prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — En kvinna som lider av både elöverkänslighet och fibromyalgi sökte vård för allvarliga stickningar i armen. Läkaren slog fast att hon var superneurotisk, att hennes problem var psykiska och att hon behövde psykoterapi. Hon lämnade vårdcentralen utan att ha blivit undersökt. En annan kvinna med invandrarbakgrund sökte vård för långvariga och allvarliga psykiska besvär. Läkaren vägrade att skriva ut ett sjukintyg och sade: Du behöver inte bo i det här landet om du inte trivs här. Detta är några av de diskrimineringar som patienter kan möta i vården. Vad ska man göra åt det? Det finns naturligtvis många förklaringar, och således finns det också många metoder. En av de saker som man absolut måste göra är att ta in värderingar, attityder och kunskap om att människor är olika i de olika utbildningarna. Jag talar inte bara om läkarutbildningen utan om utbildningen för personal på sjukhus oavsett vilket uppdrag människor har. Det finns en del sjukhus som har blivit hbt-certifierade. De har skaffat sig en utbildning och en kunskap om detta. Av den varan behövs det mycket mer för att åtminstone minska att det i väldigt stor utsträckning handlar om diskriminering. Det är vad vi har med oss. Vad har vi för attityder till de patienter som kommer? Har man den attityd som de här tre fallen visar på jag tror att det var läkare i alla fall är det någonting som gör att man egentligen inte borde arbeta med människor över huvud taget. Kanske hade dessa läkare fungerat på ett annat sätt om de hade fått med sig det i sin utbildning. Vi har en övertygelse om att det handlar om att väldigt tidigt komma åt problemen. Det handlar då om hela sjukvårdspersonalen. Detta är också någonting som DO föreskriver. I det fallet kan jag väldigt starkt hålla med. 126 (FP): Först ska jag vända mig till . Skälet till att de allra flesta väljer yrken inom hälso- och sjukvården kommer bort i resonemang. De vill arbeta för människor för att hjälpa dem och för att tillgodose deras behov. Det är vad det handlar om. Liksom i alla yrkesgrupper, , och inte bara inom hälso- och sjukvården, finns det en och annan som är olämplig. Genom den nya lagstiftning vi har om patientsäkerhet och bemötande har vi bättre möjlighet att ta hand om dem. söker sig människor till öppenvården och till privata alternativ där de kan styra sitt arbete på ett bättre sätt, som jag sade i förra inlägget. Vi har problem kvar med överbeläggningar och problem på akutmottagningarna. Där har vi nu givit och mycket bättre instrument för att ta sig an de problemen och med ansvariga i landstingen ta fram lösningar så att man slipper att se de problemen . Också här är vi verkligen på G med våra myndigheters insatser. Jag går tillbaka till de öppna jämförelserna. Vi ser nu att det sker förbättringar successivt i läkemedelsbehandlingen av äldre. Det är färre olämpliga kombinationer som ges och färre läkemedel. Vi är inte i mål . Hur ska vi komma i mål? Det är genom att de öppna jämförelserna används på alla nivåer och också bland dem som är de direkta förskrivarna. Där arbetar vi genom läkemedelsstrategin för att man på alla dessa nivåer ska ha tid avsatt för analys av jämförelserna. Det är då man får i gång en diskussion om: Vad kan vi göra bättre? Hur jobbar vi hos oss? Det har efterlysts nationella riktlinjer. Det tar vi fram genom på områden där det är rätt att komma fram med nationella riktlinjer. Men vi ska komma ihåg att de olikheter vi ser i de olika register vi har är olika terapitraditioner där vi inte säkert vet vilken som är den bästa. Vi behöver utvärderingar och också hälsoekonomiska värderingar av vad som är riktigt och rätt. Jag känner en viss oro. Om vi får en total likriktning överallt, får vi då någon utveckling eller stagnerar vi på den nivå som de här riktlinjerna anger? Jag tror att vi får se upp lite där. Diskriminering har varit på tapeten. Jag tror att det mesta som sker i sjukvården när det gäller kvinnor, när det gäller äldre och så vidare är omedvetet. När man uppmärksammas på åldersdiskrimineringen och när man uppmärksammas på att män och kvinnor behandlas olika börjar man tänka efter. Det är min erfarenhet från de studier som jag har gjort på båda de här områdena. 127 (C): Det framträder två väldigt tydliga spår i den här debatten. Vi är alla överens om att ojämlikheten i sjukvården är ett stort problem. Sedan är frågan: Vad ska man göra åt det? Från allianssidan säger vi för det första att det viktigaste vi måste göra nu är att fortsätta mäta, öppna jämförelse- och kvalitetsregister, synliggöra ojämlikheten, skapa nationella och regionala vårdprogram samt ha skärpt tillsyn. För det andra säger vi att om vi ökar tillgängligheten genom vårdval, konkurrens och stimulanser som kömiljarden gör också det att ojämlikheten i vården minskar. Makten till patienten är det som är det centrala. Vad får vi höra från vänstersidan? Jo, att valfrihet och konkurrens är av ondo, när vi från Alliansen och från ser det som det kanske allra viktigaste för att öka jämlikheten. Som jag sade i mitt förra inlägg: Oavsett om det handlar om brödköer i eller sjukvårdsköer i drabbar det den svaga. Det drabbar den sämst ställda, den som inte har kontakter eller kontanter. Vårdvalet i har nämnts i talarstolen. har hävdat att det har lett till ökad antibiotikaförskrivning, vilket är helt fel. Vårdvalet i är en av de reformer som har genomgått absolut flest utvärderingar. Den mest omfattande, från , visar tydligt att antibiotikaförskrivningen har minskat. Den visar också att medan det 2006 var så att invånare i områden med hög medelinkomst gjorde de flesta besöken, alltså vänstern styrde, var det 2009 så att det var invånare i områden med låg medelinkomst som gjorde de flesta läkarbesöken. Det är för mig, herr talman, en gåta varför vänsterpartister och socialdemokrater så hett åtrår att få gå tillbaka till hur det var förr, målandes ut som paradiset, när fakta visar att ojämlikheten i sjukvården då var mycket stor. Vänsteroppositionen har varit emot vårdvalet i primärvården, trots att det har ökat tillgängligheten och minskat köerna. I de landsting ni styr, , och , motarbetar ni aktivt alla nyetableringar som skapar tillgänglighet och konkurrens. I stället bygger ni primärvård på stafettläkare. Ni borde vara mer oroliga över att norra hälsocentral helt bemannas av stafettläkare än att ondgöra er över att en hälsocentral i råkar gå med vinst. Ni talar er här i talarstol varma för att minska ojämlikheten i sjukvården. förde ni när ni hade makten en politik som gjorde att tillsammans med och hade ojämlikaste sjukvård. Det är som ni drömmer er tillbaka till, då inga offentligt finansierade vårdföretagare fanns, då alla var hänvisade till köer och då ingen ställde några som helst krav på sjukvårdshuvudmännen. Ni bemödade er över huvud taget inte om att se till att det fanns vare sig mätningar av ojämlikhet i sjukvården eller mätningar av hur kösituationen såg ut. Hur ställer sig är också en gåta efter den här debatten. Vi har förstått att tycker att det är ett problem med ojämlikhet i vården. har i sitt första anförande läst högt ur statistik från och i sitt andra inlägg påpekat att det finns tre olämpliga läkare som arbetar i den svenska sjukvården. Jag tycker att det vore bra om också kom med förslag om vad vi kan göra för att minska ojämlikheten i den svenska sjukvården. För oss är det tydligt. Det handlar om att öka konkurrensen, öka valfriheten, ge mer makt till patienten och framför allt se till att vi förbättrar mätningarna så att vi kan göra någonting åt problemen. 128 PER RAMHORN (SD): Det minsta krav som vi medborgare i en demokrati kan ställa på staten är att den ska behandla oss rättvist, på lika villkor. Det är själva grunden för en stat, för att vi ska vilja vara medborgare i den. Lika villkor mellan medborgare är också grundbulten i vår svenska hälso- och sjukvårdslag. Där fastslås att målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Internationellt sett har vi som bor i en god hälsa. Medellivslängden är bland de högsta i världen. Spädbarnsdödligheten är internationellt sett mycket låg. Jämfört med många andra länder finns det en mängd sjukdomar som vi inte behöver oroa oss för här i . är ett av de länder som tidigt, , erbjöd sina medborgare en i princip heltäckande sjukvårdsförsäkring. Oavsett sjukvårdens goda resultat och framstående placering internationellt finns det ett förbättringsutrymme inom flera områden. Ett exempel är cancervården. Där skulle man kunna uppnå ännu bättre resultat om cancerscreeningen nådde ut till fler grupper i befolkningen. Det är inte rimligt att samhället accepterar att stora grupper som är välinformerade får tillgång till cancerscreening och därmed får bättre möjligheter till tidig behandling, medan de som inte är lika upplysta går miste om denna möjlighet. Det är inte acceptabelt med de stora skillnader som finns när det gäller möjligheten att tidigt upptäcka risken för att bli allvarligt sjuk i cancer. Men också antalet nationella screeningprogram bör utökas framöver. Ett annat område är behandlingen av hjärt- och kärlsjukdomar. Hjärt- och kärlsjukdomar är ett stort folkhälsoproblem . Med tanke på att rekommenderar en speciell metod för behandling av kranskärlssjukdomar, bland annat med hänvisning till den goda överlevnaden, är det högst anmärkningsvärt att arbetare genomgår den här behandlingen i mindre omfattning än tjänstemän, inte minst mot bakgrund av den stora skillnaden i dödlighet mellan de som genomgår behandlingen och de som inte gör det. Detta är oacceptabelt och måste leda till en förändring. Vården står inför stora utmaningar men också mycket stora möjligheter. Livet förlängs i båda ändar. Barn med svåra sjukdomar blir nya överlevare. Äldre blir äldre. Fler sjukdomar kan botas eller lindras. Dessa nya förutsättningar ställer också krav på vården att följa efter. Vården ska vara gemensamt finansierad via skatten men skattepengarna ska användas så effektivt som möjligt. Sjukvårdens resurser måste tas till vara på allra bästa sätt. Operationsrum, röntgenapparater och ultraljudsmaskiner ska användas fullt ut. Målet är en jämlik sjukvård där ingen får stå utanför. Det som gör mig hoppfull är att jag är helt övertygad om att samtliga här inne vill ha en jämställd hälso- och sjukvård. Vägen dit ser lite olika ut beroende på vilket parti vi tillhör, men hoppas jag att vi uppnår det. 129 Socialminister (KD): hade ett citat som jag inte kan återge exakt men som handlade om att marknadsanpassad vård är en paradox. Så är det förstås. Därför har vi inte en marknadsanpassad vård i , utan vi har en vård som vi finansierar gemensamt och en vård som inte ges efter plånbokens storlek utan efter de behov som vi som patienter har. Det finns brister, och dem jobbar vi metodiskt med. Här har nämnts många åtgärder, där jag tror att öppna jämförelser, som är ett fenomenalt verktyg, kanske är det mest verksamma av alla. Cancerstrategin kommer att spela en jättestor roll för att få en likabehandling över hela landet. Förbättringar av psykiatrin har vi tagit itu med under förra mandatperioden, efter av overksamhet. Arbetet med att korta köer är otroligt viktigt för att göra vården mer jämlik. Här har diskuterats Vårdval . Här finns, precis som sade, tydligt belagt genom de studier som har gjorts av att ökningen av antalet läkarbesök har varit störst i de områden som har lägst medelinkomst. Det var tvärtom . Det var några fakta. Det finns mycket mer att säga. Jag noterar också att har använt för att vara arg på att all vård inte utförs i offentlig regi. Han har aviserat att han ska presentera förslag på de som återstår. Jag tror att kommer att räcka gott och väl, herr talman. 130 (V): Det citat som socialministern efterfrågade lyder: Marknadsanpassning av medicinsk vård är en primitiv och historiskt föråldrad form. Det ni gör är att marknadsanpassa ytterligare. När ni talar om valfrihet handlar det om att de kommersiella vårdföretagen ska ha friheten att etablera sig var de vill. De ska se var de kan göra vinster och utifrån det etablera sig på geografiskt vinstgivande områden. lider patienter med små resurser av nedskärningar. I , , förlorade man med Vårdval i intäkter. Man minskade antalet anställda från 36 till 19, och antalet patienter var oförändrat. Hur förbättrade det vården för Rinkebyborna? Svara på den frågan i ditt sista inlägg, tack. Vad behöver vi göra? Folkhälsoarbete är inte företagsekonomiskt lönsamt, men för samhället är det oerhört viktigt. Vi måste prioritera det. Vårt förslag är att vi tillsätter en nationell kommission för folkhälsan och att vi avsätter en miljard för att anställa fler arbetsterapeuter, dietister, sjukgymnaster, kuratorer, psykologer sådana som kan arbeta förebyggande. Vi måste ha en avgiftsfri primärvård, precis motsatsen till det era system leder till, nämligen ökad avgiftsfinansiering. Vi måste riva upp tvångslagen om etableringsfrihet, som innebär att vi fördelar resurserna fel. Vi måste se till att demokratisera i stället för att privatisera vården, lyssna mer på de anställda, brukarna och anhörigföreningar. Vi borde förbjuda riskkapitalbolagen att plocka ut vinster från vården. Vi behöver se över skattelagstiftningen så att inte skattesmitarna tar våra pengar och skrattar hela vägen till banken i stället för att använda dem till vård. De med störst behov ska gå först. Ingenting annat ska gälla. Vi behöver ett kompetenslyft för personalen, framför allt för sjuksköterskor som behöver utbilda sig till specialistsjuksköterskor och gör det i allt mindre utsträckning . Vi behöver höja lönerna och förbättra villkoren inom vården så att fler söker sig dit. Det finns en politik för världens bästa vård utan privata vinster, men den står inte regeringen för. 131 (S): Det spelar roll vilka värderingar som styr sjukvården. Vi vet att många människor fick upp ögonen för hur regeringens välfärdspolitik utformas i praktiken genom den omänskliga sjukförsäkringen. Välkänt är att omkring 75 000 personer riskerar att utförsäkras , inte för att de är friska utan för att de har nått en tidsgräns. Sjukförsäkringen har havererat. Något måste göras . Vi är oroliga för vad som händer om denna människosyn får prägla också sjukvården. Det spelar roll om man som i moderatledda utformar ett primärvårdssystem som missgynnar utsatta områden eller om man, som i som styrs av bland annat Socialdemokraterna och som ingen av de borgerliga debattörerna har nämnt, satsar på ett rättvist system som bygger på vårdbehov. Det spelar roll om man vill låta vinstintressen ta över sjukhusen. Det spelar roll om det är behovet eller plånboken som avgör när och hur du får vård. Vår politik strävar efter en kunskapsbaserad ekonomi där vi forskar fram de bästa behandlingsmetoderna för svåra sjukdomstillstånd för både män och kvinnor, en värdeburen tillväxt där vi aldrig tillåter att någon som är i behov av rehabilitering för att kunna återgå i arbete blir utan på grund av kunskapsbrist och klasstillhörighet och sociala investeringar som syftar till att skapa ett inkluderande samhälle där alla får plats. I det samhället ges alla människor möjlighet att utvecklas och välja men slippa väljas bort. Det är din förmåga, dina ambitioner och dina behov kombinerat med gemensamma satsningar och starka rättigheter som ska ge dig möjligheter att växa, inte din bakgrund eller hur mycket pengar du har. Detta, herr talman, gäller naturligtvis i allra högsta grad också den svenska sjukvården. 132 (M): från Socialdemokraterna tog upp och som två exempel på att det spelar roll. Det spelar verkligen roll. menar att det är ett misslyckat orättvist vårdvalssystem i . Jag vill hävda raka motsatsen. Antalet läkarbesök på vårdcentralerna i har ökat med 700 000 den senaste mandatperioden. I har de ökat med 285 000, knappt hälften, fast regionerna är ungefär lika stora. Jag tycker att det är mer framgångsrikt i än i . I lade Socialdemokraterna ned 180 vårdplatser , det vill säga 2010. I borgerliga ökade vi antalet vårdplatser med 123. Ja, , det spelar stor roll om Socialdemokraterna ska få fortsätta sin vana trogen att lägga ned vårdplatser och sjukhus. Det var intressant att vi verkar ha helt olika definition av begreppet valfrihet. För Socialdemokraterna är valfrihet att eller politiker ska bestämma och välja. För oss moderater är det att patienten ska få välja. Det är den avgörande skillnaden mellan oss. Om Socialdemokraterna hade fått styra hade vi aldrig fått de 240 nya vårdcentralerna i . Det är sanningen. Det finns en obesvarad fråga här: Vilka vårdcentraler vill Socialdemokraterna bli av med? Det är sådana stora och avgörande brister med vårdvalssystemet i primärvården, som ni säger och som ni skriver i er partimotion. Vilka är det som ska bort? Vilka är det som inte fungerar? Vi tycker att det är bra. Vi vill fortsätta på vägen med mer patientmakt och mer valfrihet. Då får vi också en mycket rättvisare och mer likvärdig vård i hela . 133 (MP): vet jag inte om räknade till vänstersidan. I så fall känner jag inte alls igen mig i beskrivningen att jag skulle ha uttryckt att valfrihet är av ondo. Det är något som jag inte alls känner igen. Jag vill fortsätta med frågan om valfrihet. Jag är övertygad om att Socialdemokraterna också menar att patienterna ska ha valfrihet. Annars är det som att säga att motsvarande i skolan skulle vara att lärarna har valfrihet. Det är klart att det är eleverna. Det är ingen som menar något annat. Jag blev också tillfrågad om hur ser på lösningar. En av lösningarna är utbildning i värderingsfrågor för sjukhuspersonal. Diskriminering handlar om värderingar. Mer makt till patienten skriver jag också under på. Men det ska vara en reell makt, en makt där man kan överklaga när man blir illa bemött som patient, precis som man ska kunna överklaga felbehandling, felmedicinering eller något annat. Låt mig ta upp något jag var inne på tidigare, nämligen dem med icke-svensk bakgrund. En av de stora bristerna är tillgång till tolkar. Det behövs sjukhustolkar i olika språk. Det behövs också sjukhusinformation och patientinformation på olika språk. 134 (FP): De som har lyssnat till debatten och läser protokollet efteråt kommer klart och tydligt att se hur Alliansen vi har varit vid makten metodiskt och träget har arbetat för en jämlik vård. Vi har hunnit ganska långt. Det finns en del saker kvar att göra. måste vi också ta tag i den utmaning som den demografiska förändring som sker i befolkningen framöver ger oss. Vi måste ha resurser för att möta en åldrande befolknings behov. Då är det en rad saker vi behöver göra. En är att äldre som vill och kan fortsätta i arbetslivet ska få möjlighet att göra det. En annan är folkhälsoarbetet, att förebygga ohälsa. har gett ett underlag och har nya uppdrag som kommer att ge oss verktyg för att arbeta vidare här. Vi satsar på utbildning. Vi satsar på forskning, klinisk forskning. Det är väsentligt att vi nu får en forskning där vi både följer effekterna av behandling, alltså om vi kan bota och lindra, och gör hälsoekonomiska bedömningar av våra åtgärder. Som en röd tråd i detta ska gå: Det handlar om individer som söker vård, och de är individer med olika behov och olika önskemål. Vi måste lyssna på vad det är den enskilde verkligen vill ha så att det blir en samsyn mellan vårdtagare och vårdgivare. 135 (C): Jag ska börja med att svara på den fråga som ställde då han var orolig över att hade färre hälsocentraler, färre besök och därmed mindre pengar till de hälsocentralerna. Ja, , det var nog man övergav det här med upptagningsområden. Det är inte geografiska områden som behöver sjukvård. Det är människor som bor i de geografiska områdena. Tittar man på den mycket noggranna vetenskapliga utvärdering som har gjort ser man att 2006, när Vänstern och Socialdemokraterna styrde i , var det invånare i områden med hög medelinkomst som gjorde de flesta besöken. Men 2009 var det invånare i områden med låg medelinkomst som gjorde flest besök. är olycklig över att hon blir sammanknippad med vänsterpartierna här. Men gång på gång väljer att i sjukvårdsfrågor reservera sig gemensamt med de andra vänsterpartierna. Jag tycker också att debatten har varit klargörande om det stora problemet med ojämlikhet i sjukvården som vi har i . svar på frågorna är att vi klarar det här om vi dels utbildar sjukvårdspersonalen det är alltså outbildad sjukvårdspersonal som är orsaken dels anställer fler tolkar. Jag tror att man något underskattar problematiken i den svenska sjukvården vad gäller ojämlikheten om man ser det på det viset. Jag tycker att den här debatten har visat en annan, mycket intressant sak, och det är att sju av åtta partier i riksdag ser det som ett problem att vi har en ojämlikhet i sjukvården, att det är ojämlikt oavsett om man är född i eller i . Men det finns ett åttonde parti här i som inte har någonting emot att sjukvården fördelas orättvist beroende på vilket land man är född i, som inte tycker att alla människor är lika mycket värda och att alla ska ha samma tillgång till sjukvården. Det tycker jag är intressant. 136 PER RAMHORN (SD): Jag kommer inte att förlänga debatten särskilt mycket. Vi kommer att återkomma till de här frågorna . Det finns en hel del förslag som jag tycker är intressanta och som jag kommer att ta med mig till mitt utskott men även ut till kommunen där jag är verksam. Jag vill bara tacka för en intressant och givande debatt och önskar alla en glad helg. 137 Socialminister (KD): Jag tycker att den här debatten har visat tydligt att skiljelinjen i svensk politik går mellan dem som förefaller ägna mest tid att slåss mot väderkvarnar och hellre diskuterar vem som ger vård än tillgängligheten och kvaliteten på vården och dem som arbetar metodiskt med att höja kvalitet och tillgänglighet. Från regeringens sida handlar väldigt mycket om att åstadkomma en situation där vi stärker patientens ställning, där vi genom vårdval lägger makt hos den enskilde i stället för hos landstingspolitiker, där vi metodiskt kortar köer för att göra vården mer tillgänglig, där vi genom kvalitetsregister, forskning och spridande av kunskap höjer kvaliteten, där vi genom särskilda satsningar på äldre multisjuka får en bättre situation för deras del, där vi arbetar med patientsäkerhetsfrågorna mer aktivt än som har gjorts tidigare, förstärker psykiatrin, arbetar för en mer sammanhållen och högkvalitativ cancervård i vårt land, alltifrån prevention till palliativ vård, där vi jobbar med bemötande, kvalitet och tillgänglighet. Den enskilde patienten ska alltid vara i centrum. Det handlar inte i första hand om ägarförhållanden, inte i första hand om paroller, utan det handlar om ett idogt arbete som i någon liten utsträckning utförs på den politiska nivån men som i allt väsentligt utförs genom det arbete som tiotusentals medarbetare gör i den svenska hälso- och sjukvården och som gör att vi med stolthet kan säga att vi kanske har världens bästa hälso- och sjukvård. Det finns utrymme för förbättringar, och fler förslag kommer. Vi kommer inte att ge oss förrän vi kan säga att vi har en jämlik vård. Tack till som har tagit initiativ till denna debatt! Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. 138 (S): Årets betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlar ett antal motioner från den allmänna motionstiden . ligger fokus bland annat på folkrätten samt mål och inriktning för den svenska politiken för MR-frågorna. Betänkandet behandlar också frågor om dödsstraff och tortyr, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, det vi förkortar SRHR, samt kvinnors rättigheter, barnets rättigheter och vidare diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet.