Den hävdar att utsläpp orsakade av svensk konsumtion minskar . Den slutsats man kan dra av detta är möjligen att forskningen behöver öka och underlagen förbättras när det är sådana enorma skillnader mellan två rapporter som var och en i sig härstammar från institut med gott rykte på forskningssidan. Det gör det i alla fall inte lättare att statistiken spretar så enormt. Enligt , som jag hoppas att vi alla tycker är bra, ansvarar varje land primärt för de utsläpp som sker inom det egna territoriet. Det finns en logik bakom detta. Varje land ansvarar för de utsläpp som direkt kan påverkas med styrmedel och åtgärder i det egna landet. Man kan ta svensk stålproduktion eller svensk produktion av papper och massa som går på export som exempel. Var är det lättast att titta på utsläppen från den här produktionen, i det land där produktionen sker eller i det land dit varorna importeras? Jag tror att om vi ska hitta en samsyn runt hur statistiken ska tolkas är faktiskt FN:s approach och den approach som finns i den av så många länder ratificerade klimatkonventionen den rätta, det vill säga att man mäter vid källan. När jag säger detta är ambitionen att få så god kunskap som möjligt för att åtgärda det ödesproblem som klimatfrågan faktiskt innebär. 24 (MP): Tack för inlägget i den här debatten, ! Om jag tolkar dig rätt tvivlar alltså miljöminister på att de svenska klimatutsläppen ur ett konsumtionsperspektiv skulle ha ökat även när man räknar bort det från den svenska exporten. Det är i alla fall uppfattning att det inte är så. Frågan är snarare hur vi hanterar det, hur vi går vidare i politiken. Hur skapar vi en dialog och hur hittar vi verktyg för att också ta oss an den utmaning som konsumtionens tryck på jordens resurser faktiskt innebär? Det är en fråga som har diskuterats inom Rioprocessen, från och framöver. Det är där man tittar på konsumtionsmönster och produktionsmönster. bygger hela sin uppdatering och statistik på produktionsmönstret, men det är läge att också titta på konsumtionsperspektivet och ha det som ett kompletterande perspektiv. Det tycker vi är viktigt från sida. Jag är glad åt att från också har instämt i detta. Men, fru talman, jag skulle vilja ställa en fråga till miljöministern, eftersom hon hade en utläggning och också i sitt svar har gått in på sin färdplan om ett utan utsläpp. I svaret skriver , som hon också redogjorde för, att för egen del har beslutat att minska utsläppen jämfört med . Precis som sade kan man fråga sig om vi ska minska dem eller om vi ska minska dem genom att köpa in utsläppsrätter, så kallade offsets. Det är mig veterligen inget annat i-land som menar att det inom är möjligt att använda offsets i den enorma utsträckning som gör, med den lagstiftning vi har, när man säger att en tredjedel ska minskas på det sättet. Men, och det här är intressant, sedan fortsätter miljöministern och säger att visionen att nå noll i nettoutsläpp av växthusgas till 2050 gör oss till ett land i framkant. brukar ju, och gjorde det på en stor konferens, presentera det här som ett utan utsläpp . Jag skulle vilja ställa frågan, jag vet att du fick den i går också: Är det samma utsläpp vi pratar om i de här två delarna av meningen, alltså de utsläpp du pratar om i målet och de utsläpp som du pratar om ska vara noll 2050? Är det samma utsläpp betyder det att konsumtionsperspektivet inte har lagts in. Det kan jag respektera att man inte gör i alla beräkningar. Jag hoppas bara att det finns med och är glad att ni tittar på det också i 2050-planerna. Det ska bli roligt att återkomma till det. Det intressanta här blir också om det är på samma sätt vi ska räkna när det gäller offsets. Är det en tredjedel som vi ska kunna köpa in från andra länder för att vara på noll 2050? Det känns på något sätt orimligt att vi 2050 på ett sätt ska säga att vi inte har några utsläpp och säga att vi köper in utsläppskrediter från andra länder motsvarande en stor del. Den tredje frågan gäller naturligtvis nettoutsläpp. är ju ett skogsland och vi har ganska rika kolsänkor. Det beror lite på hur vi sköter vår skog, men de är ganska stora och omfattande. Om vi ska räkna av det, är det då samma utsläpp som man räknar med till 2050? Det var min fråga till . 25 (V): Förlängningen av den här debatten handlar ju om konsumtionssamhället i sig. Jag tror att vi egentligen är ganska överens om att den formen av samhälle som vi har , där den som har flest prylar när den dör vinner, inte riktigt är det samhälle som vi vill ha. Framför allt är det inte ett särskilt hållbart samhälle. stimulerar den politik som regeringen för det samhället ännu mer, den späder på konsumtionssamhället ännu mer. Om man sänker skatter för får man en kraftigt ökad privat konsumtion. Då blir det fler stadsjeepar. Det blir en till utlandsresa till . Det blir kanske en till platt-tv att hänga upp på väggen. Men det är faktiskt inte hållbart. Om man i stället bestämmer sig för att vi måste satsa mer på det gemensamma, att vi vill ha fler teaterbesök, att vi vill att parkskötseln ska bli bättre, att vi vill att alla svenskar ska kunna gå på museer gratis och att vi vill ha mer pengar till idrotten till exempel, är det också en form av konsumtion. Men det är en konsumtion som inte alls tär på klimatet på samma sätt som den privata konsumtionen. Den här skattesänkarpolitiken och stimulansen av den privata konsumtionen skulle jag önska att tog upp inom regeringen. Min andra fråga är konkret. Det gäller den utsläppsstatistik som vi får presenterad av i slutet av . Det är statistik som släpar . Vi kommer att få statistik när vi egentligen vill veta hur det har varit det här året. Jag undrar om kommer att vidta några åtgärder för att vi ska kunna få snabbare presentationer av siffror från våra myndigheter. Man kanske kan stämma av utsläppsstatistiken eller kvartalsvis, på samma sätt som vi gör med ekonomiska indikatorer. 26 Miljöminister (C): Den här debatten går från diskussion om statistik vad gäller konsumtionsvanor och växthusgaser till att täcka hela miljöområdets skattepolitik och dessutom . Jag tänker hålla mig till frågorna i interpellationen och det ämne som vi kom hit för att diskutera. Jag tycker att klimatkonventionens regelsystem när det gäller statistiken över konsumtion och utsläpp är riktigt, nämligen att man mäter i det land där varan produceras. Det är en princip som alla länder som har ratificerat klimatkonventionen, och det är väldigt många, också ställer upp på. Det vi diskuterar nu är en blandning. Jag skulle tycka att det vore intressant om interpellanten och kunde bestämma sig för om ni tycker att utsläppen ska mätas där varan produceras eller där den säljs. Om vi tar en bil till exempel eller en mobiltelefon vet vi att det handlar om sammansättning i ett land. Det är ett helt annat ställe geografiskt än där de ingående delarna produceras.