prot · GY0971 · 2011-03-11 00:00:00 — Man har också försämrat anställningsskyddet genom att man gjort det möjligt för arbetsgivarna att stapla provanställningar och visstidsanställningar på varandra, precis som har beskrivit. Min fråga till ministern blir: Måste arbetsgivarens möjlighet att anställa vara till priset av att alla andra på arbetsmarknaden ska bli otrygga? Det som ministern säger i sitt svar är egentligen att om arbetsgivaren ska våga anställa ska alla vara otrygga, att vi ska öppna för fler och fler otrygga anställningar. Det är nämligen det som händer . Det är ju inte så att andelen med tillsvidareanställning ökar, utan många fler får visstidsanställningar. Det vi ser är att det påverkar hela samhället. Det finns mammor och pappor som har svårt att åka i väg och följa med sina barn på fritidsintressen därför att de sitter och väntar på att bli inringda på jobb. De vet inte när de ska jobba. De har svårigheter att ta lån för att de inte har fast anställning och därmed inte fast lön. Det påverkar hela tillvaron. Skriver man som ministern gör i svaret att man tar frågan på allvar borde man göra något åt det, inte bara avvakta och följa utvecklingen. Då gör man ingenting. Jag är lite bekymrad över att vi har en minister och en regering som inte tar frågan på fullt allvar. Gjorde man det borde man reagera och se över lagstiftningen. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2010/11:235 om jobb- och utvecklingsgarantins fas 3 76 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder för att ta bort utbildningsförbudet i fas 3 samt om jag avser att vidta åtgärder för att säkerställa att långtidsarbetslösa inskrivna i fas 3 inte utnyttjas som gratis arbetskraft. Som jag har sagt tidigare i kammaren är uppgiften att minska långtidsarbetslösheten när nu konjunkturen vänder en av regeringens viktigaste uppgifter. Bland de långtidsarbetslösa ingår deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantin. deltog ca 91 000 personer i jobb- och utvecklingsgarantin varav drygt 26 000 personer i den senare fasen. Av dessa deltagare har nästan hälften varit aktuella och inskrivna hos Arbetsförmedlingen mellan fem och och . Min och regeringens uppfattning är att alla personer som kan komma tillbaka i arbete av arbetslöshet eller annan frånvaro från arbetsmarknaden utgör en vinst både ur individens och ur samhällets perspektiv. Regeringen har en bred jobbstrategi för att långtidsarbetslösa ska komma i arbete när nu konjunkturen vänder. Jobb- och utvecklingsgarantin är bara ett av många verktyg med detta syfte. Ytterligare exempel utgörs av det särskilda anställningsstödet som förstärktes och nystartsjobben som samtliga deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin har möjlighet att få del av. Målet med just deltagande i jobb- och utvecklingsgarantin är att deltagaren ska få en anställning med eller utan statligt stöd. En deltagare kan också lämna programmet av andra anledningar, till exempel genom att påbörja en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Intentionen med den tredje fasen av jobb- och utvecklingsgarantin är att personer som har varit arbetslösa ska få möjlighet att bygga upp nya referenser, nätverk och en arbetsgemenskap. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen arbetar för att alla deltagare i fas 3 erbjuds en sysselsättning med utgångspunkt i individens behov. I denna fas ska deltagarna sysselsättas hos anordnare som kan vara offentliga eller privata, sociala företag eller ideella organisationer. Då insatserna syftar till en övergång till arbete är det viktigt att deltagarna fortsätter söka jobb. Deltagarna ska därför få fortsatt stöd av en arbetsförmedlare eller coach. förtydligade därför regeringen i förordningen (2007:414) om jobb- och utvecklingsgarantin att det ska ges utrymme för eget arbetssökande även inom denna fas av garantin. Arbetsförmedlingen har ett mycket viktigt ansvar att kontrollera de anordnare som tar emot deltagare i den senare fasen av jobb- och utvecklingsgarantin. Detta innebär att Arbetsförmedlingens uppgift bland annat är att kontrollera att deltagarna får en kvalitativt god insats. I regleringsbrevet till myndigheten är regeringen därför tydlig med att den senare delen i jobb- och utvecklingsgarantin noggrant ska följas upp och redovisas . Trots detta finns alltid en risk att insatser av det här slaget missbrukas av oseriösa aktörer som inte vill människor väl. Det är oacceptabelt och kontrollfunktionerna måste därför förbättras. Det finns också skäl att skärpa åtgärderna mot de anordnare som missköter sig. Självfallet ska kvaliteten i de arbetsmarknadspolitiska insatserna kontinuerligt följas upp på bästa möjliga sätt. Vi arbetar med att ytterligare förbättra formerna för fortsatt uppföljning och utvärdering av den förda politiken. Regeringen kommer givetvis att fortsätta följa utvecklingen av jobb- och utvecklingsgarantin som helhet och ha ett särskilt fokus på den tredje fasen. 77 (S): Jag tackar arbetsmarknadsminister för svaret. En av mina frågor var, precis som arbetsmarknadsministern läste upp, om arbetsmarknadsministern är beredd att vidta åtgärder för att ta bort utbildningsförbudet i fas 3. Svaret var nej. Människor som har varit långtidsarbetslösa ska hindras från att utbilda sig och kanske komma vidare i jobb. I stället ska de vara inlåsta i fas 3 . Detta är mycket bekymmersamt. Socialdemokraternas arbetsmarknadspolitik handlar om utbildning, för vi tror att om människor får rätt utbildning kan de komma vidare i arbetslivet. I Kommunalarbetaren har man ett reportage om . Han är den mest utbildade på sin arbetsplats, men han tjänar ändå minst. Jag trodde slaveriet var utrotat men det är det tydligen inte, säger trädgårdsmästaren , som deltar i jobb- och utvecklingsgarantins fas 3. Detta är regeringens jobb- och utvecklingsgaranti fas 3. Det här är den aktiva arbetsmarknadspolitik som regeringen håller på med. Jag har tidigare haft en interpellationsdebatt med arbetsmarknadsministern om just fas 3 och jobb- och utvecklingsgarantin. Jag besökte ett företag där det var mellan 10 och 15 personer som var i fas 3. Här satt man i ett rum och fikade och ägnade sig åt att lära långtidsarbetslösa och nyanlända invandrare att skriva cv. Man försökte också få tag på praktikplatser åt de nyanlända. De som höll i det fick ingen coachning eller stöd i sin utveckling. I stället skulle de försöka hjälpa andra att komma ut på arbetsmarknaden, något som de själva upplevde sig ha problem med. Man beskrev också att man inte hade fått utbildning vare sig i fas 1 eller i fas 2. Åter blir arbetsmarknadsministerns svar att det finns oseriösa utförare. Ja, det är klart. Med regeringens system är det nästan oundvikligt att den situationen uppstår. Man tjänar per anställd man tar emot. Tar man emot tio personer blir det . Uppenbarligen behöver man inte ens handleda dessa personer. Dessutom har Arbetsförmedlingen inte haft kontakt med flera av deltagarna . Är fas 3 bra? Mitt svar är nej. Det leder inte personer ut i arbetslivet. Vi hade en insats för långtidsarbetslösa under den socialdemokratiska regeringen som hette plusjobb. Många av dem kom vidare i arbetslivet. Många fick ett meningsfullt arbete med kollektivavtalsenlig lön. Vi talar inte om slavlöner. Jag förstår inte varför regeringen vägrar inse att man gör fel. Eller så gör man inte fel; det är det här man vill göra. Man vill skapa ett arbetskraftsutbud, men man bryr sig inte om att ge människor en utbildning så att de kan komma vidare i jobb, vilket de drömmer om. I stället låser man in ett antal personer i fas 3. Där får de stanna , och man säger: Utbilda er inte, för då kommer det att gå illa för er! säger regeringen att det är viktigt med en aktiv jobbpolitik. Jag håller med om det. Men uppenbarligen, fru talman, får vi inte det av denna regering. 78 (S): Det är utan tvekan så att nationens viktigaste tillgång är människors vilja att arbeta. Vårt största samhällsproblem är att så många förvägras arbete. Vi ser att regeringens politik på en rad områden förhindrar en återgång till full sysselsättning. Jag påstår att bristen på arbetsmarknadspolitik, som tar sig uttryck i åtgärder av mycket låg kvalitet, närmast förvaring, i stället för utbildning inom bristsektorer, leder till att vi inte utnyttjar den ekonomiska kapaciteten fullt ut. På en rad samhällsområden skulle vi behöva tydliga investeringar. Det gäller bostadsbyggande, infrastruktur, utbildning och arbetsmarknadspolitik. Men regeringen känner bara en verkan, en politisk inriktning, och det är skattesänkningar. Avsaknaden av resurser och vilja till samhällsbyggande har sannolikt lett till att svensk ekonomi redan har slagit i ett kapacitetstak. när vi har inflationstendenser börjar höja räntan, vilket motverkar det fulla kapacitetsutnyttjandet i ekonomin. Det förhindrar att det skapas resurser som skulle kunna användas till välfärd och fördelning. I den region som jag kommer från, , med mycket industrier såg vi hur massiv utslagningen av industrin var i samband med krisen. Den var alldeles för omfattande eftersom det var brist på åtgärder. Många inom industrins område sorterades ut och är lagda på lager för förvaring. De förvägras utbildningsinsatser som skulle kunna få dem att återkomma i företagen och göra värdefulla insatser. ser man rubriker i tidningarna i vår region om att det är brist på utbildad arbetskraft. Ni vägrar människor utbildning; då vägrar ni också att låta människor delta och arbeta ihop resurser som vi behöver i vårt land. Jag delar till fullo uppfattning. Den stämmer med de erfarenheter jag har från när jag har träffat människor som är i fas 3-åtgärder. Det är förvisso socialt bättre att träffa andra människor än att sitta hemma, men att inte få göra något vettigt som leder till att man kan återkomma i ett arbete som skapar resurser är förödande för både människa och samhälle. 79 (M): Jag tackar interpellanten och arbetsmarknadsministern. Det här är en otroligt angelägen fråga för och hela den samlade arbetsmarknadspolitiken. Inom den jobb- och utvecklingsgaranti som regeringen har satt på plats har man i genomsnitt varit arbetslös . Jag vet inte hur många av oss i kammaren som har varit arbetslösa . Det är en oerhört . har man sett en högkonjunktur komma utan att man har fått ett arbete. Man har sett en lågkonjunktur komma och känt att det är helt omöjligt att få ett arbete. Man har prövat olika åtgärder inom arbetsmarknadspolitiken ändå har det inte funkat och ändå har det inte lett till ett arbete. har vi äntligen kunnat börja ta del av resultaten inom jobb- och utvecklingsgarantin. Debattonen har varit hård. Det har varit mycket kritik från oppositionen mot jobb- och utvecklingsgarantin. Att en opposition kritiserar är naturligt och bra. Men det är viktigt att noga studera resultaten. Vi kan se att sju av tio lämnar jobb- och utvecklingsgarantin innan man kommer in i den sista fasen. Sex av de tio går rakt in i ett arbete. Inom ramen för Arbetsförmedlingen har 70 000 varit inne i en utbildningsinsats. låter det som om det inte finns några möjligheter till utbildningsinsatser över huvud taget. Jag kan försäkra dem som är oroliga över att det inte kommer att finnas utbildning i att regeringen under den här mandatperioden kommer att göra satsningar på 6 miljarder eftersom man tycker att detta är oerhört viktigt. Det talas ofta om de låga ersättningarna. Det har alltid varit så att ersättningarna är direkt kopplade till hur mycket man har arbetat tidigare. Den som har arbetat mycket på arbetsmarknaden tidigare har ofta högre ersättning. Den som aldrig någonsin har arbetat har klart lägre ersättning. I genomsnitt är det efter skatt; det är en siffra som kan vara bra att ha med sig. Jag kan notera att det inte finns något förslag från något oppositionsparti till riksdag som handlar om att höja ersättningen inom ramen för fas 3. I debatten kastas även fram att det är viktigt med plusjobb. Där har vi nyckeln. Det är den arbetsmarknadspolitiska åtgärd som ledde till att alla fick jobb. Där har vi studier som visar utfallet. Det var som gick vidare till jobb med plusjobb. Över tid är det som lämnar fas 3. Jag tycker i ärlighetens namn inte att plusjobben och fas 3 är någon riktigt bra jämförelse. En bättre jämförelse är nystartsjobben som vi införde när vi tog bort plusjobben eftersom de inte fungerade. Det var att direkt hjälpa människor som stod långt från arbetsmarknaden att hävda sig bättre i kön om de riktiga jobben. är 40 000 människor ute i nystartsjobb. Det är en mycket viktig arbetsmarknadspolitisk åtgärd en åtgärd som Socialdemokraterna ända fram till har omfamnat och tyckt vara en ganska klok idé från Alliansen. I flera interpellationsdebatter och i den aktuella debatten är det tydligen nya bud som gäller. Jag tycker att den här debatten är viktig, men det kan vara dags att den nyanseras och att oppositionen erkänner att jobb- och utvecklingsgarantin och nystartsjobben bidrar till att långtidsarbetslösheten minskar. Det är 23 000 personer som har gått från långt utanförskap till arbete. 80 (S): Återigen står här och målar i rosenrött. Återigen pratar om annat; interpellationen handlar om fas 3. Vi vet att fas 3 växer. Om det inte är så får Tobé eller ministern säga att ljuger. Prognosen är att antalet deltagare i fas 3 kommer att fördubblas. Frågan är specifik, arbetsmarknadsministern: kan man inte få utbildning inom den fasen? När jag träffar dem som är inskrivna i fas 3 är det just den frågan jag får. ABF är en bra anordnare av fas 3 i . När jag pratar med dem som finns där säger de: Är det inte konstigt att det enda jag kan få utbildning på är hur jag ska hantera systemet i datorn ingenting annat. Kan de inte ens gå en studiecirkel? Varför får de inte det? Var finns logiken, ? har du målat upp du sköna nya värld och hur bra allt går. Du nämner inte att det här är en grupp som växer. Du säger inte, som förmedlingen, att den kommer att fördubblas. Varför ska det vara en sådan inlåsning att man inte kan utbilda sig inom fas 3? Är inte de människor som finns där värda det? Tycker ni att det är slöseri att satsa på utbildning för de här människorna? Varför svarar ni inte på frågan? Är svaret att de kan lämna fas 3 och gå på ordinarie utbildning? säger att de här människorna har befunnit sig i arbetslöshet . Alla här i kammaren är överens om att det viktigaste verktyget för att få människor att bryta arbetslösheten är att de får nya och bättre kunskaper. Ändå totalvägrar ni. Det är mycket märkligt. Den fråga som jag får när jag träffar dem som är inskrivna i fas 3 skickar jag över till er. Jag frågar har ju ett tvåminutersinlägg kvar. Visst växer antalet deltagare i fas 3? Varför kan de inte få en enda timmes utbildning så att de kan stärka sin ställning för att möta arbetsmarknaden? 81 Arbetsmarknadsminister (M): När man lyssnar på oppositionen kan man lätt få intrycket att det finns en enkel lösning på de problem som har ackumulerats . Det är de problem som möter människor som har stått utanför arbetsmarknaden. I den senare fasen i jobb- och utvecklingsgarantin är genomsnittstiden , vilket är en mycket . Nästan var femte person har varit arbetslös och inskriven på Arbetsförmedlingen . Precis som tog upp har högkonjunkturer kommit och gått utan att någonting har hänt. Människor har låsts in i ganska meningslösa åtgärder som inte har lett till något resultat. Det finns inte några exakta siffror. Men det stora flertalet har fått en hel del utbildningar. Det är också någonting som vi tittar närmare på. Vi hörde också en tidigare debattör nämna en person som hade mest utbildning av alla. Oppositionen vill ändå att en sådan person ska få en kortare arbetsmarknadsutbildning, vilket är ett slöseri med människors tid och möjligheter att få ett jobb. Jobb- och utvecklingsgarantin har flera olika delar. Under de första delarna är syftet att man ska ge alla insatser som kan krävas och är behövliga. var det 70 000 personer som gick en utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg. Enligt är det en bra balans inom arbetsmarknadsutbildningen. Det var inte bra som det var tidigare under de socialdemokratiska regeringarnas tid. Det var enorma volymer inom arbetsmarknadsutbildningen. Det ledde inte till något bra resultat. Det ledde till en jobblös tillväxt. Människor blev fast i systemen. De blev inlåsta. Det var stämpling, åtgärd, insats, stämpling år ut och år in. Jag tror inte att det var bra för någon. När vi tittar på den senare fasen är det viktigt, vilket jag har poängterat i flera olika debatter i denna kammare, att det är en insats som håller en bra kvalitet och som upplevs som meningsfull. Det är A och O. Det är också av detta skäl som vi kan ställa krav på anordnare. De får en ersättning på per dag. De ska tillhandahålla en god arbetsmiljö, handledarskap och möjligheter för den arbetssökande att söka jobb. Över tid lämnar fas 3, vilket är bra för dem men inte tillräckligt bra förstås. Vi ser nu att chanserna till jobb ökar. Som var inne på lämnar många jobb- och utvecklingsgarantin innan de kommer in i den senare fasen. Avslutningsvis vill jag säga följande: Det finns inga reformer som är så bra att man inte ständigt behöver se över dem för att se hur man kan trimma systemen. Vad kan vi göra? Vad säger arbetsförmedlarna, och vad säger deltagarna? Jag tror att en viktig del är att lyssna mer på deltagarna när man utser en fas 3-samordnare. Vad vill jag själv göra? Vad känns meningsfullt för mig som individ? Hur kan jag påverka den placeringen? Återigen, som jag har sagt vid flera olika tillfällen: Känner man sig inte nöjd och det inte fungerar ska man ta kontakt med sin arbetsförmedlare. Jag ska svara på konkreta fråga. Hon skriver att människor utnyttjas som gratis arbetskraft. Jag vill vara tydlig än en gång. Detta handlar inte om ordinarie arbete. I det fall man upplever det ska man slå larm och kontakta sin arbetsförmedlare. Detta är inte fråga om att undantränga ordinarie arbete. Så får det inte användas, och så är inte heller avtalet formulerat mellan Arbetsförmedlingen och anordnaren. 82 (S): Jag ska upplysa om den person som jag hänvisade till. Han var den som hade bäst utbildning hos den fas 3-anordnare som han var hos. Jag säger inte att han var den bäst utbildade i . Jag tror säkert att det finns utbildningar som denna person skulle behöva för att kunna komma vidare. Detta är ingen jobbgaranti för den ger inte jobb. var det 24 000 personer som var inlåsta i fas 3. Enligt Arbetsförmedlingens egen prognos kommer det att vara närmare 50 2013. Många av dem som befinner sig i fas 3 har inte fått någon utbildning alls under vare sig fas 1 eller fas 2. En av de personer som jag träffade beskrev det som att Arbetsförmedlingen inte hade råd att ge henne en truckkortsutbildning trots att hon önskade det och trodde att det skulle ge henne möjlighet att komma närmare arbetsmarknaden därför att Arbetsförmedlingen naturligtvis hade begränsade resurser. I stället väljer vi med regeringens system att ge en privat utförare för att denna person inte ska få utbilda sig. Det är som vi väljer att ge till en privat utförare för att denna kvinna inte ska få en utbildning. Vi kan fundera på om det är rimligt att använda pengar, gemensamma resurser, på detta sätt. Är det klokt att använda pengarna på detta sätt? Mitt svar blir nej. Det är pengar i sjön. Jag ska ställa en fråga. När det gäller att hjälpa personer att skriva cv och hitta praktikplats har jag för mig att det är sådana arbetsuppgifter som man har haft på Arbetsförmedlingen. låter man alltså fas 3-anställda göra dem. Innebär det, enligt arbetsmarknadsministern, att dessa personer gör ordinarie arbetsuppgifter? Jag tror att den vanligaste kommentaren som jag har hört i den här kammaren är att ministern har sagt att hon avstår, och det har handlat om hennes sista inlägg. Min bild är att denna minister och denna regering avstår från en aktiv arbetsmarknadspolitik också. När det gäller plusjobben vill jag ändå säga till att det är svårt att utvärdera plusjobben. De effekter som vi såg i vårt län var att de var positiva. Men eftersom ni valde att ta bort plusjobben kan man inte se effekten på lång sikt. Men man ska komma ihåg att det var en enorm skillnad. Det handlade om arbetsinsatser som behövdes men som inte utfördes. Det handlade om att detta utfördes med kollektivavtalsenlig lön. Man hade ett jobb och arbetskamrater att gå till. När man hade detta plusjobb var det dessutom mycket enklare att få ett annat jobb. är det inte alla som upplever att det är en tillgång att tillhöra fas 3 när man ska söka jobb. Jag skulle vilja veta vad som är det centrala i regeringens förbud mot utbildning för långtidsarbetslösa. Var ligger vinsten för ? Var ligger vinsten för de enskilda medborgarna? Var ligger vinsten för oss tillsammans? Det skulle jag vilja veta. I detta anförande instämde (S). 83 (S): Denna regering försöker sprida myter om sin politik. Sanningen är att arbetslösheten slog igenom hårdare i vårt land på grund av finanskrisen än i många andra länder just på grund av brist på åtgärder för att motverka krisen. Vår industriella kris fick ett mycket större genomslag. Då är det klart att återhämtningen blir enklare. Men bristen på åtgärder, särskilt avseende kvalificerad arbetsmarknadspolitik och utbildningspolitik, har lett till att flaskhalsar uppstår på allt fler områden. Den verkliga situationen, jämfört med hur det var den dag som ni övertog regeringsmakten, är inte att långtidsarbetslösheten har minskat i vårt land. Då var det 68 000 långtidsarbetslösa alldeles för många. är det 120 000. Det är en ökning med 52 000 eller 9 ½ procent. av alla arbetslösa är långtidsarbetslösa i fas 3 eller i väntan på en åtgärd som inte kvalificerar dem för ett nytt arbete. Den öppna arbetslösheten har ökat med 72 000 sedan ni tog över. Den stora skillnaden mellan då och är att ni förvägrar människor rätten att kvalificera sig för den kompetens som gör det möjligt för dem att återkomma i arbetslivet. Det är ett slöseri med mänskliga och ekonomiska resurser, gränsande till tragedi. 84 (M): Det blev tydligen upprörda känslor när jag talade om de positiva resultaten inom fas 1 och fas 2 i jobb- och utvecklingsgarantin och att jag hade mage att nämna nystartsjobben, att 40 000 människor kom ut i arbete och att långtidsarbetslösheten nu minskar. Men, fru talman, jag ska inte tala om det. Låt oss i stället tala om fas 3. Det finns en prognos som visar att det kommer att bli ökade tal inom jobb- och utvecklingsgarantin i fas 3, . Det finns också prognoser som visar att vi kommer att se en kraftigt minskande långtidsarbetslöshet i . Det är sant. Låt oss ha en diskussion om det. Men låt oss nu tala om fas 3. Den beskrivs, bland annat av interpellanten, som någon form av inlåsning. Det låter nästan som om interpellanten talar om någon form av fängelse. Man kan ställa sig frågan vad det är för inlåsning vi egentligen haft i . Den inlåsning vi haft har varit att människor har lämnats åt sitt öde. Man har suttit hemma utan att någonting har hänt, och man har varit arbetslös i genomsnitt . Då säger vi så här: Har du inte kommit in i arbete trots att du har genomgått Amsutbildningar, trots att du har varit ute på praktik och trots alla de utbildningsmöjligheter som finns inom ramen för komvux, då tycker vi att det är bra att du kommer ut i en sysselsättning, att du får en arbetsgemenskap, att du får träffa arbetskamrater och att du kommer upp och får en närhet till den svenska arbetsmarknaden. Mot detta hör vi nu en kritik där man inte gillar denna aktivitet och inte gillar dessa ersättningar. Det enda man erbjuder är dock alla andra insatser som redan har erbjudits innan människor har varit arbetslösa . Det är dags att börja nyansera diskussionen från oppositionens sida. Jobb- och utvecklingsgarantin kan förbättras, men inte genom att den tas bort. 85 (S): börjar också erkänna att fas 3 växer. Han pratar om att det finns olika prognoser.