prot · GY09103 · 2011-05-17 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Justitieminister (M), utrikesminister (M), statsrådet (M), statsrådet (FP) och arbetsmarknadsminister (M). 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2010/11:362 Till Interpellation 2010/11:362 Småföretagens behov av yrkesutbildad arbetskraft av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:370 Till Interpellation 2010/11:370 Kost- och näringsfrågor i vård och omsorg av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag Interpellation 2010/11:373 Till Interpellation 2010/11:373 Åtgärder för en fungerande arbetsmarknad av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:375 Till Interpellation 2010/11:375 Försvarets planer på utökad verksamhet vid sjön och vattentäkten av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Miljöministern har inte möjlighet att besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. (C) Enligt uppdrag Interpellation 2010/11:380 Till Interpellation 2010/11:380 Kvinnors anmälda arbetsskador av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:381 Till Interpellation 2010/11:381 Kvinnors arbetsmiljö av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 4 § Svar på interpellation 2010/11:320 om oroligheter på många fronter i 1 Utrikesminister (M): har frågat mig om situationen i med avseende på mänskliga rättigheter och säkerhet. Jag vill inledningsvis hänvisa till mitt svar på en interpellation om frizon för kristna i av (2010/11:173) samt svar på fråga om religiösa minoriteter i av (2010/11:45) och fråga om frizon för de kristna i av (2010/11:53). Vi ser hur ett nytt demokratiskt växer fram efter årtionden av förtryck. Det är en process som är svår och kommer att ta tid. Mänskliga rättigheter och säkerhet är centrala komponenter för att ska bli en långsiktigt stabil demokrati. och Europeiska unionen följer utvecklingen noga. antog EU:s utrikesministrar rådsslutsatser om , som innehöll skrivningar om vikten av respekt för de mänskliga rättigheterna. Under det svenska ordförandeskapet gjorde vi ett omfattande uttalande om situationen beträffande just de mänskliga rättigheterna i . Där betonade vi individens rättigheter, oberoende av religiös eller etnisk tillhörighet samt vikten av att motverka diskriminering av alla slag. Vidare framhöll vi vikten av att förstärker sitt arbete mot straffrihet, och vi kritiserade starkt förekomsten av tortyr. och EU tar kontinuerligt upp mänskliga rättigheter och säkerhet vid möten med representanter för , inklusive representanter för den federala kurdiska regionen. I mina möten med företrädare för har jag understrukit vikten av att respektera de mänskliga rättigheterna i enlighet med landets åtaganden under internationell rätt. Vid mitt senaste besök, ett tag sedan vid det här laget nämnde jag särskilt minoriteterna, bland annat kristna liksom mandéer/sabéer och yazidier. Jag har även haft tillfällen att ta upp dessa frågor med representanter för den federala kurdiska regionen, senast . Irakiska politiska företrädare känner väl till var såväl som Europeiska unionen står i dessa frågor. Vi bör sträva efter ett som kännetecknas av mångfald där olika grupper lever sida vid sida. Demonstrationerna i Sulaymaniyah och andra områden i irakiska är oroande och jag beklagar de dödsoffer som krävts. EU:s höge representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik framhöll i ett uttalande att irakiska myndigheter måste hantera demonstranternas krav genom landets demokratiska institutioner och avstå från våldsanvändning. följer utvecklingen vad gäller situationen i Ashraflägret, bland annat genom ambassaden i , FN, EU och andra källor. De våldsamheter som har inträffat i lägret är oroande och har enligt uppgift lett till dödsfall och skadade såväl bland lägerinvånare som hos de irakiska säkerhetsstyrkorna. EU:s höga representant gjorde ett uttalande om Camp där hon fördömer våldsanvändning, betonar respekten för mänskliga rättigheter och att händelserna bör klarläggas. Frågan är komplex. Den irakiska regeringen anser att Camp invånare befinner sig illegalt i . är en suverän stat som har ansvar för att upprätthålla lag och ordning på hela sitt territorium, inklusive det område som utgör Ashraflägret. har irakiska myndigheter, inklusive säkerhetsstyrkorna, en skyldighet att i enlighet med internationella åtaganden respektera de mänskliga rättigheterna. noterar att det tar att bygga demokrati. Den nya irakiska regeringen står inför mycket svåra utmaningar. Jag menar att det vore olyckligt om i detta läge väljer att isolera genom att frysa bistånd. Det svenska biståndet riktar sig i stor utsträckning till att främja respekten för mänskliga rättigheter och bidra till förbättrad samhällsstyrning och förvaltning. Dessa insatser sker inom ramen för en landstrategi som sträcker sig över perioden 20092014. Som jag påpekat pågår en kontinuerlig dialog med den irakiska regeringen om bland annat mänskliga rättigheter och säkerhet. Denna dialog kommer att fortsätta föras såväl av den direkt som genom Europeiska unionen. 2 (MP): Det är ett antal länder och regioner som har upptagit mycket av min tid jag har suttit här i . Ett av dessa länder är , på grund av dödsstraffen och brotten mot de mänskliga rättigheterna. Ett annat är , och då i synnerhet kurdernas situation. Jag har engagerat mig mycket i den kurdiska frågan, och jag är mycket glad över att det fanns en del av , södra , med självstyre och demokrati. Därför blir också oron desto större när man får så många indikationer på att demokratibygget i och södra inte fungerar så bra som det borde kunna göra. Det har hänt väldigt mycket . Det är också anledningen till den här interpellationen. Det handlar dels om den Amnestyrapport som kom för inte så länge sedan och som talar om säkerhetsstyrkornas brott mot mötesfriheten. Man har gått in och skjutit demonstranter, både i och i södra . Det handlar också om de besökare jag har haft här i från de kristna irakierna och om demonstranterna i södra , som också har organiserat sig. Det finns också en grupp som har varit i södra för inte så länge sedan och som har kommit med en rapport om läget där. Detta var alltså grunden. Sedan inträffade detta med Camp . Jag började fundera på varför ministern inte säger något. Det var ju ett uppenbart brott mot folkrätten. Man kan inte gå in och skjuta på folk på det sätt som man har gjort i Camp . borde ha fördömt det här. Det sitter ju i ryggraden att man fördömer ett sådant beteende. Där har ministern duckat, som jag har upplevt det. Även om jag försöker följa ministern på Twitter och liknande har jag inte hittat något om just den här frågan. Låt mig gå över till de frågor jag ställde. Jag kan väl säga att jag har fått svar på vissa av dem. Men först ska jag kanske säga lite mer om demokratibygge. Jag är väl en av de absolut första som vill att vi ska hjälpa , södra , hela och naturligtvis att bygga demokrati i den mån det går. Jag vet att det här är väldigt svårt, men det räcker inte bara med uttalanden, utan man måste också agera lite mer handfast. Det som ministern svarar är att man har gjort uttalanden och att man tar upp detta i dialogen med företrädare för regeringen, till exempel genom företrädare för ambassaderna. Men det räcker inte med uttalanden, utan det måste hända något mer. Jag går då till frågorna. Jag tycker att jag har fått svar på fråga 1, 3 och 4. Det är samtalet och dialogen med företrädarna för den irakiska regeringen och den kurdiska regionala regeringen. Det är jättebra att ministern tar upp de frågorna och att andra i den diplomatiska kåren också gör det. Jag ser att jag nu inte hinner med resten av frågorna. har fördömt attacken i Camp mycket starkare. Vad var det som hindrade att göra detsamma? 3 (MP): Germian var en glad elvaåring från staden i irakiska . Germian gillade att spela fotboll och drömde om att bli konstnär, men hans dröm kommer aldrig att gå i uppfyllelse eftersom han sköts ihjäl . Han råkade hamna i ett kulregn riktat mot demonstranter. Mördarna som stod på taket till ett av de styrande partiernas högkvarter filmades men har ännu inte lagförts. En australisk-kurdisk läkare vittnade om att han blivit gripen, torterad och hållits fängslad i för att ha uttryckt sin åsikt genom att bära en T-shirt med texten Nej till korruption och Social rättvisa i . Germians familj och doktor var några av dem jag och två riksdagskolleger träffade i irakiska . Vi åkte dit för att skaffa oss aktuell och allsidig information om situationen för de mänskliga rättigheterna och på plats bilda oss en uppfattning om det allmänna politiska läget. Vi träffade företrädare för regeringen, parlamentariker från såväl de styrande partierna som oppositionen, oberoende medier, aktörer från civilsamhället, studenter, universitetslärare, demonstranter och offer för utomrättsligt våld. Det vi fick se och höra var mycket oroväckande. Vi fick många samstämmiga vittnesmål om kränkningar av mänskliga rättigheter, utbredd korruption, svågerpolitik, sociala orättvisor, fattigdom, bristfällig tillgång på grundläggande förnödenheter som el och vatten, stor ungdomsarbetslöshet, att sociala trygghetssystem saknas, att polis och militär kontrolleras av partiorganisationer, brist på transparens och avsaknad av rättsstat. Tusentals demonstranter, främst ungdomar, har samlats i flera städer för att kräva sina demokratiska och sociala rättigheter. Demonstranternas krav på förändring erkänns som legitima av regeringen, men det avfärdas av demonstranterna som tomma ord så länge regeringen inte lägger fram konkreta åtgärder. satte det styrande partiet, PUK, i Sulaymaniyah hårdhänt stopp för de fredliga, dagliga demonstrationerna med en massiv militärinsats där tusentals soldater tog över de centrala delarna av staden och alla demonstrationer förbjöds. Demonstranter har mötts med övervåld. Krav på frihet och demokrati har mötts med kulor. Tio civila har dödats sedan demonstrationerna inleddes och många fler har misshandlats. Studenter och universitetslärare berättade om hur de nekats tillstånd att manifestera i och hotats, ibland till livet, efter att de ansökt. Ungdomar har stoppats från att resa mellan och . Företrädare för oberoende tidningar berättade om att deras arbete hindras och att de hotas och misshandlas. När de anmäler gör rättsväsendet ingenting. Vi besökte en tv-station som efter att ha sänt i endast brändes ned av ett femtiotal milismän. Blodspåren efter de skadade förövarna ledde till presidentpalatset som ligger alldeles i närheten. Allt detta och mer därtill har även , Human Rights Watch och Reportrar utan gränser rapporterat om. Dessa kränkningar av en rad mänskliga rättigheter rätten till liv, yttrande- och mötesfrihet, att röra sig fritt och måste upphöra. Regeringen i irakiska måste ta sitt ansvar för detta. Demokratiska krafter i omvärlden har ett ansvar för att fördöma våld och kränkningar och konstruktivt stödja strävan efter demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Därför undrar jag om utrikesministern haft aktiv dialog med regeringen i irakiska sedan demonstrationerna började och särskilt efter att militären tagit över i . Vad tänker ministern göra i detta kritiska skede för att hjälpa till att vända utvecklingen åt rätt håll, för att förmå den kurdiska regionala regeringen att bättre respektera demokrati och mänskliga rättigheter och att sluta möta krav på frihet och demokrati med kulor och militär? Vad avser utrikesministern att göra för att trycka på den kurdiska regeringen så att den respekterar mötes- och demonstrationsfriheten? 4 Utrikesminister (M): Låt mig indela svaret i två olika delar. Först vill jag vända mig till som säger att har gjort ett uttalande men att inte har gjort något. Det är fel. har uttalat sig å vägnar. Det är nämligen så det fungerar numera och ska fungera. När uttalar sig så uttalar hon sig å de 27 medlemsländernas vägnar. Hennes uttalande baseras ofta på den dialog vi för om hur politiken ska utformas. Jag tror inte att detta var ett uttalande som var föremål för några större förhandlingar eller kontroverser eftersom det var relativt självklart. Men rätt ofta är det så att vi ägnar betydande del av tiden åt att förhandla fram de uttalanden som vi sedan gör gemensamt och representerar , , , , , , och ytterligare ett antal medlemsländers uppfattning. Det ger dem tyngd och styrka. Det är så det går till numera. Man hittar dem också på UD:s hemsida genom de länkar som finns där så att vi vet vad ståndpunkterna är. Det inträffar då och då men rätt sällan att vi gör ett kompletterande nationellt uttalande. Det sker rätt sällan och med stor sparsamhet av den enkla anledningen att det ofta devalverar det gemensamma uttalandet. Vi vill ge de gemensamma uttalandena så stor tyngd och kraft som möjligt. Det är snarare så att vi uppmanar medlemsstaterna att inte säga någonting direkt. Vi vill inte devalvera den tyngd som vi ger det gemensamma uttalandet. har uttalat sig med stor kraft även om talesmannen var en kvinna och dessutom av brittisk nationalitet och bosatt i . Den andra frågeställningen kom från . Jag har tagit del av rapporten från besöket i det kurdiska regionala området i norra . Utan att säga att jag kan värdera varje detalj i detta överensstämmer det med den bild som jag har haft möjlighet att ta del av i andra sammanhang. Jag hade i samband med ett besök i i där vi diskuterade olika frågeställningar tala rätt omfattande med premiärminister , som jag tror att ni också träffade under resan, om det som hade inträffat liksom jag diskuterade med honom vidare frågeställningar. Jag framhöll då det synnerligen olyckliga i det som hade inträffat. Han beklagade också djupt det som hade inträffat och diskuterade något bakgrunden till detta. Bakgrunden beskrivs delvis i den rapport som jag har tagit del av. Även om vi talar om demokrati i detta område och även om allting är relativt i den här världen är det inte alldeles fel att göra det är det en demokrati och en federal statsbildning som styrs av två olika grupperingar, om man uttrycker saken försiktigt. De har sina egna säkerhetsorganisationer och sitt eget intresse av att konsolidera kontrollen över olika delar av territoriet. Den kurdiska politiska miljön skakas nu av andra oppositionsgrupperingar som börjar göra sig gällande. Jag tror att det vi såg var nervositeten hos de styrande etablissemangen när nya oppositionsgrupperingar, som också har gjort väl ifrån sig i de demokratiska val som har hållits där, börjar finnas på gatorna. Sedan har vi en nervös stämning i hela den arabiska världen. Det påverkar också denna del av även om den inte är arabisk. Vi delar den oro som framförts om utvecklingen. Det har framförts direkt vad gäller Camp i detta konkreta fall, och har framfört våra uppfattningar. Jag har också haft möjlighet att diskutera detta med premiärminister . Jag hoppas och tror, och det var också hans förhoppning, att detta inte kommer att upprepas. 5 (MP): Jag vet att utrikesministern tycker att EU talar å våra vägnar. Jag är inte riktigt överens med honom om det. Det är både och. EU talar å våra vägnar, men vi har också en egen röst och kan använda oss av den. Det skulle ha betytt väldigt mycket för alla dem som bor här i och i andra länder utanför Camp om fler hade uttalat sig i den här frågan. Jag fick åtminstone svar på min fråga 7, om ministern tänker ta något initiativ till att fördöma den militära attacken, att så inte är fallet. I fråga 2 talar vi om biståndsinsatser. Vi har ett relativt stort bistånd till . Jag kollade upp hur siffrorna ser ut. De senaste mer exakta siffrorna är de finns på hemsidan och då var det totalt lite drygt 160 miljoner. Men just när det gäller demokrati, mänskliga rättigheter och jämställdhet har man fått betala tillbaka . Det är just demokrati, mänskliga rättigheter etcetera som vi säger att vi ska stötta i , men de pengarna har man fått lämna tillbaka. Däremot är det mycket på hållbar samhällsutveckling, humanitärt bistånd, konflikt, fred och säkerhet. skulle det vara 80 miljoner och därefter högst 120 miljoner . Jag tycker egentligen inte att vi ska ta tillbaka något bistånd från eller södra . Jag vill att det ska vara där för att stötta den demokratiska utvecklingen. Men då blir det lite konstigt när man ser i siffrorna att det är just de pengarna som har betalats tillbaka. Det måste bero på att man inte har gjort det arbete som man skulle göra. Det enda projekt som jag hittade just nu var ett vattenprojekt i . I övrigt går pengarna via andra organisationer, utgår jag från, och inte via Sida. Det här är lite märkligt, för ska vi stötta demokrati genom biståndet bör det också vara det som vi stöttar. Vi måste också följa upp och ställa krav utifrån den kravspecifikation vi har om mänskliga rättigheter. Följer inte landet de kraven måste man eventuellt dra in bistånd . Jag har tittat på de svar som har getts på de andra frågorna i interpellationen, att regeringen egentligen inte tar något speciellt initiativ för att skydda de kristna och andra minoriteter i . I fråga 6 om att stoppa de svenska deportationerna av kristna irakier till passar ministern fullständigt. Varken i de tidigare interpellationerna och skriftliga frågorna eller den här gången har det kommit något svar på det. Ministern säger heller ingenting om detta med sjukvård som jag tar upp i fråga 8. Det var väldigt många i lägret som behövde sjukvård men inte fick den som de behövde. Det var också en svensk medborgare som dog i lägret. Det var också flera som sårades, om jag har förstått saken rätt. Deras släktingar bor i . Vad har UD gjort för att hjälpa de svenska medborgare som bor i lägret? Vad har gjorts från svenskt håll för att stötta upp i de här frågorna? 6 (MP): Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Jag är också väldigt glad att utrikesministern har talat med premiärminister . Det är alldeles utmärkt. Jag undrar fortfarande förstås vad utrikesministern avser att göra framöver framföra kritik eller vad det kan vara så att det blir en konstruktiv utveckling. Det är väldigt viktigt att omvärlden uppmärksammar övergrepp och missförhållanden när det gäller mänskliga rättigheter. Jag, och , som var i , har försökt göra vårt genom att skriva den rapport som jag håller i min hand. Jag är glad att utrikesministern har tagit del av den. I rapporten finns en hel del, som sagt inte allt, men det vi har skrivit bekräftas också av Amnesty och andra organisationer. när läget förvärras så snabbt är behovet av klarspråk från och andra demokratiska länders sida akut. Vårt stöd för mänskliga rättigheter och demokrati måste vara och väldigt kraftfullt. Vi har ett särskilt ansvar i , därför att vi har starka band mellan och irakiska . Det är många svenskar som har kurdiskt ursprung. Det är också många som bor i irakiska som har bott i , så borde kunna spela en väldigt viktig roll. Det kurdiska folket behöver vår hjälp i sin strävan att få den demokrati, frihet och säkerhet som de förtjänar, något som vi tar för givet, för mänskliga rättigheter är allas angelägenhet och ansvar. Den mördade elvaåringen mamma sade att hon hoppades att hennes barns blod skulle vara det sista som spillts. Det hoppas också jag och säkert alla andra. Jag upprepar därför min fråga: Vad kommer utrikesministern och regeringen att göra framöver för att det ska bli så? 7 (MP): I sitt interpellationssvar sade utrikesministern följande: Mänskliga rättigheter och säkerhet är centrala komponenter för att ska bli en långsiktigt stabil demokrati. Det håller jag fullständigt med om. Jag välkomnar en sådan infallsvinkel från utrikesministern, att han är tydlig på denna punkt. I FN:s konvention för mänskliga rättigheter anges tydligt i artikel 20 rätten att manifestera sin åsikt på fredligt sätt. Denna rätt har kränkts ett flertal gånger i irakiska , och genom att militären finns i olika städer och förhindrar utövande av denna globala rättighet. Med detta som bakgrund, fru talman, är min fråga till utrikesministern: Hur avser utrikesministern att agera gentemot myndigheterna i irakiska för att de ska respektera FN:s konvention om mänskliga rättigheter och att man inte med våld och militär förhindrar utövande av en sådan grundläggande rättighet? 8 Utrikesminister (M): Låt mig börja med att säga att jag tror att det är rätt att säga att man i och lyssnar på oss lite mer än vad man lyssnar på andra länder på grund av de mänskliga och andra politiska kontakter som har kommit att utvecklas . Därför tycker jag att det är viktigt att vi har möjlighet att föra dialogen direkt. Det kan handla om besök av riksdagsledamöter på det sätt som har skett. Jag tror att det är värdefullt för att där framföra uppfattningar. Jag har också haft möjlighet i det här fallet att tala direkt med premiärminister . Det innebär inte att det blir en dramatisk förändring av läget. Skulle den svenska verbala utrikespolitiken ha en sådan kraft att den kunde förändra läget i världen kan jag försäkra er att världen skulle vara ett bättre ställe på många orter än vad den är . Vi är ibland begränsade till att säga vad vi tycker och att utveckla kontakterna på ett sådant sätt att det tas på allvar och att man vet att när vi framför dessa åsikter är det för deras eget bästa egentligen. Jag tror att vi har den relationen, och vi ska fortsätta att utnyttja den på det sättet. Sedan vet vi alla att det tar att bygga demokrati. Områden och länder går inte från noll till demokrati på . Och vi har ofta i biståndspolitiken och i utrikespolitiken i övrigt att arbeta i skuggzoner, i gråzoner och i övergångslägen där perfektion är det som vi minst hittar men där vi får arbeta utifrån de förutsättningar som faktiskt finns. Det gäller i , också i de kurdiska områdena. Jag vet inte vad som ledde till att delar av biståndet hade återbetalats. Det var väl antagligen för att de inte hade uppfyllt villkoren. Vi har ju också vissa krav på användningen av skattebetalarnas medel. Men det är klart att det är bra att vi var där. är självfallet också bra. Jag har själv varit i och besökt kvinnoorganisationer som arbetar med hedersmord. Även om man förtrycker demonstranter på ett sätt som vi fördömer ska vi inte sluta att stödja dem som arbetar för att motverka hedersmord, för väldigt mycket av detta är värdefullt. Det tror jag att och jag i grunden är eniga om. Jag ska bara säga något kort om detta med uttalandepolitiken, där vi har lite olika syn. När gör ett uttalande tycker jag att det är viktigt att inte devalvera det genom andra uttalanden. Vad innebär då devalvera? Jo, säg att hon gör ett uttalande i exempelvis den här frågan, och sedan gör och ytterligare fyra länder ett likadant uttalande, men inte de andra 22. Då sänds signalen att det var ett uttalande av som stöddes bara av 5 länder i stället för av de 27. Skulle vi få både och alla 27 EU-medlemsländer att göra ett gemensamt uttalande, då är kraften i uttalandet där, men då är det rätt meningslöst om de 27 länderna gör egna uttalanden. Men gör hon ett uttalande och vi gör nationella uttalanden som aldrig blir 27 tenderar det att devalvera det gemensamma uttalande som vi har förhandlat fram. Det här är ett lite nytt sätt att bedriva en kraftfull global utrikespolitik på som vi tar oss in i genom Lissabonfördraget. Det är också därför som jag tycker att det är viktigt att vi inser att det är så här.