prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Men det är viktigt att konstatera att även här pratar vi om avvägningar, nämligen mellan en effektiv rättshjälp och ett kostnadseffektivt system som gör det möjligt med rimliga satsningar på andra håll på rättsområdet. Något som jag dessutom tycker är värt att notera i det här betänkandet är den något egendomliga gemensamma reservationen från Socialdemokraterna och , nämligen reservation 3. Man anför där att det är rimligt att den som hjälper till att lösa egen brottslighet ska kunna ges strafflindring. Det är mycket rimligt, men det är egentligen gällande rätt. I 29 kap. 5 § 3 är detta redan ett billighetsskäl för vilket man kan få strafflindring. Är Socialdemokraterna och omedvetna om vad som utgör gällande rätt? Eller är man ute efter en annan reglering? Det framgår på inget sätt i den motion eller i den reservation som finns i betänkandet. Sedan kan det vara värt att kommentera något av det som Socialdemokraternas företrädare nämnde i sitt inledningsanförande på processrättsområdet, nämligen utredning där man föreslår en nedläggning av fyra tingsrätter. Jag finner två delar i detta anförande ganska anmärkningsvärda. För det första tycker jag att det är anmärkningsvärt att det parti som lade ned hälften av tingsrätter nu slår sig för bröstet som tingsrätternas största värnare. Det andra som är anmärkningsvärt i detta är att man tycks vilja införa en helt ny ordning i vad gäller myndigheternas arbetsformer och oberoende. Enbart på grundval av att en myndighet presenterat en rapport, som ännu inte är färdigberedd det föreligger ännu inget politiskt förslag vill man gå in och styra den myndigheten. Man vill alltså säga nej till en rapport som ännu inte är framlagd för regeringen. Det tycker jag är ett ganska märkligt förhållningssätt. Det publiceras rapporter från myndigheter varenda dag. Det är inte så att man, innan det har blivit politik av rapporterna, från sida går in och försöker styra en myndighet som ligger under regeringen. Jag måste säga att det är ett ganska anmärkningsvärt förhållningssätt. Slutligen tänkte jag nämna något om reservation 4 från Socialdemokraterna rörande förundersökningsbegränsning. Låt mig börja med att säga att vi inte i alltför stor utsträckning ska urholka den allmänna åtalsplikt som finns i 20 kap. 6 § . Naturligtvis kan förundersökningsbegränsning vara nödvändigt och önskvärt i situationer där en och samma person är misstänkt för ett grovt brott och till exempel flera mindre förseelser. Detta utreds i SOU 2010:43 och man konstaterar att fråga om förundersökningsbegränsning kan vara bland annat att en åklagare i en utredning rörande omfattande och komplicerad brottslighet ska kunna underlåta att utreda de minst allvarliga brotten för att upprätthålla effektiviteten i utredningsarbetet. Detta ska dock enligt förslaget i utredningen inte gälla brott som kan föranleda sex månaders fängelse eller mer. I den socialdemokratiska motion som väckts på detta område tycks emellertid utgångspunkten vara en helt annan. Där nämner man omfattande ekonomisk brottslighet som exempel på fall där förundersökningsbegränsning borde användas i större utsträckning. Sådan typ av brottslighet renderar ju, typiskt sett, kännbara påföljder, och att motivera förundersökningsbegränsning med det huvudsakliga skälet att det tar att utreda känns inte som en rimlig princip att bygga ett rättssamhälle på. Jag skulle, herr talman, vilja avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motionsyrkanden. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla M) samt (FP). 131 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till justitieutskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Betänkandet tar upp ett antal angelägna frågor, bland annat hur samhället ska kunna erbjuda enskilda rättshjälp och juridiskt biträde några tidigare talare har varit inne på det när behovet inte kan tillgodoses på annat sätt samt hur samhället kan stötta enskilda. Ett antal motioner lyfter upp frågan. föreligger en utvärdering i där man studerar förslag från med fokus på att förbättra den enskildes rättssäkerhet. Låt mig gå över till frågan om hemliga tvångsmedel. Det finns långtgående instrument för en domstol att bevilja åklagare rätten att genomföra hemlig teleavlyssning eller postkontroll, för att nämna några områden. Vi är angelägna om att dessa instrument används på ett korrekt och rättssäkert sätt. De straffkriterier som finns uppställda bidrar i sig till en restriktiv användning av instrumenten, och det ska vi ha. Användningen av hemliga tvångsmedel utgör ett mycket starkt ingrepp i den personliga integriteten, och den måste vi fortsätta att värna även om syftet med instrumenten är att bekämpa grov brottslighet, exempelvis narkotika- och barnpornografibrott. Vi är därför inte beredda att från utskottsmajoritetens sida gå längre genom att utvidga åklagarens möjlighet att tillämpa hemliga tvångsmedel för vissa brott som motionärerna anför. Jag vill även beröra frågan om kameraövervakning. Där pågår ett arbete med att harmonisera lagstiftningen till en samlad, ny kameraövervakningslag. Även här finns en rad kontrollstationer för hur tillstånd beviljas och hur myndigheterna ska övervaka användningen av kameror. Jag anser att kameraövervakning är ett mycket viktigt instrument i det brottsförebyggande arbetet, och jag vet att till exempel många rektorer haft nytta av möjligheten att i förebyggande syfte sätta upp kameror i skolorna, alltså för att förebygga skadegörelse såsom klotter men också glaskrossande och andra typer av skadegörelse. Vissa skolor har problem med elever som till och med sätter eld på toaletter, vilket kan få katastrofala följder om det inte upptäcks eller förebyggs . Även i dessa fall har kameraövervakning varit ett stöd. Här vill jag understryka vikten av att man tydligt genom bland annat skyltning informerar personal och elever om att det finns kameraövervakning i skolan. Det finns kommuner som ansökt om att få övervaka stadsdelstorg där företag haft bekymmer med glaskross, klotter och annan skadegörelse. De stöter dock på motstånd från olika instanser, till exempel Justitiekanslern, även om de kan tycka att kameraövervakning är befogat. Det finns alltså olika kontrollinstrument i lagstiftningen. Jag delar utskottets hantering av ärendet, även om jag anser att detta bör ses över. Jag tycker inte att vi ska föregripa den beredning som sker av nuvarande lagstiftning gällande kameraövervakning, som också betänkandet hänvisar till. Låt mig slutligen kommentera frågan om ett särskilt organ för resningsansökningar. Jag tycker att det är ett stort bekymmer, och utskottet skriver i sitt betänkande att det är mycket allvarligt att oskyldiga personer döms för brott som de inte har begått. Det finns ett antal förslag om resningsförfarande som bereds möjlighet att hålla nya förhör, att genomföra nya tekniska undersökningar och att på nytt ta upp ett resningsärende i en förundersökning. Vi välkomnar förslag som stärker rättssäkerheten för den enskilde. Vidare välkomnar vi att regeringen snart återkommer till med konkreta förslag för att förebygga att oskyldiga personer döms för brott som de inte har begått. 132 (SD) replik: Jag har några korta frågor, bland annat om tvångsmedel och övergrepp i rättssak. talade om att det var integritetskränkande. Ja, det kan vara integritetskränkande, men övergrepp i rättssak är extremt allvarligt enligt mitt sätt att se. Att använda tvångsmedel i dessa fall menar jag är mycket viktigare än integriteten för potentiella brottslingar. Menar du, , att integriteten skulle vara viktigare i det här fallet än att upprätthålla rättssäkerheten i landet? Det är den första frågan. Den andra frågan gäller kameraövervakning. Om den utredning som du hänvisar till kommer fram till att man inte ska göra det lättare att införa kameraövervakning, kommer du då att vara emot att man gör det lättare eller kommer du att vidhålla att det ska vara lättare? Om du vidhåller att det ska vara lättare att införa kameraövervakning spelar det ingen roll vad utredningen kommer fram till, eller hur? Det spelar ingen roll om de säger att det ska vara lättare eller svårare. Det är samma sak. Så länge man tycker att det ska vara lättare kan man ju motionera om det alldeles oavsett vad utredningen kommer fram till. Jag undrar hur du ställer dig i sådant fall? 133 (FP) replik: Övergrepp i rättssak är ett stort bekymmer, men de delar som finns i betänkandet och de delar som så att säga vill luckra upp gäller stora intrång, såsom buggning och hemlig teleövervakning. Flera av dessa delar finns ju . Vi från är i alla fall inte beredda att ändra på det. Bland straffkriterierna finns ju också en ventil. Det behöver inte vara fråga om fyra års fängelsestraff för att kunna tillämpa några av instrumenten, men vi är inte beredda att ge åklagaren större tillgång i dessa delar än vad som finns med i betänkandet. När det gäller kameraövervakningslagen tycker i alla fall jag och att vi ska ha bra möjligheter där det är befogat. Det kan man inte generalisera. Det kan till exempel vara ett torg som ständigt utsätts för systematisk skadegörelse. Någon myndighet kan tycka att kameraövervakning är integritetskränkande, och då kanske man i stället vill ha bevakning av torget , vilket ju inte är lika integritetskränkande. Det finns alltså olika situationer. Jag hoppas att det åtminstone inte ska bli svårare att använda kameraövervakning i fortsättningen. Jag vet inte vad utredningen kommer fram till, men det är i alla fall min och åsikt. 134 (SD) replik: Jag vill bara upprepa vad jag sade tidigare om buggning och andra integritetskränkande saker. Vi tycker att de ska användas när det gäller övergrepp i rättssak, om man hotar vittnen eller försöker störa rättegången. Det är långt viktigare än att skydda mot potentiella brottslingar. När det gäller detta med kameraövervakning är det bra att åtminstone inte vill göra det svårare att få tillstånd för det. De poliser jag har talat med sade att detta var något de ville få lättare att göra, för de har sett stora effekter när de har tillåtits sätta upp kameror i övervakningssyfte och i brottsbekämpande syfte. Vi får väl anledning att återkomma till detta när utredningen är klar. Om utredningen föreslår någonting dumt kanske till och med gör gemensam sak med oss. 135 (FP) replik: När det gäller den första delen av inlägg, om övergrepp i rättssak, vill jag inte från vår sida ge bilden att vi inte ser allvarligt på den här typen av brott. Men vi är inte beredda att luckra upp och erbjuda fler inslag av hemliga tvångsmedel för rättsväsendet. Vi tror att det som finns är tillräckligt. När det gäller den andra delen av inlägg får vi se vad utredningen kommer fram till. 136 (C): har turen kommit till den årliga debatten om processrättsliga frågor. Det är ett av de betänkanden där vi behandlar motioner från allmänna motionstiden. har vi 30 motionsyrkanden från den allmänna motionsperioden som behandlas och dessa har föranlett nio reservationer från de fyra oppositionspartierna. En av dessa nio är en av de märkligaste som jag har sett på länge, men jag återkommer till den . Vi i har agerat för att få ett effektivare processrättsligt system i . Det kan bland annat handla om hur en misstänkts medverkan i brottsutredningen påverkar straffet. Som jag ser det så bör den som medverkar för att föra utredningen framåt vad gäller eget brott, men också vad gäller medbrottslingars gärningar, kunna få strafflindring. Detta är en av de frågor som utreds i den stora där flera av oss i justitieutskottet också ingår i den politiska referensgruppen. När det gäller förundersökningsbegränsning har Socialdemokraterna en reservation där de, precis som sade, antyder att möjligheterna till förundersökningsbegränsning bör ökas. Det är möjligt att det kan behövas i vissa speciella mål, men får man inte så lättvindigt som Socialdemokraterna glömma bort att det också finns brottsoffer. Man måste vara medveten om att varje gång som polis och åklagare bestämmer sig för en förundersökningsbegränsning finns det förmodligen också brottsoffer som tvingas acceptera att det brott som just de utsattes för inte ska utredas. Det måste man ha med i avvägningen. I det här betänkandet finns det en motivreservation från som lyder: kan inte instämma i det som majoriteten anför om vikten av att nämndemannakåren så långt det är möjligt speglar befolkning. Enligt ska kompetensen och inget annat vara avgörande. Då ställer jag mig frågan: Vad betyder detta? Bakgrunden är säkert att inte vill ha en nämndemannakår som speglar den etniska mångfalden i vårt samhälle, och kanske inte heller könsmässigt eller åldersmässigt. Vad är det då som de säger i sin reservation? Det stora problemet med dagens nämndemannakår är ju inte sned könsfördelning, och det är inte heller att det finns för få nämndemän med utländsk bakgrund enligt den utredning som har gjort. Det stora problemet, som alltså inte vill rätta till, är att det finns en väldigt ojämn åldersfördelning. Det är många äldre nämndemän och alldeles för få yngre och medelålders nämndemän. Som vi fick höra tidigare är medelåldern . Jag och tycker att det är viktigt att vi har en nämndemannakår som inte har en alltför ojämn åldersfördelning i förhållande till befolkningen. Det har betydelse för värderingar, erfarenheter och kanske också för förståelsen för förändringar i samhällsutvecklingen. Det är helt enkelt en fråga om förtroendet för rättsväsendet och tilltron till nämndemannasystemet. Vidare skriver i sin reservation att det är kompetensen och inget annat som ska vara avgörande. Då är min fråga till representant i debatten, , vilken kompetens menar ni? Jag antar att det inte är en juridisk kompetens ni menar. Nämndemännen är ju och ska vara lekmän. Det är klart att man kanske kan komma fram till ett sådant här förslag om man vill ta bort nämndemännen, men det har ni inte föreslagit i er reservation. Det finns till och med ett förbud mot att advokater och åklagare är nämndemän. Vilken kompetens är det alltså ni tycker att nämndemännen ska ha? Det skulle det vara intressant att få svar på. Man kan också fråga hur denna kompetens ska mätas. Det är kommunfullmäktige och i vissa fall till exempel när man utser nämndemän i hovrätt som utser nämndemännen på förslag från de politiska partier som sitter i fullmäktige. Man kan undra om de föreslagna nämndemännen ska tvingas göra något test för att visa att de har rätt kompetens. Jag hoppas att kan svara på vad de menar med sin reservation. För del vill jag betona att det viktigaste för nämndemännen är att de är lämpliga, laglydiga och står upp för de grundlagsskyddade rättigheterna, till exempel alla människors lika rätt och värde, religionsfrihet, rättssäkerhet för alla, oavsett om den åtalade är svensk eller inte, och att nämndemannen har ett starkt rättspatos och behandlar alla människor lika. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 137 (SD) replik: Vår reservation är egentligen rätt enkel. I utskottstexten står att nämndemännen ska återspegla majoritetsbefolkningen. Det innebär att det kan bli aktuellt med kvotering eller om det skulle vara någon form av underrepresentation av någon etnisk grupp eller vad det nu kan vara. Vår generella inställning till detta med att sammansättningen ska återspegla det ena eller andra det finns i en massa olika förordningar i kommuner och ute på arbetsplatser och så vidare är att vi är emot kvotering. Det är detta vi poängterar i motiveringen. 138 (C) replik: Det finns ingen kvotering, utan det är partierna som själva utser nämndemännen. Partierna har tagit på sig att se till att vi får en nämndemannakår som avspeglar befolkningens sammansättning. Det är möjligt att ni är emot det och att partierna ska utse bara män , som väl är det vanligaste och damer också, för den delen men du svarade inte på min fråga om vilken kompetens ni vill att nämndemännen ska ha. Ni skriver att kompetens ska vara det enda som är avgörande. Jag ställer mig frågan: Vilken kompetens är det? Det kan finnas social kompetens, ekonomisk kompetens och så vidare. Vilken kompetens är det ni tycker är viktig när fullmäktige ska utse nämndemännen? 139 (SD) replik: Vi är självfallet inte emot att det kommer in fler unga i nämndemannakåren, men det är inte något som är ett självändamål, lika lite som det är ett självändamål att ha ett visst antal invandrare och så vidare. Vi ser gärna att det kommer fler unga, men precis som du, , säger är det partierna som föreslår vilka som ska utses till nämndemän. Vi kan inte ställa oss bakom en skrivning där man säger att man ska återspegla befolkningen. Vi har inte den uttalade ambitionen. Vi ser andra fördelar med att partierna utser dem som ska företräda deras parti. Vilken kompetens de har får varje parti avgöra. I vårt fall handlar det om kompetens att företräda våra åsikter i de frågor som vi driver, alltså att återspegla den del av befolkningen som röstar på i synen på brott och straff. Det ska givetvis ske inom lagarna, men det finns ju ett visst svängrum där. Det är detta vi syftar på. 140 (C) replik: blev jag verkligen förvånad. står här och säger att de nämndemän som utser ska representera partiet när de sitter som nämndemän i domstolarna. Nej, nämndemännen ska inte företräda några partier alls. Ingenstans står det uttryckt vilket parti en nämndeman kommer från. En nämndeman ska inte företräda ett partis ståndpunkter utan ska döma utifrån lagen precis på samma sätt som de utsedda domarna. Jag hoppas verkligen att det slant lite när inte kunde förklara vilken kompetens det är efterfrågar i sin reservation. 141 (KD): Tilltron till rättssamhället bygger på att människor kan förlita sig på en rättvis rättstillämpning och en effektiv brottsbekämpning. Ett rättssamhälle kräver fungerande domstolar. Att få sin sak prövad av en opartisk och självständig domstol är en grundläggande rättighet för varje svensk medborgare lika väl som att den som är anklagad för brott ska betraktas som oskyldig intill dess att hans skuld lagligen fastställts. Eftersom det är ofullkomliga människor inblandade i den dömande verksamheten kan naturligtvis fel begås som drabbar enskilda mycket hårt. En felaktigt dömd person har mycket svårt att få sin sak prövad och få resning. Därför borde ett fristående resningsinstitut inrättas som kan granska tveksamma domar inte bara i detaljer utan som helhet. Sådana institut finns redan i flera andra länder. Det har lagts fram ett antal motioner om detta. sker ett arbete i . Jag och ser fram emot att detta arbete ska presenteras. Principen om den enskildes tillgång till rättssystemet, också känt som access to , är en av de grundläggande funktionerna i en rättsstat. Regeringen gav 2004 ett uppdrag åt att utvärdera rättshjälpslagen. Syftet med utvärderingen var att skapa ett underlag för ställningstagande till eventuella förändringar av rättshjälpssystemet. kom 2009 med några förslag, och de bereds nu inom . Jag tycker att det är ett viktigt arbete och vill inte att det ska stressas fram. Det är viktigt att man tar ett helhetsgrepp om rättshjälpsreglerna framgent så att man tydligt kan garantera principen om allas likhet inför lagen och att den respekteras fullt ut så att alla medborgare har samma rättigheter oavsett ekonomisk situation. Under utbildningen vid juristlinjen diskuterade vi studenter ofta rättsväsendet. En av de frågor som vi framför allt diskuterade var nämndemannasystemet. Där fanns det en stor skepsis bland mina kursare. Jag ska erkänna att jag än kan vara lite skeptisk. Det har först och främst handlat om att nämndemännen inte har speglat befolkningen. Såsom flera har varit inne på här tidigare har det varit ett känt problem att åldersfördelningen inte helt och hållet har fungerat. I tingsrätt dömer tre lekmän tillsammans med en domare. Om de tre nämndemännen inte är överens med en domare kan de ändå fria eller fälla. Fokus med nämndemannasystemet är att få in mannen eller kvinnan på gatan och ett medborgarperspektiv i domstolsprocesserna. En rättsstat angår alla, och alla bör vara beredda att bidra. Det är angeläget att nämndemännen representerar hela befolkningen. Så är det inte . Det bör också vara en självklarhet att nämndemän finns av båda kön i rätten när till exempel mål om våldtäkt, sexuella övergrepp och vårdnadstvister ska avgöras. presenterade en tanke om att införa domstolsplikt för alla. Det skulle innebära att alla medborgare under sin livstid skulle bli kallade som nämndemän. Vilka personer som skulle tjänstgöra som nämndemän , kanske en tvåårsperiod, skulle ske via lottning. Det systemet finns på olika sätt i olika länder. Det skulle leda till att en betydligt större del av svenskarna får kunskap och insyn i rättskipning och hur rättssamhället fungerar. Jag gillar tanken att alla röstberättigade borde ingå i denna grupp och att alla skulle kallas som nämndemän. På så sätt skulle vi säkerställa att alla i befolkningen speglas och inte bara de som nominerats av partierna, som vi nämnt här . Att nämndemännen skulle spegla befolkningen i det stora hela och öka kunskapen är något som också kan leda till att fördomarna kanske skulle minska. Det finns väldigt mycket olika idéer. Man får i det arbete som sker inom ta allt detta i beaktande. Jag ser fram emot att det senare presenteras. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 142 (M): Två har utsetts till nämndemän i . När TV4 intervjuade dem ville de inte svara på reporterns frågor om demokrati är bra eller om var en bra eller dålig politiker. Frågorna var inte relevanta för uppdraget, menade de nykläckta nämndemännen. I har en sverigedemokratisk nämndeman stängts av för att han har ifrågasatt Förintelsen och uttryckt sig nedsättande om homosexuella. Avstängningsbeslutet ska nu prövas av . Enligt kan domstolen stänga av en nämndeman som uppvisar ett beteende eller ett tillstånd som bedöms skada allmänhetens förtroende för rättskipningen. Att tillhöra ett visst parti är i sig inte tillräckligt för avstängning, utan det krävs att nämndemannen har betett sig kvalificerat olämpligt. Så länge som till exempel och Nationaldemokraterna har nämndemän som sköter sig någorlunda och avstår från exempelvis rent rasistiska uttalanden får de sitta med och döma i alla typer av mål, i tingsrätt, förvaltningsrätt, hovrätt och kammarrätt. Ja, trots att det är ganska uppenbart att extrempartiers medverkan i rättskipningen har en förtroendeskadlig inverkan, vare sig det gäller partier på yttersta höger- eller vänsterkanten får de sitta där. Som ett resultat av valframgång 2006 har partiet sedan förra mandatperioden nämndemän i våra migrationsdomstolar. Efter partiets framgång i höstens val har dessa blivit ännu vanligare. Asylsökande får i större omfattning lägga sina öden i händerna på nämndemän från ett uttalat främlingsfientligt parti. Och i den typen av mål ställs förtroendet för domstolarnas opartiskhet verkligen på sin spets. vill jag direkt säga att det från demokratisk synpunkt vore fel att på förhand sortera bort vissa partiers företrädare från att medverka som nämndemän. På samma sätt som och andra partier har rätt att nominera sitt partifolk som lekmannadomare måste självfallet och Nationaldemokraterna få göra detsamma, förutsatt att partierna har fått tillräckligt många röster i fria och demokratiska val. Vad jag är kritisk mot är det förtroendeproblem som orsakas av nämndemannasystemet som sådant. Jag anser att det är ett förlegat och rättsosäkert system som bör avskaffas. Jag har ibland använt bilden att juridiskt okunniga nämndemäns medverkan i en komplicerad rättssak är fullt jämförbart med att en hjärtoperation får utföras av en bilmekaniker. För egen del skulle jag inte ens vilja bli klippt av en lekman. När det gäller alla andra samhällsfunktioner är vi noga med att de som sköter verksamheten också behärskar regelverken.