prot · GY09117 · 2011-06-16 00:00:00 — En lärlingsutbildning som fungerar, och som är arbetsplatsförlagd, skapar förutsättningar för en individ att få erfarenheter och nätverk som är oumbärliga när hon eller han ska kliva in på arbetsmarknaden. Det förslag som ska besluta om är på många sätt bra. Men det kunde vara ännu bättre. Framför allt borde man på ett bättre sätt ta till vara elevens rättigheter i utbildningen. Alltför mycket lämnas nu oklart, och det är inte bra. Regeringen föreslår bland annat att ett utbildningskontrakt ska upprättas mellan skolhuvudmannen, eleven och arbetsplatsen utan att ålägga skolhuvudmannen skyldigheten att utreda och åtgärda trakasserier. Detta anser vi inte är bra. Vi anser att en sådan skyldighet ska finnas, inte minst för att det underlättar för eleven att ta till vara sina rättigheter på den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. I fallet med lärlingsutbildningen är det dessutom så att flera av de elever som kommer att gå dessa utbildningar är på grund av sin ålder mer beroende av extra skydd mot trakasserier. Därför borde det vara en självklarhet att detta tydliggörs i utbildningskontraktet. Detta var vår första invändning. Vi anser att det är av stor vikt att de handledare som ska ansvara för dessa elever ska vara ordentligt rustade för sin uppgift. Det är viktigt för kvaliteten i utbildningen. Därför vill vi att det ska vara obligatoriskt för handledarna att genomgå en handledarutbildning; vilket saknas i regeringens förslag. Vi har noterat att en del arbetsgivarrepresentanter motsätter sig detta med motiveringen att det kan ta tid och kosta extra. Regeringen har konstigt nog backat för dessa argument. Visst skulle det kosta extra tid, och visst kommer det att ta mer tid att utbilda dessa lärare. Jag finner det ytterst märkligt att regeringen först lägger fram ett förslag om ökade behörighetskrav i skolan och argumenterar hårt för hur viktigt det är med utbildade och behöriga lärare för att nu när det gäller dessa utbildningar nonchalera samma krav. Det är inte konsekvent. Det är mer komiskt. Nationella lärlingskommittén har föreslagit att de nationella programråden ska ges i uppdrag att ta fram kriterier för godkännande av de arbetsplatser för handledare som tar emot lärlingar. Det skulle vara en viktig del i ett system för kvalitetssäkring av den gymnasiala lärlingsutbildningen. Jag anser att det är viktigt att följa kommitténs förslag. Medverkande arbetsplatser och skolor behöver stöd i sitt utvecklingsarbete, och eleverna behöver denna kvalitetssäkring för att kunna vara trygga med sitt utbildningsval. Jag inledde mitt anförande med att säga att vi i står bakom idén om en gymnasial lärlingsutbildning. Den är bra. Vi behöver fler vägar in i arbetslivet för unga människor och tätare samverkan mellan skolor och arbetsmarknaden. Lärlingsutbildning har potential att bidra till detta, men den kan göra det bara om vi inte tummar på kvaliteten och bara om vi inte väljer bort system och insatser för kvalitetssäkring. Regeringens förslag tummar tyvärr både på kvaliteten och på elevernas rättigheter. Det är synd. Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 1 och reservation 2. 25 (V): Jag får jobba med att städa deras bilar. Jag skulle vilja ha mer tid i skolan och mindre praktik, högst tre dagars praktik , det skulle vara lagom. Det är, herr talman, en elev i vvs-klassen på Praktiska Gymnasium som säger detta i aprilnumret av . Det finns fler elever som är tveksamma till upplägget av undervisningen. Praktiska ingår i Baggiumkoncernen och har varit den största aktören i Lärlingsförsöket. Även arbetsgivarorganisationerna i byggbranschen är fundersamma över hur utbildningen bedrivs ute i företagen. Ett stort problem är att hitta bra lärlingsplatser för eleverna. I Lärlingsförsöket har 3 000 byggelever omfattats. Regeringen budgeterar nu för att skapa 30 000 lärlingsplatser under 20112014 inom ramen för alla yrkesutbildningar i gymnasieskolan. Redan är branschen orolig över kvaliteten på de nya lärlingsutbildningarna. Ofta vänder sig dessutom skolor till företag som inte är anslutna till någon bransch- och arbetsgivarorganisation. Ett yrkes- eller lärlingsprogram ska inte vara som en prao i . Lärlingselever ska ha en anställning. Enligt regeringens förslag kan de ha det, men de flesta eleverna kommer inte att ha det. För att garantera hög kvalitet i den arbetsförlagda delen av utbildningen är handledares kompetens helt central. Det är ingen lätt uppgift att utbilda, men det verkar finnas en naiv tro att det är det, och det är beklagligt att den uppfattningen finns bland ansvariga i regeringen. Från Byggindustrier säger man att det är en uppenbar risk att utbildningen i företagen inte blir fullvärdig. Vad hände med snacket om att man skulle uppvärdera statusen för de praktiska arbetena och utbildningarna? gjorde Skolinspektionen en studie där man granskade 39 gymnasier. I denna riktade man hård kritik mot bland annat de traditionella byggutbildningarna. Det var just den praktiska delen av utbildningarna som hade brister. Så många som tre av fyra uppfyllde inte kraven. Man beskrev det som att skolorna nöjde sig med att få ut eleverna. Eleverna glömdes bort under praktiken, yrkeslärarna släppte kontakten och betygen sattes på oklara grunder. Det här är oerhört allvarligt, särskilt då det arbetsplatsförlagda lärandet nu ska få större betydelse och utgöra hälften av tiden. Låt mig gå tillbaka till Praktiska Gymnasium och eleverna i vvs-klassen. De är överens om att de borde få lära sig mer om rörläggeri i skolan. De tycker att de får för lite yrkesteori. En elev säger: Man vet ju ingenting när man kommer ut. En annan elev som går andra året säger: Jag får aldrig jobba med riktigt rörläggeri. Det enda jag fått göra är att sätta upp en duschblandare då och då. Bilden som framträder när man läser vad eleverna säger är att praktiken ute i företagen är lite av ett lotteri. Det gäller att hamna hos en bra arbetsgivare som kan ge en mångsidig utbildning. Det är en bild som stämmer med regeringens egna studier av Lärlingsförsöket. Kvaliteten på utbildningen står och faller med ambitionsnivån hos företag och handledare. Om regeringen på riktigt är intresserad av att ge dessa elever en gedigen utbildning måste man säkra kvaliteten hos arbetsgivaren genom att handledarna genomgår en obligatorisk handledarutbildning. En berättigad fråga är varför man sjösätter den här förändringen av yrkesutbildningarna. Några svar som vi har fått höra från regeringen är att det är så många avhopp från gymnasiet. Man hänvisar också till skoltrötta elever, som om de bara gick på praktiska program. Försöksverksamheten kan inte kallas framgångsrik ur den aspekten när en fjärdedel av eleverna på lärlingsprogram har antingen hoppat av eller bytt till ett annat program för att de inte har känt att de har fått en bra utbildning. Enligt statistik från vad gäller bygg- och energiprogrammet är det i snitt två av hundra byggelever som avbrutit studierna i årskurs 1 . Ännu färre hoppade av energiprogrammet. Av de 764 elever som deltog i Lärlingsförsöket hade ungefär 76 elever hoppat av . Det är anmärkningsvärt att en regering som säger sig vilja förbättra kvaliteten i lärlingsutbildningen inte har ett enda förslag för att motverka att eleverna hoppar av utbildningen. Jag vill därmed yrka bifall till reservationerna 1, 3 och 6. 26 (M): Efter tre mer eller mindre kritiska anföranden från tre mer eller mindre indignerade företrädare för oppositionen är det så klart svårt att inte inleda en av årets sista skoldebatter med någon form av liknelse av typen den ljusnande framtid är vår eller liknande. Jag ska försöka att inte fastna i den typen av krystade liknelser men kan inte låta bli att konstatera att framtiden faktiskt ser ljusare ut än vad den har gjort på väldigt länge, tack vare många av de skolreformer som Alliansen nu ser till att få på plats. Det är klart att det är svårt att i en sådan här debatt i dessa skolavslutningstider inte ta sin utgångspunkt i precis det vi ser runt om i varenda stad med självaktning i det här landet, nämligen studentflak med glada och förväntansfulla studenter på väg ut i livet och på väg ut på arbetsmarknaden. Skolan är alltid närvarande i den politiska debatten, i vår samhällsdebatt och i det som vi diskuterar runt köksbord, i riksdag och på alla andra ställen, och så ska det vara. När man dessutom ser föremålet för det vi diskuterar på studentflaken blir man lätt väldigt glad. Man rycks med i glädjeyran. Det är svårt att inte göra det när man ser människor som är fyllda av framtidsdrömmar och ambitioner och just på väg ut i livet, på väg ut på arbetsmarknaden. Hela världen ligger öppen på något sätt fantastiskt egentligen! Sedan blir det ibland en lite sur eftersmak när man börjar fundera på hur statistiken ser ut och när man vet att ganska många av de här eleverna faktiskt inte alls är på väg ut till den ljusnande framtiden eller ens på väg ut på arbetsmarknaden. Vi vet ju att alldeles för många av dem som slutar gymnasieskolan gör det med ofullständiga betyg. Det är en hel del som vi inte har sett på studentflaken som har passerat förbi här utanför, för de har hoppat av för länge sedan. De finns inte ens med där. En tredjedel av alla elever hoppar av utbildningen eller går ut utan fullständiga betyg. Deras förutsättningar att lyckas på arbetsmarknaden minskar givetvis dramatiskt, och det är naturligtvis också en viktig förklaring till att ungdomsarbetslösheten är för hög i vårt land. Vår debatt handlar om en proposition om kvalitet i just den gymnasiala lärlingsutbildningen. Jag tror att det är viktigt att se även den här propositionen mot bakgrund av hur det ser ut i stort i den svenska gymnasieskolan och mot bakgrund av alla de stora reformer som vi just nu håller på att genomföra. Man ska ha klart för sig att den gymnasieskola som Socialdemokraterna byggde vid makten var en gymnasieskola fylld av återvändsgränder, fylld av inlåsningseffekter. Vi lever fortfarande med konsekvenserna av detta, och vi kommer att fortsätta göra det framöver. Och vi vet att på många sätt är det yrkeseleverna som har drabbats värst. Förutom att avhoppen har varit väldigt många har flera viktiga arbetsgivare riktat kritik just mot att eleverna inte får med sig tillräckliga kunskaper, att de inte får de kunskaper som gör att de klarar arbetsmarknadens krav och arbetsmarknadens behov. får vi en gymnasieskola med reformer som anpassar skolan till dagens samhälle, till dagens arbetsmarknad. Det blir två olika examina, en studieförberedande och en yrkesexamen. Men det viktiga är att tonvikten i alla utbildningar ligger på de ämnesspecifika kunskaperna. Det innebär att varje utbildning är anpassad för att ge de bästa möjligheterna och förutsättningarna för en fortsatt karriär inom respektive inriktning. Det här är otroligt viktigt att bära med sig. Det betyder att vi lämnar det gamla systemet bakom oss, där alla utbildningar, alldeles oavsett inriktning, byggde på samma grund. Det här är det centrala. Det som vi kort sagt gör är att vi nu skapar en gymnasieskola där vi bygger bort återvändsgränderna. En del av det handlar om lärlingsutbildningarna. Den gymnasiala lärlingsutbildningen blir just ett alternativ inom yrkesprogrammen. Man genomför halva sin utbildning på en arbetsplats i stället för i skolan. Vi vet att det fungerar så i många av våra grannländer. Lärlingsutbildningen är ingen egen utbildning, men den är en del av ett yrkesprogram med samma krav och samma mål och som leder till samma examen på slutet. I bästa fall leder den naturligtvis också till ett betydligt större kontaktnät och ökade chanser att få en anställning. Vi närmar oss nu den nya gymnasieskolan med stormsteg. Dagens betänkande är ytterligare ett av de ärenden som pekar ut vägen för hur det rent praktiskt ska gå till. När det gäller lärlingsutbildningarna handlar det bland annat om att reda ut vem som är ansvarig för vad när en elev kommer till en arbetsplats. I betänkandet föreslår vi därför det skriftliga avtalet som har varit uppe i debatten. Vi klargör att varje elev ska underteckna detta, liksom varje skola och varje arbetsplats, och att man ska reda ut vad det är som gäller, hur ansvarsförhållandena ser ut och hur det ska fungera. Det blir ett väldigt bra sätt, tror jag, att få klart för sig vad man kan förvänta sig och vilka krav som man kan ställa. Dessutom framgår vem som är kontaktperson på skolan och vem som är handledare på arbetsplatsen. På det sättet skapas kvalitet. Som sagt är lärlingsutbildningen inte skild från resten av gymnasieskolan. Det är viktigt att komma ihåg när vi diskuterar de här frågorna att det är en utbildning inom ramen för ett yrkesprogram. är det för de elever som väljer lärlingsutbildningen på många sätt en utbildningsupplevelse som är ny och som inte har funnits i samma utsträckning tidigare. Den innehåller viktiga åtaganden både för eleven, för skolan och för de arbetsplatser som anordnar den. Då är det viktigt att man vet vad som gäller och att förutsättningarna blir riktiga. Det är naturligtvis bakgrunden till de förslag som vi lägger fram här . Jag yrkar naturligtvis bifall till utskottets förslag i betänkandet. Det är bra förslag som reglerar hur en del av den nya gymnasieskolan kommer att fungera. Men det är just bara en del av den helhet som jag inledde med att prata om. Det är en helhet som innebär att vi äntligen kommer bort från tvåtredjedelsskolan. Vi satsar på kvalificerade utbildningar med hög kvalitet som ökar människor anställningsbarhet och möjligheter att förverkliga sina drömmar och ambitioner. Det är väldigt bra. 27 (S) replik: hör vad han vill höra. Jag inledde med att säga att vi ser väldigt positivt på propositionen. Men vi vill ändå lyfta fram några saker som vi tycker saknas i den. Det första som jag måste påminna om är Gy 2007. Socialdemokraterna gav faktiskt i uppdrag att utreda en utbildning liknande som den vi nu har på bordet men som er regering valde att slänga i papperskorgen. Därför ligger vi efter. Vi hade kunnat vara framme vid det som vi är framme vid . säger: Vi bygger bort återvändsgränder. Ändå står det ingenting i förslaget om vad som händer om lärlingsplatsen försvinner. Vad händer med eleven då? Då hamnar eleven verkligen i en riktig återvändsgränd. Det har vi en reservation om som ni yrkar avslag på. 28 (M) replik: Jag inledde med att säga att det var tre mer eller mindre kritiska oppositionsföreträdare. Jag kan konstatera att var den minst negativa, vilket jag är glad för. Jag är beredd att hålla med om att och andra socialdemokrater har talat sig varma för lärlingsutbildningar , men man hade också makten . Det är väl bra att vi är överens nu och ser till att det blir så bra som möjligt för dem som kommer att finnas med där. Tittar man på reservationerna, kanske framför allt den som hänvisar till, känns det som man har ansträngt sig hårt för att få till en reservation och odla lite konflikt. Det ska man givetvis göra i ett parlament och i en diskussion, men man behöver inte skrämmas i onödan. Det som tar upp regleras på ett bra sätt i skollagen . Har man påbörjat sin utbildning på ett nationellt program har man rätt att fullfölja den utbildningen på det påbörjade programmet. Dessa förhållanden gäller även om det sker förändringar . Jag har därför svårt att se att det kommer att bli ett problem i verkligheten. 29 (S) replik: Eftersom vi ser att folk inte får den utbildning som de tror att de får, som vi hörde läsa upp ett exempel på , är det bättre om vi kan ha tydliga regler för vilka kriterier som gäller och vilka krav man kan ställa som elev, huvudman eller bolag som ställer upp med en plats. har vi haft dels Nationella lärlingskommittén, dels en enmansutredare. Bägge har kommit med många bra förslag i två tjocka betänkanden, men få av dessa förslag finns med i propositionen. Framför allt finns inte de viktiga förslag med som handlar just om kvalitetssäkringen. Det tycker vi är märkligt. Jag skulle vilja höra syn på det. Varför är det så få kvalitetskriterier med när det finns så många tydliga och bra förslag? 30 (M) replik: Vi kan säkert alla vara överens om att det som talar om är viktigt när man inför en lärlingsutbildning. Vi behöver bli bra på kvalitetssäkring, och vi behöver göra en bra uppföljning så att man ser att saker och ting fungerar som det är tänkt och att eleverna får den kvalitativa utbildning de ska ha. Det är viktigt att poängtera att det här inte slutar i och med det beslut vi fattar . Vi ska fortsätta följa frågorna. Det vi fattar beslut om , utbildningskontraktet, är en del som syftar till att stärka kvaliteten. Man ska kunna gå in och se precis vad som gäller och vem som är ansvarig för vad. Man ska dock inte glömma bort att både Skolinspektionen och har fått tydliga uppdrag att arbeta med kvaliteten i det arbetsplatsförlagda arbetet. Mycket av det som efterlyser är alltså tillgodosett på detta sätt. När man sjösätter en ny reform är det självklart viktigt att följa det framöver. får det att låta som att utbildningskontraktet ska reglera allt, men så är det inte. Utbildningskontraktet är en del av kvalitetsarbetet och uppföljningen. ansvarar för andra delar, och Skolinspektionen är givetvis också viktig i detta arbete. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 31 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa statsrådet , justitieminister , statsrådet , statsrådet och statsrådet välkomna. Statsrådet besvarar såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt ansvarsområde. 32 (S): Det är sista frågestunden , och snart är det skolavslutning. För många ungdomar väntar ett härligt, avkopplande sommarlov. För andra är det kanske en möjlighet att få ett första sommarjobb, tjäna lite egna pengar, få arbetslivserfarenhet, uppleva vad det innebär att passa arbetstider och kanske testa på ett jobb och se om det är någonting för framtiden. För många familjer som har låg inkomst kan det också vara det som möjliggör att sommaren ger utrymme för lite utöver det vanliga. Min fråga till statsrådet är därför: Skulle det inte vara bättre om alla ungdomar gavs den här chansen att få de positiva erfarenheter som ett sommarjobb innebär? Är det inte en rimlig prioritering att använda de gemensamma resurser vi har och det ökade utrymme som finns till att satsa på jobb till samtliga ungdomar? 33 Statsrådet (M): Tack för frågan, ! Det här är naturligtvis en väldigt prioriterad fråga för regeringen. Frågeställaren avslutar också med att undra om det inte är en prioriterad fråga att försöka arbeta för att så många som möjligt kommer i arbete. Jo, det är precis det regeringen gör. Men det förutsätter också en bred palett av åtgärder. Ungdomsarbetslösheten är också kopplad till utbildningsfrågan. Vi ser hur elever lämnar skolan utan att ha godkända betyg. För att bekämpa detta för regeringen en aktiv politik för att se till att skolan ger ungdomarna den kompetens som behövs för att man ska vara behövd på arbetsmarknaden. Till det kommer också andra åtgärder för dem som har lämnat skolan och som omfattas av det så kallade uppföljningsansvaret. Det är också viktigt att arbeta med detta. Regeringen är alltid beredd att lyssna på goda förslag på hur man ska komma vidare och arbeta för att bekämpa ungdomsarbetslösheten och förstärka arbetet med att förbättra den svenska skolan. 34 (S): Min fråga handlade om sommarjobb för alla ungdomar. Jag tycker att svaret är lite märkligt. Regeringen har ju dragit in de resurser som fanns just när det var valår för att hjälpa kommuner att se till att alla ungdomar får ett sommarjobb. Det finns de som har egna kontakter genom föräldrar eller praktik i skolan som löser detta själva, men ganska många gör det inte. erbjuder till exempel alla ungdomar från årskurs 9 till årskurs 3 på gymnasiet sommarjobb. Om den här frågan är så prioriterad, varför drar man in det här stödet? Varför använder vi inte det utrymme som finns om vi tror att alla ungdomar mår bra av att få testa på arbetsmarknaden, uppleva vad arbetslivet innebär med de krav som ställs och den inkomst som det ger? Jag skulle vilja ha ett svar på frågan: Varför är inte regeringen beredd att medverka till att alla unga får ett sommarjobb? 35 Statsrådet (M): Det här är en fråga som man måste se även i det kommunala perspektivet. Det är bra att frågeställaren lyfter in detta. Det är riktigt att staten gav ett tillfälligt stöd till kommunerna . Det var angeläget med tanke på hur den kommunalekonomiska situationen såg ut vid det tillfället. däremot pekar prognoserna mot att väldigt många kommuner i redovisar ett överskott. Hur man väljer att leverera med de pengar som man har i kommunkassan är en fråga som faller inom ramen för det kommunala självstyret. Olika kommuner väljer att prioritera olika. Har man möjlighet att utöka antalet sommarjobb i eller privat verksamhet på den lokala nivån tycker jag att det är självklart att man tar den möjligheten, men varken regeringen eller kan fjärrstyra alla 290 kommuner. Vi måste överlåta till kommunpolitikerna att göra den typen av prioriteringar. 36 (M): I sin årsredovisning påpekar för polismål att det ökade antalet poliser i yttre tjänst även kan leda till en ökning av antalet anmälningar mot poliser. Inför valet presenterade Alliansen i en rapport om framtidens polis bland annat ett förslag om att utrusta polisens bilar med videokameror. Videokameror skulle stärka polisernas säkerhet i deras yrkesutövning och användas som skydd mot felaktiga påståenden om deras agerande. De skulle även stärka gripna eller omhändertagna personers rättssäkerhet om någonting skulle hanteras felaktigt av polisen. Min fråga är huruvida justitieministern har vidtagit eller kommer att vidta någon åtgärd för att på detta eller andra sätt stärka polisernas skydd i deras yrkesutövning och gripna eller omhändertagna personers rättssäkerhet. 37 (): Det är helt riktigt att den här frågan har diskuterats mer än en gång. Det finns många fördelar med att använda sig av kameror i vissa sammanhang för att säkerställa att man vet vad som har hänt och att ett agerande är korrekt genomfört. Det som är bekymmersamt är att vi inte har en lagstiftning i som inrymmer detta, vad vi kan förstå. Det är flera olika lagar som blir tillämpliga när det handlar om polisens användning av kameror. Det handlar om lagen om hemlig kameraövervakning, polisdatalagen och så vidare. Vi diskuterar hur det skulle kunna användas. När det gäller de situationer där polisen ändå använder kameror vill jag säga att en grundläggande förutsättning i polisdatalagen är att personuppgifter i form av en bild har ett mycket specifikt ändamål. Det är också lite svårt att lösa huruvida en kameraövervakning av en polisbil eller av en enskild tjänsteman handlar om ett specifikt uppdrag eller om det är en allmän övervakning. Det här är en fråga där de lärde måste tvista ett tag innan vi har tillräckligt lagrum för att veta hur vi ska lagreglera det hela. 38 (M): Det låter betryggande att frågan diskuteras. Man kan också vända på det och se att det kan finnas poänger i det omvända perspektivet i rollen som brottsoffer och även för poliser om det finns en videoinspelning av händelseförloppet. Videokameror är ett bra instrument i polisbilarna. Utreder justitieministern om det finns andra tekniska hjälpmedel som man kan ha på plats i polisbilarna? 39 (): Det är i första hand polisen och polismyndigheterna som ska diskutera vilken typ av instrument, verktyg och metoder som polisen ska använda för att utföra sitt uppdrag. Jag vill inte gärna ge mig in på synpunkter på vilka teknikaliteter som kan vara nödvändiga utan att det har kommit en framställan från polisen om det. Däremot har jag sett att man till exempel i har kameror som man kan använda i vissa situationer. Där talar man om för den man möter att man sätter på kameran för att bringa ordning. De anser sig ha väldigt god nytta av det.