prot · GY09108 · 2011-05-31 00:00:00 — Medan biståndet har tydliga policyer och utsätts för tusentals granskningar och så vidare ligger det till på ett helt annat sätt när det gäller exportfrämjandet. Det är svårt att hitta en enda utvärdering av de exportfrämjande organens verksamhet med fokus på mänskliga rättigheter och fattigdomsbekämpning. Är det inte tid nu att lyssna på Amnesty och som jag tror vi båda har väldigt hög värdering av? Det är inte bara vår värdering, utan hos hela riksdag är det få organisationer som har en sådan ställning som Amnesty. De säger i en rapport som jag har blivit uppmärksammad på att nu är det med tydliga utvärderingsbara policyer för de här exportorganen och för de delar av UD som ägnar sig åt exportfrämjande. När man läser rapporten blir man lite orolig, för att inte säga lite uppskakad, över av och UD samarrangerade resor till länder som eller , som är ett av jordens mest problematiska länder när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. Om man får tro Amnesty och verkar det inte ha förts speciellt mycket samtal under den här resan, där stora svenska exportföretag ingick, om mänskliga rättigheter. Vad är problemet med att få tydliga policyer som vi har på biståndsområdet också för den exportfrämjande verksamheten? Det skulle jag vilja veta. Sedan upprepar jag frågan om utvärderingsorganet för att se om vi närmar oss PGU-ambitionerna eller om vi fjärmar oss från dem, som också tycker att vi borde skaffa. Hur ligger vi till? Avser ministern att ta något initiativ till att vi äntligen får ett sådant utvärderingsorgan? 33 Statsrådet (M): Som jag sade inledningsvis i interpellationssvaret är det inte helt enkelt att översätta biståndets transparensgaranti till exportfrämjandet beroende på att det inte heller bara är statligt, inte bara myndigheter. SEK till exempel lyder under banksekretess och har en helt annan form av redogörelse; de har en årsredovisning. Det är därför som det naturligtvis inte går att rakt överföra receptet. Där tror jag att vi är överens, men det går att sköta det på flera olika sätt. Vi har en tydlig dialog med alla tre, SEK, EKN och , för att lyfta den här frågan. Vi har lagt in det i respektive riktlinjer. Vi har varit noga med att se till att man gör det här i kombination med att följa PGU. Det är någonting som för övrigt ska genomsyra hela arbete och alla våra myndigheter. Jag tycker att svenska företag, tillsammans med , SEK och EKN, är tydliga med att tala om mänskliga rättigheter när vi är ute i världen. Inte minst jag själv, när vi är ute på delegationsresor, tar alltid upp frågan om mänskliga rättigheter. Jag gör det med mina motparter, andra handelsministrar, och man gör det också på annan nivå så att säga inom SEK, EKN och . Det är till och med så tydligt att är med och arrangerar CSR-konferenser där man fokuserar på mänskliga rättigheter och antikorruption. Jag håller inte riktigt med om din bild, och jag håller inte med om bilden att och Amnesty i fråga om menar att svenska exportföretag inte talar om mänskliga rättigheter. Jag skulle vilja säga: Tvärtom. Det är otroligt viktigt att svenska exportföretag finns i den här typen av svåra länder där mänskliga rättigheter kränks. Det är så som vi gör skillnad för människor som lever i sådana länder. Tänk på att om ett svenskt företag etablerar sig i ett land som , och det svenska företaget arbetar enligt riktlinjer, FN:s Global Compact och tittar på svenska arbetsförhållanden så kommer människor som arbetar på det här företaget att få uppleva en enorm skillnad med att jobba hos ett inhemskt företag. Bara det tycker jag är ett bra sätt att visa på hur man bedriver arbetet med mänskliga rättigheter på plats. Jag har rest i över 60 länder över hela världen och sett svenska företag utomlands och ser gång på gång hur svenska företag är väldigt duktiga på den här frågan och gör skillnad för människor som lever i den här typen av länder. Sedan sprids det dessutom vidare. Vi ser nu att även i utländska företag, vi kan ta som ett exempel, som exporterar och som har kontakt med omvärlden har man ögonen på sig. Det ställs mycket högre krav, och därmed är de tvungna att höja nivån på ett helt annat sätt än om man är sluten och inte har den här kontakten med omvärlden. Det är alltså otroligt viktigt att ha svenska företag i svåra länder, att svenska företag är etablerade där och att man handlar med andra länder för att visa hur våra svenska värderingar ser ut. Det är så vi gör skillnad, inte genom att bojkotta, isolera och stänga. 34 (MP): Nej, vi i vill inte bojkotta, isolera och stänga. Vi vill globalisera också solidariteten när mycket annat har globaliserats. Forskningsläget är sådant att tungt kvalificerade forskare, anslutna till tankesmedjor som alls icke är gröna utan också på den mer borgerliga kanten runt om i världen, menar att det inte bara räcker med Corporate Social Responsibility och med frivillighetens väg. Egentligen hela den ekonomiska historien visar att man måste ta till tvingande lagstiftning i vissa lägen. Vi tycker att mänskliga rättigheter är en så viktig fråga att den inte ska lämnas till något som i någon mening blir godtycke. Det finns seriöst arbetande företag, och så finns det oseriösa företag. Handelsministern återkommer till svenska företag. Men vi lever i en globaliserad världsekonomi, så de blir egentligen allt mindre nationella på det viset. Det är naturligtvis ett problem att är ett aktiebolag. De borde åtminstone kunna vara så pass transparenta att de talar om i vilka volymer de är engagerade i olika länder och vilken betydelse de tillmäter mänskliga rättigheter. Går inte det får man ändra bolagsformen eller den institutionella formen som också rapporten från Amnesty och framhåller som en möjlighet. Vill vi ha en bred samhällelig debatt om hur exportfrämjandet ska skötas framöver och ytterst vad vi ska leva i för slags ekonomi måste transparensen ökas. Med risk för att bli tjatig, men jag tjatar tills jag får ett svar, vill jag gärna än en gång höra om den oberoende utvärderingsfunktionen av PGU som även efterlyser. Hur blir det med den? 35 Statsrådet (M): Jag kan hålla med om att det inte räcker med bara CSR för att göra skillnad i länder ute i världen, men det är en viktig faktor. Det är dessutom en faktor som växer i betydelse inte minst för att företagen själva ser att det är någonting som stärker deras egna varumärken. Det kommer alltmer över världen. Det är de stora företagen som har startat, och de små följer efter. Det är precis så som vi gör skillnad i längden. Jag tror mycket mer på det än att ha tvingande lagstiftning och sanktioner mot dem som inte följer den. Jag tror att marknaden är alldeles utmärkt bra på att lösa detta själv. Titta bara på flera av de länder där vi har flera stora företag som ställer krav. Annars handlar man inte. Så enkelt är det. Jag ser en annan viktig del. Det är att upplysa konsumenten om den vara eller tjänst man köper, att det finns information om att detta företag jobbar på rätt sätt med riktlinjer och UN Global Compact så att man vet att den vara man har i sin hand är producerad på att bra sätt hos ett bra företag som står för dessa värderingar. Det är viktigt. Då sätter vi också ännu mer tryck marknaden. Det är de bra företagen som överlever. De som inte följer detta kommer inte heller att kunna vara kvar. Jag ser inte att det är ett problem att SEK är ett aktiebolag. Jag tycker tvärtom att det är väldigt bra. SEK har också gjort ett bra arbete . Inte minst under finanskrisen gjorde SEK och EKN i kombination att svenska order kunde bibehållas så att de svenska företagen inte förlorade så mycket som de annars hade kunnat göra under finanskrisen när bankerna fallerade. SEK, EKN och gör ett mycket bra exportfrämjande arbete och är bra på CSR. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2010/11:402 om investeringar i kolkraft 36 Statsrådet (M): har frågat närings- och energiministern om hon avser att agera för att investeringar i förnybar energi ökar samt om hon avser att ta initiativ till en granskning av huruvida investeringar i kolkraft strider mot de av givna ägardirektiven. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. AB:s uppdrag, som fastställdes av , är att generera en marknadsmässig avkastning genom att affärsmässigt bedriva energiverksamhet så att bolaget tillhör ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. har att agera efter den bolagsordning som har antagits som ett resultat av beslut. Utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion är en viktig del av bolagets uppdrag. Som påpekar har som målsättning att minska sin koldioxidbelastning från totalt till . Det bör här framhållas att det inte är min sak som statsråd att bedöma enskilda investeringar som gör. Regeringens ansvar som ägare är att genom bland annat bolagsordningen ange den övergripande inriktningen för bolagets verksamhet. Det är bolagets styrelse och ledning som har ansvaret för operativa frågor. Med detta sagt är produktionen av kolkraft fortfarande en viktig del för energiförsörjning. Det ägande som har i tyska kolkraftverk är i stor utsträckning följden av beslut om nybyggnad och förvärv som bolaget fattat under tidigare, miljöpartistiskt stödda regeringar. Satsningen på kolkraftsproduktion i Tyskand har således genomförts . har under den nuvarande regeringen fått ett förtydligat uppdrag. Regeringen bedömde i samband med detta att EU2020-målen är en naturlig referenspunkt för rapportering avseende en utveckling mot hållbar energiproduktion. Bolagets investeringskapital är i närtid bundet i pågående projekt, bland annat i den befintliga fossila kraftproduktionen i . En jämförelse mellan bolagets femåriga investeringsprogram för perioderna 20102014 respektive 20112015 visar dock att har minskat sina planerade kostnader för investeringar i fossil kraftproduktion . ökar de planerade investeringarna i bland annat vindkraftsproduktion. Jag har fullt förtroende för att och ledning kommer att agera helt i linje med de förändringar i bolagsordningen som har genomförts och att kommer att vara ett av de bolag som leder utvecklingen mot en hållbar energiutveckling. Mot denna bakgrund bedömer jag det inte som nödvändigt att ta initiativ till ytterligare åtgärder. 37 (MP): Jag vill tacka för svaret på min interpellation. är en nyckelaktör för både och EU i att uppnå de mål vi har satt om minskade koldioxidutsläpp och målet att öka förnybar energi. I ägardirektiven till fastslås att bolaget ska vara ett av de bolag som leder utvecklingen mot en miljömässigt hållbar energiproduktion. Det ska vara ett bolag som ska leda utvecklingen mot förnybar energi. Vi ser att utvecklingen för går i en helt annan riktning. När man läser årsredovisning som presenterades framgår det att investeringarna i fossil energi ökade . Det innebär att fossilkraft är den största delen av produktion. I årsredovisningen framgår också att investeringarna i vindkraft minskar och uppgår till ungefär en procent. Jag bedömer att det är ganska tydligt att utveckling och investeringar inte följer de ägardirektiv som säger att det ska vara ett av de ledande bolagen. äger också enskilt största utsläppskälla av koldioxid i kolkraftverket i . position som största kolkraftsägare i kommer också att förstärkas när man öppnar ett nytt kolkraftverk i Moorburg. Det blir uppenbart att stjälpt snarare än hjälpt och EU att nå de mål som finns om minskad klimatpåverkan och förnybar energi. Statsrådet svarar att det inte är hans eller regeringens uppgift att bedöma enskilda investeringar. Men det är väl rimligt att regeringen har en ståndpunkt om generella investeringsram. För hela bolaget ökade investeringarna i fossilkraft . Det kan knappast avfärdas som en enskild investering. Ägardirektiven är den tydligaste styrningen av våra statliga bolag. investeringar går i totalt motsatt riktning. När är en av de största klimatbovarna i hela finner jag det rimligt att regeringen agerar om inte ska tappa trovärdighet i klimatfrågorna. 38 FINN (M): Jag vill tacka för en spännande interpellation och också tacka finansmarknadsministern för svaret som var uttömmande. Det förtjänar nog trots allt att ta upp en lite ideologisk diskussion. Staten är med sina 60 hel- eller delägda företag största företagsägare. Och alliansregeringen har varit väldigt tydlig med att man vill minska det statliga ägandet. Regeringen anser att det statliga ägandet av företag ska minskas och att statens uppgift är att ge näringslivet goda förutsättningar genom att sätta upp lagar och regler och se till att dessa följs men inte att primärt äga och driva företag. Därför bör staten i princip inte äga bolag som verkar på kommersiella marknader i fungerande konkurrens om inte bolaget har ett särskilt samhällsuppdrag som är svårt att klara på annat sätt. Med den här yttringen från regeringen är det också naturligt att man ville ha ett bemyndigande från för att avyttra en del statligt ägande som inte fyllde de här kriterierna för samhällsuppdrag. I fallet hade det löst sig väldigt elegant om inte tillsammans med den samlade oheliga oppositionen, där även var med, hade tagit bort det här bemyndigandet och i stället återgår till att försöka driva företag. Då hamnar man just i den situation som interpellanten beskriver, nämligen att det är ett problem att driva kommersiell verksamhet och göra det på ett sätt där man borde sätta upp regelverk snarare än att försöka vara en företagare. Det är som interpellanten beskriver ett problem med fossilutsläppen. Det är också så, om jag inte minns fel, att äger två kärnkraftverk i , där man politiskt har bestämt sig för att avveckla kärnkraften, vilket borde glädja bland annat interpellanten. Men här hamnar naturligtvis i ett problem när vi inte kan frigöra oss från devisen att vi ska äga snarare fler företag än färre. Jag tror, herr talman, att det är ganska viktigt att den ideologiska skillnaden är klar och tydlig och att alliansregeringen strävar efter att inte göra problemen som företagsägare större än vad de verkligen är. Att vi ska engagera oss i miljöpolitik och klimatpolitik är alldeles självklart. Och vi gör det mycket bättre om vi inte sitter på dubbla stolar och med en bolagsordning försöker styra ett företag. Som det uttrycks i svaret från ministern är det ekonomiskt felaktigt att lägga fram den typen av förslag som interpellanten antyder, men där det politiska, miljömässiga engagemanget kan vara korrekt. Det är och förblir en omöjlig position. Jag tror, herr talman, att och för att få den här frågan löst skulle göra väl i att fundera över om man åter kunde ge förtroende för staten att få ett bemyndigande via regeringen att avyttra sådant ägande som lämpar sig bättre för kommersiella marknader. Politiker ska inte primärt behöva hamna i just rävsaxen med ett politiskt budskap och ett företagsekonomiskt budskap som inte går ihop. Det är och förblir en sammanblandning av rollerna. 39 Statsrådet (M): Tack för en viktig och intressant interpellation! är det i särklass största företaget i statens bolagsportfölj. Förutom att det är viktigt av klimatskäl och annat är det viktigt även för vår bolagsportfölj. Två saker vill jag koncentrera mig på i den här lilla rundan. Det är väldigt viktigt att klargöra rollerna mellan ägare, styrelse och företagsledning. Det ägaren gör är att formulera direktiv som sedan kommer in i bolagsordningen. Det som ägaren också gör är att utse styrelseledamöter i bolagen. Sedan är det styrelseledamöternas uppgift att se till att det finns en företagsledning, och ägarens intentioner och riktlinjer ska följas på ett bra sätt. Så sker i och så sker också i andra företag. Det naturliga stället att diskutera sådana frågor är på bolagsstämman, som äger rum en gång . I dessa kan även allmänheten delta och säga vad man tycker om och andra bolag. En liten tillbakablick bara på vad som egentligen har hänt med . kolkraftsstrategi påbörjades för ett stort antal år sedan under tidigare regeringar med stöd av . är vi där vi är. Det tyska parlamentet har bestämt att ett antal tyska städer ska värmas upp med kol och att elektricitet ska alstras genom kolkraftverk. Vi kan tycka vad vi vill om detta, men detta är ändå ett demokratiskt fungerande land som i sitt parlament har beslutat att så ska det vara. Då har i någon mening två val. Antingen kan man vara med och administrera den här politiken gör det förmodligen bättre än de flesta andra, och den CCS-teknik som har utvecklat är helt världsunik och svår att upprepa i andra typer av företag eller så kan man besluta sig för att lämna , sälja anläggningarna och så vidare. I det senare fallet kan man säga: Vi håller inte längre på med fossil kraft. Resultatet blir förmodligen att växthusgaserna ökar totalt sett i genom ett sådant förfarande. Det här är ett svårt val för att göra. Men jag tycker att man måste erkänna att inget av valen som bolaget har att göra är självklart, utan man måste nog, tycker jag, se på det här som en mer samlad fråga där det handlar om miljöavtryck och inte bara . 40 (MP): Efter att statsrådet två gånger har påstått att har varit delaktigt i den tidigare energipolitiken känner jag ett behov av att förtydliga att så aldrig har varit fallet, och det tror jag att är medveten om. När Socialdemokraterna satt i regering hade de en energiöverenskommelse med och . har, beklagligt nog, aldrig haft den möjligheten att påverka energipolitiken, och vi har vid alla tillfällen motsatt oss alla investeringar i kolkraft. Frågan är vad regeringen avser att göra när ägardirektiven inte följs. Vi har ett ägardirektiv som är ganska tydligt, medan investeringsram går i en helt annan riktning. Kanske var det så att regeringen försökte hantera detta när man gav nya ägardirektiv som var något luddigare. har varit att ska vara det ledande bolaget i omställningen. I de nya ägardirektiven, som är gamla, står det att ska vara ett av de ledande bolagen. Jag tycker att det är beklagligt att man har gjort en sådan urvattning och tror inte att det är lösningen. tror inte heller att lösningen är att sälja . Vi får ingen miljövinst av ett sådant agerande. Om vi ska nå en miljövinst för både , och världen handlar det om att ska avveckla sin kolkraft i stället för att sälja den. Framtiden i är förnybar energi. Det som växer i är den förnybara energin. Det är det statliga bolaget som är ett sänke i sammanhanget som ökar investeringarna i kolkraft och är den största ägaren. Efter beslut i går att kärnkraften ska avvecklas har diskussionen väckts om detta kan riskera att leda till ökade utsläpp av koldioxid. En nyckelaktör i den här frågan är just som är den största ägaren av kolkraft i . har ett skarpt klimatmål, mycket skarpare än det svenska, om att koldioxidutsläppen ska minska till 2020. Och det här är ett mål som står kvar efter det nya ställningstagandet att kärnkraften ska avvecklas. Men om den tyska regeringen ska ha en chans att nå det här målet är det avgörande att deras kolleger i den ställer upp och tar i örat och visar vägen mot en elproduktion som är mindre beroende av kolkraft. Jag vill också påminna om att äger enskilt största utsläppskälla av koldioxid, nämligen Jänschwalde i . CCS nämns ibland av , och också av regeringen, som en lösning på de utsläpp som vi får från dagens kolkraft. CCS-tekniken har stora både tekniska och demokratiska bekymmer. Det är också något som bekände vid den senaste årsstämman. Det finns ingen kommun som är beredd att bygga den pilotanläggning som önskar bygga. Jag besökte staden , där önskar bygga sin pilotanläggning av CCS, och jag har nog aldrig någonsin besökt en stad som har varit så dekorerad med protestskyltar. Det finns inget som helst folkligt stöd för att bygga en sådan CCS-anläggning. Därför tycker jag att det är uppenbart att den enda lösningen är att vi styr från den kolkraft som investerar i. Med den retorik som regeringen har i klimatfrågan tycker jag att det är förvånande att man inte reagerar när ökar sina investeringar i kolkraft. Kolkraft är det allra mest klimatpåverkande energislaget och kan inte vara en del av en hållbar elproduktion . 41 FINN (M): Ministern sade två viktiga ord i sitt förtydligande svar: bolagsstämma och bolagsstyrelse. På bolagsstämman för ett statligt bolag har inte minst riksdagsledamöter möjlighet att ge röst åt vad de tycker. Det är ett sätt att påverka styrelsen. betvivlar jag starkt att de 14 ledamöterna, varav sex är arbetstagarrepresentanter, i skulle vara så helt ute och cykla när det gäller att ta ansvar för detta viktiga, statliga företag som hamnar i de problem som jag beskrev i mitt förra inlägg när å ena sidan värnar sina viktiga miljöintressen och å andra sidan ska driva företag. Vore miljövinsten det överordnade när det gäller att politiskt styra företag på en fungerande marknad borde naturligtvis andra industrier som också har problem med miljön, till exempel bilindustrin, förstatligas så att man via direktiv kan styra dem starkare. Och varför inte förstatliga läkemedelsindustrin som släpper ut så mycket i vår natur? Och varför inte förstatliga jordbruket också så att man riktigt kan styra upp de visioner man har från politiskt håll för alla olika näringar som på det sättet skulle kunna göras mer miljövänliga? Nej, herr talman, jag tror inte på detta. Jag tror tvärtom att det är viktigt att man skiljer ut statens ansvar när det finns ett särskilt samhällsansvar. Därför är det beklagligt att tillsammans med de andra i den samlade, oheliga oppositionen har gått emot det bemyndigande som gäller avsäljning av de verksamheter där staten inte har det här samhällsviktiga ansvaret så att man kan koncentrera sig på den politiska uppgiften och via politiska direktiv styra verksamheter och låta marknaden anpassa sig efter de politiska önskemålen. 42 Statsrådet (M): Låt mig först säga något om de direktiv som har. Det tidigare direktivet var, som mycket riktigt påpekade, att man skulle vara det ledande bolaget med tillägget i . står det att man ska vara ett av de ledande utan tillägget i . tycker att det här är en urvattning. Jag har precis motsatt uppfattning. Man måste ha ett väldigt snävt perspektiv för att tycka att det är viktigare att man gör någonting i än att man gör någonting i hela där har sin verksamhet. Jag vill hävda att det nya direktivet på ett markant sätt skärper kraven på jämfört med det tidigare. Det är också så bolaget uppfattar det hela. Det är inte och inte heller , tro det eller ej, som bestämmer hur den tyska energiproduktionen ser ut. Det gör det tyska parlamentet. Det är där de besluten fattas. Det är där besluten fattas om man ska ha kolkraft eller inte, inte här i och inte via . är en aktör i . Jag kan återigen bara säga att om lämnar detta kommer förmodligen de fossila utsläppen att öka. Det här är ett besvärligt val som har att göra, men det är så det ser ut. Man ska inte tro att om lämnar den tyska marknaden kommer de fossila avtrycken att gå ned. Det är snarare tvärtom. På medellång sikt finns det inget annat alternativ till kärnkraften än ytterligare fossila utsläpp. Det kommer att bli mer kolkraft, och det kommer att bli mer beroende av . Den här besvärliga avvägningen måste göras av alla. Jag noterade i går att sade: Hellre ser vi att kärnkraften släcks ned. Vi får acceptera att det blir mer fossilt. Det blir sämre när det gäller miljömålen och temperaturen på jorden. Det tycker jag är en intellektuell hållning. Den ska man hålla fast vid om man tycker det. 43 (MP): Jag vill börja med att ge en kommentar till Finn inlägg om ideologi och statligt ägande. Jag tycker att det viktigaste är att vi använder våra statliga bolag för att uppnå de politiska mål vi sätter upp. Det är uppenbart att kan vara ett av våra absolut viktigaste klimatverktyg om den politiska viljan finns. Det är den politiska viljan att använda för att minska koldioxidutsläppen som gör mig orolig.