prot · GY0982 · 2011-04-05 00:00:00 — De ungdomar som lämnar gymnasieskolan utan fullständiga betyg gör det inte sällan därför att de av ett eller annat skäl har blivit skoltrötta och kanske hellre skulle vilja arbeta ett tag innan de tar tag i sin utbildning igen. Det som de flesta saknar i sin cv är arbetslivserfarenhet, och där skulle en praktikplats kunna vara en ovärderlig hjälp för att man ska kunna skaffa sig en färsk erfarenhet och på så sätt få in en fot på arbetsmarknaden. Det räcker helt enkelt inte med att få hjälp att ställa upp sin cv snyggt; en del behöver också hjälp med att fylla på den med innehåll. Trots att statsrådet i sitt svar talar om individperspektivet måste jag nog ändå fråga varför det inte tillåts gälla fullt ut. Vad skulle vara så hemskt om både praktik och arbetsmarknadsutbildning fanns att tillgå ? Alla behöver inte den typen av hjälp och stöd, men för den unga människa som just det där skulle vara en ovärderlig hjälp finns inte det, med mindre än att personen är långtidsarbetslös. Det förtjänar nog att påpeka att det finns de ungdomar som är ganska sena med att anmäla sig som arbetssökande på Arbetsförmedlingen därför att det är ett väl känt faktum att man som ung inte får någon direkt hjälp . Det är en bild som regeringen själv har hjälpt till att teckna upp. Man verkar dessutom hålla fast vid det. Jag är beredd att hålla med statsrådet om att en bra skola förebygger arbetslöshet och att det kan vara utmärkt att på olika sätt stärka kopplingen mellan skola och arbetsmarknad. Men det ändrar inte på det faktum att innan dessa åtgärder hinner få effekt kommer fler ungdomar att hamna mellan stolarna och inte få det individuella stöd som de kanske skulle behöva. Statsrådet är säkert bekant med den dubbla problematik som finns just nu med en fortsatt rekordhög arbetslöshet och en brist på arbetskraft. Jag vill veta vad statsrådet menar när hon svarar att vårt arbete med att förbättra situationen för unga kommer att gå vidare. 71 Arbetsmarknadsminister (M): Ett konkret svar på fråga varför man inte skriver in ungdomar i jobb- och utvecklingsgarantin är att den ganska omfattande både svenska och internationella forskningen visar hur ungdomars arbetslöshet ser ut och att man helt enkelt ska undvika tidiga programplaceringar av just ungdomar, för det kan leda till inlåsningseffekter och lägre sökaktivitet. Ungdomar har en annan typ av arbetslöshetsmönster än vuxna personer. För de ungdomar som inte har klarat av skolan tycker inte jag personligen att lösningen är att de ska gå en kortare arbetsmarknadsutbildning. I grunden kommer det i vårt alltmer komplicerade arbetsliv att krävas att man har grundskolebetyg och allra helst även en gymnasieutbildning. Därför har vi höjt studiebidraget till ungdomar som går tillbaka till skolan, kanske läser in en kompetens inom folkhögskolan. Dessa ungdomar har möjlighet att få ett studiebidrag på per påbörjad fyraveckorsperiod, vilket är en bra och positiv reform som vi hoppas når många ungdomar. Det finns helt enkelt en bred forskning och erfarenhet som stärker regeringens synpunkt. Jag skulle egentligen vilja fråga om det verkligen är rimligt att man sätter ungdomar i en kortare arbetsmarknadsutbildning från dag ett när man vet om att ungdomar har korta arbetslöshetsperioder och att de allra flesta kommer i jobb ganska så snart. Skulle det inte vara helt motsägelsefullt att kanske riskera att ungdomarna får en försämrad utveckling på arbetsmarknaden? 72 (S): Jag förstod att den här debatten mer skulle landa i fokus på utbildning än på arbetsmarknad. Det jag tror att statsrådet missar i min frågeställning är individperspektivet. Jag skulle vilja höra hur statsrådet ser på det faktum att för en person som är fyllda kan man göra en individuell bedömning men inte annars. Det är alldeles riktigt, som statsrådet påpekar, att många ungdomar inte är arbetslösa till en början och att de kanske kommer tillbaka och kanske blir långtidsarbetslösa och hamnar i jobb- och utvecklingsgarantin eller ungdomsgarantin. Vad är det som gör att man inte kan göra en individuell bedömning redan dag ett? Det kan finnas ungdomar som har stort behov, inte nödvändigtvis av arbetsmarknadsutbildning utan snarare av praktik . Precis som jag sade tidigare hjälper det inte stort till att man får hjälp med att ställa upp en cv snyggt om den inte har något innehåll som man kan presentera på ett bra sätt. Jag skulle vilja ha ett fördjupat svar på vad det är som gör att man kan göra en individuell bedömning när en individ har fyllt 25 men inte när hon inte har fyllt 25. Dessutom kan man fundera lite grann över hur det står till med tilltron till professionen. Om jag inte minns fel har jag hört statsrådet tidigare uttrycka en tillfredsställelse och en glädje över den kompetens som finns inom Arbetsförmedlingen, den profession som den trots allt representerar. Hur ser statsrådet på att inte låta professionen göra den individuella bedömningen tillsammans med den arbetssökande ? Alla ungdomar kommer inte att behöva arbetsmarknadsutbildning och praktik , men det finns de som behöver det. Varför vill då regeringen förvägra de ungdomarna det steget som kanske gör att de faktiskt kommer vidare i sitt arbetssökande? 73 Arbetsmarknadsminister (M): Jag kan upprepa mitt svar. Men jag tror att det är viktigt att titta på vad som händer i just , där vi kan se en betydande jobbtillväxt med goda framtidsutsikter. Vi ser att arbetslösheten sjunker och att 32 000 fler unga är i jobb än . Det går åt rätt håll, även om jag inte alls på något sätt är nöjd ännu, för det är fortfarande alldeles för många som står utanför arbetsmarknaden. Men när jobbchanserna ökar tycker jag att avvägningen är rimlig att man inte ger en aktivitet, för då är risken att flera ungdomar som skulle kunna få ett jobb kommer in i en åtgärd som de inte behöver. Det låser in dem och förhindrar att de får en inkomst att leva på i stället för en aktivitetsersättning. Det finns goda grunder och också stöd i empirin, och inte minst i det som skriver om arbetsmarknadsutbildningar, för att det är en väl avvägd balans. Det var det inte . Det var för höga volymer som gjorde att de inte fick den kvaliteten. Om man ska ha en utbildning som har en hög kvalitet och som också leder till vidare studier tror jag att det är det reguljära skolsystemet som har bäst förutsättningar att ge ungdomar en grund att stå på. Men man kan alltid fundera på vad som är klok politik. Jag tycker att resultatet av regeringens politik talar ett ganska tydligt språk, att det går åt rätt håll. Det viktigaste för mig är att se till att ungdomar får en bra grund i skolan. Det stora misslyckandet är att så många unga har lämnat skolan utan förutsättningar att komma vidare till arbetslivet. Jag är positiv till att arbetslösheten bland unga sjunker nu och vill gärna se att ännu fler unga kommer i jobb och får ett individuellt och bra stöd från Arbetsförmedlingen de kliver in genom dörren. 74 (S): Jag förstår att statsrådet gärna vill uppehålla sig vid det svar som hon redan har gett, därför att några nya svar finns väl inte att få. fick vi höra ett vackert tal om den uppåtgående konjunkturen. Och det är alldeles riktigt att konjunkturen är en bra vän när det vänder, men det fråntar ju inte just individperspektivet och möjligheten att göra den individuella bedömningen. Min fråga var vilka initiativ statsrådet avser att ta för att arbetslösa ungdomar ska kunna få ett bättre och bredare stöd i sitt arbetssökande redan från dag ett. Och jag kan konstatera efter att både ha läst svaret, fått det uppläst för mig och ställt kompletterande frågor att beskedet är att det inte kommer att tas några fler initiativ, utan statsrådet lämnar till mig och till alla de ungdomar som är arbetslösa svaret: Nej, vi gör inget mer. Vi tror att det är bra att ni först får bli långtidsarbetslösa innan ni kan få till exempel praktik eller en arbetsmarknadsutbildning. Det är också ett underkännande av arbetsförmedlarnas kompetens och deras förmåga att tillsammans med berörd individ göra en individuell bedömning. Och jag tycker att det på sitt sätt är ett underkännande av alla människors rätt att få en individuell bedömning. Jag tycker att det är viktigt att fundera över just individperspektivet när det gäller åtgärder såväl för dem som är under 25 som för dem som är . När arbetslösheten tillåts att vara ett individuellt problem utan att man möter det med individuella insatser kommer priset ytterst att betalas av de ungdomar som faktiskt blir långtidsarbetslösa och som får en segare och svagare start på arbetsmarknaden. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2010/11:282 om åtgärder med anledning av Arbetsförmedlingens prognos för långtidsarbetslösheten 75 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka initiativ jag kommer att ta med anledning av att Arbetsförmedlingen har skrivit upp prognosen för antalet deltagare i garantierna, vilka konkreta åtgärder jag avser att genomföra för att rätta till bristerna inom den förda arbetsmarknadspolitiken så att långtidsarbetslösa kan ta de jobb som växer fram samt vad jag avser att göra för att stävja den stora tillströmningen av långtidsarbetslösa i fas 3. Som jag har sagt tidigare här i kammaren, bland annat och , och , är uppgiften att minska långtidsarbetslösheten när nu konjunkturen vänder en av regeringens viktigaste uppgifter. Bland de långtidsarbetslösa ingår deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantin. deltog ca 92 300 personer i jobb- och utvecklingsgarantin varav ca 26 000 personer i den senare fasen. Av deltagarna i denna fas har nästa hälften varit aktuella och inskrivna hos Arbetsförmedlingen mellan fem och och ytterligare en av fem har varit inskriven på Arbetsförmedlingen. Min och regeringens uppfattning är att alla personer som kan komma tillbaka i arbete av arbetslöshet eller annan frånvaro från arbetsmarknaden utgör en vinst ur både individens och samhällets perspektiv. Regeringen har en bred jobbstrategi för att långtidsarbetslösa ska komma i arbete. Jobb- och utvecklingsgarantin är bara ett av många verktyg med detta syfte. Ytterligare exempel utgörs av det särskilda anställningsstödet som förstärktes och nystartsjobben som samtliga deltagare i jobb- och utvecklingsgarantin har möjlighet att få del av. Målet med deltagande i jobb- och utvecklingsgarantin är just att deltagaren ska få en anställning med eller utan statligt stöd. En deltagare kan också lämna programmet av andra anledningar, till exempel genom att påbörja en utbildning som inte berättigar till aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning. Arbetsförmedlingens senaste rapport om jobb- och utvecklingsgarantin En studie av sannolikheten att få jobb visar att av de personer som skrivs in i jobb- och utvecklingsgarantin lämnar programmet före den tredje fasen av garantin och att av de individer som har lämnat jobb- och utvecklingsgarantin befinner sig i arbete, med eller utan stöd, efter utskrivningen ur programmet. Av resultaten framgår också att en av fem av dem som har nått den tredje fasen av jobb- och utvecklingsgarantin har lämnat garantin. Dessa resultat baseras på information avseende samtliga individer som varit inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin från och med att programmet startade till och med . Det är alltså inte, som ofta säger, en återvändsgränd att delta i den tredje fasen av jobb- och utvecklingsgarantin. Detta är viktigt att komma ihåg och kommunicera, eftersom även förväntningar påverkar utfallet. När konjunkturen nu vänder vet vi att de personer som är långtidsarbetslösa står mycket långt ifrån arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen kan med aktiva åtgärder öka sannolikheten för att denna grupp kommer tillbaka i arbete, men till syvende och sist handlar det också om att arbetsgivare i måste ta ett större ansvar och våga anställa långtidsarbetslösa. Här har både du och jag ett ansvar, , när vi är ute och pratar med personer i fackföreningar och i näringslivet. Självklart är jag bekymrad över att inte fler personer lämnar den tredje fasen i jobb- och utvecklingsgarantin för att få ett arbete. Jag följer denna utveckling noga, och för jag diskussioner med Arbetsförmedlingen där denna fråga är central. Regeringen kommer givetvis att fortsätta att följa utvecklingen av jobb- och utvecklingsgarantin som helhet och ha ett särskilt fokus på den tredje fasen. 76 (S): Min mormor brukar säga: Mycket ska man höra innan öronen trillar av. Och det är kanske så att man får hålla i öronen , för det här är något av de mest häpnadsväckande svar jag har fått. Jag vill tacka ministern för svaret. Men jag vill också fråga: Har du avgått, ? Tala i så fall om vem som är arbetsmarknadsminister och ansvarig för situationen! Regeringen sammanträder och kan fatta beslut som gör att människor får en chans att få ett riktigt jobb och en egen försörjning. Men arbetsmarknadsministern säger nu att hon och jag ska ut och prata med fackföreningarna och näringslivet. Jag skulle önska att man kunde prata bort långtidsarbetslösheten, men så fungerar det inte, och det är häpnadsväckande att ministern tror det. Jag citerar ur ministerns svar: När konjunkturen nu vänder vet vi att de personer som är långtidsarbetslösa står mycket långt ifrån arbetsmarknaden. Ja, och det gjorde de också innan konjunkturen vände. Det som just är arbetsmarknadspolitikens utmaning är att se till att också personer som står långt ifrån arbetsmarknaden, de som behöver aktiva insatser för att komma närmare arbetsmarknaden, ska kunna få ett riktigt arbete. Det är där arbetsmarknadspolitiken har sin roll. Svaret fortsätter: Här har både du och jag ett ansvar, , när vi är ute och pratar med personer i fackföreningar och i näringslivet. Om det vore så enkelt att jag kunde prata bort långtidsarbetslösheten, men inte ens ministern kan prata bort den. Ministern hänvisar till att hon har sagt samma sak i tidigare interpellationssvar. Ja, det är just det som är problemet. Ministern pratar, men det händer ingenting. Och den politik som hon hänvisar till fungerar ju inte. Det är just det som är grunden för min fråga. har Arbetsförmedlingen räknat upp prognoserna för antalet personer i fas 3. Man har också räknat upp prognosen för hur bra tillväxten av nya jobb på den svenska arbetsmarknaden är. Det går bättre än förväntat. Det går mycket bättre än vad man trodde när det gäller tillväxten av nya jobb. kommer antalet personer i fas 3 att öka mycket mer än vad man trodde . Det är ett fundamentalt misslyckande. Munväder och bekymmersrynkor kommer inte att se till att de tiotusentals långtidsarbetslösa i fas 3 får jobb. Min fråga kvarstår: Vad tänker arbetsmarknadsministern göra? Antalet personer i fas 3 ökar och beräknas öka även , året därefter och marginellt även 2014 för att därefter plana ut på en hög nivå. Om människor som står långt från arbetsmarknaden inte kan få hjälp att komma in och få jobb när vi har en extremt stark tillväxt av nya jobb, när ska de då få det? De är inte hjälpta av nytt munväder; de behöver konkreta åtgärder. Vad tänker regeringen göra? 77 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för frågan. Jag blir bekymrad när tror att vi beslutsfattare som påverkar mycket inte har något som helst inflytande. Jag besökte LO i går på ett seminarium och träffade en mängd människor. Vi talade om något som betyder mycket för mig, nämligen hur funktionsnedsatta ska få en chans att komma in på arbetsmarknaden. Jag är helt övertygad om att alla vi som sitter här kan göra mer. Jag är övertygad om att näringslivet kan göra mer, att fackföreningarna kan göra mer, att stat, kommun och landsting kan göra mer och att den ideella sektorn kan göra mer. Är man så naiv att man tror att man kan lösa saker genom att lagstifta fram jobb har man en övertro på vad riksdag och regering kan åstadkomma. Det behövs satsningar, och som jag sade i mitt tidigare inlägg kan vi också se att vår politik har gett resultat. Vi ser att långtidsarbetslösheten sjunker, att sysselsättningen ökar och att fler unga kommer i arbete. var det 70 000 personer som fick en utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg. Man kan alltid göra mer, men ingen ska tro att det är enkelt att bestämma vilka personer som ska anställas hos företagen. Det krävs mycket påverkan. Tyvärr finns det en hel del fördomar mot människor som har varit borta länge från arbetsmarknaden även om både interpellanten och jag vet att de vill, kan, är duktiga och vill bidra. Det finns fördomar mot personer som har nedsatt arbetsförmåga och som har ett funktionshinder och som inte har det lika lätt som många av oss andra att komma in på arbetsmarknaden. Det jag avsåg i mitt interpellationssvar var att vi kan påverka mer. Vi kan ställa frågor på samma sätt som i alla fall jag gör när jag är ute och träffar företag. Hur är det med mångfalden på företaget? Hur ser det ut med kvinnor och män på ledande befattningar? Hur många kvinnor finns det i styrelsen? Det blir pinsamt för företagare om de inte medger att de tycker att dessa frågor är viktiga. var det långt ifrån självklart att ta ansvar för vår miljö. är det en självklarhet. På samma sätt skulle jag vilja att fler företag än Ica och såg det som en självklarhet att i sina årsredovisningar peka på att man tar ansvar för miljö, mångfald, jämställdhet och för att långtidsarbetslösa personer med funktionsnedsättningar har en plats på arbetsmarknaden. Det finns en mängd olika ekonomiska stöd som vi kan erbjuda företag. Det finns stöd som inte används fullt ut. Det finns pengar kvar i budgeten. Det krävs dock att någon vågar och vill öppna dörren, och där kan vi göra mycket mer. Vi har mycket makt att påverka. Tror man inte det har man en naiv inställning. 78 (S): tycks tro att hon är riksdagsledamot och ute och småpratar med aktörerna på arbetsmarknaden. Du är ansvarig minister för situationen på arbetsmarknaden, . Du är ansvarig för en situation där antalet personer i fas 3 ökar dramatiskt , , året därefter och året därpå, trots att vi har en rekordstark tillväxt av nya jobb på arbetsmarknaden. Men det enda du kan bidra med är att vara ute och småprata om fördomar med olika arbetsgivare. Du är ansvarig och har möjlighet att agera för att människor ska få en reell chans till arbete. Kom inte och säg att vi sprider fördomar om människor som är långtidsarbetslösa, ! Det är du själv som brukar beskriva långtidsarbetslösa som lågutbildade, svårplacerade och gamla. Det är en bild som inte stämmer med verkligheten. Låg utbildningsnivå är visserligen ett problem för att ta sig in på arbetsmarknaden, men det är inte genetiskt betingat. Det är inget man föds med jo, kanske men det är inte genetiskt betingat. Låg utbildningsnivå går att göra något åt. För att göra det måste man ha en medveten politik, vilket ni saknar. Det enda du har att komma med är att vi ska ut och prata. Du sitter på alla de instrument som kan påverka arbetsmarknadspolitiken. Se till att människor får chans till utbildning! Se till att människor får aktiva åtgärder! Jag var på en arbetsförmedling . Där beskrev de för mig att de hade tid att träffa de långtidsarbetslösa i jobb- och utvecklingsgarantin en gång . Då är det inte så konstigt att man inte får jobb. Det hjälper inte att vara ute och småprata med olika arbetsgivare. Det handlar om att ge resurser till Arbetsförmedlingen så att man kan göra individuella bedömningar och anpassade åtgärder. Det handlar om att satsa brett på utbildning. Det handlar om att se till att det finns konkreta insatser så att människor kommer ut på den reguljära arbetsmarknaden och inte göms undan i gratisarbete i fas 3. av dem som finns i fas 3 är . I har nästan en tredjedel, , en eftergymnasial utbildning. I hela landet är siffran något lägre, . Det är människor som är anställningsbara men som behöver stöd och hjälp av en aktiv arbetsmarknadspolitik. Men du förvägrar dem det, , och hänvisar till att du och jag ska ut och prata med fackföreningar och näringsliv. Det är ynkligt. Kom med åtgärder! Du sitter på ansvaret. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2010/11:283 om unga funktionshindrades rätt till arbetsmarknadsåtgärder 79 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att unga funktionshindrade ska få rätt arbetsmarknadsåtgärder och i rätt tid. Arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är en utmaning som regeringen tar på stort allvar. Därför är Arbetsförmedlingens samlade utbud av tjänster, metoder och arbetsmarknadspolitiska program tillgängligt för målgruppen. Vid behov ska de också få del av arbetslivsinriktad rehabilitering och de särskilda stöd som finns för personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen har också ett särskilt uppdrag att bedriva verksamhet för unga med funktionsnedsättning. Målgruppen för det särskilda uppdraget är elever i gymnasieskolan med funktionsnedsättning som fyllt och personer som har aktivitetsersättning inom socialförsäkringen. De unga med funktionsnedsättning som omfattas av det särskilda uppdraget och som därmed inte skrivs in i jobbgarantin för ungdomar ska ges samma möjligheter till vägledning och coachning som de som skrivs in i garantin. Övergången från skola till arbetsliv är en kritisk tidpunkt för unga med funktionsnedsättning, och övergången kan vara avgörande för hur de etableras på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen samverkar därför med skolan för att underlätta övergången från skola till arbete för elever med funktionsnedsättning. Inom varje arbetsmarknadsområde ska det dessutom finnas en utsedd arbetsförmedlare med kunskaper om arbetslivsinriktad rehabilitering som samverkar med bland annat skolan, och kommunens dagliga verksamhet. Regeringen kommer också att fastställa en ny strategi för funktionshinderspolitiken som sträcker sig och framåt. Ett antal myndigheter, däribland Arbetsförmedlingen, har i uppdrag att ta fram förslag på delmål för hur funktionshinderspolitiken ska genomföras inom deras respektive områden . Vidare avser regeringen att se över de åtgärder och insatser som finns för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. I översynen ska en analys göras av hur insatserna kan bidra till att öka möjligheten för unga personer med funktionsnedsättning att få tillträde till arbetsmarknaden. Detta är bara några exempel på regeringens satsningar som syftar till att bekämpa arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning genom aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Arbetet med att skapa goda förutsättningar för dessa personer att få ett arbete fortsätter. Mot bakgrund av detta har jag inte för avsikt att vidta några ytterligare åtgärder. 80 (S): Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsminister för svaret. Min interpellation till ministern gällde vilka åtgärder hon avser att vidta för att unga funktionshindrade ska få rätt arbetsmarknadsåtgärder och i rätt tid. Ministern beskriver i sitt svar att det kommer att fastställas en ny strategi för funktionshinderspolitiken och att regeringen nu kommer att se över de åtgärder och insatser som finns. Då måste jag undra varför det inte har gjorts tidigare. Det är ingen nyhet för ministern eller hennes företrädare att det finns unga människor med funktionsnedsättning funktionsnedsättningar som i varierande grad medför nedsatt arbetsförmåga och där det finns behov av individuell anpassning i både utbildnings- och arbetssituationer. Dessa unga är många, och de blir bara fler och fler. En ung människa med funktionsnedsättning ska självklart få ta del av alla de tjänster som Arbetsförmedlingen har att erbjuda. Men det är inte alltid klarlagt på vilket sätt en viss funktionsnedsättning medför nedsatt arbetsförmåga. Det kanske inte är funktionsnedsättningens omfattning eller funktionsnedsättningen i sig som utgör svårigheten att få ett arbete. Men klart är att samtliga resurser, ordinära och extra resurser, ska sättas in och ska vara kopplade till den enskildes behov.