prot · GY09125 · 2011-07-01 00:00:00 — Det är också någonting som medierna har önskat eftersom det är oerhört viktigt för de personer som är beroende av vårt trygghetssystem. Men vems är ansvaret att se till att man ska ha en bred överenskommelse? Det måste åligga oss alla oavsett om vi tillhör Alliansen, de rödgröna eller . I förra veckans debatt sade från jag läser innantill från protokollet för att ingen ska tro att jag vänder och vrider på orden på egen hand: Är det några som inte har visat att man har en förmåga att ta ansvar, söka brett stöd och förankra sina förslag hos majoriteten så är det just regeringspartierna, och anklagar man majoriteten för att inte göra det. Då menade han den majoritet som var då. Vidare säger han: Är det några som ska ta ansvar är det framför allt regeringspartierna som har ett särskilt ansvar att söka stöd för sin politik. Det gjorde vi eftersom vi trodde på de rödgröna och . Därför återremitterade vi ärendet för att möjliggöra för er att göra en bredare remissgenomgång och få era förslag genomlysta på ett bättre sätt. Det är två förslag som kommer från oppositionen och de rödgröna. Vi från Alliansen har sex förslag. Men ni vågade inte belysa era två förslag mer genomgående, utan ni avslog vår invit i går att göra en bredare överenskommelse. Det är inte på något sätt så att det beslut som vi fattade och det förslag som ni har från oppositionen skulle hjälpa dem som är sjuka och behöver stöd snabbare än de förslag som vi har från Alliansen tvärtom. Förmodligen kommer detta att försena, vilket jag beklagar. Men vi från och Alliansen ska göra allt vi kan för att människor ska få hjälp och stöd så fort som möjligt. Jag har sagt det tidigare, och jag säger det igen: Den reform vi genomförde 2008 var bra, men den behöver förbättras, och det har vi sett med all önskvärd tydlighet. Jag och har krävt att vi skulle göra dessa förändringar snabbare. Men jag är glad över den utredning som vi har gjort, den breda remissomgång som vi har haft och de förslag som har kommit fram. Vi hörde att remisstiden går ut . Jag har läst svaren från 35 remissinstanser. Av dem är 18 odelat positiva till våra förslag. 11 av dem är blandade, kan man säga. De ser positiva saker och har synpunkter på vissa saker som kan förbättras. 6 av dem är negativa. Detta talar för att de förslag som vi har kommit med är väl genomarbetade till skillnad från de förslag som man nu ska försöka driva igenom från och de rödgröna. Det som ni i oppositionen trycker på är rehabilitering. Rehabilitering är viktig, och den ska sättas in snabbare, säger ni. Ja, det tycker vi från Alliansens sida också. Jag undrar bara var i era två förslag som det framgår att rehabilitering är någonting som ni ska satsa på. Jag och har medverkat till att Alliansen nu föreslår att människor ska få börja sin rehabilitering mycket tidigare än . Det betyder att man fortare kan se vilka möjligheter en person har att återgå i arbete och då sätta in resurserna. Dessutom får denna person behålla sin sjukpenning under den tiden. Det andra och inte minst viktiga är att man på ett tidigt stadium kan upptäcka att denna person inte har någon arbetsförmåga. Alltså ska denna person få sitt ekonomiska stöd och sin trygghet för att inte behöva oroas över vad som ska hända . De remissinstanser som behandlar det som vi har skrivit och föreslagit säger ni har inte gett remissinstanserna en chans till det att det är viktigt att man utvecklar rehabiliteringen. Det vill vi medverka till, bland annat att företagshälsovården får en större möjlighet att agera och också att ett , eller en myndighet för rehabilitering, ska införas. , tidigare riksdagsledamot för , och jag medverkade till att det bildades ett rehabiliteringsråd som har föreslagit att rehabiliteringen ska vidareutvecklas. Ett annat viktigt svar i denna av Alliansen föreslagna remissgenomgång kom från som inte var en ordinarie remissinstans utan som på eget bevåg medverkade. har haft många synpunkter på denna reform och när det gäller de människor som faktiskt har kommit i kläm. säger i sin korta skrivning att bemötandet och att man inte ska behöva vänta på besked är viktigt. Det är precis det som vi vill medverka till. Men var har ni från och de rödgröna i era förslag tagit med detta? undrar jag, och Alliansen: Hur tänker ni förhålla er till våra sex förslag? Tänker ni behandla dem som vanligt och ta fram allt det negativa, eller tänker ni visa att ni är seriösa och att ni vill hjälpa de människor som är sjuka och som har kommit i kläm? Tänker ni medverka till och samarbeta för att få fram det allra bästa förslaget som ska träda i kraft ? Jag måste vara uppriktig och säga att det är jätteviktigt att vi får besked om det inte vi här utan människor som är beroende av att ha en trygghet. Jag hoppas , herr talman, att oppositionen tar sitt ansvar och verkligen medverkar till att de sjuka som inte har arbetsförmåga får känna trygghet i att få sin ersättning och att de som har arbetsförmåga får en ärlig chans att komma tillbaka till arbetslivet igen. Det är för mig oerhört viktigt. I detta anförande instämde och (båda C), , och (alla M) samt (FP). 4 (KD): I går, och är ungefär 700 kristdemokrater samlade uppe i . var sjukförsäkringsfrågan en av de viktiga frågor vi diskuterade. Beskedet från riksting är glasklart: Vi ska förändra sjukförsäkringen. Vi ska rätta till de brister som finns. Vi ska göra så att alla människor kan känna trygghet när man blir sjuk. Målet har varit detsamma: Är man för sjuk för att arbeta ska man känna ekonomisk trygghet, men varje person som har arbetsförmåga ska också få rätt hjälp och rätt stöd så att man kan komma tillbaka. Det förtjänar människor. Det har människor rätt till. Den tryggheten ska alla ha. har jobbat väldigt grundligt med sjukförsäkringsfrågan, just för att ta reda på vad som är fel, vad som gör att människor kommer i kläm, men framför allt vad vi ska göra för att rätta till de brister som finns. Hur ska vi kunna göra så att bristerna rättas till utan att vi skapar nya? Det är inte alldeles enkelt. Det är väldigt lätt i så här känsliga och komplexa system att skapa nya revor, att göra så att det blir fel på något annat sätt, så att någon annan drabbas. Därför måste vi vara väldigt noggranna när vi gör förändringar i sjukförsäkringen. Jag har kontakt med anställda i vården, inom och Arbetsförmedlingen, med dem som själva är drabbade och med dem vars anhöriga är drabbade , för att inte säga . Jag får gång på gång bekräftelse på hur vansinnigt illa vi behandlade människor innan vi genomförde de stora förändringarna och hur människor än drabbas av dåtidens brister. Detta är inte på något sätt ett försvar av de brister som finns , men det visar ändå hur viktigt och rätt det var att vi gjorde förändringar. Vi får inte riskera att komma tillbaka till de brister vi hade tidigare. Jag är övertygad om att det finns en uppriktig vilja även hos oppositionens företrädare att rätta till bristerna. Jag tvivlar inte på det en sekund. Det är det som gör mig så ledsen när jag tycker att ni har misshandlat frågan så vansinnigt. Vi kristdemokrater tillsatte en arbetsgrupp som presenterade vår analys av var bristerna fanns och var vi såg lösningarna. Vi försökte vara väldigt kortfattade, för vi vet hur svårt det är för människor att läsa och ta till sig väldigt omfattande dokument. Vi lyckades begränsa oss till tio sidor och tyckte ändå att det var ganska kortfattat. När vi debatterade detta kallade Socialdemokraterna resultatet av vårt och Alliansens gemensamma arbete, den departementsskrivelse som är ute på remiss, lite föraktfullt för stencil. Jag gjorde stencilprov när jag gick i mellanstadiet, och en stencil är något som är på ett blad. Här i min hand har jag en stencil. Vårt förslag, som jag håller i min andra hand, är ett grundligt genomtänkt förslag. Det kanske finns brister i det också. Det kanske finns saker vi inte har tänkt på, någonting som behöver justeras ytterligare innan vi lägger fram det slutgiltiga förslag som vi ska besluta om och som ska börja gälla . Det är därför detta har varit ute på remiss . Det är därför vi nu ska läsa igenom vartenda remissvar och noggrant fundera över om det finns något ytterligare som vi måste justera i förslaget innan vi lägger fram det slutgiltigt. debatterade jag med våra förslag, som Alliansens företrädare hade presenterat gemensamt på och som vi sedan också presenterade i den departementsskrivelse som gick ut på remiss . hade alltså och oppositionens företrädare klart för sig att de inte gillade våra förslag. De hade helt andra saker, mycket bättre, mycket mer långtgående. Ändå väntade man till med att för oss här i presentera förslaget till ett utskottsinitiativ. tar man upp detta i utskottet och säger: Nej, nu är det för bråttom, nu hinner vi inte, ingen ska få titta på det, ingen ska få fundera över om det här är bättre än det ni har föreslagit. Vi ville att remissinstanserna åtminstone skulle få på sig som de hade för sina remissvar på vårt förslag. Lite komiskt är det också att det i en del av dessa svar sägs att var . Oppositionen gav två myndigheter och en organisation på sig. Deras slutsatser är att det är svårt att veta. Det är svårt att veta vad innehållet faktiskt är i oppositionens förslag, och framför allt är det svårt att veta vad konsekvensen av förslagen blir. Man varnar för att det kan innebära att människor , , får väldigt låga ersättningar. Det är inte säkert att det blir så, men det finns en risk. Om beslutar att genomföra oppositionens förslag kan det leda till att människor får det sämre, att vi skapar nya brister i sjukförsäkringen. Det kan jag som kristdemokrat inte acceptera. Det kan jag inte riskera. Vi kommer att fortsätta arbeta för att vi ska ha bra, väl genomtänkta förändringar av sjukförsäkringen så att vi rättar till de problem som finns i sjukförsäkringen . Vi kommer att få höra av oppositionen att det bara finns ett beslut , att det inte finns något förslag från regeringen och att bara har en sak att ta ställning till. Ja, vi har ett illa berett, på knappt två A4-sidor snabbt nedskissat förslag från oppositionen som vi inte vet konsekvensen av. Vi vet inte vad risken för enskilda människor är om vi tar ställning för förslaget. Oppositionens svar på det kommer att vara: Ja, men vi vill ge regeringen tid att utreda det här. Vi vill ge regeringen förutsättningar att ta ställning. Regeringen har utrett det här. Regeringen kommer att återkomma med förslag. Man säger: Ja, men det är det vi inte vet. vet inte om regeringen kommer att återkomma med något förslag. Var inte för en sekund tveksamma! Vi kristdemokrater kommer att se till att det kommer ett förslag, precis som våra kolleger i Alliansens övriga partier , och . Vi kommer att lägga fram ett förslag , baserat på det vi är överens om: att vi ska rätta till de revor som finns och göra sjukförsäkringen bättre. Var och en i det här landet som blir sjuk ska kunna känna trygghet: Är jag för sjuk för att arbeta ska jag ha ekonomisk trygghet, och om jag behöver hjälp och stöd för att komma tillbaka och återfå min arbetsförmåga kan jag lita på att den hjälpen och det stödet finns där. Därför, herr talman, röstar jag och för ett avslag på oppositionens förslag. I detta anförande instämde , och (alla KD), , och (alla M), (FP) samt (C). 5 (S): Jag vill inledningsvis yrka bifall till förslaget i betänkandet, så har jag gjort det. Vi kunde tidigare höra och säga att det var skissartade förslag med oförutsägbara konsekvenser. Jag tyckte att det lät som om de talade om regeringens hela sjukförsäkringsreform. Men där var det ju inte oförutsägbara konsekvenser, kom jag sedan på. Vi kunde i går höra att regeringen mycket väl visste konsekvenserna av den reform man har drivit igenom, att nollklassade skulle stängas ute och bli av med ersättningar. Regeringens tjänstemän hade nämligen redan tagit fram underlag om utförsäkringar, om nollklassade och om utslagning från arbetsmarknaden. Men i de interna förhandlingarna inom Alliansen och i var viljan att minska statens utgifter större än viljan att hantera sjukförsäkringen på ett ansvarsfullt sätt. Statens utgifter har onekligen minskat. Det är ingen tvekan om det. Svårt sjuka och arbetslösa har fått vara med och finansiera skattesänkningar som de själva aldrig får ta del av. Det är ingen tvekan om de ekonomiska effekterna. Men kostnaderna för samhället, inte minst för kommunerna, har ökat ordentligt i form av ökade socialbidrag och inte minst de långsiktiga konsekvenserna av utslagningen från arbetsmarknaden. Sedan reformen genomfördes har över 50 000 personer utförsäkrats, och ytterligare tiotusentals kommer att utförsäkras . Svårt sjuka och funktionshindrade har blivit av med sin ersättning och hänvisas till socialbidrag. Personer med reumatism, ms eller andra kroniska sjukdomar tvingas säga upp sig eftersom de nya reglerna om arbetsmarknadsprövning innebär att de ska prövas mot en fiktiv arbetsmarknad. Kritiken mot den här reformen har varit massiv såväl inför genomförandet, då remissinstanser varnade för dessa konsekvenser, som efteråt, då påskuppropet, läkaruppropet, fackföreningar, kyrkor, Handikappförbunden och många andra har pekat på de orimliga konsekvenserna av regeringens sjukförsäkringsreform. Vid alla dessa tillfällen har vi fått höra företrädare för Alliansen bekymrat tala om oförutsedda effekter, eller, som sade i regeringsförklaringen, icke avsedda konsekvenser. Har detta bara varit teater? Visste ni men teg om sanningen? Eller valde regeringen att undanhålla fakta för ? Hade ni borgerliga ledamöter i ingen aning om de konsekvenser som det hemliga pm:et redovisar och som remissinstanser också påpekar? Jag väntar mig svar från , , och . Ni bär ett stort ansvar för den sjukförsäkringsreform som regeringen nu återkommande behöver lappa och laga. Känner ni till konsekvenserna som redovisades i regeringens pm? Om ni hade känt till dem, hade det påverkat ert ställningstagande? Effekterna har vi ju sett . Nästan har vi kunnat läsa om hur personer drabbas av bristerna i sjukförsäkringsreformen, men hur många hundratal eller tusental som döljs bakom varje enskilt fall som medierna redovisar viftas bara bort med argument som att det handlar om tillfälligheter eller kantigheter i sjukförsäkringsreformen som ska rättas till. Vi känner till dem allihop. , listan på personer som har fått känneteckna och symbolisera de brister som finns i sjukförsäkringen kan göras lång. Vi har läst om dem i medierna och hört om dem i politiska debatter, och i debatten har vi hört en del tala om de sjuka som om det vore någon annan sorts människor. Men jag har sagt det förut, och jag tänker säga det igen, för det behövs uppenbarligen det kunde ha varit någon av oss. Alla kan vi bli sjuka. Det räcker med att man råkar ut för en trafikolycka eller arbetsplatsolycka. Från till den andra kan man vara ordentligt skadad. Tusentals människor skadas i trafiken eller på arbetsplatser. Eller man kanske får ett cancerbesked när man träffar en läkare. Vid sådana tillfällen förändras livet. Från att ha haft tusentals önskningar som gäller vardagsbekymmer, semesterplaner, kärleksbestyr eller sommarstuga ändras man till att ha bara en enda dröm, nämligen att få bli frisk. Den friske har tusen önskningar men den sjuke endast en, och den är att få bli frisk. Men med dagens sjukförsäkring tillkommer dess värre ytterligare en önskan, och den är att få stöd under sin sjukperiod att få rehabilitering eller habilitering, att inte behöva prövas mot hela arbetsmarknaden och att inte behöva gå från hus och hem bara för att man råkar drabbas av en sjukdom. upplever tusentals människor och familjer att sjukdom också leder till fattigdom. Det är inte värdigt ett välfärdsland som . (Applåder) Bakgrunden till detta är naturligtvis sjukförsäkringsreformen, som har stora brister och där huvudsyftet tydligen inte är att få en fungerande försäkring utan i stället att minska statens kostnader. Trots massiva protester drevs beslutet igenom i . Då applåderade de borgerliga ledamöterna i kammaren. För mig är det helt obegripligt. Applåderar ni , när 50 000 är utförsäkrade och när personer som genomgår rehabilitering måste avbryta den för att i stället prövas mot en fiktiv arbetsmarknad? Applåderar ni när svårt sjuka blir nollklassade och blir utan någon som helst ersättning? Reformen har fått berättigad hård kritik både från drabbade och från profession. Det är påskuppropet, läkare, fackliga organisationer, arbetsgivarföreträdare och handikapprörelsen. Även borgerliga ledamöter har sagt att detta inte är hållbart. Jag noterade att en tidigare kristdemokratisk riksdagsledamot, , ångrade sig och sade: Jag gjorde fel. Synd att hon inte sitter i . Då hade vi fått en röst till i voteringen. Vår kritik har varit hård, men vi har också sagt: Rätta till de akuta felen i sjukförsäkringen , så att vi gemensamt kan diskutera de långsiktiga lösningarna i . Jag ser gärna att vi hittar överenskommelser mellan både partier, fackliga organisationer och arbetsmarknadens parter om omställningsavtal på arbetsmarknaden, om rehabilitering, om andra ersättningsnivåer, taknivåer, företagshälsovård och om allt det som skulle kunna göra att vi får en fungerande sjukförsäkring som bidrar till omställning i arbetslivet, gör att vi ökar tryggheten på arbetsmarknaden och människors förmåga att byta jobb eller få stöd och möjlighet att vara kvar på arbetsmarknaden. Men för att kunna diskutera långsiktiga lösningar krävs att vi också hanterar de akuta problemen i sjukförsäkringen. Det är en bedömning som delas av väldigt många. lade vi fram förslag i . Vi hade konkreta förslag till förändringar, och vi hade debatt, men förslagen röstades ned. Då fick vi höra argumentet att dessa problem skulle rättas till, för det hade statsministern sagt i regeringsförklaringen. Vi fick höra att förslag skulle komma , under vårvintern. Närtid för mig är , sade , och absolut inte så länge som . Det kom inget förslag, så försökte vi pröva möjligheten med ett gemensamt utskottsinitiativ för att stressa regeringen att lägga fram förslag. Förslag kommer , fick vi höra då. Då tänkte vi att det kanske kommer i vårbudgeten. Det kom ingenting. finns det ännu inga förslag från regeringen på bord. Det har gått , och inte ett enda förslag ligger på bord. Det enda förslag som finns är det rödgröna förslag som har lett till ett initiativ i utskottet. Det är det enda förslag som har haft att behandla. Vi har två förslag. Ni har noll. Det finns inga sex förslag. Jag ser fram emot att regeringen bereder förslagen i Ds:en när remisstiden är avslutad och i vanlig ordning återkommer till , så kan vi ta ställning till förslagen när de finns på bord. Men av det vi har sett i departementspromemorian kan vi konstatera att det finns ganska mycket kritik mot förslagen. Återigen tar ni fram förslaget om en oskälighetsprövning. Det är ju en modell som har prövats tidigare. Förra gången det var kritik mot sjukförsäkringen sade ni att ni skulle göra undantag om det är oskäligt. Inspektionen för socialförsäkringen har konstaterat att oskälighetsprövningen bara tillämpades vid ett enda tillfälle. Försök inte det trolleritricket en gång till! Det är inte rimligt att lura människor på det sättet. Det är bättre att ändra grundreglerna. Ni föreslår dessutom att den lägsta aktivitetsersättningen ska ges till nollklassade. Det är generöst. I stället för att vara helt socialbidragsberoende behöver de då bara söka kompletterande socialbidrag. Eller som uttrycker det i remissvaren: Det är en månadsinkomst på före skatt. Det ger inte en rimlig levnadsstandard. Tycker ni att det är en rimlig levnadsstandard? Har vi inte i tigerekonomin råd att ha något högre ambitionsnivåer för människor som är svårt sjuka och funktionshindrade än att de ska förpassas till en ersättning som förutsätter kompletterande socialbidrag? Dessutom ska vi komma ihåg att ingen vet om regeringen ens kommer med förändringar eller förslag i budgeten. Det har hänt att regeringen har lagt fram en departementsstencil, haft remissomgång och sedan inte lagt fram några förslag. Se till att lägga fram förslag i ! Vi litar inte på regeringen. Det är bakgrunden till initiativet att säkerställa att denna riksdag, där det finns majoritet, genomdriver en press på regeringen att lägga fram förslag i höstbudgeten. Annars vet vi inte om det kommer några förändringar. Vi har väntat nog. Vi föreslår tre akuta förändringar i sjukförsäkringen i de förslag vi lade fram , för sedan. För det första tycker vi att de nollklassade ska få en rimlig ersättningsnivå. Det är inte rimligt att de ska vara beroende av försörjningsstöd. I det förslag som regeringen talar om i sin utredning förlorar man kanske i snitt jämfört med vad vi hade tidigare. Vi tycker att det är rimligt att man ska ha ungefär den ersättningsnivå man hade tidigare. Vi motsätter oss inte införandet av ett särskilt bostadstillägg. Lägg gärna fram ett sådant förslag i , så tar vi ställning till det. Men det är inte anständigt att först utförsäkra svårt sjuka, hänvisa dem till socialbidrag och sedan föreslå en ersättning som innebär att de ändå måste bli beroende av att komplettera med socialbidrag. Jag tycker att det är en för låg ambitionsnivå i tigerekonomin . (Applåder) Det andra förslaget vi lägger fram handlar om att stoppa utförsäkringarna. Det går inte att sätta en tidsgräns för hur länge man saknar arbetsförmåga på grund av sjukdom. Det måste givetvis vara en individuell bedömning. Vi föreslår dessutom att man ska kunna ha kvar sin sjukpenning under arbetslivsprövningen. Detta är viktigt. fungerar inte arbetslivsprövningen. Det säger arbetsförmedlarna, de fackliga organisationerna inom Arbetsförmedlingen, och . När människor stängs av från ersättningen och sedan ska prövas på arbetsmarknaden i en arbetslivsprövning är de fullt upp oroliga för att över huvud taget få mat för dagen eller råd med hyran. Det går inte att föra en vettig diskussion om förutsättningar att kunna få plats på arbetsmarknaden. Det är inte så ekonomiska drivkrafter fungerar, att fattigdom gör att människor blir väldigt engagerade i att pröva nya jobb. Poängen är att man när människor varit svårt sjuka länge ska visa: Använd de förmågor du har. Att då se till att människor blir av med sin ersättning tycker vi är orimligt. Det är bättre att de har kvar sin sjukpenning man gör en arbetslivsprövning. Den kan man gärna göra tidigare. Men det är inte rimligt att människor stängs av på det sätt som sker. Det är orimligt med de utförsäkringar vi har. Det tredje förslaget är att ändra arbetsmarknadsprövningen. Det är den 180-dagarsprövning vi har där människor prövas mot en fiktiv arbetsmarknad. Det är viktigt för reumatiker, ms-sjuka och många andra som mycket väl skulle kunna stanna kvar. Men när de får ett skov i ms är de sjuka så att de inte kan jobba utan kanske . Vad händer då? Jo, de prövas av som säger: Det är sant att du jobbar på det jobbet. Men du skulle kunna vara spärrvakt i tunnelbanan även med dina skov. Men det finns ju ingen tunnelbana i , svarar de. Nej, men du skulle kunna vara det, även med dina skov. Därför får du ingen sjukpenning, och därför tvingas du säga upp dig. Det är den effekt vi har sett med den nya arbetsmarknadsprövningen. I stället för att människor är kvar på arbetsmarknaden och får chansen att återkomma och fullfölja sitt deltagande blir effekten att de blir heltidsarbetslösa. Det är ingen arbetslinje. Det är en bidragslinje. Detta är förslag som har starkt stöd av handikappförbund, TCO, LO, påskuppropet, LO-TCO Rättsskydd och alla andra instanser. De säger att det är rimligt att gå tillbaka till den reglering som var tidigare i avvaktan på förslag. När vi lade fram förslagen och tog initiativet hade jag förväntat mig en process i utskottet inte minst därför att förslagen ligger i linje med en del av de diskussioner som finns inom några borgerliga partier. Men det fanns inte något intresse av att förhandla eller ens diskutera.