prot · GZ0948 · 2011-12-14 00:00:00 — Det sker på område efter område. företräder ett parti som har gjort sig känt för att vilja öka otryggheten på arbetsmarknaden och vilja införa mer av godtycke på arbetsmarknaden. Då vill jag ställa frågan: Tror att mer godtycke och större otrygghet kommer att leda till att kvinnor får bättre villkor än män på arbetsmarknaden? 125 (C) replik: Det var en lång resa för att komma in på de diskussioner som vi för när det gäller arbetsmarknadsrättsliga frågor. Jag börjar i den andra ändan för att slutligen förhoppningsvis hinna komma fram till ett svar på om vi är könsblinda eller inte. I arbetsmarknadsfrågor är det lätt att vara fast i det statiska och hur det alltid har sett ut. Men någonstans kan jag känna att det som händer och sker handlar om människor. Det är människor med idéer, människor med utbildning och människor med fortsatt utbildning som möter andra människor som har idéer och som vågar satsa. Det är de som är med och skapar de nya jobben och de jobb som växer fram, som stärker människors frihet, människors möjlighet att leva på sin lön men också ett lands utveckling och välfärd. I finns det traditionellt sett en stor möjlighet till omställning. Det har funnits krafter som har sett till att vi också har varit med på omställning. Jag tror att vi behöver fortsatta att vara i framkant i de delarna. En del av de saker som påpekas i olika frågor är att det kan vara ett bekymmer just när det kommer till fyrkantiga lagstiftningsregler. Därför krävs det en helt annan dynamik. I det tror jag att det gäller att skapa någonting som blir en arbetsmarknadstrygghet, att om jag blir av med ett jobb finns det ett annat jobb att få. Det har varit det som har stärkt den omställningsmöjligheten. Att det skulle slå hårdare mot kvinnor än mot män tror jag inte. Kvinnor befinner sig redan i den osäkerheten. Kvinnors arbetsmarknad ser inte ut på annat sätt än vad faktiskt beskriver . Detta gör vi med nuvarande modeller. Vårt förslag har ingen betydelse. Det handlar tvärtom om att skapa andra förutsättningar. 126 (S) replik: Någon statisk arbetsmarknad vill jag verkligen inte ha. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor tjänar mindre än män , i genomsnitt. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor i större utsträckning än män står utan arbete. Vi har en arbetsmarknad där kvinnor har otrygga villkor, där kvinnor inte kan försörja sig på sin lön eftersom de inte får heltidsarbete och där kvinnor är överrepresenterade i låglöneyrkena. Jag vill verkligen inte ha en statisk situation på arbetsmarknaden. Men jag vet något som vi har lärt oss av historien. Det handlar om kvinnor som har kämpat långt före och mig. Varje framgång på jämställdhetens område har skett genom att modiga kvinnor har gått i bräschen och tagit plats i politiken, plats som både och jag har . De har tagit strid för nya regler och nya lagar för att stärka kvinnors ställning. Det har varit den enda vägen för kvinnor att ta sig in på arbetsmarknaden, få sina rättigheter och kunna börja mäta sig med männen på arbetsmarknaden. Men mycket kvarstår. Att det ska vara statiskt är det sista jag vill. Men om man tar stora steg bakåt, som och vill göra, leder det tvivelsutan till att kvinnor får en ännu sämre ställning på arbetsmarknaden, att kvinnors löner kommer att vara ännu lägre än vad de är och att kvinnor i större utsträckning än blir hänvisade till att vara vår tids daglönare och att inte ha ett heltidsjobb att försörja sig på. 127 (C) replik: Det beskriver är resultatet av många decenniers arbetsmarknadspolitik. Det har varit reglerat på det sätt som det är . Det finns något som jag ser som oerhört viktigt i det vi har åstadkommit under de år som alliansregeringen har regerat, och det är något som vi ska fortsätta att göra . Det handlar om att se till att stärka möjligheten för kvinnor att få alternativa arbetsgivare inom yrken som de traditionellt sett har jobbat inom. Det har de gjort , sedan kvinnorna kom ut på arbetsmarknaden. har det bara funnits politiken som arbetsgivare, inom både kommuner och landsting. Vi kan nu se att det inte är den bästa arbetsmiljön, utan är det där som det är stora bekymmer. Det ansvaret går tillbaka på politiken kanske inte på dig och mig personligen, , men någonstans är det ändå politiken som har ett ansvar för att vi har gjort det här. Men det är inte de enda branscherna. Tittar vi på handeln som jag själv kommer ifrån och även på hotell- och servicenäringen ser vi att det finns stora områden där arbetsvillkoren inte alltid är de bästa. Det finns så klart både och. När det gäller detta tror jag att det är oerhört viktigt att se till att det finns konkurrerande verksamhet och konkurrerande arbetsgivare. Det sätter ett tryck: Ska man få kompetent arbetskraft måste man också ge goda arbetsvillkor. Detta har varit en del i att kvinnor väljer att gå ned på deltid, för man erbjuds inga rimliga arbetsvillkor, och då väljer man i stället att ta huvudansvaret hemma. För politikens del handlar det om att skapa förutsättningar för fler alternativa arbetsgivare och att man inte har det högsta skattetrycket i hela världen utan att de som jobbar faktiskt får behålla en större del av sin lön. Den utbildning som finns, från grundskola och gymnasieskola, måste öppna upp möjligheter för unga tjejer att söka sig till fler yrken och fler branscher än de traditionella. Jag tror att det finns många olika vägar att jobba med. 128 (KD): I människans natur ligger ett behov av att känna gemenskap med andra och att ta ansvar och utvecklas tillsammans med andra människor, också på en arbetsplats. Det är viktigt. Arbete är viktigt för den enskildes försörjning naturligtvis men också för självkänslan och för makten att styra över sitt eget liv. Därför är full sysselsättning ett viktigt politiskt mål. Därför är det också viktigt att vi som beslutsfattare skapar förutsättningar för ekonomisk tillväxt som ger fler jobb och välfärd. Med andra ord måste vi baka kakan innan vi kan fördela den. har vi drabbats av en finanskris. Krisen är inte över . Läget är bekymmersamt för ett litet exportberoende land som vårt. Det svenska näringslivets konkurrenskraft måste upprätthållas gentemot omvärlden. En långsiktig och stabil ekonomisk politik i samspel med en aktiv arbetsmarknadspolitik är därför nödvändig för att skapa ett gott samhälle där alla får möjlighet att delta i samhällsbygget. Vi kan inte blunda för att arbetslösheten är fortsatt hög. Men trots de dåliga tiderna är faktiskt fler personer sysselsatta än under högkonjunkturen då Socialdemokraterna lämnade över regeringsmakten. Som vi har hört visar de senaste siffrorna att 160 000 fler är i sysselsättning än 2006. Det är naturligtvis väldigt bra. Trots de goda siffrorna står vi inför stora utmaningar . Den prognos Arbetsförmedlingen presenterade visar att arbetsgivarna har blivit mer försiktiga i sina framtidsbedömningar. Det finns beräkningar på att arbetslösheten beräknas stiga till 8 ½ procent 2013 och att sysselsättningen först ser ut att öka men sedan försvagas och vänder till en minskning 2013. Jobben beräknas försvinna främst inom industrin, eftersom den drabbas mest negativt av konjunkturnedgången i omvärlden. Nästan 25 000 industrijobb kan försvinna . Tillskottet av jobb från tjänstesektorn halveras, och sysselsättningen inom byggnadsverksamheten upphör att öka. Sysselsättningen ser ut att minska mest i industritunga län i Syd- och som och även . En viktig utmaning blir också att möta den växande grupp av arbetssökande som har svårt att snabbt finna ett arbete. Det gäller främst arbetssökande som är utrikes födda och personer med funktionsnedsättning men även ungdomar. Om man tittar på den senaste gruppen kan man konstatera att om man jämför internationellt följer ungdomsarbetslösheten ofta den totala arbetslösheten. skiljer ut sig på den punkten genom att vi har en betydligt högre ungdomsarbetslöshet än den övriga arbetslösheten. Höga ingångslöner, brister i utbildningssystemet, en stel arbetsrätt och små företags förutsättningar att utvecklas och tryggt våga anställa brukar av bedömare framföras som möjliga orsaker till att skiljer sig från övriga . Den höga nivån på ungdomsarbetslösheten, enligt SCB, är naturligtvis oroväckande. ska man ha i åtanke att nästan hälften av dessa ungdomar är heltidsstuderande som söker jobb vid sidan om. Det är någonting att komma ihåg. Man vet att i kärva tider på arbetsmarknaden väljer många ungdomar att utbilda sig, dels för att slippa arbetslöshet, dels för att stärka sin konkurrenskraft. Tar man bort studerandegruppen hamnar vi på ca 6,8 procents arbetslöshet, vilket också är väldigt högt bland ungdomarna. Det finns en grupp unga som är särskilt utsatt på arbetsmarknaden, och det är ungdomar som saknar fullständig gymnasieutbildning. Det är fullständigt oacceptabelt att ungdomar kan gå raka vägen från skola till arbetslöshet. Vi vänder oss mot de brister som finns när det kan bli så, och därför har vi kristdemokrater tillsammans med våra allianskamrater genomfört viktiga satsningar för att få ungdomar att slutföra grund- och gymnasieskolan, inte minst genom vuxenutbildning som komvux och folkhögskola. Genom högre studiebidrag till unga arbetslösa som saknar fullständiga betyg motiveras fler unga att återuppta och avsluta sina studier. Dessutom förlängs och utvidgas regeringens särskilda folkhögskolesatsning som infördes . Jag besökte Kävesta folkhögskola som ligger i min egen valkrets, län. Man har ett demokratiprojekt där, och vi riksdagsledamöter brukar vara där då och då. Där går många ungdomar för att komplettera och slutföra sina gymnasiebetyg. Genom att man byter ut den vanliga skolmiljön och pedagogiken mot en folkhögskolemiljö kan förhoppningsvis studiemotivationen öka och ge resultat. Det såg vi också prov på på . Utöver detta har vi också den framgångsrika försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning som pågått . Undersökningar av bland annat och Nationella lärlingskommittén visar att en mycket stor majoritet av deltagarna är positiva till försöksverksamheten. Slutligen har vi också halverat arbetsgivaravgiften för ungdomar , vilket också bidragit till en lägre ungdomsarbetslöshet än vad vi annars skulle ha haft. Det är jag övertygad om. Som talesperson i arbetsmarknadspolitiska frågor gläder jag mig naturligtvis åt att alliansregeringen i sin budget presenterar ett arbetsmarknadspaket på sammanlagt för åren 20122014. Fokus ligger på jobb, aktivitet, utbildning och praktik samt på insatser som gör det billigare att anställa. Dessutom ska en god matchning mellan arbetssökande och lediga platser säkras för att förhindra flaskhalsar och sämre tillväxtförutsättningar. Regeringen genomför en historisk satsning på Arbetsförmedlingen för att förhindra långtidsarbetslöshet. Nystartsjobben och en förstärkt jobb- och utvecklingsgaranti är viktiga när det gäller att bryta långtidsarbetslösheten. Den som läser oppositionens budgetförslag kan konstatera att det inte är ett samspelt team som talar det här året, utan fyra enmansorkestrar med olika reservationer. De återställare som oppositionen förordar riskerar att öka arbetslösheten, i ett läge där så gott som alla bedömare varnar för en vikande arbetsmarknad. Oppositionspartiernas miljardförstärkningar av arbetslöshetsförsäkringen är också svårbegripliga mot bakgrund av det blygsamma reformutrymme som har funnits budget. Socialdemokraterna vill stärka kompetensförsörjningen genom ett antal förslag, vilket är positivt, även om de inte träffar rätt. Ett väl fungerande utbildningssystem är grundläggande för att utbildningarna ska matcha den framtida efterfrågan på arbetskraft. Utbildning ökar de arbetslösas chanser och möjligheter att få ett arbete, särskilt om den inriktas på yrken där det råder eller förväntas uppstå brist på arbetskraft. Även arbetsmarknadsutbildning kan naturligtvis bidra till att förbättra matchningen. En stor gymnasiereform inleddes , där bland annat tonvikten på yrkesorienterande ämnen i yrkesutbildningarna ökas. Därutöver görs den största satsningen någonsin på gymnasial lärlingsutbildning som ytterligare ett alternativ inom yrkesprogrammen, och yrkesprogrammen ska leda mer direkt i yrke och inte som vara yrkesförberedande. Så bygger vi en stark kunskapsbas för unga vuxna som vill få in en fot på arbetsmarknaden hellre än att ha två utanför. Det är synnerligen viktigt att personer med funktionsnedsättning får det stöd de behöver för att kunna finna, få och behålla ett arbete. För att förbättra förutsättningarna för dessa att få ett arbete behöver en rad åtgärder vidtas inom flera områden. I denna del tycks vi vara överens med oppositionen om själva problembeskrivningen. konstaterar att regeringen redan har vidtagit flera åtgärder på området under denna och föregående mandatperiod. Arbetsförmedlingen har fått mer resurser för anställningar med lönebidrag och anställningar vid . Dessutom har förvaltningsmedel tillförts Arbetsförmedlingen för att säkra kvaliteten i stödet till funktionsnedsatta. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag att genomföra en informationskampanj, Se kraften!, för att uppmärksamma arbetsgivare om vilka insatser som finns för att anställa funktionsnedsatta personer. Slutligen några ord om invandrares situation på arbetsmarknaden. välkomnar att människor med andra erfarenheter och kunskaper ges möjlighet att bidra såväl kulturellt som ekonomiskt till vår gemensamma framtid. Att begränsa arbetskraftsinvandringen till ett konjunkturstyrt system med gästarbetare som ges tillfälliga uppehållstillstånd skulle, om det blev verklighet, göra att gick miste om värdefull arbetskraft och medföra osäkerhet och otrygghet för dem som kommit hit. De integrationsproblem som finns både i samhället i stort och på arbetsmarknaden och som definitivt inte ska förringas löses framför allt genom att man underlättar för invandrare att få en egen försörjning och genom att de ges bättre möjligheter att lära sig svenska. Etableringsreformen, nystarts- och instegsjobb, förslaget om nystartszoner, validering av utländska examina och sfi-bonusen är bara några exempel på hur regeringen arbetar för att förbättra integrationen, vilket välkomnar. En av politikens viktigaste uppgifter måste vara att skapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt, som ger fler jobb och som ger välfärd. En framgångsrik och inkluderande arbetsmarknadspolitik är därmed starkt beroende av ett fungerande utbildningssystem och en näringspolitik som främjar företagande som ger jobb och skatteintäkter till att finansiera välfärden. Vi kristdemokrater är väldigt tydliga med att vi är positiva till EU-samarbete, men vi står fast vid att arbetsmarknadspolitiken är någonting som ligger på de enskilda medlemsstaterna. Vad det är som har gjort att Socialdemokraterna har svängt och anser att det finns ett mervärde av en europeiskt överstatlig arbetsmarknadspolitik, frågar vi oss. Vi tycker att det är mycket märkligt. För är en ekonomisk politik, grundad i en marknadsekonomi där det sociala ansvaret är levande, det enskilt viktigaste medlet för att uppnå de flesta andra samhällspolitiska målen. Jag vill därmed yrka bifall till förslaget i arbetsmarknadsutskottets betänkande och avslag på motionerna. 129 (S): debatterar vi arbetsmarknadsutskottets betänkande 2. Det är budgetens utgiftsområde 14, Arbetsmarknad och arbetsliv. Jag tänkte inleda mitt anförande med ett gammalt talesätt. Det är ett talesätt som lyder: Vad kom först, hönan eller ägget? Det är ett talesätt som ska exemplifiera en fråga som inte går att besvara. är det så vist i världen att alla frågor har ett svar, även om man i och för sig, fru talman, kan tvivla på det när man har en interpellationsdebatt med de moderata statsråden. Då får man sällan några svar. Men det beror ju inte på att de inte finns utan snarare på att man inte vill eller kan svara. Svaret på frågan om vad som kom först, hönan eller ägget, är enkelt. Det är naturligtvis ägget som kommer först. Motfrågan blir möjligen vem som lade ägget. Det är då någon som inte är en höna som har lagt ägget, naturligtvis. Det kallas för evolution. Det är en vetenskap som de flesta här i kammaren, tror jag, inte tycker är kontroversiell. Men detta är ju inte miljö- och jordbruksutskottets debatt utan arbetsmarknadsutskottets debatt. Därför tänker jag omformulera frågan. Vad kom först, välfärd eller arbete? Det är frågan som jag ska landa i för att inte bli avklubbad för att jag frångår ämnet. För oss socialdemokrater finns det ett självklart svar även på den frågan. Det är arbete. Det är därför det är extra olyckligt att moderat experiment med svensk arbetsmarknad beskåda det här misslyckandet i arbetsmarknadspolitiken. Det är nämligen ett misslyckande som sätter välfärden på spel. Det är ett misslyckande som hotar som vi känner det. Det är ett som sakta men säkert förändras. Det är ett där barnfattigdomen växer, ett där långtidsarbetslösheten växer, ett där ungdomsarbetslösheten växer, ett där företagen får svårare att hitta rätt arbetskraft, ett där produktiviteten minskar. har det gått med den moderatledda regeringen, med både högkonjunktur, och 70 000 missade rekryteringar på grund av en misslyckad arbetsmarknadspolitik, och lågkonjunktur, med 30 000 missade rekryteringar på grund av en misslyckad arbetsmarknadspolitik. Med den här verkligheten, fru talman, är det omöjligt att förstå arbetsmarknadsutskottets ordförandes entusiasm inför massarbetslösheten. Det finns inga problem på svensk arbetsmarknad. För övrigt har vi sänkt momsen på krogen, säger den glädjestrålande . En stor del av sin talartid använde han till att tala om en mycket dyr satsning som ingen seriös bedömare anser effektiv som arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Möjligen kan det vara lite kul om det blir billigare på krogen, men det ger inga jobb. För att arbetsmarknaden ska fungera krävs det en aktiv arbetsmarknadspolitik. Och arbetsmarknadspolitiken blir inte aktiv av att man säger aktiv arbetsmarknadspolitik, den blir aktiv i och med att man vidtar åtgärder som gör att politiken blir aktiv. En av åtgärderna som krävs för att en aktiv arbetsmarknadspolitik ska fungera är att det finns en arbetslöshetsförsäkring värd namnet. Jag vill påminna om att försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen var den moderatledda regeringens viktigaste åtgärd, enligt dess egen beskrivning, för att komma till rätta med arbetslösheten. I dagens betänkande från arbetsmarknadsutskottet framgår att utskottet vill erinra om att förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen är den av regeringens arbetsmarknadsreformer som med högst krav bidrar till minskad arbetslöshet. Då kan man möjligen säga, fru talman, att i den tävlingen finns det inte några starka motkandidater. Krogmomsen har inte heller bidragit till att sänka arbetslösheten. Det är ändå viktigt att lyfta fram att det är försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen som regeringen själv definierar som den enskilt viktigaste arbetsmarknadsåtgärden för att sänka arbetslösheten. Vän av ordning frågar då vad som har gjorts med arbetslöshetsförsäkringen och varför. Har arbetslösheten minskat? Har politiken fungerat? Ni har sänkt taket i arbetslöshetsförsäkringen. Ni har sänkt ersättningsnivån. Ni har höjt avgiften. Resultatet av detta är att arbetslösheten har ökat och att politiken har misslyckats. Frågan varför man valde den typen av försämringar och vad man menade med dem blir ofta hängande i luften. Regeringen nämner ofta inte svaret högt, men om man läser i till exempel budgetpropositionerna får man reda på att idén med försämringarna är att folk ska välja arbete i stället för arbetslöshet. Det finns bara ett litet problem med den ekonomiska eller arbetsmarknadspolitiska teorin, nämligen att idén förutsätter en valmöjlighet. Försämringarna i nivåerna har på nacken. stod jag i talarstolen och debatterade med den tidigare utskottsordföranden i arbetsmarknadsutskottet och med den tidigare arbetsmarknadsministern. Då hävdade man att de nivåer som genomfördes var väl avvägda, uträknade så att de skulle få rätt arbetsmarknadspolitiska effekter. Om de var väl avvägda 2006 kan de omöjligtvis, fru talman, vara väl avvägda 2011. Men det är samma nivåer i försäkringen. Det innebär att man år för år har eroderat försäkringen. Tydligen var nivåerna inte så väl avvägda 2006. De var väl för generösa eftersom nivåerna ligger fast. Man har insett att de nivåer som fastställdes inte fungerade i den moderata teorin om att sänka arbetslösheten. Då låter man nivåerna ligga kvar, eroderar försäkringen och hoppas att den totalt upphör att existera. Då ska möjligen teorin fungera. Det kommer den inte att göra kan jag meddela kammaren, fru talman. En halv miljon har lämnat försäkringen. Det är ett resultat av att man har höjt avgiften. Bara en liten del av de arbetslösa får ta del av försäkringen. Bara en bråkdel har sin inkomst skyddad av arbetslöshetsförsäkringen. Det är resultatet av den moderatledda regeringens politik, och det är resultatet av de voteringar som man har genomfört i kammaren. De borgerliga tar i betänkandet upp frågan om obligatoriet. När man först har konstaterat att förändringen av arbetslöshetsförsäkringen har varit lyckad och varit den viktigaste delen i arbetsmarknadspolitiken, säger man sedan att man trots allt vill införa ett obligatorium. Jag har vid olika tillfällen ställt en fråga till arbetsmarknadsministern i kammaren och även till arbetsmarknadsutskottets ordförande. På vilket sätt skulle ett obligatorium förbättra arbetsmarknadens funktionssätt, givet vilket är tydligt i betänkandet att man inte tänker ändra på någonting i övrigt i försäkringen? På vilket sätt skulle ett obligatorium förbättra arbetsmarknadens funktionssätt? Jag har inte fått svar på frågan tidigare. Arbetsmarknadsministern har varit mig svaret skyldig. ordförande har varit mig svaret skyldig. Kanske, fru talman, vågar man hoppas få ett svar på frågan , även om jag naturligtvis är lite tvivlande. Jag kan skicka med en fråga till för övrigt. På vilket sätt skulle ett obligatorium förbättra för den arbetslöse? Den moderata avgiftskonstruktionen där grupper av låginkomsttagare, exempelvis hotell- och restauranganställda, betalar höga avgifter till a-kassan innebär en omvänd fördelningspolitik. Det leder dessutom till att stora grupper riskerar att ställa sig utanför det skydd som a-kassan innebär. Vi socialdemokrater föreslår ett tak för avgiften på . Den moderata politiken leder till att få får ersättning och ännu färre kan leva på den. Kostnaderna för de arbetslösa förs över på redan hårt trängda kommuner. Vi socialdemokrater höjer ersättningsnivån i a-kassan till . Vi höjer taket till per dag, och det motsvarar en 80-procentig ersättning från försäkringen för den som har inkomster . har gjort två tillkännagivanden till regeringen om förändringar i arbetslöshetsförsäkringen. Det första tillkännagivandet gäller frågan om ett återinförande av den så kallade 100-dagarsregeln för att underlätta matchningen på arbetsmarknaden. Det andra tillkännagivandet gäller frågan om reglerna för deltidsarbetslösa i syfte att upprätthålla arbetslinjen så att det inte straffar sig att tacka ja till ett arbete på det sätt som blir följden av dagens regler. I budgetpropositionen har regeringen angett att frågan ska beredas, att den till och med bereds, och att man avser att återkomma till . Vi anser att det är mycket angeläget med förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen. Vi utgår naturligtvis från att regeringen återkommer med förslag till i enlighet med de tillkännagivandena. Sedan förs ett märkligt resonemang i betänkandet från majoritetens sida. Det har även varit uppe i debatten . Man vill att vi ska föregå hela regeringens beredningsprocess och lägga fram ett förslag på det som regeringen har fått i uppgift att göra. Vi inväntar naturligtvis förslaget från regeringen, och vi förutsätter att regeringen följer tillkännagivande och inte obstruerar mot . När vi får förslaget ska vi naturligtvis ta ställning till det.