prot · GY0996 · 2011-05-04 00:00:00 — Mot bakgrund av detta bör regeringen genomföra en översyn av reglerna för anhöriginvandring med utgångspunkt i den tidigare anhörigkommitténs förslag. I min inledning nämnde jag fotbollen. Senast skakades den sporten av nyheten om att det franska fotbollslandslagets nye förbundskapten i hemlighet vill kvotera bort svarta och arabiska spelare. Han ska enligt uppgift vilja gynna spelare av vår kultur och historia i praktiken vita franska män. Agerandet är naturligtvis fruktansvärt och oacceptabelt men också en väckarklocka för oss. I arbetet med att harmonisera migrations- och asylpolitiken i EU måste röst för människors lika värde vara stark. Vi sätter ribban för den här typen av agerande. Vårt sätt att förhålla oss till våra medmänniskor oavsett om de kommer från , eller får konsekvenser. Därför måste vi tänka efter före. Vill vi ha fler , mer tillväxt och en bättre välfärd kan vi inte bygga höga murar mot omvärlden. Tvärtom behöver vi mer utbyte av idéer och kunskap! Jag vill avsluta med att säga att vi står bakom alla våra reservationer i betänkandet men väljer att yrka bifall till reservationerna 3, 7, 21 och 26. 42 (MP): Vi är samlade här i kammaren för att diskutera gränser. Det är ett av demokratins och humanismens plågsammaste områden att diskutera, eftersom väldigt mycket av det vi ser som ont eller ociviliserat i världen symboliseras av gränser järnridån och under det , taggtråden och minfälten mellan två , den mur som byggs mellan israeler och palestinier Det känns inte naturligt för oss som demokrater att själva ha gränser och stängda grindar mellan oss och dem som vill söka skydd i vårt land. Det strider mot våra humanistiska reflexer. Därför är den här typen av debatt smått obehaglig. Nästan alla här tror i grunden på en öppen värld och skulle helst se en värld där det inte fanns gränser, där alla hade en möjlighet att fly men där ingen givetvis behövde fly. Där är vi inte ; den världen finns inte . Människor tvingas fly undan krig, tortyr, förföljelse eller naturkatastrofer. Vissa av dessa människor flyr till , men de allra flesta människor som tvingas fly lyckas inte ta sig till utan befinner sig i länder som ligger nära konfliktområden. Och här står vi med vår gräns. diskuterar vi alltså socialförsäkringsutskottets betänkande 6 med anledning av regeringens skrivelse Migration och asylpolitik. de gröna och regeringen har ingått en överenskommelse om migrationspolitik som kommer att sträcka sig över mandatperioden. Många frågor som har motionerat om kommer att tas upp inom ramen för samarbetet, och flera migrationspolitiska reformer kommer att genomföras . I då främlingsfientliga vindar blåser över något som yttrar sig i burkaförbud i , medborgargarden mot romer i , kritik mot det svenskspråkiga i och allt högre murar runt EU:s gränser är det viktigt att just står upp för öppenhet. Vi har gått in i migrationssamarbetet med regeringen för att kunna genomföra reformer som gör politiken mer human. Det finns många stora utmaningar framöver vad gäller migrationspolitik och även utvecklingen inom EU. Därför välkomnar jag samarbetet med regeringen och den gemensamma plattform som vi har för att ta oss an dessa utmaningar. Överenskommelsen innehåller ett antal förbättringar och innebär att fler människor kommer att kunna bygga sin framtid i . Vi har till exempel kommit överens om att förbättra landinformationen, om att inrätta en fjärde migrationsdomstol, om att papperslösa ska få tillgång till hälso- och sjukvård och om att papperslösa barn ska ha rätt att gå i skola. Flera av de reformer som vi har kommit överens om omnämns också i detta betänkande och är sådant som kommer att behandlas i det fortsatta samarbetet. Ett exempel är den djupt allvarliga situationen vad gäller kraven på styrkt identitet för familjeåterförening som omöjliggör familjeåterförening för vissa grupper. Kravet på ur svensk synpunkt godtagbara passhandlingar leder till att barn förvägras att komma till sina föräldrar i och att makar hålls separerade trots att alla kriterier i övrigt för beviljande av uppehållstillstånd är uppfyllda. Inte heller dna-analyser anses av och domstolarna vara tillräckliga bevis på släktskap, vilket tycks märkligt med tanke på dna-analysers bevisvärde i många andra sammanhang. Att få en med svenska mått mätt godtagbar passhandling är omöjligt i vissa länder. I till exempel har det inte funnits fungerande myndigheter och därmed ingen som utfärdar riktiga identitetshandlingar. Detta är ingen nyhet, inte heller för som uttryckt att det är allmänt känt att det i inte funnits någon fungerade central regering . Det finns inte något enhetligt rättssystem och inte heller någon fungerande folkbokföring. Dokument som innehåller identitetsuppgifter är därför normalt utfärdade utifrån muntliga uppgifter från den person eller de personer som handlingarna avser. Det torde alltså stå uppenbart för envar att den enda identitetskontroll som finns att tillgå bygger på muntliga uppgifter. Det kan vi i vårt välordnade land naturligtvis ha synpunkter på som vi också måste förhålla oss till den verklighet som faktiskt råder i andra länder. Vi kan inte tvinga myndigheterna i att utfärda pass enligt svensk standard. och regeringen har kommit överens om att med utgångspunkt i principen om barnets bästa och rätten till familjeåterförening en lösning ska hittas på problematiken med kravet på pass och styrkt identitet i familjeåterföreningsfall. Det kan ske exempelvis genom dna-test, men andra lösningar kan också komma i fråga. Det finns många förändringar som behöver göras för att på allvar ska få en öppen och human migrationspolitik där människor i behov av skydd får stanna och där reell hänsyn tas till barns bästa. Vi kommer i samarbetet med regeringen att ta steg i rätt riktning, och jag ser fram emot att vara med och genomföra positiva förändringar. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 43 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 6, 16, 18, 23, 25, 29, 30, 34 och 35. Människan är inte perfekt. begår mänskligheten, medvetet eller omedvetet, onda handlingar. En tydlig konsekvens av detta faktum är alla de flyktingar vi ser runt om i världen. Tiotals miljoner människor är på flykt över hela världen, och även om flyktingvågorna sällan har skapats i närhet är det rimligt att vi om inte annat så av ren medmänsklighet tar på oss ett solidariskt ansvar att hjälpa dem som med risk för livet flyr från krig och tortyr. utgångspunkt för flyktingpolitiken är att bör hjälpa så många flyktingar som möjligt för de resurser vi har till förfogande. Ett tydligt exempel på effektiv flyktinghjälp är den verksamhet som ägnar sig åt. För inte mer än några per flykting och år hjälper UNHCR en stor del av världens flyktingar. Men UNHCR kan göra mer. Bara har flyktingorganet bett och bönat om ytterligare anslag för att kunna hantera de humanitära katastroferna i , men även i där uppenbarligen har råd att bedriva krig, sida vid sida med islamistiska grupper, men inte hjälpa flyktingar. Trots att man inom UNHCR kan axla ett så stort humanitärt ansvar med de små medel man får sig tilldelade motsvarar stöd till UNHCR ändå bara en bråkdel av de resurser vi lägger ned på invandring till . Medan UNHCR, som sagt, klarar sig på några per flykting och år lägger ned per flykting och år bara i direkta kostnader för svensk flyktingmottagning. Varför, kan man fråga sig, anser övriga partier i denna kammare att det är viktigare att få invandrare från , och att flytta till än att faktiskt göra skillnad för världens flyktingar? För varje flykting vi tar emot hade vi i stället kunnat hjälpa tusentals ytterligare flyktingar genom FN:s försorg. Dessutom ser vi hur den svenska flyktingmottagningen leder till långsiktiga konsekvenser och kostnader eftersom vi i , till skillnad från andra länder, som regel delar ut permanenta uppehållstillstånd, vilket gör att flyktingmottagningen i regel fortsätter att belasta det svenska samhället även efter det att flyktingskälen tagit slut. Detta gör så klart att våra resurser för att kunna hjälpa ytterligare flyktingar minskar, vilket beror på den misslyckade och havererade flyktingpolitik vi har i . Vi ser också hur invandringen, såväl av flyktingar som av anhöriga, segregerar . Den skapar utanförskap, motsättningar, främlings- och svenskfientlighet, arbetslöshet, ökad kriminalitet och så vidare. Utöver att detta gör till ett sämre land riskerar det också att minska stödet för den internationella solidaritet som en fungerande flyktingpolitik innebär. Migration och invandring handlar om mer än bara flyktinghjälp. Om svensk flyktingmottagning har varit ineffektiv och kostsam har kanske anhöriginvandringen till varit än värre. Medan andelen invandrare som varit flyktingar varit har anhöriginvandringen varit vår största invandringskategori. Vi har bara kunnat se hur ytterligare hundratusentals anhöriginvandrare fått uppehälle i . Ofta har de bosatt sig i redan segregerade områden där de har sina landsmän. Vi ser hur man i dessa segregerade områden bygger parallella samhällsstrukturer med egna i regel skattefinansierade skolor, dagis, kulturföreningar, idrottsklubbar, restauranger, butiker, trossamfund och så vidare. Konsekvensen blir att nya generationer barn och ungdomar växer upp i med mycket liten kontakt med det svenska samhället. Detta får i regel till följd att de saknar de språkkunskaper och sociala nätverk som behövs för att kunna ta för sig och bli en del av majoritetssamhället. Alltför ofta blir följden också att de ser majoritetssamhället som fienden. Konsekvenserna av detta ser vi i form av svenskfientlighet såsom personrån, trakasserier, våld och våldtäkter. Vi ser kollektiva uttryck för det i form av upplopp. Vi har i förorterna till våra större städer sett hur man kastat sten på dem man upplever som myndighetspersoner inom polis, ambulans, kollektivtrafik och brandkår. Det är en konsekvens av den segregationspolitik som övriga partier har bedrivit. Vi sverigedemokrater tror inte på den mångkulturella splittringspolitiken. Därför vill vi begränsa den utomeuropeiska invandringen kraftigt, vi vill strypa skattesubventionerna till segregerande verksamhet och vi vill verka för ett enande av igen. Vidare vill vi kraftigt öka insatser för världens flyktingar genom att i första hand flerfaldiga biståndet till . De andra partierna har bedrivit en samhällssplittrande och destruktiv politik . Till skillnad från vad vi kunde höra tidigare från talarstolen delar vi inte Socialdemokraternas syn att en bra fotbollsspelare till uppväger hundratusentals människor i utanförskap. Jag kan också nämna att jag inte heller delar uppfattning att det i skulle bedrivas en politik för att öka motsättningarna mellan finska och svenska. De enda som hetsar och skapar den motsättningen är och hennes politiskt korrekta kolleger i såväl som den svenska och finlandssvenska journalistkåren. Vi sverigedemokrater är beredda att ta ansvar och reda ut den röra som de andra partierna har skapat. Vi må stå marginaliserade i med utopiska svenskfientliga globalister både till höger och till vänster om oss, men vi har ett starkt folkligt stöd och mandat i dessa frågor. är bollen i rullning, och det är bara en tidsfråga innan vår politik för en ansvarsfull invandring och en stärkt samhällsgemenskap är regeringspolitik. Låt oss gå från rödblå röra till blågul enighet. I detta anförande instämde (SD). 44 (MP) replik: Jag skulle vilja inleda med att fråga hur tänker när de säger att de vill hjälpa flyktingar på plats, att man på det sättet skulle kunna hjälpa betydligt fler personer än de som tvingas fly till . Det kan låta som en fin tanke att vill hjälpa människor på det sättet, men det blir svårt att förstå när de i motsatt sig sådana insatser och sänker biståndet. Även om man ger mer resurser till UNHCR är det pengar som går till att hjälpa människor i flyktingläger efter att de redan tvingats fly. Det är inte pengar som går till att försöka förebygga konflikter eller förebygga att människor tvingas fly på grund av katastrofer, konflikter, fattigdom eller liknande. Därför är det oerhört viktigt att inte sänka biståndet på det sätt som föreslår. Dessutom ska man hjälpa människor i . Enligt de studier jag har sett kan det späda på konflikter ytterligare om det är en mängd personer som befinner sig i konfliktområdena. Det kan göra att konflikterna eskalerar ännu mer. Jag undrar hur tänker där. En annan sak som jag undrar är hur kan säga att det stora problemet är anhöriginvandring, när vi har så otroligt strikta regler i som gör att det är väldigt svårt, nästan omöjligt för människor från vissa delar av världen att ta hit sina barn till exempel. Ni säger att den stora mängden anhöriginvandring är problemet. Jag tycker att det stora problemet gäller människors grundläggande rättighet att få återförenas med sin familj. Det måste vi förändra. Det ska vara möjligt. 45 (SD) replik: Låt mig börja med att hjälpa att reda ut begreppen. Vi har en migrationspolitisk debatt . Vad gäller humanitärt bistånd och katastrofbistånd, alltså bistånd som kommer flyktingar till gagn, vill vi ha en ökning. Att vi vill dra in på utvecklingsbiståndet, som vi tycker har varit väldigt ineffektivt, är en annan fråga. Vad ankommer biståndet som går till flyktinghjälp vill vi öka anslagen. Det är någonting som vi budgeterade för . Vi har budgeterat för det också i vårbudgeten och återkommer även . Vad gäller anhöriginvandringen kan man tycka att har strikta regler, men då undrar jag vilken verklighet man befinner sig i. Med tanke på hur stor anhöriginvandring som skett till jämfört med andra länder och vilka regelverk vi har är oerhört generöst. Det finns också mycket som tyder på att detta är ett regelverk som har missbrukats. Vi ser hur den stora andelen invandrare som kommer till kommer som anhöriga och bosätter sig i redan segregerade områden, vilket gör att segregationen späds på. Vi skulle hellre satsa de resurserna i första hand på att hjälpa dem som har flyktbehov eller liknande. Vi skulle också vilja att man jobbade mer på att tillgodose att den som kommer till som anhörig också har goda förutsättningar att bli en del av samhället. Det kan man till exempel göra genom att ha ett poängsystem liknande det man har i , och andra länder, där man bedömer från fall till fall vad den anhöriga har för möjligheter att bli en del av samhället. Hur stark är anknytningen? Vad har hans anhöriga på plats i för möjlighet att ta ansvar för den de tar hit? 46 (MP) replik: har vi en situation i där det i princip är helt omöjligt för vissa grupper av människor att få ta hit sina barn till exempel. Kommer man från har man ingen som helst möjlighet att ta hit sina barn. Det tycker är alltför generöst. I har vi också ett försörjningskrav som gör att människor tvingas vara splittrade innan de har möjlighet att ens ansöka om att få ta hit sina nära och kära, detta trots att det absolut viktigaste för integration, för att kunna få ett jobb och för att komma in i samhället är att man vet att ens familj är vid liv. Om man går och är orolig för att ens barn, ens make eller ens fru inte är vid liv, befinner sig i ett flyktingläger i en väldigt utsatt situation eller kanske dödas på vägen, hur ska man då ha möjlighet att komma in i samhället, lära sig språket och få ett jobb? Det viktigaste är enligt alla frivilligorganisationer att man vet att ens familj mår bra. är vi alltså i en situation där det i princip är omöjligt att få ta hit sin familj för vissa grupper. Hur är det alls möjligt för dig att försöka skärpa dessa regler, och i vilket intresse gör du i så fall det? 47 (SD) replik: företräder jag inte regeringen, men jag känner ändå att jag kanske bör reda ut lite missförstånd även här. Det är inte så att det finns något land i världen varifrån det är omöjligt att anhöriginvandra. Det är dock svårare från vissa länder av olika skäl. Man kanske har sämre identitetshandlingar tillgängliga och så vidare. När det kommer till anhöriginvandringen är ett stort problem som vi har kunnat se från sida att man inte alltid bedömer hur stark anknytningen till landet är, inte i tillräcklig grad i alla fall. Vi menar att det finns många fall där anknytningen till ett annat land hade varit större. Då menar vi inte att familjeåterförening i just är det rimliga i första hand. Flyktinginvandring är en lite annan sak, för det handlar om att hjälpa folk i nöd i första hand i en temporär lösning. Men när det kommer till anhöriginvandring måste en viktig aspekt vara att vi kan se till att de som bosätter sig i har en möjlighet att komma in i det svenska samhället. Vi menar att de andra partierna genom decennier har bevisat att en generös invandringspolitik kombinerad med en mångkulturell samhällsideologi leder till segregation. Det är ett stort antal människor som kommer till , uppemot 100 000 , och en stor del av dem hamnar i utanförskap. Då kan man tala hur mycket man vill om att vi skulle ha en mer generös invandringspolitik. Visst kan vi införa det, men vad blir konsekvensen? Jag har svårt att se hur vi skulle kunna bryta segregationen med en ännu mer oansvarig invandringspolitik. 48 (S) replik: Jag vill till att börja med göra en rättelse i mitt eget anförande. Jag yrkar bifall till reservation 22, inte 21. Sedan handlar det om anförande. Vi har haft den här debatten tidigare, och fortfarande saknas trovärdigheten i argumentation, för verkligheten ser annorlunda ut. från var inne på samma linje som jag. och säger att de vill hjälpa människorna i närområdet, som de kraftigt drar ned på biståndsbudgeten. Hur går den politiken ihop? Det väcker också en rad andra frågor. Menar och att det är möjligt att hjälpa alla som lever i krig och svält i deras eget närområde? Menar att det är fel att låta dessa människor lämna sina länder? 49 (SD) replik: Jag menar att vi bör hjälpa flyktingar där det är mest ändamålsenligt, där vi har möjlighet att hjälpa så bra som möjligt och så många som möjligt. kan det vara inom det land man flyr från, ibland i ett grannland, ibland längre bort. Vi vill heller inte stänga dörren helt för flyktinginvandring till , inte ens om det sker från andra sidan jordklotet. Men vi menar att vi i första hand bör satsa resurserna där vi kan göra största möjliga nytta. Uppenbarligen är det fortfarande så att UNHCR har en enorm kapacitet att hjälpa fler, eller skulle ha det i alla fall om de fick mer i anslag. Det är någonting som man återkommande har bett om. UNHCR har fått en gradvis ökande budget under , men man skriker fortfarande på hjälp efter mer och mer pengar, därför att det är så mycket mer man skulle kunna göra, just nu framför allt i västra och i . Jag måste nästan vända på frågan om bistånd. Jag blir inte riktigt klok på vad vare sig eller menar. Vår biståndspolitik, som vi också har budgeterat för i både vårbudgeten och höstbudgeten, går ut på att vi ökar anslagen till humanitärt bistånd och katastrofbistånd. Vi tredubblar också anslaget till UNHCR. Jag skulle vilja att specificerar vad det är för neddragningar. Vilka poster inom budgetområdet är det du menar att vi drar ned på som gör att flyktingar skulle få mindre hjälp med vår budget? 50 (S) replik: Vi behöver hjälpa människor i deras närområde, i deras egna länder, men vi behöver också ge människor möjlighet att komma hit till . krävde några av största företag ett stopp på den invandrarfientliga debatten i landet för att den hotar dansk tillväxt. med högerpopulistiska som regeringens stödparti har satt sina spår. kräver 15 av de största danska företagen ett stopp för de negativa tongångarna, för att de skrämmer bort högutbildade invandrare och riskerar att hota tillväxten i landet. Det här är en direkt följd av en politik som har fört. Jag skulle vilja veta hur och ser på sin egen politik här i . Finns det någon risk för att politik begränsar tillväxt och möjlighet till framtida arbetskraft? 51 (SD) replik: Till att börja med finns det vissa yrkanden där Socialdemokraterna och står varandra rätt nära när det kommer till just arbetskraftsinvandring. Precis som Socialdemokraterna vill också vi att arbetskraftsinvandringen i ska vara behovsprövad. Det vill säga att om det behövs folk i för att vi inte klarar av att uppfylla arbetsmarknadens behov av arbetskraft ska vi öppna för tillfällig arbetskraftsinvandring, till skillnad från vad som är fallet med dagens regelverk, där det inte finns någon behovsprövning. Sedan blir jag lite konfunderad över hur Socialdemokraterna tycks bygga sin politik. Hundratusentals invandrare är i utanförskap, men vi fick en bra fotbollsspelare. Den danska ekonomin har gått på högvarv, med sjunkande arbetslöshet till följd av den nya regeringens politik, men det är några företagare som har klagat över politiken. Är det något slags anekdotisk bevisföring som ni bygger er politik på? Det är som att anföra argument som: Min kompis har sagt det här om skatteregelverket. Jag köper inte den typen av politik. Vi har varit tydliga med att vi vill hjälpa så många som möjligt på ett så bra sätt som möjligt. Vi vill inte stänga dörren för invandring till , men vi vill göra en prioritering. Kan vi hjälpa fler i närområdet till kostnaden av en något mindre invandring av flyktingar till är vi beredda att ta det steget, av rent humanitära skäl. 52 (V): Tystnad kan ibland vara smärtsamt talande. Och aldrig blir det så tyst och tomt som när frågor inte får svar. För drygt en månad sedan stod vi här och debatterade den migrationspolitiska överenskommelse som ingåtts mellan regeringen och . Kännetecknande för överenskommelsen är att den inte ger några svar att den låter väntan, tystnad och tomhet fortsätta. Därmed driver regeringen, nu med hjälp, en politik som strider mot internationella konventioner och förhoppningen om en human och generös flyktingpolitik. Inte heller för en månad sedan blev vi mycket klokare om vad överenskommelsen skulle innehålla, förutom fyra redan pågående utredningar och några, visserligen mycket välkomna, mindre ändringar rörande asylprocessen. hade jag förmånen att få träffa från . Efter sin flykt från har hon fått asyl i . Hon berättar om att komma bort från sina barn i krigskaoset och att sedan, efter att en äntligen hittat dem i flyktingläger, inte kunna få hit dem. Så här säger hon: Det gör ont i mig. Det är svårt att förstå den situation som har uppstått nu när jag har hittat dem och de inte får komma till mig. läser jag beslutet om och om igen och bara gråter. Jag vill bara se mina barn. Jag kan knappt prata om det. Det är nästan omöjligt att klara av den här situationen. De har ingen annan än mig. Jag är orolig, de är barn. Vad som helst kan hända. Jag har inte sett barnen . De yngsta är bara fem och . Den äldsta är och får ta hand om de små själv . Vad säger man? är här på läktaren och lyssnar på oss . Tillsammans med många andra väntar hon på att återförenas med sina anhöriga, med fru, man eller barn. Jag beundrar styrka. Jag beundrar hennes mod, och lika mycket skäms jag över den behandling som hon, hennes barn och så många andra i hennes situation får av svenska myndigheter just . Vi är skyldiga ett svar. Vi är skyldiga henne och alla andra i hennes situation annat än tystnad. Vi är faktiskt skyldiga att agera. Hur ska vi tolka regeringens och MP:s avvaktande tystnad när kravet på styrkt identitet sätts över rätten till familjeåterförening? Vad menar regeringen och MP när de säger att man ska finna en lösning på problemet? Anser regeringen och MP inte längre att det även i är en mänsklig rättighet att leva med sin familj? Hur länge anser regeringen och MP att barn ska vänta på att få återförenas med sin mamma? har vi mötts av tystnad och många icke-svar. Man förklarar att det tar tid att stifta lagar och att det är viktigt att inte förhasta sig. Och visst är det så. Vi ska inte förhasta oss. Men vi ska inte heller stå passiva medan människor far illa och inte får sina mänskliga rättigheter respekterade.