prot · GY0972 · 2011-03-15 00:00:00 — Hur är det då med de miljömål vi har satt upp? Den regering som verkade 20062010 gjorde stora insatser på detta område. Anslaget, för att tala om pengar, ökade sedan perioden före från till . Det var en anslagsökning i ett ekonomiskt läge då vi hade en finanskris i världen, märk detta! Vi gjorde stora avsättningar i form av att det statliga bolaget avsatte och skyddade , och av de marker som myndigheterna eller bolagen förfogar över. Därtill ökade alltså anslaget för inköp. Till detta kommer att det har fattats ett beslut om att mark ska avsättas från för att de ska kunna byta till sig privata marker som är skyddsvärda. Detta gör att vi har uppnått det som ingen trodde skulle kunna uppnås, nämligen det etappmål som fanns . är vi där, och det är jag jätteglad över. Vi har alltså kommit väldigt långt på det här området med de instrument som regeringen har givit berörda myndigheter. 22 (MP): Jag måste säga att jag fortfarande inte är lugnad, eftersom det vi i praktiken ser i skogen , herr minister, är att stora värdekärnor avverkas. Jag har hört även din kollega miljöminister stå här och slå sig för bröstet med anledning av den Sveaskogssatsning som man fick loss genom att man skulle kunna byta skogarna. Det är naturligtvis jättebra. Du måste bara vara ärlig och säga att vi ännu inte har sett hur det bytet har skett. Vi har ännu inte sett hur man har lyckats skydda värdefull skog, just de värdekärnor vi behöver, generellt över hela genom det här bytet. Möjligen har ni tagit ut segern i förskott. Men vi är väldigt positiva till att man gör den ansträngningen. Problemet som jag pekade på i min interpellation ligger snarare i regeltillämpningen hos era myndigheter, som ni inte ger en tillräckligt tydlig inriktning på att det behövs ett stopp för avverkning av värdekärnor i den svenska skogen. Vad är det för fel i svensk skogslagstiftning när flerhundraårig fjällnära skog får kalavverkas? Jag vet inte i vilken skogspolitisk debatt landsbygdsministern rör sig, men i den debatt som jag rör mig i blir jag orolig för ryktet hos det svenska skogsbruket och den svenska skogsvården. Vi vet att även våra skogsvårdsföretag har haft problem vid försäljning av sina produkter utomlands därför att vi har avverkat fjällnära skog i . Det ärende som jag tog som exempel i min interpellation gäller Änokdeltat nära Laponia, som är ett världsarvsområde i . Turistsektorn är naturligtvis oerhört viktig däruppe, men vi ser också hur utländska engagerade miljöorganisationer och andra trycker på här. De har uppmärksammat detta. De känner sig inte alls lugna och trygga med att den svenska skogspolitiken ger skydd, går framåt med högre miljövärden och ligger före med moderna och bättre brukningsmetoder och en bättre dialog som säkerställer att värdekärnor inte avverkas. Här avverkas det! Då är det någonting som inte fungerar, och jag blir inte trygg när den ansvarige ministern i den borgerliga regeringen står här i talarstolen och slår sig för bröstet över alla möjligheter och alla pengar som man har spenderat i sektorn. När det gäller pengarna ska vi säga att den ökning av det totala anslaget för biologisk mångfald i som har varit stadig och framåt har avtagit med den borgerliga regeringen. Det märker vi när dessutom , trots denna vädjan från väldigt många människor, i det här fallet avstår från att använda sitt instrument att göra ett naturreservat av de här markerna. Det är en partikollega till landsbygdsministern som är högste ansvarige för de besluten. Det gör man alltså i ett område där vi har helt unika miljövärden. Då frågar man sig: Vad händer med områden som inte är fjällnära och inte ligger inom miljömålet Storslagen fjällmiljö, men väl ska uppfylla krav på biologisk mångfald? Sådana områden har vi på många ställen i . En tredjedel av kalavverkningarna uppnår inte miniminormerna för avverkning. Där pågår en översyn hos , men det finns inga instrument eller anvisningar från regeringen avsedda att tydligt skärpa de bedömningar som görs och som fru talman, jag måste återigen peka på det ingen i har rätt att klaga på. Det blir lite problematiskt. Vi har en myndighet som har att hantera ett regelverk som innebär ett förbud, som vi tycker när vi läser det. Man kan enligt 18 § inte ge tillstånd till att kalavverka fjällnära skog med höga skyddsvärden. Men samma myndighet tillämpar det och säger: Jo, i det här fallet ser vi inga problem. Och ingen kan klaga på detta! Inte undra på att vi får en dålig regelefterlevnad hos myndigheterna när regeringen inte tar tag i eller ser problemen! 23 Landsbygdsminister (C): Allmänna medel är en begränsad resurs, och vi måste säkerställa att de allmänna medel som ställs till alla områdens förfogande används effektivt och att de gör mest och bäst nytta ur det allmännas perspektiv. Därför har vi på det här området, likaväl som på väldigt många andra områden, tagit fram strategier och kriterier för urval av områden som ska eller bör skyddas för att se till att det blir de mest skyddsvärda och högst prioriterade områdena som staten med allmänna medel tar ansvar för. Dessa strategier är dessutom regionaliserade. Strategierna har därmed ett tydligt låt oss kalla det landskapsperspektiv. Det tycker jag är väsentligt. Vi kan inte bara se till det enskilda skogsbeståndet när vi beslutar om åtgärder, på myndighetsnivå eller på någon annan nivå i vårt samhälle. I ett landskap där redan en stor andel är skyddad är varje ytterligare hektar skog som undantas från skogsbruket mindre värd än i ett landskap där mindre är skyddat och undantaget från skogsbruk. Om det som är kvar att brukas därtill brukas med förstånd och nytta på andra sätt i vår skogspolitik tycker jag att det är en grund för att göra bedömningen och avvägningen att pengarna kanske gör bättre nytta någon annanstans, i ett annat landskapselement, pengar från det anslag som för övrigt, jag säger det igen, var större den mandatperiod vi har bakom oss än vad det var under den regeringsperiod då hjälpte till i regeringsarbetet och beviljade pengar till olika saker. Jag vill dock säga att även i det som vi kan kalla för den brukade skogen kan vi bli bättre på att ta andra hänsyn än bara till de rena produktionsvärden som finns i en skog. Vi kan göra det på många sätt i stort och smått. Det förutsätter emellertid att vi har kunskap. Speciellt viktigt är att de som gör det praktiska arbetet i skogen har kunskap. Andra sätt är, för att ta några exempel, att vi gör barmarksplaneringar så att vi kan se de landskapselement och den flora och fauna som finns i alla biotoper. Vi kan också försöka undvika avverkningar i perioder där vi förstör landskapet, genom körskador till exempel. Detta är avvägningar som måste göras. Med det styresskick vi har i vårt land görs dessa avvägningar inte av regeringen utan på myndighetsnivå. 24 (MP): Den här debatten visar tydligt att vi har lite olika syn på hur mycket den biologiska mångfalden och skogsekosystemen är värda. Ministern pratar om att avvägningar är en del av den svenska skogspolitiken. Det är ju självklart. Men avvägningar finns i en kontext, i en debatt och i ett sammanhang med vad samhället vill få ut: Hur värderar man resurserna? har man ständigt nedvärderat det som kanske är den högsta kvaliteten i den svenska skogen, nämligen den rikedom och mångfald som finns det vill säga på de ställen där man har den kvar, för man har tyvärr med gamla skogsbruksmetoder förstört ganska mycket av den. Där vi har värdekärnor kvar blir det ännu viktigare. Jag blir förvånad över att den ansvarige ministern står här i kammaren och säger att i områden där det finns mycket skyddad skog är det inte lika värdefullt att skydda andra delar. I det specifika fall som jag tog som exempel gäller det en buffertzon till ett världsarvsområde. har redan kritiserat att man har för dåligt skydd i buffertområdena. Då kommer ansvarig minister till och säger att i områden där man har skyddat mycket är det inte så konstigt att man inte vill lägga pengarna på att skydda ytterligare skog. Detta gör att av fjällnära skog med utpekat mycket höga skyddsintressen ska kalavverkas, alldeles på gränsen till världsarvet Laponia, för att pengarna tydligen skulle göra mer nytta någon annanstans. Jag tycker inte att det låter som en sund skogspolitik för . Jag tror inte att de skogsbrukare som vill vara ute i världen och säga att vi vidareförädlar våra produkter, använder våra resurser på ett resurssnålt sätt och sätter värde på våra skogsresurser har särskilt mycket att sälja om man har den typen av skogsvårdspolitik. 25 Landsbygdsminister (C): Jag är glad över att det finns en bred debatt som spänner över många frågeställningar när vi pratar skog och skogspolitik. Det är viktigt för mig att det finns många som intresserar sig för de skogliga frågorna, både ur produktionssynpunkt och ur andra synvinklar sociala värden, miljö- och kulturintressen och så vidare som finns i våra skogar. Återigen vill jag säga att detta gör att myndigheter likaväl som regeringar måste göra avvägningar: Vilket är mest väsentligt produktionen, naturvården, något socialt intresse eller ett kulturintresse? går det att samverka och förena de här intressena, dock . I de fall det inte går att förena, när man till exempel ska skydda, måste det göras avvägningar. Är det då viktigare att använda tillgängliga resurser på att skydda något som vi har en reell brist på, till exempel skyddad mark i , med de bok- och ekskogsrudiment som bara finns kvar i den delen av landet, än att använda pengarna på att ytterligare skydda områden i en annan del av landet som inte har de allra högsta skyddsvärdena? Om man har en överfull plånbok och har hur mycket pengar som helst, och det brukar oppositionen alltid ha, är det klart att man har råd till bådadera, men om man lever i verkligheten och vet att pengarna är begränsade måste man ibland göra avvägningar och välja bort. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellationerna 2010/11:216 och 225 om likvärdig tillgänglighet till specialistsjukvård 26 Socialminister (KD): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att likvärdiga förutsättningar uppnås, så att akut sjuka människor inte dör på grund av att ambulansflyg inte kan landa och lyfta på natt- och helgstängda flygplatser. har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att patienter i får samma tillgång till specialistvård som övriga medborgare i landet genom exempelvis möjligheten att också i fortsättningen kunna flyga till vården i . Varje landsting har det övergripande ansvaret för hälso- och sjukvården inom sitt område. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska de bland annat svara för att det finns en ändamålsenlig organisation för att till och från sjukhus eller läkare transportera personer. Det finns inte något närmare angivet krav på om transporterna ska ske på väg eller i luften utan det väsentliga är att landstingen även i detta led av vårdkedjan uppfyller lagens krav på en god vård. Jag kan inte se att denna fråga, som gäller struktur och organisation av transporter inom hälso- och sjukvården, skiljer sig från övrig hälso- och sjukvård på ett sådant sätt att det skulle motivera att vi frångår landstingens ansvar för att styra och finansiera hälso- och sjukvården. Det är de folkvaldas representanter i som har fått medborgarnas förtroende att styra . Regeringen har inte för avsikt att börja inskränka det kommunala självstyret genom att detaljstyra hur ett landsting ska organisera sin verksamhet eller att överpröva de folkvalda representanternas beslut. Staten har däremot en roll i att sätta ramarna för verksamheten genom lagstiftning och att utöva tillsyn och följa upp verksamheten. För detta har vi myndigheter som till exempel , som har rätt att ingripa om vården inte håller tillräcklig kvalitet eller på annat sätt brister. Jag har fullt förtroende för att våra myndigheter sköter tillsynen på ett tillfredställande sätt och ingriper om det behövs. Det handlar alltså inte om att regeringen skulle undandra sig sitt ansvar för transporter inom hälso- och sjukvården, utan det handlar i slutändan om att alla aktörer inom hälso- och sjukvårdssystemet måste ta sitt ansvar för sin del av systemet. redovisade Transportstyrelsen ett uppdrag från regeringen som innebar att myndigheten skulle lämna ett förslag på ett system som skapar en tillgänglighet för så kallade , luftburna sjuktransporter, polisflyg med mera, till flygplatser på tider då de normalt inte är öppna. Transportstyrelsens förslag är att det bör finnas en beredskap om högst en timmes inställelsetid dygnet runt för att vid behov och med säkerhet kunna öppna trafikflygplatser på tio orter i . Transportstyrelsens redovisning har varit föremål för remiss och bereds i . Infrastrukturminister har i ett frågesvar framhållit att hennes ambition är att ett system med beredskapsflygplatser ska bli verklighet inom en så snar framtid som möjligt. Jag ser med intresse fram emot beredning av frågan. 27 (S): Socialministern har valt att besvara min och interpellationer . Det visar att socialministern inte har förstått frågornas innebörd och vikt, för det handlar egentligen om två helt olika saker. Men trots allt tackar jag socialministern för svaret och kan i vart fall av svaret se att han verkar halvt yrvaken. Efter den här debatten får vi väl se om vi kan väcka socialministern och regeringen så att de blir vakna på riktigt. har inte landstingen i norr tillgång till alla flygplatser dygnet runt vid akuta sjuktransporter. Det är ett allvarligt problem som hotar patientsäkerheten. Det har redan lett till att det inträffat incidenter, och minst två fall har lett till lex Maria-anmälan. Det är av yttersta vikt att livsavgörande sjuktransporter kan utföras inom den struktur med universitetssjukhusens olika specialistområden som vi har byggt upp i vårt land. De fyra norrlandstingen kräver nu att staten tar sitt ansvar för att se till medborgarna i landstingen ska ha tillgång till alla flygplatser dygnet runt vid akuta sjuktransporter. Förut kunde till exempel ringa upp till eller för att öppna flygplatsen mitt . Det går inte längre eftersom nya regler har införts i samband med bolagiseringen av flygplatserna. Det var viktigare att bolagisera ett antal flygplatser snabbt än att se till konsekvenserna för de enskilda medborgarna. , som är flygmedicinskt ansvarig i norra sjukvårdsregionen, ser det som ett allvarligt säkerhetsproblem för patientsäkerheten. Sedan reglerna trädde i kraft har det blivit allt svårare att få tillgång till flygplatserna. De fyra norrlandstingen ser det som väldigt allvarligt, och det hotar patientsäkerheten. Problemen ser likadana ut i hela norra sjukvårdsregionen. I värsta fall har patientsäkerheten inte längre kunnat garanteras. lade Transportstyrelsen fram ett förslag för regeringen som innebar att staten skulle ta den grundläggande dygnetruntberedskapen i hela landet. Det har inte hänt något med det förslaget, även om det nu påstås att ett arbete pågår i om tio prioriterade flygplatser. Men hur är det med de andra flygplatserna, socialministern? I förslaget från Transportstyrelsen nämns inte kommunala flygplatser. vill vi och landstingen i norr att staten tar ansvar även för dessa. Det är en viktig jämlikhetsfråga och en rättighet för hela landet. anser att samhället via staten bör som förr ta ansvar för att säkerställa tillgängligheten till samtliga flygplatser inom norra sjukvårdsregionen såväl statliga som kommunala när det gäller beredskapsverksamheten. Det borde också vara så att den aktivitetsberoende delen av kostnaden för att nyttja flytplatserna inte ska belasta landstingen. Detta var tidigare en statlig angelägenhet. Vi anser fortfarande att det är en statlig angelägenhet. Vi vill nu ha svar på vad socialministern tänker vidta för åtgärder för att rätta till bekymren. 28 (S): Jag vill börja med att tacka för svaret. När jag hör ministerns svar får jag samma fundering som gav uttryck för. Jag undrar om ministern har förstått vad vi försöker beskriva för problem och att det är två helt skilda frågor som vi har lyft fram här. När jag hör ministerns svar undrar jag om han verkligen har läst min fråga när han skrev svaret. Inte någonstans i min fråga finns en tillstymmelse till att försöka lyfta över landstingens uppgifter till staten. Inte någonstans kan man läsa att läns landstingspolitiker försöker smita från ansvaret att styra . Jag efterfrågar inte heller att regeringen ska börja inskränka det kommunala självstyret genom att detaljstyra hur ska organisera sin verksamhet eller genom att ompröva folkvalda representanters beslut, som ministern uttrycker sig i svaret. När han sedan i svaret blandar in tillsyn i frågan visar det ännu mer på att ministern inte har förstått min fråga. Ministern säger att alla aktörer ska ta sitt ansvar för sin del av systemet. Ministerns ingång i denna fråga är att säga att det inte handlar om att regeringen ska undandra sig ansvaret för transporter inom hälso- och sjukvården. Det är ju bra. Det konstaterandet gäller precis det som min interpellation handlar om och det jag vill försäkra mig om. Det är att regeringen i fortsättningen tar sitt ansvar för fungerande transporter och i det här fallet flyget mellan och . Det finns anledning att känna oro för att det kan komma förändringar och försämringar vad gäller möjligheterna att resa snabbt och bra för läns regionvårdspatienter. Det handlar också om regionalpolitiskt och näringspolitiskt viktiga flygkommunikationer i . Jag vill för dem som tittar på debatten från läktaren och kanske på tv säga att det här sträcker ganska långt tillbaka i tiden. Så tidigt som beslutade om riktlinjer för den framtida regionsjukvården. För att Umeåregionen skulle få ett större patientunderlag utökades den regionen med , och . slog då också fast att om ska tillföras Umeåregionen är det nödvändigt att länets invånare får en försäkran om att kommunikationsfrågan löses. En självklar förutsättning för en utökning av Umeåregionen med är att resemöjligheterna förbättras för patienter från länet som ska få regionsjukvård i . Snabba och bra kommunikationer måste finnas mellan och . Detta är ett riksdagsbeslut som fortfarande gäller. regeringar har förtydligat det statliga åtagandet för flytlinjen mellan och . Landstingspolitikerna i har tagit sitt ansvar och gjort vad de kunnat för att uppmärksamma infrastrukturministern på frågan. Tyvärr har man ännu inte fått något svar. Jag försöker med denna debatt få socialministerns uppmärksamhet. Det är ett område som socialministern trots allt har ansvar för. Jag vill få en försäkran från ministern att tidigare beslut ligger fast. Vi vill också få en försäkran om att vi har ett fungerande flyg för sjuka patienter som ska vårdas i men bor i . 29 Socialminister (KD): Om det är så att man tycker att mina svar inte riktigt ansluter till frågan kan det bero på två saker. Det kan vara att frågan inte är ställd på det sätt som man hade tänkt sig eller att den är missförstådd av den som har varit mottagare av frågan. Jag har försökt att svara på de frågor som har ställts i de direkta frågorna från de båda frågeställarna. Det är väldigt viktigt att ha klart för sig den arbetsfördelning som finns. Staten bedriver inte hälso- och sjukvård i . Staten bedriver heller inte transportverksamhet å landstingens vägnar. Däremot, och jag tror att det är poängen från frågeställarnas sida, har staten ett ansvar för att det finns en fungerande infrastruktur. Jag har i mitt svar försökt beskriva hur arbetet, som frågeställarna vet ligger på ett helt annat departement, fortgår med sikte på att hitta en lösning som gör att vi får väl fungerande transporter. Utgångspunkten för det är precis som när det gäller hälso- och sjukvården ur mitt perspektiv att vi ska skapa förutsättningar för en likvärdig vård i hela landet. Det pågår utöver det, som jag har sagt i svaret, ett arbete inom ramen för SKL, Kommuner och Landsting. Det är ett särskilt projekt som i stor utsträckning bygger på förslaget från . Syftet med projektet är att ta fram ett underlag om samverkan när det gäller luftburen ambulansverksamhet mellan olika aktörer. Projektet ska slutrapporteras till landstingsdirektörerna, det vill säga kretsen av de högsta tjänstemännen inom våra respektive landsting och regioner, , det vill säga . Jag har förstås inget annat mål för min verksamhet än att alla människor i vårt land ska ha tillgång till bästa möjliga vård alltid. Det gäller också under transportskedet. Men alla propåer som handlar om att staten ska ta över en del av landstingens verksamhet kommer jag att avvisa. Jag föreställer mig att frågeställarna kommer att säga i talarstolen att det verkligen inte är det som är deras syfte. Det är i så fall bra, för då är vi överens om detta. 30 (S): beslutade i enlighet med regeringens förslag att dela och bolagisera flygplatsverksamheten. Det nya flygplatsbolaget bildades . Det är efter detta som problemen har börjat. har fortfarande ansvar för flygtornen. Swedavia har ansvar för flygplatsen i många fall. I andra fall är det kommunerna. I vissa fall är det också olika entreprenörer som flyger på en viss sträcka. Det kan även finnas en entreprenör som sköter snöröjningen. I det läge som råder måste man i vissa fall ha fyra olika organisationer i gång. Vi tycker att när man nu fattade beslut om bolagisering borde man ha sett att det skulle bli så här. Det stod också remissvaren från landstingen att denna del inte var tillräcklig. har man hållit på . Tycker socialministern att det är landstingen som ska betala dyra pengar för att sköta verksamheter som har legat på staten, som de faktiskt gör ? I den mån det ens är möjligt att öppna flygplatser är det vad landstingen gör . De använder pengar som borde gå till vården. Norra sjukvårdsregionen med sina speciella geografiska förutsättningar med mycket långa avstånd är mer beroende av flygplatser som är tillgängliga dygnet runt än vad övriga landet är. Enligt landstingens mening är det en primär uppgift för staten att säkerställa att samhällets infrastruktur, i detta fall flygplatser, är tillgängliga för samhällsviktig verksamhet. Ambitionsnivån i Transportstyrelsens förslag är enligt landstingens mening inte tillräcklig. Det är ändå enligt landstingens uppfattning angeläget att åtminstone de förslag som Transportstyrelsen lade fram 2010 så snabbt som möjligt förverkligas. De allvarligaste konsekvenserna av att flertalet av regionens flygplatser inte är tillgängliga dygnet runt är att det hotar patientsäkerheten. har ett antal allvarliga incidenter inträffat när flygplatser bland annat i inte har kunnat öppnas. Sjukvårdstransporter har fördröjts och förlängts med befarade och konstaterade negativa konsekvenser för enskilda patienter. I åtminstone två ärenden har det lett till lex Maria-anmälningar, där den mest ifrågasatta komponenten i händelsen var bristande tillgänglighet till ambulansflyg vilket ledde till fördröjd transport till specialistsjukvård. gjorde ett stort nummer i valrörelsen av att kommunerna bara ska syssla med välfärdens kärna. lämnar regeringen över ansvaret för flygplatser och annan viktig infrastruktur till kommunerna. Hur ska vi tolka det? Regeringen gör neddragningar i välfärden som lämnar hål i skyddsnäten. Landstingen och kommunerna lappar efter bästa förmåga, men det som händer är att enskilda drabbas. vill jag veta vad socialministern ska säga. Vad händer om det föds ett för tidigt fött barn i eller i som snabbt behöver tas till ? Vad händer om vi har en allvarlig brännskada i som snabbt behöver tas till ? Vad händer om det sker ? Är det då kört för dessa människor när det enda alternativet är i ambulans på mörka, kalla vintervägar? 31 (S): Jag är ledsen, men jag måste säga att ministerns svar oroar mig. Staten har redan ansvaret för den flyglinje som vi just nu diskuterar. Det handlar inte om att lyfta över något ansvar. Min fråga är varken felställd eller felriktad.