prot · GZ0949 · 2011-12-15 00:00:00 — Detta window of opportunity som har funnits kommer att bli mycket mindre framöver. har uttalat en stark vilja att försöka normalisera försvarsmaterielmarknaden och göra den mer lik den övriga inre marknaden. Möjligheten att åberopa dessa undantag kommer därför att bli mycket mindre framöver. Detta förhållande är något som jag tror att just har all anledning att bejaka, för vi präglas av två karaktärsdrag i sammanhangen. För det första är är en mycket liten beställare, och små beställare gynnas av att det är så stor konkurrens som möjligt på en öppen marknad. För det andra är en stor producent och också därmed intresserat av att marknaden öppnas. Det finns en viss paradox i det säger när hon hävdar att det egna landet alltid först måste köpa det första exemplaret från den egna industrin för att det ska vara möjligt att exportera. Är inte just Schweizaffären och roll som första köpare av E/F ett bevis på motsatsen? 131 (S) replik: Jag tror att och jag är överens om att det är viktigt hur vi förhåller oss till detta. Jag tror att vi är överens om att gynnas av att vi har regler och att inte dessa undantag åberopas alltför ofta. Det är precis så det är, tror jag. Jag tror också att svensk försvarsindustri står sig väl i konkurrensen med övriga vapentillverkande länder. Men vi ska inte heller vara naiva när det gäller möjligheten att åberopa undantag även i fortsättningen. Både och jag lyssnade till samma föredragning i försvarsutskottet när FMV:s generaldirektör var där och sade att det är viktigt att , precis som övriga vapentillverkande länder, har en strategi för vilka områden och vilka vapensystem som är särskilt viktiga för att bevara eller upprätthålla rikets säkerhet. Jag kommer inte ihåg den exakta ordalydelsen, men ungefär så var det. har varit med och fattat beslutet om att skicka ett sådant yttrande till finansutskottet i samband med att lagen skulle antas i riksdag. Jag tror alltså att vi är ganska överens om detta. Men frågan är hur och hans kamrater i Alliansen ser på torped 45. Det är ändå det som jag tog upp som ett bra exempel. Det kan låta som en liten detalj i sammanhanget, men det är det inte. Jag tror att , som är duktig på de här sakerna, håller med mig om att detta är en viktig del i det svenska ubåtsförsvarssystemet. Hur ska vi se på det hela? Vi skulle kunna se det som ett vidmakthållande och en uppgradering av systemet och att vi skulle kunna lösa upp knuten genom att vara lite mindre prestigefyllda och lite mer pragmatiska. 132 (FP) replik: Upphandlingen av torped 45 har betydelse både såvitt avser beväpning av ubåtar och möjligen också sjöoperativa helikoptrar för luftburen ubåtsjakt. Jag är inte beredd att ställa mig bakom beskrivningen att det bara finns en enda leverantör av sådana vapen och att denna leverantör är svensk. Det finns naturligtvis många leverantörer av torpeder för användning i både helikoptrar och ubåtar världen över. Om det finns möjligheter att genom konkurrensutsättning minska skattebetalarnas kostnad tycker jag att vi är skyldiga att följa den vägen. Det är korrekt att det kommer att finnas vissa möjligheter att göra avsteg från upphandling i fri konkurrens i åtminstone till. Men det kräver, som påpekar, att man har argumentationen fullständigt klar i de delar där man avser att skydda sig från upphandlingar på marknaden. Jag kan konstatera att i och med att det blir som kommer att pröva detta framöver är det en garanti för att alla, även små länder, ska behandlas lika. Jag gick upp, herr talman, för att reagera på det som jag uppfattade att också sade, nämligen att man själv kan välja om man vill gynna inhemsk industri eller handla upp internationellt. Det är en beskrivning av en passerad tid. 133 (S) replik: Jag tror att är alldeles för blygsam här. Om jag känner honom rätt är han initierad när det gäller dessa frågor och vet exakt vilka torpeder som ligger på vilka hyllor i vilka länder. Han har sett samma bilder som jag, och han vet att det inte finns någon torped på någon hylla som passar för de svenska systemen för det första och för de svenska farvattnen för det andra. Jag tror att det är FMV som har låtit göra en marknadsanalys av var detta skulle kunna finnas. Vad jag har förstått har ett land visat sig intresserat, och det är eller rättare sagt ett italienskt företag. Sist vi använde oss av italienska torpeder gick det inte särskilt bra; det tror jag att känner till. Det slutade med att de jagade de svenska torpedbåtarna i den svenska skärgården, och så ska vi väl inte ha det igen. Men det kan ju hända att det finns någon annan hylla någon annanstans kanske österut, i . Men jag undrar om det är till fyllest att vi ska köpa torpeder från . Jag tycker att jag har hört argumentation tidigare här som bygger på att det är just från öster som det hot som vi ska rusta oss för ska komma. 134 (S): Jag börjar med att instämma i yrkanden. Vårt betänkande FöU1 har debatterats flitigt här . Mycket klokt har sagts, och i det stora hela har man samsyn på frågorna inom försvarspolitiken. Jag tänkte att jag skulle göra en liten avstickare och inte tala så mycket om de hårda frågorna. Jag tänkte i stället ägna min tid åt att prata om veteraner. Jag tycker att det är en högst aktuell fråga, särskilt nu när Försvarsmakten arbetar med att jobba fram en effektiv organisation i enlighet med försvarsbeslut. 14 handlar inte bara om vår militära förmåga hur vi snabbt och effektivt kan sätta in våra förband i insats. Det är också viktigt att arbeta med vår förmåga att samordna hjälp och att se helheten och hur olika insatser påverkar våra soldater. Personalvård är en viktig faktor i alla instanser. Det gläder mig att Försvarsmakten jobbar intensivt med att bygga upp en organisation på Högkvarteret som jobbar nära och för dem som deltar i insatser. Frågan om veteraner är inte helt okomplicerad. Många har svårt att egentligen definiera vad en veteran är. Jag väljer att definiera dem som krigsveteraner eller som av försvaret utsänd personal som tjänstgjort utomlands. Man har egentligen inte någon exakt siffra på antalet veteraner, men man tror att det handlar om ungefär 100 000 personer. Det är viktigt att poängtera att den problematik som uppstår bland veteraner inte på något sätt är ett grupptillstånd. Det är mer på individnivå. är det viktigt att inte måla fram en association en skev bild av hur det är att tjänstgöra utomlands. Dessa frågor är inte svarta eller vita, och det är inte alla som påverkas negativt av en utlandstjänstgöring, snarare tvärtom. Det finns mycket som tyder på att erfarenheten är mycket positiv och användbar i det vanliga livet. Det är viktigt att påminna om att vi alla måste verka för att förändra synen på veteraner. Det är också allas vår uppgift i alla delar av samhället att bemöta dessa människor med respekt och visa hänsyn till deras upplevelser. Men vi måste ändå jobba utifrån tanken att vi är olika men också att vi faktiskt kan påverkas på olika sätt. Det är inte heller alltid soldater som blir drabbade. I många fall finns det familjer och anhöriga fruar, män och barn som påverkas. I dessa fall är det viktigt att de får stöd innan, under och efter en insats. Uppföljningsarbetet är nödvändigt. Därför är det viktigt att man jobbar fram verktyg som kan samla in data om personerna innan, under och efter en insats. Allt detta som jag talar om görs på ett eller annat sätt. Det är dock inte helt tillfredsställande . Det är många instanser som är i behov av samordning och samsyn i frågan, alltifrån de frivilliga organisationerna, som arbetar ideellt med att ge stöd till anhöriga och till soldaterna, till dem som faktiskt jobbar med denna fråga. En problematik som jag tror kommer att växa fram är okunskapen bland aktörer som kommer i kontakt med veteranerna. Det är inte nödvändigtvis så att veteranerna kan identifiera sina egna problem och själva vända sig till Försvarsmakten för att få hjälp. Ofta är det anhöriga och människor på arbetsplatsen som upptäcker en förändring och ett behov. Ofta dyker inte heller problemen upp , året efter eller . Det kan ta upp till 10, 15 eller innan problemen ger sig till känna. Då vänder sig ofta veteranen likt övriga till företagshälsovården, eller direkt till landstingen för att få hjälp att identifiera sina problem. Okunskapen jag talade om kan då bli tydlig när man inte har särskilt mycket studier och forskning på området. Man vet helt enkelt inte vem som har ansvaret, specialistkunskapen saknas, vilka åtgärder som man ska vidta och till vem man ska hänvisa dessa personer. Det finns goda exempel att lära sig av när det gäller frågan om veteraner. är ett land som är framstående i dessa frågor. Men då är det också viktigt att säga att de faktiskt deltar i fler missioner än vi gör och av andra dimensioner och har gjort det . De har ett särskilt departement som arbetar enbart med veteranfrågor. De har militära sjukhus och så vidare. De jobbar mycket med forskning och studier. Tack vare tidigare noggrann uppföljning och analys har de minskat självmordsfrekvensen bland sina veteraner. De har medicinskt kunniga personer vid varje mission som kan identifiera och upptäcka problemen redan på plats. De använder sig också av en speciell teknik för att identifiera problemen på avstånd. De använder telemedicin och telepsykiatri med läkarbedömningar på avstånd med hjälp av videoupptagning. Jag kan tycka att det är fantastiskt. Men det finns andra länder i vår närhet som jobbar med denna fråga på ett eller annat sätt, länder som man kan jämföra med . Jag behöver inte gå in på dem särskilt mycket. Jag vill ändå säga att de frivilliga organisationernas insatser är ovärderliga i detta arbete, men jag tycker inte att det är realistiskt att svenska veteraner ska behöva vända sig till de frivilliga organisationerna och före detta soldater för att få råd om var och hur de ska få tillgång till adekvat professionell hjälp. De ska dock vara ett komplement, och de är otroligt duktiga på att ge stöd till sina kolleger. har Försvarsmakten endast en psykiatriker som utbildar militär sjukvårdspersonal inför missioner. Det finns dock en hel del psykologer på Högkvarteret, och fler kommer att rekryteras , vilket är positivt. Jag hoppas att jag genom mitt mjuka anförande har lyckats förmedla mitt engagemang i denna fråga. Jag är ganska ny inom området, men jag tycker att det är särskilt viktigt att följa upp denna fråga. Det leder faktiskt till mycket frustration när man tänker om vi inte ökar takten i detta arbete. Jag välkomnar det senaste kommittédirektivet. har utsetts till att utreda denna fråga om frivillighetens roll i detta, och han kommer att komma med ett förslag . Avslutningsvis vill jag delge en tanke kring detta. är det enda land inom Partners for Peace där hantering av mental hälsa saknar struktur och inte leds av psykiatriker, vilket jag tror kommer att vara en viktig faktor i sammanhanget. Till skillnad från många andra nationer saknar vi statistik beträffande veteranernas självmordsfrekvens och posttraumatiska skador då uppföljningen sker inom den civila sjukvården, som i sin tur ofta saknar kunskap om specifika militära diagnoser och behandlingar. Jag hoppas därför att Försvarsmakten lyckas i sitt arbete att jobba fram en bra organisation, och jag vet att de är på god väg. I detta anförande instämde , , och (alla S). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Utlåtande om EU:s långtidsbudget 20142020 Föredrogs finansutskottets utlåtande /12:FiU14 Utlåtande om EU:s långtidsbudget 20142020 (KOM(2011)500). 135 BO (S): Det finns en bred enighet mellan partierna om de grundläggande principerna som rör EU:s långtidsbudget, även om åsikterna naturligtvis går isär på andra områden som rör det europeiska samarbetet och hur det ska utvecklas. Vi socialdemokrater menar, liksom andra partier, för det första att EU:s flerårsbudget måste utarbetas efter en restriktiv grundsyn. Vi vill med andra ord se en real frysning av budgeten, det vill säga att den ska räknas upp med bara inflationen. Vi vill för det andra, vilket är viktigt, se en modernisering av budgeten. Det handlar om att satsa på det som stärker konkurrenskraften, som skapar arbetstillfällen och som utvecklar ekonomierna och att satsa på forskning och innovationer och på insatser som har ett, som vi brukar kalla det, europeiskt mervärde. Vi vill för det tredje att EU:s utgifter också väsentligen ska finansieras genom bni-avgifter. Därför avvisar vi de idéer som har förts fram om att införa nya egna medel som också är tänkta att bidra till att expandera budgeten. Vi tror inte att det är politiskt klokt, mot bakgrund av det som sker i , att bygga ut EU:s budgetramar. Vi tror inte att det är klokt att göra det som, hur trist det än är, förtroendet för det europeiska projektet och politikers förmåga att lösa den ekonomiska krisen sviktar och som många länder tvingas till hård budgetdisciplin och ett antal länder faktiskt drabbas av synnerligen kännbara åtstramningsprogram. En annan sak, som vi inte kommer att gå in på eftersom det inte finns utrymme för det, är att det skulle krävas en betydligt radikalare och offensivare ekonomisk politik över huvud taget för att skapa jobb och ta ur krisen än det som vi nu ser runt om i olika länder. Europeiska unionen måste kraftsamla för att modernisera budgeten. Nya nödvändiga satsningar på ekonomisk utveckling och jobbskapande åtgärder måste i första hand komma till stånd genom omprioriteringar, besparingar och reformer på de stora utgiftsområdena. Att vi ställer oss skeptiska eller avvisande till idén om att införa nya egna medel i form av moms eller en transaktionsskatt bygger också på att vi ser detta som ett steg som kan innebära att vi överför skattepolitisk kompetens till EU, och den utvecklingen vill vi inte se. Vi menar, om jag ska uttrycka det lite mer allmänt, att man i så fall skulle rubba balansen mellan EU:s institutioner på ett sätt som inte svarar mot de tankar och diskussioner som ledde fram till Lissabonfördraget och som vann gehör och stöd i medlemsländerna. Vi vill värna nationernas skattepolitiska kompetens. Vi socialdemokrater vill alltså inte ha en finansiell transaktionsskatt för att bygga ut EU:s egna medel och expandera budgeten. Men vi avvisar därmed inte tanken på en beskattning av finanssektorn. Vi vill bara inte se det i just det här sammanhanget. Det är högst rimligt att finanssektorn bidrar till att betala mycket mer än vad som har gjorts för vad den har ställt till med. Finanssektorn är underbeskattad. En finansiell transaktionsskatt är i sammanhanget en möjlig väg att gå, men det finns också andra spår att välja som vi är beredda att diskutera och pröva. När det gäller den här typen av beskattning kommer det i vilket fall som helst att krävas breda internationella överenskommelser, men skatteintäkterna ska gå till nationerna om en sådan beskattning kommer till stånd. När det gäller sammanhållningspolitiken vill vi stryka under att den måste få bli just en sammanhållningspolitik. En självklar grundtanke är solidaritet, det vill säga att det sker en utjämnande omfördelning inom unionen. Men måste regioner i alla länder kunna få del av resurserna, inte minst för att systemet ska kunna bibehålla sin folkliga förankring och sin legitimitet. Jag yrkar bifall till förslaget i utlåtandet. 136 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets utlåtande. Jag vill säga att jag är väldigt glad över att vi har lyckats nå en bred enighet i mångt och mycket i utskottet när det gäller den här frågan. Det är viktigt att talar med en enad och stark röst när det handlar om så här viktiga frågor. Det handlar ytterst om vad Europeiska unionen ska ägna sig åt , vilka åtaganden EU ska prioritera och hur mycket vi ska investera. förslag är dessutom i en rad avseenden en ganska stor besvikelse, och därför är det viktigt att riksdag markerar tydligt och enigt. Kommissionen föreslår som bekant att budgeten ska öka med . Det är anmärkningsvärt. Det är anmärkningsvärt därför att EU redan i många avseenden ägnar sig åt fel saker och har svällt på tok för mycket i sin budget. Egentligen borde EU bli bättre på att prioritera kärnan i samarbetet. Men ännu mer anmärkningsvärda är de stora utgiftsökningarna i ljuset av det som händer runt omkring oss och den oroliga tid vi lever i. Många länder präglas av låg tillväxt, svag konkurrenskraft och offentliga finanser i oordning. På många håll är behoven akuta och ropen på hjälp starkare . befinner sig i en kris, och de flesta länder tvingas skära i sina nationella budgetar. Medborgare protesterar på gator och torg. I dessa tider menar jag att det är olämpligt att kommissionen föreslår att EU:s budget ska växa på detta sätt, när man egentligen borde spara. Utskottet hade velat se en real frysning av EU:s utgifter. Utskottet är dessutom kritiskt till vad EU lägger sina gemensamma medel på. Kommissionen föreslår förvisso en minskning av jordbrukspolitik och sammanhållningspolitik, men vi menar att besparingarna är för små. Större omprioriteringar måste göras från områden som jordbruk och sammanhållning till områden som forskning och infrastruktur som ger långsiktig tillväxt. I den globala utvecklingen kan vi se att många delar av världen kraftigt flyttar fram sina positioner. , med flera är länder där ekonomin växer så det knakar och utvecklingen går i ljusets hastighet. Den ekonomiska tillväxten i vår omvärld är förstås positiv när den lyfter upp så otroligt många människor ur fattigdom. Men vår utmaning i är att inte bli omsprungna på vägen. Vill vi behålla vårt välstånd, vår välfärd och vår goda levnadsstandard är det att sätta fokus på fortsatt europeisk utveckling och tillväxt. Här spelar EU en avgörande roll. I stället för att fokusera på jordbrukspolitik är det att vi använder EU:s budgetmedel för att främja forskning, tillväxt, konkurrens och infrastruktur. Vi måste helt enkelt sätta fokus på EU:s konkurrenskraft. Ytterligare en invändning som utskottet har mot kommissionens förslag är avskaffandet av de så kallade rabatterna på den svenska medlemsavgiften i utbyte mot ett nytt system av klumpsummerabatter. Det skulle innebära att den svenska medlemsavgiften ökar kraftigt. Eftersom vi värnar skattebetalarnas pengar motsätter vi oss en sådan ökning. Dessutom är det en ökning i en budget som prioriterar fel saker. Vi vänder oss vidare mot kommissionens förslag om nya egna medel. Jag tänkte särskilt säga några ord om den så kallade Tobinskatten, skatten på finansiella transaktioner, och förklara varför vi i Alliansen är emot en sådan skatt. En skatt på finansiella transaktioner är i grund och botten ett desperat försök från vissa europeiska ledare att i oroliga tider visa handlingskraft. Förslaget är tyvärr ett slag i luften, och det är olyckligt att frågan bromsar upp många andra, mer konstruktiva förslag. Frågan om Tobinskatten är nämligen redan på förhand dödfödd, eftersom skatten måste vara global för att få någon verklig effekt. Om vi ensidigt skulle införa den i skulle det bara innebära att transaktionerna flyttar någon annanstans. Det var precis vad vi såg hända i när vi införde den så kallade valpskatten. Transaktionerna flydde utomlands. En sådan transaktionsskatt skulle inte tillföra något av värde, utan de enda som skulle bli glada är , och kanske några andra länder som skulle få lite mer transaktioner. Det mest anmärkningsvärda i detta sammanhang är att Tobinskatten egentligen är ett illa dolt försök att se till att EU får mer egna medel, och den utvecklingen är vi emot. Vi vill inte ge EU mer pengar eller flytta beskattningsrätt dit. Sist men inte minst vill jag, trots vissa åsiktsskillnader här och var, upprepa att jag är glad över att utskottet har varit enigt, att vi kan tala med en enad och tydlig röst i detta sammanhang och att vi stolt kan säga att riksdag kommer att fortsätta att driva på för en reformerad och moderniserad budget i EU. I dessa oroliga tider är det nämligen så att inte bara måste driva en ansvarsfull ekonomisk politik, utan också EU måste ta sitt ansvar. 137 PER (MP): Som ni har hört av tidigare talare har vi en stor enighet i finansutskottet. I likhet med övriga i utskottet är jag oroad över EU:s långtidsbudget. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. Kostnaderna inom EU skenar ganska dramatiskt. EU:s utgifter ökar , eller , i det förslag som ligger, vilket inte är rimligt i av ekonomisk instabilitet och kris. Dessutom finns det många områden som EU kan skära i, inte minst jordbrukspolitiken. Att behöva göra en sådan här expansion av EU-budgeten känns därför inte motiverat. Det tas i förslaget steg mot ökad överstatlighet inom EU genom att principen om enhällighet vid beslut som rör skatter i vissa fall byts ut mot att beslut fattas med kvalificerad majoritet. Även det vänder vi oss emot. Det innebär att risken ökar för att körs över av andra EU-länder och tvingas införa skatter vi inte valt själva. Det är också problematiskt att den nedsättning av EU-avgiften som har skulle minska rejält med det föreliggande förslaget. Sänkningen skulle vara från 5,5 miljarder till 3 miljarder, vilket innebär att om förslaget går igenom blir en ännu större nettobidragsgivare till EU. Vi ser det som djupt problematiskt om ska stå för ännu mer av EU:s budget utan att få mer valuta för pengarna. I långtidsbudgeten lyfts också fram frågan om en skatt på finansiella transaktioner, eller Tobinskatt. Jag ska fördjupa mig lite i den biten. Det här är en skatt som har slagits för , för vi anser att den skulle få stor nytta på de finansiella marknaderna. Det handlar om en väldigt låg skatt, av värdet på aktier, fondandelar och andra instrument på de finansiella marknaderna. Det är en så låg summa att vanliga aktiesparare inte skulle märka den över huvud taget. Däremot skulle en sådan här skatt kunna påverka finansmarknaderna positivt genom att minska de mest vilda svängningarna på börserna och minska spekulationen till exempel genom högfrekvenshandel på våra börser. Som många av oss kanske såg på tv ökar robothandeln på världens börser, och så även på Stockholmsbörsen. Detta gör, enligt många tunga bedömare, att börserna fungerar dåligt. I en studie där man frågade kapitalförvaltare på Stockholmsbörsen som intervjuades ansåg sex av tio att robothandeln eller högfrekvenshandeln gör att aktiemarknaden fungerar sämre . Det är ganska uppenbart att högfrekvenshandeln leder till orimliga konsekvenser. Det finns många oroande tecken. av alla ordrar på Stockholmsbörsen drogs tillbaka inom en sekund. Bara av alla ordrar leder till att det blir en affär. På de amerikanska börserna sker av all börshandel genom robotar. Det förändrar hur hela börsen fungerar och skapar stor oro på marknaden. Enligt uppgifter i TV4 ägs en aktie på den amerikanska marknaden i genomsnitt i . Det beror självklart på att högfrekvenshandeln har ökat till orimliga nivåer. tar i sin rapport i det finansiella systemet upp en händelse på den amerikanska börsen . Då sjönk börsen i , för att sedan nästa minut återvända till samma nivå som . Sådana orimliga svängningar kommer genom den högfrekvenshandel, den robothandel, som finns på dagens börser. Det finns mycket som tyder på att en låg skatt på finansiella transaktioner skulle minska högfrekvenshandeln kraftigt och stabilisera börserna. rapporterar i en artikel: Högfrekvenshandeln kommer att få en betydande sänkning av omsättningen eftersom mycket av den inte längre blir meningsfull om man inför en skatt på finansiella transaktioner. Man gör väldigt små vinster och handlar med mycket stora summor pengar. Finns det då en liten skatt på de finansiella transaktionerna försvinner lönsamheten. Det kan också tyckas vara ganska rimligt att finansbranschen får stå för åtminstone en del av kostnaderna för att sanera den europeiska ekonomin, när det åtminstone delvis är vidlyftiga lån från finansinstitut och banker som har skapat krisen.