prot · GY0992 · 2011-04-27 00:00:00 — Många talar om uranbrytning. Vi har stoppat den. Vi stoppade den med ett kommunalt veto. Vi genomförde också en mycket aktiv folkbildningskampanj i det arbetet. Där gick vi igenom vad det här innebar bland annat för miljön. Folket sade sitt i valrörelsen . Socialdemokraterna åkte, på populärsvenska sagt, på däng. De andra partierna, bland annat , som var emot och utnyttjade det kommunala vetot hade framgång. har tidigare i debatten pekat just på den kommunala självstyrelsens betydelse. Vi går till val i kommunerna om vi inte har omval, men det är väl en olycka i sammanhanget. Om det fungerar som det ska har vi på oss. kan vi föra en debatt. Sedan går man till val, och väljarna väljer de företrädare de kan lita på i den här typen av frågor. Jag är en stor vän av det kommunala vetot när det gäller uranbrytning, och som centerpartist är jag inte någon vän av uranbrytning. Jag litar på att de företrädare vi har runt om i landet företräder en politik som vi normalt också driver i de här frågorna. Jag tror också att det är en del i den demokratiska processen att människor vet att deras kommunala och lokala företrädare har en möjlighet att fatta beslut i frågor som ligger nära dem och som är avgörande. Det handlar om demokrati och om att människor får en chans att välja de företrädare de kan lita på i den här typen av frågor. I detta anförande instämde (C). 46 (MP) replik: Debatten har pågått länge, och jag ska hålla mig kort. Jag är väldigt glad att här i kammaren förtydligar hur positivt och bra det är om ett politiskt parti är konsekvent när det gäller vad som sägs lokalt i en kommun i en fråga och hur partiet agerar och röstar här i kammaren i . Jag menar att ni i har varit synnerligen inkonsekventa i frågan om uranbrytning. Man har kämpat mot uranbrytning på ett väldigt bra sätt på många av de orter som är hotade men tycks inte få stöd för att det behövs en förändring av regelverket av centerpartisterna här i . säger att kommunerna bör ges rätt att fatta beslut om frågor som ligger dem nära. Jag kan inte annat än instämma i det. Men de behöver få verktyg för att göra det. Konsekvenserna av uranprospektering, bland annat i som hänvisar till, har varit enorma. Varför inte även ge kommunerna verktyget att säga nej till den prospektering som har påverkat så mycket av verksamheten i bland annat , , och ? 47 (C) replik: Det är ingen tvekan om att den oro och den debatt som finns på de här orterna jag tror att jag på olika sätt och av olika skäl har lika mycket kontakt med dem som är helt befogad. Den är inte befogad för att man behöver vara orolig för regelverket utan för att man naturligtvis inte vill att den frågan över huvud taget förs på tal. Detta blir, precis som sade förut, en upprepning av det som har sagts. Det finns ett regelverk. Jag vill trycka på att det kommunala vetot fungerar och kan fungera även i fortsättningen på samma sätt som det gjorde i dessa bygder 1976 och 1977. Det finns skäl att inte gå så långt när det gäller avgränsningar i prospekteringen, precis som andra ledamöter i näringsutskottet har berättat om här i kammaren. 48 (MP) replik: säger att regelverket fungerar. Utifrån det kan jag bara dra slutsatsen att han är nöjd med den situation som vi har i många kommuner där prospektering lett till stora konsekvenser. Min och slutsats är att regelverket inte alls fungerar eftersom det tar så mycket energi och står i vägen för så många andra möjligheter i de berörda kommunerna. Bland annat kunde man satsa på ekoturism om man slapp den ständiga kampen mot uranprospektering. Jag vill veta vad kommer att säga till de centerpartistiska kommunalråd som kämpar mot uranbrytning och som ber att få tydligare verktyg för att kunna säga nej även till prospektering av uran, vilket i så stor grad påverkar den verksamhet som finns i dessa områden. 49 (C) replik: Det är rörande med omtanke om mig och vad vi inom bör säga i den här frågan. Jag är inte bekymrad för det. Jag har samma uppfattning i detta. Däremot säger jag, precis som tidigare visat på, att vi inte ska gå in och styra upp det som omfattas av det kommunala självstyret. Jag menar att vi har ett regelverk, i sista hand i form av det kommunala vetot, som tryggar detta. Det finns en trygghet i att vi har den möjligheten, liksom i de företrädare vi väljer. Det är viktigt vilka vi väljer i kommunerna. Väljer man de centerpartister som finns som företrädare runt om i landet då känner jag mig trygg. Det finns säkert även andra partier som man kan känna sig trygg med, på samma sätt som 1976. Det gäller att använda det vi har i första hand, för börjar vi med de andra avgränsningarna då finns det andra sidor av detta, precis som redovisats tidigare. Visst, jag kan förstå argumentet med ekoturism. Samma fråga skulle egentligen kunna dyka upp oavsett om man talade om prospektering av uran eller något annat. Varje gång man har den typen av diskussioner funderar man förstås på om man vågar satsa på det. Till exempel finns nu i , där jag bor, en oro för försvarets planer på utökade övnings- och skjutfält. Det är klart att det påverkar utvecklingen. Så är det naturligtvis oavsett vilken man studerar eller prospekterar efter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Prioritering av samhällsviktiga elanvändare Föredrogs näringsutskottets betänkande 2010/11:NU15 Prioritering av samhällsviktiga elanvändare (prop. 2010/11:56). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §). Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU20 Djurskydd. 50 (S): debatterar vi miljö- och jordbruksutskottets betänkande om djurskydd. Det innehåller 62 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden i en rad olika frågor som rör djurs välfärd och situation i och i världen. Det är frågor som väcker känslor och engagemang hos många människor. Vi har olika sätt att se på djur. Det gäller exempelvis frågan om djur har rättigheter eller inte. Det är en högst filosofisk fråga som vi tyvärr inte har möjlighet att uttömmande diskutera i kammaren , men den kommer med största sannolikhet att tas upp i olika anföranden. Jag vill därför understryka att det är viktigt att säga att djur måste tillmätas ett eget värde och inte värderas enbart utifrån människors möjlighet att på olika sätt nyttja dem. Därmed anser jag att djur också kan tillerkännas rättigheter, även om de inte är desamma som mänskliga rättigheter. Invändningen att djur inte åläggs några skyldigheter och därför inte heller kan ha några rättigheter är för mig inte ett argument som håller som anledning till att avfärda den principen. Oavsett vilken hållning man har i den frågan är jag ganska säker på att vi kan enas i ett fördömande av djurplågeri liksom i en strävan efter att djur inte ska fara illa. Det finns i kammaren en bred politisk enighet om att fortsatt ska vara ett land med en hög nivå av djurvälfärd och ett land som inom EU och globalt driver på för en bättre djurhållning. Men det kräver också, herr talman, att politiken driver framåt. I annat fall blir de vackra orden om djurens välfärd bara en läpparnas bekännelse. Ser vi till de senaste årens djurskyddspolitik är det tyvärr en sådan bild som framträder. Politiken har inte drivit framåt. Den unika har lagts ned, propositionen om förbättrade levnadsförhållanden för minkar har ställts åt sidan och djurskyddstillsynen, som ska hjälpa till att upprätthålla djurskyddsnivån, har omorganiserats på ett sådant sätt att antalet kontroller har halverats. Var finns drivet? Var finns viljan att fortsätta framåt? Jag ser bara en regering som lever på gamla meriter. Jag är glad att vi till slut fick ett enigt utskott i frågan om att sexuella övergrepp på djur ska förbjudas. Det är något som diskuterats flitigt och som inte riktigt verkar ha tagits på allvar. finns ett helt enigt utskott som kräver av regeringen att den ska komma med förslag om just detta. Det är bra, men det krävdes en ihärdig kamp från oppositionen för att åstadkomma det. Det känns bra att det även finns majoritet i utskottet för att förbjuda kastrering av obedövade smågrisar. Det råder ingen tvekan om att även smågrisar känner smärta, och det är grymt att kastrera dem utan bedövning. Det finns inom EU en frivillig överenskommelse om att det ska vara borta 2012, men den svenska näringen ligger lite efter andra länder. I reservationstexten från de borgerliga partierna sägs att man ska förbjuda det när det finns fullgoda alternativ, och det håller vi med om. Det finns alternativ som man faktiskt behöver ta på allvar, och därför bör man nu sätta ned foten. En av frågorna som behandlas i betänkandet gäller minkarnas situation. Den är omdebatterad och infekterad. Socialdemokraternas utgångspunkt är att djurskyddslagens 4 § om naturligt beteende ska tillgodoses. Så är det inte . Bristerna på de svenska minkfarmerna har länge varit kända och uppmärksammats i ett flertal rapporter, exempelvis från Veterinärmedicinska Sällskap och den statliga . I den senare rapporten föreslogs att pälsnäringen skulle få på sig för att förbättra förhållandena på farmerna så att lagens krav på naturligt beteende skulle kunna uppfyllas. Den dåvarande lade fram en proposition som vi alla vet kastades på sophögen av den nya borgerliga regeringen efter valet . Därför står vi nu här, med bakom oss och med en minknäring som fortfarande inte lever upp till lagens krav på naturligt beteende. När tänker de borgerliga partierna ta steget? Hur länge ska minkarna behöva vänta innan de borgerliga partierna gör verklighet av sitt tal om djurvälfärd? Jag tycker att de har väntat färdigt och yrkar därför bifall till reservation 4. Betänkandet tar också upp frågan om övergivna och förvildade djur, framför allt katter. Jag minns diskussionen om sommarkatterna från när jag var liten. Jag förstod det inte då, och jag förstår fortfarande inte hur människor kan köpa en liten katt för att sedan överge den när sommaren är slut och katten är en liten unge. Jag besökte Djurskyddets katthem i min hemstad . Ordföranden som jag träffade konstaterade att man kan tala om sommarkatter på samma sätt som . Det som då var ett sommarfenomen är nu något som sker året runt. Människor skaffar katt och lämnar den sedan åt sitt öde. Katter kan dessutom springa bort och blir därför utlämnade och förvildade eftersom det inte finns ett särskilt system för märkning och registrering av katter. Ägaransvaret för katter måste stärkas. Att reda ut ägarförhållandena för katter, på samma sätt som gjorts för hundar, borde inte vara ett problem. Det skapar ett stort lidande för de katter som springer bort eller blir övergivna, och det handlar också om stora kostnader för samhället. Jag vill även säga något om djurskyddstillsynen. Under den förra mandatperioden bestämde sig regeringen och den borgerliga majoriteten i för att flytta över tillsynen från kommunerna till länsstyrelserna. Vi menar inte att det fungerade perfekt tidigare, men vi har varit motståndare till omorganiseringen av djurskyddstillsynen. Vi pekade på att det faktiskt fanns en fungerande verksamhet i många kommuner och att de fysiska avstånden skulle försämra möjligheterna för en bra kontinuitet och för att upprätthålla antalet djurskyddskontroller. Vi menar dessutom att det fanns samordningsvinster som man förlorade. Till exempel ligger miljötillsynen av jordbruket fortfarande kvar på kommunerna, och det är därför två personer, från två olika organisationer, som ska göra den tillsynen. kunde en och samma person göra den. Vidare pekar vi på att den lokala kännedomen om området skulle kunna försvinna. Det fanns också en invändning som gällde den sociala situationen för människor. Ofta hänger vanvård av djur ihop med en social problematik hos djurhållaren eller djurägaren. Den kopplingen förlorar man när man flyttar djurskyddstillsynen från kommunerna eftersom ansvaret för människors sociala situation ligger kvar på kommunerna. Regeringen bestämde sig för att trots allt driva igenom förändringen, och ser vi konsekvenserna en halvering av antalet kontroller. Det är djuren som får betala priset. Regeringen står handfallen. Man säger visserligen att läget är oacceptabelt, men ingenting händer. Det är dags att tänka om. Vi från Socialdemokraterna vill se en återkommunalisering av djurskyddstillsynen. Vi tycker att det är en bättre utgångspunkt för organisationen. Tillsynen fungerade bättre då. Därför yrkar jag bifall även till reservation 12. 51 (M): ska vi debattera betänkande 20 från den allmänna motionsperioden . Betänkandet innehåller 62 motioner och behandlar djurskydd, djurhållning, djurtransporter och djurförsök. Låt mig börja med att säga att Alliansen ställer sig bakom betänkandet. Jag yrkar bifall till reservation 8 angående kastrering av smågrisar. Djur ska alltid ha det bra, och vi tycker att ett bra djurskydd är en självklarhet. Under förra mandatperioden genomfördes viktiga reformer. Vi flyttade tillsynen och djurskyddskontrollen från kommuner till länsstyrelser. Anledningen till detta var att flera kommuner inte skötte det uppdrag de fått. I vissa kommuner fanns inga kontroller alls. Därför reformerades tillsynsorganisationen. Regeringen tillförde till länsstyrelsernas djurskyddskontroller samt ytterligare 5 miljoner till för att förstärka stödet till länsstyrelsernas arbete med att effektivisera och förbättra kontrollerna. De som bryter mot djurskyddsbestämmelserna ska lagföras och kan i förlängningen bli förbjudna att ha hand om djur. Att flytta tillsynen och djurskyddskontrollerna från kommunerna har gett resultat. finns en jämnare kontroll över hela under , och kompetensen är nu samlad på samma ställe. Handläggningstiderna vid anmälan förkortades också drastiskt, då allting sköts av samma myndighet. Djurskyddskompetensen är nu samlad genom , och frågorna ska genomsyra allt arbete med djur. Varje person som har ett djur ansvarar för att se till att djuret sköts på ett sådant sätt att djuret mår väl. Ansvaret ligger alltid hos djurägaren. När djurtillsynen brister måste myndigheterna kontrollera, och denna kontroll ska ske lika över landet. Så var inte fallet tidigare, och det var det vi ville säkerställa genom den nya reformen. God djurhushållning belönar sig själv genom friska och välmående djur. Något annat vill inte livsmedelsproducenterna ha. är och ska fortsätta att vara ett föregångsland inom djurskydd. Djur ska ha samma starka djurskydd, oavsett i vilken del av landet de bor. Därför är det viktigt att djurskyddskontrollen är god, effektiv och likvärdig över hela landet. Det finns också ett behov av att se över och förnya den svenska djurlagstiftningen. Regeringen har därför tillsatt en särskild djurskyddsutredning i syfte att modernisera den svenska djurskyddslagstiftningen. Vid sidan av detta arbete har Alliansen satsat stora resurser på djurskyddsforskning och på forskning för att utveckla alternativa metoder till djurförsök, ett för oss viktigt arbete som fortsätter. har en av världens starkaste djurskyddslagstiftningar en lagstiftning att värna om och känna stolthet över. Lagstiftningen fokuserar på djurens bästa. Svensk djurhållning ska präglas av god etik och ansvarstagande för djurens hälsa och välbefinnande. För att upprätthålla lagen och för att uppmärksamma brister i djurhållningen krävs en bra och kontinuerlig tillsyn. Vi vill se ännu bättre och ännu fler kontroller än vad som redan sker . Djuruppfödning kräver engagerade människor som sköter om sina djur, har erfarenhet och får god blick för hur djuren mår. Om vi föder upp minkar i kan vi med lagar och kontroller ha en mycket god vetskap om hur produktionen går till. Behöver det vidtas åtgärder kan vi vara med och förändra, vilket vi inte kan om näringen försvinner till ett annat land. Som moderater kommer vi aldrig att tumma på det unika svenska djurskyddet. Tvärtom vill vi utveckla detta samt verka för att skyddet stärks i andra länder för att därigenom skapa konkurrens på lika villkor för till exempel svenska köttproducenter. är och ska fortsatt vara pådrivande för att höja den generella djurskyddsnivån i EU och i övriga länder i världen. Det är inte rimligt att ett bristfälligt djurskydd ska innebära en konkurrensfördel i andra länder. Det är skillnad på gris och gris. Svenskt griskött trängs med importerat i butikerna. Det kan vara bra att tänka på att den svenska grisbonden kostar på sina grisar ett bättre liv än vad de importerade grisarna har haft. Vi har valt att kombinera olika raser på ett sätt som ger sunda och friska djur med bästa möjliga smak på köttet. Djuren har ordentligt med utrymme och halm att böka i. Vi har också skyddat våra djur från smittsamma sjukdomar genom gränsskydd och noggranna kontroller. För att öka den svenska marknaden behöver vi tänka på hur vi upphandlar kött. Det gör vi genom den offentliga upphandlingen. Detta ställer höga krav på upphandlare vid kommuner och landsting. Bra kött kostar, och det är ett pris vi måste betala om vi i vill fortsätta att vara världsledande inom djurhushållning. Ett annat gott skäl att välja griskött från bönder är att svenska grisar bidrar till en levande landsbygd och ett öppet landskap eftersom de till stor del föds upp på spannmål från svenska gårdar. Alliansen anser att vi måste komma bort från den obedövade kastreringen. Men vi vill inte göra det på ett sätt som riskerar att slå ut grisproduktionen i . Vi vet inte ännu om konsumenterna kommer att vara villiga att betala vad det kostar med en lagstiftning om bedövning av smågrisar vid kastrering. sätter oppositionen den svenska grisproduktionen på spel. Svensk grisproduktion går redan på knäna, och vi vill inte lägga ytterligare en börda på den redan ansträngda produktionen. Genom att skynda på en dyr lagstiftning som bonden inte kan få betalt för riskerar vi att slå ut en av mest djurvänliga grisuppfödningar. Vi är inte villiga att betala det priset. Hangrisar kastreras då de är gamla för att undvika galtlukten i köttet då grisarna slaktas. Ett alternativ till kastrering är vaccinering mot galtlukt. Det finns ett sådant vaccin som är godkänt av EU och som därmed får användas i . menar att det med tanke på djurskyddet är bra att finna ett alternativ till den obedövade kastreringen. Om vi blickar ut i världen ser vi att grisproduktionen ser väldigt olika ut. I får grisen bedövning genom en sticka. Även detta är ett stressmoment för grisen. I används ett registrerat vaccin mot könsmognad ; djuret utvecklar antikroppar mot sina egna könshormoner. I och kastrerar man inte grisarna alls eftersom grisarna är yngre när man slaktar dem, vilket medför ett produktionsbortfall. Enligt svensk och europeisk lagstiftning gäller fortfarande att obedövad kirurgisk kastrering kan göras på grisar yngre än . Vid kirurgisk kastrering på äldre grisar gäller att bedövning ska ges och ska utföras av veterinär. Det är viktigt att ge grisbranschen möjligheter att skyndsamt implementera alternativ till obedövad kastrering. Men denna implementering ska ske på samma villkor i hela . Vi vill uppmärksamma arbete med att ta fram en handlingsplan för att upphöra med obedövad kastrering av smågrisar inom EU och utgår från att fortsatt följer utvecklingen av övriga alternativ till obedövad kastrering av smågrisar som kan vara tillämpbara i . Vi vill betona att kastrering av smågrisar ska förbjudas så snart det finns alternativa metoder för att säkerställa kvaliteten på grisköttet och god djurhushållning. Fram till dess tror vi på en frivillig överenskommelse mellan grisproducenter och Europeiska unionen. Vi vill gå i takt med EU, och producenterna kan ta det ansvaret. Vi måste lita på att de kan ta det ansvaret. Sexuella övergrepp mot djur, även kallat tidelag, är till skillnad från i de flesta länder inte förbjudet i . Förbudet togs bort 1944, då det i finns en bestämmelse om djurplågeri som innebär att den som utsätter djur för lidande kan straffas för det. Men det krävs då att åklagare kan bevisa att det varit fråga om djurplågeri, det vill säga att övergreppet inneburit fysiskt eller psykiskt lidande för djuret. Att bevisa att djuret lidit är emellertid ganska svårt, och därmed har det visat sig att det är nästan omöjligt att få någon fälld för sexuella övergrepp enligt lagen mot djurplågeri. Vi anser att det rättsliga skyddet är otillräckligt. En lagstiftning som uttryckligen förbjuder sexuella övergrepp på djur bör därför införas. Den nya djurskyddslagen ska förtydliga och stärka skyddet för djur som används för sexuella ändamål eller skadas på annat sätt. Vi tycker att det är välkommet att djurskyddslagstiftningen, innefattande skyddet för djur mot att användas för sexuella ändamål, moderniseras. Sex med djur är kriminaliserat på så sätt att man inte får plåga djur enligt nu gällande djurskyddslagstiftning. Vi vill medverka till att förtydliga detta vid den pågående översynen av djurskyddslagstiftningen. Det är viktigt att djur alltid behandlas väl i alla situationer. Djurplågeri är alltid djurplågeri. Hög kvalitet ska prägla svensk livsmedelsproduktion. Ett viktigt led i att förbättra djurens välbefinnande är att förkorta transporterna av levande djur. Det borde vara självklart att det är bättre att transportera kött längre sträckor än att transportera levande djur. Det är också viktigt att de transporter som sker följer högt uppsatta krav om att värna djuromsorgen. För transporter inom är det önskvärt att stödja utvecklingen av lokala och mobila slakterier för att på så sätt kunna minska transporttiderna. I transporteras djur i princip inte längre än . Denna maxtid borde gälla i hela EU. Vi har valt strängare regler för djur som transporteras till slakt än de krav som finns i EU:s lagstiftning. Där är det tillåtet att transportera djur , något som vi tycker är oacceptabelt. Alliansregeringen arbetar hårt för att korta djurtransporterna i . Efter svenska pådrivningar kom en dom i 2008 som räknar in all transporttid, oavsett om djuren färdas på färja eller väg, något som var oklart. Vi ska fortsätta arbeta för att ta bort EU-bidrag och regler som leder till långa djurtransporter. Politikens uppgift är att underlätta bra val och konkurrens genom lagar och regler samt bidra med kunskap och information. Arbetet med ett gott djurskydd har en lång historia i , och ambitionen är att vi ska fortsätta att vara ett föregångsland. Vi är stolta över vår djurskyddslagstiftning och vår köttproduktion, något som vi ska fortsätta vara med en ansvarsfull politik. 52 (S) replik: Vi socialdemokrater är måna om att ha en väl fungerande livsmedelsproduktion kvar i . Vi tror att den svenska grisnäringens chans att utvecklas ligger just i att ha en hög nivå av djurvälfärd. Men då måste det också till andra saker än bara höga krav. Ett exempel är en obligatorisk ursprungsmärkning, så att man ger konsumenterna större möjlighet att välja. Detta är dock något som den här regeringen motarbetar och inte vill ta ställning för. Varför är sådana motståndare till obligatorisk ursprungsmärkning? Jag skulle också vilja säga något om tillsynen, som var inne på. Jag förstår att det fanns brister i den förra organisationen som man behövde åtgärda, men man slog undan benen för det arbetet när man lade ned som ju hade som uppdrag att stödja djurskyddskontrollanterna och jobba med likvärdigheten över landet. Det som har hänt är att antalet kontroller har halverats . De borgerliga partierna måste ändå erkänna att omorganiseringen har misslyckats. Vad tänker de borgerliga partierna göra för att säkerställa att vi har en fungerande djurskyddstillsyn? 53 (M) replik: Socialdemokraterna tar upp två frågor som jag tänkte försöka besvara. Vi har en hög nivå på djurvälfärden i . Den nivån vill vi behålla. Men det hjälper inte livsmedelsproduktionen i att man ställer ytterligare krav, framför allt inte om man lagstiftar om alla krav. Vi litar på våra köttproducenter och livsmedelsproducenter i . Vi tror inte att allting löses genom ytterligare lagar och påföljder. Det är snarare att ställa för höga krav.