prot · GY09118 · 2011-06-17 00:00:00 — När vi nu står i begrepp att besluta om ett nytt mandat för svenska insatser i handlar det om att verka inom de tre FN-uppdragen, det vill säga att skydda civila och att upprätthålla vapenembargot och flygförbudszonen. Uppdraget är nu breddat och innehåller en helhetssyn på utvecklingen i . Det kommer att krävas ett långsiktigt stöd för att skydda civila, hjälpa flyktingar, bygga det civila samhället och stödja skapandet av demokratiska institutioner. ska vara en del av detta långsiktiga åtagande. Vi ska bejaka stöd till internationella organisationer som verkar i detta syfte. Att långsiktigt skapa fred, stabilitet och frihet handlar om samhällsbyggande. Därför är en beredskap för och åtgärder på den civila och humanitära sidan mycket viktiga. Tyvärr har de behoven och de perspektiven i alltför liten utsträckning belysts i såväl den allmänna som den politiska debatten. Att nu detta har fått sin plats i propositionen ser jag dels som en nödvändighet, dels som en politisk framgång. Det är naturligt att den svenska militära insatsen nu ändrar karaktär. Den svenska insatsen på enbart flygförbudszonen avslutas. När nu en marin bordningsstyrka tillförs och ett så kallat psyops-team ska etableras är det av Nato efterfrågade kompetenser. Jag har läst de dokument och den lista som finns som detta grundar sig på. Alla andra spekulationer är felaktiga uppgifter. Sak samma gäller för den flygspaning omfattande två rotar per dag som kommer att utföras inom alla de tre FN-uppdragen. Sammanlagt handlar det svenska bidraget om 180 personer. Inte minst mot bakgrund av att det libyska flygvapnet i allt väsentligt är utslaget finns motiv för en förändrad svensk insats. Flygförbudszonen är effektiv och har gett resultat. Noterbart är dock att Gaddafiregimen fortfarande förfogar över ansenliga mängder av helikoptrar, artilleri, stridsvagnar och taktiskt luftvärn. Syftet är nu att det förlängda FN-uppdraget ska utgöra ett sådant militärt tryck att förutsättningar för en politisk lösning uppstår. Det uppdrag som vi nu ska besluta om sträcker sig . Redan nu måste vi ställa oss frågorna om vad som händer efter dessa . Kommer Gaddafiregimen att falla? Hur ser civilbefolkningens situation ut? Hur blir utvecklingen i omvärlden med , södra och ? Kommer andra krav som vi inte känner till att ställas? Jag tror att det är viktigt både för regeringen och för oss andra att börja fundera i dessa långsiktiga perspektiv och i alla fall försöka förnimma vad som händer i ett senare skede för att på något sätt försöka förbereda oss efter bästa förmåga på de olika kravbilder som kan uppstå. Utvecklingen går snabbt just . Därför kan värdet och vikten av just begreppet helhetssyn inte betonas nog hårt. I slutändan är det bara en politisk lösning på situationen i som gäller. Den kan hänga ihop med utvecklingen i regionen som helhet. Därför är det svenska militära bidraget att betrakta som en del i en process som ska övergå i fredligt samhällsbyggande. Det är bra att det nu finns en bred uppgörelse i den svenska . Internationella uppdrag av detta slag ska vila på en bred parlamentarisk grund. Visst bär propositionen i vissa drag kompromissens prägel, men från socialdemokratiskt håll står vi helt och fullt bakom den. Vi anser oss rejält ha bidragit till och påverkat propositionens innehåll med såväl humanitära insatser, marin bordningsstyrka och psyops-team som avslutat uppdrag i flygförbudszonen. Svensk politik i förhållande till har breddats och getts ett bättre djup. Det är vi positiva till. Jag vill också passa på att här i markera de positiva intryck som försvarsutskottet fick i samband med sitt besök på flygbasen på . Uppskattningen för den svenska insatsen är stor, kvaliteten i de uppdrag som utförs är hög, och det materiel som levereras anses vara mycket viktigt och användbart. Andra nationer vittnar om den svenska personalens kompetens och goda insatser. Det sätt på vilket man utför sitt arbete ger anledning till stolthet. Av totalt 268 uppdrag har 232 fullföljts. hade man levererat 82 500 spaningsbilder. Kopplingen mellan avancerad teknik och djup analysförmåga gör det svenska bidraget mycket värdefullt. Jag vill också notera att jag i samband med ett besök på F 21 i som man fick det operativa ansvaret för den fortsatta operationen kunde notera det starka engagemanget för att göra en bra insats inom det nya uppdrag som vi står i begrepp att besluta om. F 21 får huvudansvaret för den fortsatta operationen, och jag är fullt förvissad om att man kommer att ta sig an uppgiften på bästa sätt och fullfölja den. Med detta yrkar jag bifall till föreliggande förslag och propositionen. 32 (FP): Situationen i utgör fortfarande ett hot mot civila och ett brott mot mänskligheten. Syftet med resolutionerna och 1973 är just att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila. För att genomföra dessa åtgärder behövs ett aktivt deltagande från medlemsstaterna. deltagande i den militära insatsen i har varit föremål för ställningstagande, och en svensk väpnad styrka finns på plats. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i är därför nödvändigt. Situationen i är mycket oroande. Med tanke på den libyska regimens våldshandlingar och angrepp mot de civila i landet måste regimen stoppas och hindras från att begå ett fortsatt övergrepp på de civila. Livsmedelssäkerheten uppges vara hotad, och det har även rapporterats brist bland annat på medicin, sjukvårdspersonal och bränsle. I syfte att stärka krafter som verkar för demokrati och en ny framtid för folket i behövs ett fortsatt svenskt bidrag. Förutom flygstridskrafter och stödresurser föreslås även bidrag med resurser för bordningsinsatser, informationsoperationer och så vidare. måste vara den tydliga rösten och ha den starka positionen i världen när det gäller att försvara de mänskliga rättigheterna och vara på folkets sida. måste stå i främsta ledet i fördömandet av de diktatorer och regimer som kränker mänskliga rättigheter och begår brott mot mänskligheten. Man kan fråga sig: Kan en varaktig och långsiktig lösning i åstadkommas med Gaddafi kvar vid makten? Kan en diktator som Gaddafi och hans regim, som attackerar folket med flyg, stridsvagnar och pansarfordon, vara trovärdig eller att lita på i förhandlingarna? Gaddafi är inte längre en legitim ledare för det libyska folket. De civila måste skyddas till varje pris mot regimens hänsynslösa våld och angrepp. Utöver de militära insatserna kommer det att krävas ett brett engagemang från det internationella samfundet samt humanitära insatser. Det gäller det libyska folkets legitima krav på politiska reformer, en fungerande rättsstat och en ekonomisk och social utveckling. bistånd till internationella organ som arbetar med humanitärt bistånd och stöd till flyktingar måste förstärkas. Valet för oss liberaler är klart: Vi väljer folket framför diktatorerna. Vi stöder folkens uppror för att bli av med sina diktaturregimer även militärt. Det sägs att diktatorn hade sagt: Tala inte om lagar för mig. Jag är lagen. Diktaturregimerna i , i och i anser sig också vara själva lagen, och därför ska de bort. I detta anförande instämde och (båda FP). 33 (S): Vi socialdemokrater ser värdet av militär insats, men vi ser vikten av politiska och humanitära insatser. Det har tydligt framkommit i mina socialdemokratiska kamraters föredragningar här. Jag välkomnar betänkandet och att utskottet understryker att i den internationella militära insatsen i aktivt ska verka för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner , 1612, 1820 och 1888. De är fortfarande okända och relativt lite implementerade i insatser världen kring, så också i denna. Samarbetet inom FN på detta område har förbättrats, och vi ser början till en mer enhetlig respons mot användandet av sexuellt våld. Utrikesminister har också att driva på för dess genomförande i alla relevanta situationer och organ. har som kandidat till för mänskliga rättigheter mångas förväntningar att leva upp till. Det krävs politiska lösningar, herr talman, och i en förändring mot ett demokratiskt styre i ska kvinnorna ta del. Det är inte om, det är inte bör, utan det handlar om ska. För att det ska vara möjligt krävs att kvinnorna kan och tillåts fritt organisera sig och ställa upp i framtida val, att kvinnors organisering ges stöd, att ett civilt samhälle kan växa fram. Vikten av att kvinnor deltar i konfliktlösning och arbete för långsiktig fred är belagd i forskning. Kvinnor ska varhelst de lever ha politiskt inflytande och tillgång till skydd. ICC har påbörjat undersökningar men efterlyser en starkare politisk vilja härifrån för att motverka sexuellt våld i samband med väpnade konflikter. När jag har talat med förövare i fängelser som i , besökt domstolen i , talat med kvinnor i och besökt sjukhus med drabbade kvinnor och flickebarn i efterfrågas alltid enhetliga och samordnade insatser på fältet, alltså konkreta åtgärder och tidigt politiskt stöd. Genom historien har kvinnor utsatts för sexuella trakasserier, hot om och våldtäkter vid väpnade konflikter. Civila har utsatts. Våldtäkt är ett billigt vapen. Men har systematiska våldtäkter och sexuellt våld inte förknippats med eller . riskerar att förändra den bilden. Först kom information om att regeringstrogna hotade kvinnor i syfte att hindra männen från att lämna hemmet för att demonstrera mot Gaddafi. Kvinnorna vågade inte heller gå ut. Genom ryktesspridning skapades rädsla hos såväl kvinnor som män. kommer de rapporter vi har fruktat och befarat om våldtäkter av kvinnor på flykt. Vi kan inte avstå från att reagera i brist på alla fakta. Även om jag är medveten om att varsamhet med uppgifter ska vara påkallad i en konfliktsituation reagerade vi . Vi satt inte och väntade. Vi talade inte om stabilitet. Vi har inte sagt att vi inte tar ställning. Vi tar ställning för kvinnorna. Även om vi inte vet tillräckligt om de mekanismer som gör att sexuellt våld används systematiskt vet vi att de används i vissa konflikter men inte i andra. Förskräckande exempel finns, men det är dags för alla män som befinner sig i en position som ger dem möjlighet att värna kvinnors rättigheter som människor i krig och konflikter att träda fram. Enskildas agerande och politikers agerande spelar roll. Vi vet att disciplinen inom poliskårer och i militära förband kan vara stark. Befäl kan använda sin auktoritet för att stoppa oacceptabelt beteende. Vi vet också att de goda exemplens makt kan få spridning. Vi har talat med svenska militärer i konfliktområden som har visat på de goda exemplen. Vi ser också motsatsen, som egyptisk militärs oskuldstester. Vi är nu oroliga för vad som händer i . i slog 1997 fast att begreppet tortyr även omfattar våldtäkt. Rwandatribunalen slog fast att våldtäkt kan ingå som en strategi i folkmord. Sexuellt våld har inkluderats i åtalen i mål som tagits upp av i . På samma sätt utgår jag från att domstolen behandlar brott i den nu pågående konflikten i . Redan det nationella övergångsrådet kan kriminalisera våld mot kvinnor, stödja kvinnor, vara en del i processen och rensa ut artikel 375 i strafflagen. Men det finns mer gods som behöver rensas ut. I bör alla reservationer till Cedaw tas bort och åtgärder vidtas för att genomföra den lokalt genom att nationella lagar överensstämmer med Cedaw. Sade EU:s det när öppnades i Benghazi i ? Vad säger hon med stöd av utrikesminister och övriga regeringsföreträdare? Kvinnor kan kvoteras till konfliktförebyggande arbete och fredsförhandlingar. Kvinnor som utsätts för sexuellt våld och våldtäkt i samband med väpnade konflikter ska få sin sak prövad i allmänna domstolar och inte i militärdomstolar eller genom sedvanerätt. Det är mycket viktigt. Här känner jag en oro. Kvinnor som utsatts för sexuellt våld och våldtäkt ska ges rätt till hälso- och sjukvård, professionell sådan. Vi tar ansvar här , och vi ser en bredd av insatser. Det pekar vi också på här . Situationen för kvinnor i har nämnts i två inlägg. Jag har gjort en besiktning av UD:s instruktioner det är ytterst utrikesminister som sänder de instruktionerna och sett att det inte finns något om stöd för att kvinnor i som protesterar ska ha och ska få svenskt stöd för att köra bil, som borde vara så självklart. Jag hoppas få ett klarläggande. Är det så att inte, när kvinnor i protesterar, ger dem sitt stöd för att köra bil? 34 (S): Låt mig först yrka bifall till utskottets förslag, som innebär bifall till propositionen. Som vi har hört under de senaste timmarnas debatt är insatsen i både mångfasetterad, besvärlig och långsiktig men moraliskt helt försvarbar. Detta är första gången världssamfundet har förenats bakom FN om att sätta kraft bakom orden responsibility to protect eller på svenska skyldigheten att skydda. Vi sitter inte längre stilla och tittar på när oskyldiga blir dödade, torterade eller på annat sätt förtryckta i . Det är rätt att agera. Det vore fel att inte göra det. Hur vi gör det är en grannlaga uppgift. Om vi gör det som vi nu gör får det humanitära konsekvenser. När vi konfronterar diktatorn leder det på kort sikt till ökade flyktingströmmar, humanitär nöd och samhällen i kaos. Den ytterst ansvariga för detta är Gaddafi och hans regim. Att inte göra det och se på hur en diktator med våld slår ned ett folks strävan efter frihet och demokrati är inte på något sätt försvarbart. Vi har varit där förut. Vi har följt vad som har hänt i olika delar av världen, då vi inte har funnit vägar att agera tillsammans, detta medan förtryck har fortgått eller folkmord har begåtts i exempelvis och . Det är välkommet och på alla sätt försvarbart. I situationer som dessa är det dock alltid personerna i civilbefolkningen som får betala det högsta priset. De är inte tränade, skyddade eller beväpnade, som många av de militära aktörerna är. Därför är det alltid de som dödas och skadas i de stora flertalen. Den tysta misären och lidandet breder ut sig, medan världens medier fokuserar på stridsflygplan och gatustrider mellan regimen och rebellerna. Det är alltid de stridande som först får mat, mediciner och förnödenheter. Sist kommer kvinnor, barn och funktionshindrade. Jag hade själv tillfälle att vara i under slutskedet av kriget. Jag besökte barnsjukhus och barnfängelser, som faktiskt fanns i . Det var hjärtskärande att se den nöd som fanns på marken. Ingenting av detta förekom i de medier som vi har, utan allt var fokuserat på det republikanska gardet och insatserna mot . Vi får aldrig glömma det folk som finns på marken och döljer sig bakom siffrorna och hur medierna följer den militära konflikten. Jag kommer aldrig att glömma en kvinna på ett av barnsjukhusen. I det här skedet var kriget i nästan helt slut. Hon sträckte över sitt lilla barn till mig och sade: Ta emot mitt barn, ta med dig barnet härifrån , för här har mitt barn ingen framtid! Den nöden finns säkert väl utbredd i . Det är viktigt att vi ständigt håller den humanitära debatten levande, att vi parallellt med militära, nödvändiga insatser ser till att den humanitära diskussionen står högst på dagordningen. talade FN om en mycket svår humanitär situation i landet. Då var det tiotusentals människor som satt fast i Misrata under svår nöd. som därefter har förflutit har situationen fortsatt att förvärras. Tusentals har skadats och dödats . Det har varit svårt att evakuera skadade, sjukhus har haft elbrist och brist på förnödenheter, och antalet människor som dricker smutsigt vatten har blivit allt fler, med risk för vattenburna sjukdomar. För en månad sedan, , uttalade FN:s generalsekreterare att i avsaknad av att få till stånd en vapenvila fortsätter den humanitära situationen att förvärras. Och hör här: FN:s sändebud hade då arbetat frenetiskt för att försöka få Gaddafi att gå med på en verifierbar vapenvila dock utan framgång. Det är ingen tvekan om vem som är skyldig till den humanitära nöden i . hade tusentals dödats och skadats, och 750 000 hade tvingats fly landet, enligt FN och den . , en mån senare, har situationen ytterligare förvärrats. Vi socialdemokrater kommer att fortsätta att driva på i den humanitära debatten kring . Trots överenskommelsen och den proposition som vi kommer att ställa oss bakom kommer vi inte att svika det libyska folket, utan vi kommer att fortsätta att föra den humanitära debatten och fortsätta vårt ansvar. Man får inte heller glömma att den militära insatsen i ett historiskt perspektiv kommer att bli relativt kort, medan hjälpen och stödet till det libyska folket kommer att kräva att vi är långsiktiga och inte sviker dem i den långa vägen tillbaka till ett fritt och demokratiskt . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 8 §.) 7 § Beslut om ärenden som slutdebatterats NU23 Horisontella konkurrensbegränsningar m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. NU18 Mätning, rapportering och debitering på fjärrvärmemarknaden Kammaren biföll utskottets förslag. 8 § Beslut om ärende som slutdebatterats vid dagens sammanträde UFöU4 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i 1. utskottet 2. res. 1 (SD) 3. res. 2 (V) Förberedande votering: 18 för res. 1 17 för res. 2 233 avstod 81 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 230 för utskottet 18 för res. 1 20 avstod 81 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:80 S, 92 M, 14 MP, 16 FP, 14 C, 14 KD För res. 1: 18 SD Avstod: 3 MP, 17 V Frånvarande: 32 S, 15 M, 8 MP, 8 FP, 9 C, 2 SD, 2 V, 5 KD 9 § Svar på interpellation 2010/11:431 om parlamentsval 35 Utrikesminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att parlamentsval genomförs på ett demokratiskt och rättssäkert sätt. De turkiska parlamentsvalen observerades av valövervakare, bland annat svenska, utsända av och . och EU följde noga genomförandet av valen. Att under de gångna tio åren blivit ett väsentligt mer öppet samhälle, politiskt och ekonomiskt, står utom allt tvivel. Det är en positiv utveckling som utgör en inspirationskälla för frihetsrörelser runt om i . EU-medlemskapsförhandlingarna och deras betydelse för stärkandet av rättsstaten och respekten för mänskliga rättigheter har angett färdriktningen. har konsekvent stöttat den turkiska reformprocessen. Inom den svensk-turkiska dialogen har vi också haft möjlighet att kritisera tillkortakommanden som kunnat lägga hinder i vägen för ett turkiskt EU-medlemskap. 36 HANS (V): Det är brukligt att man som riksdagsledamot inleder en interpellationsdebatt med att tacka ministern för svaret. Men jag måste tyvärr säga att det korta svar jag fått inte ger så mycket anledning att rikta något tack till utrikesministern. Den interpellation som vi nu diskuterar lämnade jag in . Trots att det finns ett regelverk som anger att interpellationer ska besvaras får vi debatten en månad . Och trots att har haft gott om tid på sig att formulera ett svar på de exempel på brott mot mänskliga rättigheter som jag har tagit upp i min interpellation och som har begåtts i landet besvaras min interpellation med några kortfattade och innehållslösa meningar. Jag måste säga att jag tycker att det är nonchalant av utrikesministern. Det allvarliga är ändå inte att utrikesministern är nonchalant mot mig; det kan jag överleva. Det allvarliga är att utrikesminister uppvisar en sådan nonchalans när det gäller just de frågor jag tar upp i min interpellation: att politiska partier har stängts i , att kandidater bara för ett par månaders sedan förbjöds delta och ställa upp och kandidera och att tusentals människor har fängslats på politisk grund i . Jag måste säga att jag är djupt oroad över att inte ser att situationen för mänskliga rättigheter i faktiskt har förvärrats . Jag var själv i nu . Jag övervakade valet i Diyarbakır i östra . Jag träffade också folkvalda politiker, journalister och företrädare för människorättsorganisationer och organisationer i det civila samhället. Jag besökte även . Vid samtliga dessa möten fick jag tyvärr en väldigt mörk bild av läget när det gäller de mänskliga rättigheterna. När premiärminister valdes 2003 föddes en förhoppning i de kurdiska områdena om att man skulle få en förändrad regeringspolitik i , att man skulle öka respekten för det kurdiska folkets mänskliga rättigheter men också att man skulle ta steg mot en lösning av den så kallade kurdfrågan. kan vi konstatera att dessa förhoppningar på många sätt har grusats. I den valrörelse som har genomförts har Erdoğans och AK-partiets retorik blivit alltmer nationalistisk. Det har varit uppenbart att man har försökt flirta med de väljare som har röstat på ultranationalisterna för att pressa dem under 10-procentsspärren. Vi har sett i utspelen från Erdoğan hur man allt hårdare har attackerat den kurdiska minoriteten och dess politiska företrädare. Vi har också i den här valrörelsen sett exempel på hur Erdoğan öppet har deklarerat att han kan tänka sig att återinföra dödsstraffet, någonting som i sig är allvarligt men som just i den här kontexten är ett direkt hot som riktas mot den kurdiska minoriteten. Dagarna före valet utfärdade man ett nytt dekret gällande möjligheter för poliser och militärer att befinna sig i närheten av vallokaler. har det i varit så att polis och militär på valdagen måste befinna sig mer än från valurnorna. minskar man detta före valet så att polis och militär kunde vara så nära som från en valurna. I de tre vallokaler som jag själv besökte i i såg jag vid samtliga tre ställen hur tungt beväpnad militär stod utanför entréerna till dessa vallokaler i kurdiskt dominerade områden. Vi vet nu också att det på valdagen skedde öppna försök till valfusk. Analfabeter fördes åt sidan för att lära sig hur man röstade. Öppen röstning tilläts. Valobservatörer hindrades från att genomföra sitt arbete, och när man väl fick valresultatet kunde vi se att i flera byar som hade en helt dominerande kurdisk befolkning hade mellan 97 ½ procent och röstat på AK-partiet ett resultat som ingen tar på allvar. Min fråga till utrikesministern blir: Ser verkligen inte dessa brott mot de mänskliga rättigheterna i och de problem som varit i samband med detta val? Kommer på något sätt att kontakta den turkiska ambassaden här i eller den turkiska regeringen för att framföra oro över de brott mot de mänskliga rättigheterna som har begåtts i samband med detta val i ? 37 (V): Jag var liksom i för att följa valet, men jag befann mig i och såg bland annat kraftigt beväpnad kravallpolis nära i som övervakade firandet men såg så länge jag var där varken tårgas eller vattenkanoner. Däremot träffade jag bland annat Sırrı , en av de nu invalda oberoende kandidaterna för det så kallade demokratiblocket, som kunde berätta hur någon eller några av hans motståndare hade placerat ett antal på hans kontor i ett försök att skandalisera honom, ett försök som misslyckades i sin absurditet, eftersom Önder, en uppskattad kulturpersonlighet, filmare och regissör, är känd som en stark anhängare av freden och fredliga metoder. Provokationen av Önder är bara ett exempel på de odemokratiska metoder som förekommit under valrörelsen. och andras berättelser från Diyarbakır och andra delar av och gör att jag finner utrikesministerns servila gratulationer till premiärminister , som man kunnat läsa om på utrikesministerns blogg, anmärkningsvärda. skriver där om en imponerande seger och att det finns all anledning att gratulera men inte ett ord om alla de trakasserier av kandidater som föregått valet, om de pågående så kallade KCK-rättegångarna, om polisens agerande under valdagen eller om fängslandet av journalister etcetera. skrev i en ledare dagarna efter valet att är väl mycket hejaklacksledare för den turkiska regeringen, och jag tycker det ligger mycket i den karakteristiken. Jag deltog även som valövervakare vid lokalvalen 2009, lokalval som ledde till framgångar för dåvarande Demokratiska samhällspartiet, DTP. efter valet gjordes massiva arresteringar av företrädare för i stället för dialog alltså repression.