prot · GZ0946 · 2011-12-12 00:00:00 — Trots att mycket återstår att lösa har stora framsteg gjorts kaos och strider i delar av och i Kosovo, och behovet av fredsinsatsen Kfor har successivt minskat. har sedan starten deltagit i Kfor, och svenska soldater har i mer än gjort viktiga insatser för fred och säkerhet i regionen. En mycket bred riksdagsmajoritet står nu bakom dagens utskottsbetänkande, där nuvarande styrka på 70 personer successivt minskar för att avvecklas senast . hälsar självfallet detta med stor tillfredsställelse. Det är glädjande att säkerhetsläget i Kosovo har förbättrats, det är bra att i ordnade former kan avveckla sitt deltagande i Kfor och det är viktigt att EU fortsätter att stödja Kosovo på olika sätt, bland annat genom sitt stöd till en uppbyggnad av polis- och rättsväsen. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på den enda reservationen. 40 (V): Det här betänkandet från det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet som behandlar det fortsatta svenska deltagandet i den internationella Kosovostyrkan har på ett relativt kortfattat sätt beskrivit den situation vi står inför i Kosovo. Utskottets förslag är att vi ska vara kvar med högst 70 personer till , och därefter ska denna numerär successivt trappas ned. Kosovo har under det senaste dryga decenniet varit föremål för FN-närvaro för att säkerställa säkerheten efter de oroligheter och den konflikt som utbröt . Beslut om att inrätta en internationell säkerhetsstyrka togs 1999. har alltså deltagit sedan starten. har tagit beslut om förlängning av operationen. Vi har en situation där det svenska bidraget består av 70 personer. Det är framför allt samverkan och observation, uppbyggnad av säkerhetsstrukturen och andra stödresurser som finns där. Situationen i Kosovo är relativt lugn och utvecklingen går än så länge åt rätt håll, även om det fortfarande kan vara oroligt i vissa delar av Kosovoområdet. Det innebär att det går att trappa ned styrkorna och överlåta mer åt kosovanerna själva att hantera säkerheten och uppbyggandet av andra funktioner som behövs för att etablera en rättsstat, vilket är syftet med detta. lägger alltid stor vikt vid att det finns ett FN-uppdrag och ett FN-stöd för alla de operationer som vi ska delta i från sida. Det räcker inte alltid för att uppfylla de kriterier vi ställer för ett svenskt deltagande, men när det gäller Kosovo finns inte den farhågan. Här finns det ett FN-stöd. Därför kan vi också ställa upp på ett fortsatt deltagande. Jag vill uttrycka min glädje över att utskottet i betänkandet lyfter fram vikten av att uppmärksamma FN:s resolutioner och 1820 som behandlar kvinnornas roll i krig och konflikter. Det borde man göra varje gång det handlar om konflikter. Det är ett område där jag tror att vi från svensk sida kan göra mycket mer. Resolution handlar om kvinnors roll i krig och konflikter, och 1820 handlar om sexuellt våld i väpnade konflikter. Båda de sakerna är viktiga att uppmärksamma vid konflikter. Vi kan från svensk sida göra mycket mer för att de här frågorna alltid ska vara en del i resonemanget om hur vi löser internationella konflikter. Det kan också påverka hur operationer genomförs. Mycket har sagts om historien och utvecklingen i Kosovo, och jag ska inte förlänga debatten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. 41 (KD): Jag vill rikta ett tack till de soldater som har varit på plats i Kosovo sedan vi senast här i kammaren debatterade beslutet om insatsen. Det är den 20, 21, 22, 23 och 24 Kosovostyrkan; den senare är fortfarande på plats. Jag välkomnar det lite längre tidsspann som vi nu har för detta uppdrag, nämligen till slutet av 2013, som är den tid FN har satt för uppdraget. FN:s beslut om den internationella säkerhetsnärvaron i Kosovo sträcker sig . Även denna insats var omfattande. Det är först som styrkan har reducerats avsevärt när skyttekompaniet kunde avvecklas. Sedan Kfordeltagandet senast debatterades här i har situationen för Kosovo till viss del förändrats. har anmält Kosovos självständighetsdeklaration till i som olaglig. Beslutet från kom och var entydigt: Kosovos självständighetsdeklaration stämmer väl överens med internationell rätt. sade då att man aldrig kommer att erkänna Kosovos självständighet, men väljer att bekämpa den med fredliga medel. Ett åttiotal länder har erkänt Kosovo, däribland och 21 andra EU-länder. När den svenska insatsen inleddes var syftet med insatsen fred och säkerhet samt att garantera rörelsefrihet för alla medborgare oavsett etnisk tillhörighet. Sedan blev också uppgiften att stödja uppbyggnad av professionella, demokratiska och multietniska säkerhetsstrukturer viktiga. Den svenska kontingenten består 2011 av personal som tjänstgör vid samverkansenheter Liason and Monitoring Team, LMT, samt vid dess regionala ledning. Den ena svenska LMT-styrkan har sitt ansvar över området i och runt , och den andra har ansvar för Gračanica kommun. finns det behov av att inom Kosovo finnas på plats genom FN-uppdraget. Med dessa ord yrkar jag bifall till propositionen och avslag på reservationen. 42 (S): Låt mig börja med att yrka bifall till förslaget i det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 3 och avslag på reservationen. Låt mig sedan fortsätta på den väg som påbörjade. För alla oss som var närvarande när arbete i FN presenterades här i är det oerhört glädjande med de tydliga skrivningar som finns både i regeringens proposition och i utskottets betänkande när det gäller FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet och resolution om sexuellt våld i väpnade konflikter. Jag tror inte att någon av dem som då var närvarande kunde vara oberörd av de berättelser som vi fick ta del av i och film resolution som visar krigets fasor och inte minst de fruktansvärda upplevelser som mängder av kvinnor världen över tvingas bära med sig resten av livet. Ingen kan heller tvivla på det engagemang som visade i det efterföljande samtalet om arbetet framåt för att förhindra att övergrepp av detta slag över huvud taget sker. Därför blir medskicket från mig i denna debatt till Försvarsmakten och till andra som deltar i våra internationella insatser några ord av : Jag vill att filmen ska ge hopp till dem som ser den. Jag hoppas att man ska känna styrka. Och jag hoppas att många män ser filmen. Jag tycker att det är viktigt att man som man inte känner sig påhoppad när man ser den. Det viktiga är att man tar till sig frågan. Och så skulle jag vilja att de som ger sig ut i någon form av militärt eller fredsbevarande uppdrag eller som jobbar med flykting- och asylfrågor ser filmen. Att de får en bild av det trauma som väldigt många bär med sig som kommer från konfliktområden. Just dessa ord av en journalist som har mött verkligheten precis så rå som den i sina värsta stunder kan vara blir mina ord till Försvarsmakten och till de svenska män och kvinnor som vi skickar ut i internationella insatser, inte bara specifikt Kforinsatsen och den debatterade ISAF-insatsen i utan i allt internationellt arbete som utförs på uppdrag från oss här i denna riksdag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 8 § Internationellt bistånd Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2011/12:UU2 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd (prop. 2011/12:1 delvis och skr. 2010/11:167). 43 (S): Jag tycker att det är viktigt att slå fast det. Det finns de i biståndsdebatten som hävdar motsatsen och som till och med hävdar att bistånd skulle vara direkt skadligt och till och med motverka sitt eget syfte och i själva verket förlänga och försämra lidandet för de fattiga och svältande människor runt om i vår värld som är i behov av en effektiv och ambitiös biståndspolitik. Jag hävdar att de människor som säger att bistånd är ineffektivt och motverkar sitt eget syfte har fel. Men visst går det att hitta fel i hur bistånd bedrivs och i hur bistånd når fram. Dessa fel ska vi vara uppmärksamma på och göra allt vi kan för att rätta till för att få ett så effektivt och bra bistånd som möjligt. Bistånd behövs därför att biståndet är vårt sätt att gemensamt ta ansvar för den värld som finns bortom den rika världens gränser. Det är vårt sätt att på ett strukturerat och strategiskt sätt hantera de problem som finns i världen med svält, brist på utbildning och brist på utveckling och när naturkatastrofer och liknande inträffar. Just det strategiska inslaget att ge bistånd dit det verkligen behövs tycker jag är själva kärnan i vad som är bistånd. Det finns också välgörenhet, och välgörenhet är det inget fel på i sig. Men den viktiga skillnaden mellan välgörenhet och bistånd är att välgörenhet utgår från de egna bedömningarna för stunden, och man skulle till och med kunna säga utifrån godtycke. är ett sådant exempel där biståndet behövs och där det inte räcker med välgörenheten och godtycket. Kort efter att jordbävningen hade inträffat på var världens vilja att hjälpa till stor. Donationerna rullade in, likaså hjälparbetarna, och tv-kamerorna filmade och rapporterade ut över hela världen om den fruktansvärda naturkatastrofen och de umbäranden som haitierna var utsatta för. Men som så klingade effekten av. Intresset svalnade, tv-kamerorna flyttade vidare någon annanstans i världen, och därmed började också välgörenhetsströmmen av donationer och gåvor att avta. Det är då som biståndet behövs, det som är det strategiska och långsiktiga och som ser till hur problemen verkligen ser ut och inte var tv-kamerorna just för stunden finns. Hjälpbehovet på har inte tagit slut efter den naturkatastrof som inträffade . Tvärtom härjar koleran på . Man anser att det inte fanns någon kolera på före jordbävningen. har av befolkningen på 10 miljoner människor, alltså nästan 500 000, insjuknat i kolera. Över 6 500 människor har dött av kolera. Bistånd behövs därför att vi ska finnas länge på ställen där man behöver hjälp, inte bara så länge tv-kamerorna rapporterar därifrån. Precis som jag sade inledningsvis är det också viktigt att biståndet är effektivt och når fram och att vi kritiskt granskar hur det används. Det finns exempel på när det har gått fel, när det inte har blivit bra eller när det till om med har missanvänts. Det ska vi alltid vara vaksamma på, slå ned på, rätta till och kräva resultat, redovisning och annat. Dessa krav är höga, och de ska vara höga. Men dessa krav måste också gälla alla aktörer, även näringslivets aktörer som alltmer engagerar sig i biståndsarbete. Jag välkomnar att näringslivet engagerar sig i biståndsarbete. Men det kan inte vara så att vi har en dagordning för hur stor kontroll och hur stora krav vi ställer på biståndsaktörer som kommer från folkrörelser och kyrkor och en annan betydligt lägre måttstock som gäller för det bistånd som kommer från och genom näringslivets agerande. Vi har mycket fokus både i biståndsdebatten och i det verkliga biståndsarbetet på att följa upp vad som händer med biståndet. Redovisningskraven har skärpts . Det är mer och mer av uppföljning, och hela debatten kännetecknas just av diskussion om hur man ska följa upp. Det är väldigt fokuserat på hur man ska följa upp hos dem som tar emot biståndet och också hos dem som härifrån vårt land och andra länder förmedlar biståndet. Men det är väldigt lite fokus på att följa upp hur vi själva uppfyller våra åtaganden, de saker vi från , EU och den rika världen internationellt har lovat att vi ska delta i. När vi börjar analysera det kan vi se att väldigt många av dessa löften tyvärr aldrig har infriats. Alltför ofta får vi rapporter om att man på givarkonferenser har lovat stora summor, men efteråt kan det konstateras att inte alls lika mycket har betalats in eller satts av till det. Det är det första tecknet, tycker jag, på att löftena inte infrias. Sedan kan vi fortsätta nedåt i hela organisationen och ända till den plats där biståndet ska utföras. Vi kan se hur vi talar fagert om vad vi vill och ska göra, men vi är dåliga på att uppfylla det. Vi behöver alltså också vara självkritiska när det gäller hur vårt biståndsarbete fungerar och hur vi uppfyller våra löften och granska också oss själva, inte bara dem som ska ha biståndet och dem som utför biståndet. I en debatt om biståndspolitik är det lätt att fastna i eländesbeskrivningar om svält, brist på utbildning, brist på vatten, brist på fred och en lång rad andra brister som vi kan se runt om i världen. Därför vill jag ändå avslutningsvis peka på att jag har en positiv inställning till hur världen utvecklas. Det går också att se på en lång rad områden hur världen faktiskt har blivit bättre . Det är viktigt att komma ihåg detta i en biståndsdebatt, där mycket tenderar att bli eländesbeskrivningar. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till den socialdemokratiska reservationen 2 och till reservation 6 från de rödgröna, alltså Socialdemokraterna, och . Vi socialdemokrater står självfallet bakom samtliga våra reservationer, men för att vinna tid i voteringen väljer vi att yrka endast på dessa två. 44 (MP): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservationerna 6 och 14. , som så länge varit en förebild i utvecklingssamarbetet, bryter mot internationella överenskommelser för vad som får räknas som bistånd. Endast genom en sådan kreativ bokföring där kostnader för flyktingmottagande, ambassadverksamhet och åtskilligt annat bokförs som bistånd lyckas regeringen upprätthålla enprocentsmålet. av biståndsramen går till att bestrida kostnader på migrationsområdet, vilket är en drygt större andel än OECD-genomsnittet. Siffror har inga ansikten, men det har däremot alla de människor i syd som inte får del av dessa miljarder. Regeringen slår här mot våra allra mest utsatta medmänniskor, och jag skulle vilja fråga och hur länge ni tänker prioritera solidariteten med framför solidariteten med jordens fattiga. När jag växte upp var det som stred för enprocentsmålet och faktiskt hade detta som en av sina centrala profilfrågor. Det gav sällan någon större opinionsmässig utdelning, men man framhärdade för att man tyckte att det var rätt. ifrågasätter också att regeringen tar från biståndet för att finansiera klimatsatsningar i utvecklingsländerna. Dessa medel ska enligt internationella överenskommelser vara additionella, alltså ligga utanför biståndsbudgeten, och bör betraktas som en avbetalning på vår klimatskuld till länderna i syd. Anpassningskostnaderna för ett förändrat klimat kommer snart att börja växa brant och riskerar då att äta upp alltmer av biståndet om vi inte är noga med att hålla isär dessa båda utgiftsposter. Lån som tagits upp av diktatorer och sällan kommit befolkningen till del skapar illegitima skulder och bör skrivas av utan att detta bokförs som bistånd, menar vi vidare. Det uppskattas att omkring två tredjedelar av den fattigaste miljarden människor är kvinnor. menar därför att den globala fattigdomsbekämpningen måste utgå från ett könsmaktsperspektiv som tydliggör den groteska snedfördelningen av makt, inflytande och livschanser mellan män och kvinnor. Genusanalys borde vara en självklar utgångspunkt för alla utvecklingsprogram. 1 000 kvinnor dör runt om i världen på grund av osäkra aborter och bristande mödravård. I dör fler kvinnor i barnsäng än antalet soldater i strid. Systematiska våldtäkter används som medveten krigsstrategi i oroshärdar. Djupgående förändringar inte minst på jämställdhetsområdet rör människors inre identitet och samhällets grundvalar och tar ofta mycket . Regeringens fokus på snabba resultat riskerar att försvåra en mer långsiktigt syftande biståndspolitik. måste i ännu högre grad än aktivt verka för att utvecklingsbanker och andra multilaterala organ ska se främjandet av jämställdhet som en central kärnverksamhet. anser vidare att det multilaterala biståndet, som står för hälften av det svenska biståndet, bör utredas med avseende på måluppfyllelse, något som inte skett . Vi i anser att regeringen duckar i frågan om ökad transparens när det gäller de nya biståndsaktörerna från det privata näringslivet. Det statliga riskkapitalbolaget , som investerar biståndspengar i företag som verkar i utvecklingsländer, har fått kraftigt ökade anslag men utan att kraven på redovisning och transparens ökat. har bland annat investerat i företag som utnyttjar skatteparadis och har fått skarp kritik av . Detta är naturligtvis inte sagt som ett förnekande av näringslivets viktiga roll i biståndsarbetet. Apropå transparens skulle det också vara intressant att få veta hur regeringen använt sitt inflytande i och Europeiska investeringsbanken när det gäller att stävja, alternativt stödja, satsningar på fossil energi. konstaterar i sin senaste rapport att tvågradersmålet spräcks om nya fossila energianläggningar byggs . Allt hänger ihop med allt. Det var just denna insikt som fick en enig riksdag att 2003 anta politik för global utveckling, PGU, och dess målsättning att alla politikområden ska bidra till en värld utan fattigdom och förtryck. vill att upprättar kapacitet för att kontinuerligt följa hur PGU efterlevs i praktiken och vilka synergier och konflikter som uppstår mellan olika politikområden. Vi vill därtill att Sadev, internationellt utvecklingssamarbete, får i uppdrag att granska på vilket sätt och i vilken utsträckning PGU får genomslag i den politiska beslutsprocessen. Det finns naturligtvis åtskilligt mer att dryfta i en sådan här vittfamnande debatt, till exempel vad vi kan göra åt fenomenet kapitalflykt som medför att för varje biståndskrona som går från nord till syd så vandrar legalt och illegalt åt motsatt håll. Om dessa och andra avgörande frågor skulle vi behöva engagerade diskussioner inte bara här i kammaren utan runt om i samhället. Regeringen har tyvärr satt detta livsviktiga offentliga samtal på sparlåga genom att halvera informationsanslaget till folkrörelser och andra biståndsaktörer. 45 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationer 1 och 15. I dagens debatt behandlar vi internationellt utvecklingssamarbete som är ett stort och viktigt utgiftsområde. Hur bistånd till andra länder ska utformas för att nå bästa möjliga resultat är ett omdiskuterat och svårt ämne. Alla i världen har det inte lika gott ställt. Att dela med sig av kunskap och att hjälpa till att bygga upp svagare samhällen till att bli starka, fria och välmående är för de flesta av oss som har det bättre ställt en självklarhet. Därför är det viktigt för att bidra med ett bistånd som inte understiger FN:s rekommenderade nivå. vilar det ett stort ansvar på regeringen att förvalta skattepengar på ett ansvarsfullt sätt, så att biståndet verkligen når fram till dem som mest behöver det. tror därför på ett ansvarsfullt bistånd där varje satsad krona ska göra så mycket nytta som möjligt. Vi nöjer oss inte med en kvantitativ målsättning utan fäster större fokus vid kvaliteten och ett bistånd som är inriktat på effektivitet och resultat. Det långsiktiga målet med bistånd bör vara att länder utvecklas till den nivå där de inte längre behöver något bistånd. Det kom tidigare i debatten uttalanden om att vi inte skulle instämma i att bistånd är viktigt och behövs. Det stämmer naturligtvis inte. Vi instämmer i att bistånd är viktigt och behövs. Men vi måste våga diskutera biståndets för- och nackdelar och vilka vägar vi bör ta för att nå resultat. Det får aldrig bli ett självändamål att ge stora summor i bistånd för att rikare länder ska skryta om hur hög procentsats de ger och slå sig själva för bröstet som det läggs föga vikt vid rimligheten i vissa biståndsinsatser. Vi måste våga ifrågasätta om det finns bistånd som bidrar till kontraproduktiva ändamål och gör mer skada än nytta. Det är enligt vår mening också viktigt att i en stadsbudget ha en helhetsblick över vad vi ska prioritera. Det finns de som är kritiska till att ställa olika utgiftsområden mot varandra, men vi kan aldrig komma undan att all politik handlar om prioriteringar. anser att det är mycket viktigt att bidra till internationellt välstånd, och vi föreslår en biståndsram på . Vi anser dock att det också är viktigt att slå vakt om ett ansvarsfullt bistånd och ett ansvarsfullt agerande med våra skattepengar. När regeringen gör kraftiga neddragningar inom till exempel äldreomsorgen och antalet vårdplatser i sjukvården som de finansierar biståndsinsatser som handlar om att framställa en folder med propaganda mot , okritiskt uppdra åt att exportera sin abortpolitik till andra länder, finansiera en utställning om graffitikonst i och betala bistånd till , som är en av de snabbast växande ekonomierna i världen, anser vi det inte vara ett ansvarsfullt sätt att hantera svenska skattemedel. Vi menar att vi genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd och en större koncentration av bistånd till de minst utvecklade länderna med störst behov gradvis kommer att kunna minska kostnaderna för utvecklingsbiståndet och ha en biståndsram på , vilket är i enlighet med , som vi vill behålla och även öka biståndet till vissa av de områden vi anser bör prioriteras för att nå ut till de mest utsatta människorna. För att ta lite mer exempel på områden där vi vill göra besparingar menar vi att biståndsformen generellt budgetstöd är alltför riskabel och svår att kontrollera. Generellt budgetstöd betalas ut direkt till mottagarlandets statskassa och ställer därmed stora krav på mottagarländernas kapacitet. I regeringens och Sidas sätt att styra och kontrollera denna form av bistånd har det visat sig finnas stora brister. Därmed blir risken överhängande att biståndspengar kan bidra till att resurser frigörs till ändamål som budgetstödet inte var avsett för, exempelvis vapen och militär. Därför har vi i vår budget valt att avveckla denna form av bistånd. Vi har i detta betänkande även lämnat ett särskilt yttrande med anledning av att vi riktar kritik mot de stora summor pengar som EU betalar ut i generellt budgetstöd till olika länder trots att flera av dem har problem med korruption. Vi anser det även vara en viktig princip att om det sker så allvarliga brott mot grundläggande mänskliga rättigheter att det är läge att visa tydligt avståndstagande eller om det visar sig att biståndet möjliggör att resurser frigörs för skadliga och kontraproduktiva ändamål bör det övervägas att avsluta biståndet. Vi ser till exempel särskilt allvarligt på att riktat insatser till den palestinska myndigheten som det framkommit att myndigheten betalar ut löner till terrordömda i . Vi anser att man i biståndet till och bör ställa högre krav mot antisemitism och terrorism. Innan nödvändiga krav är uppfyllda bör biståndet i första hand vara inriktat på humanitära insatser. betalar en hög avgift till EU. Från denna avgift betalas stora summor ut till det europeiska grannskapet för att olika länder ska klara av att uppfylla kraven för att bli medlemmar i unionen. Ändå betalar utöver detta över 1 miljard till reformsamarbete i med samma syfte: att länderna ska närma sig Europeiska unionen. Vi ifrågasätter starkt att bilateralt ska ge bistånd till detta ändamål. Vi föreslår en utfasning och att det ska vara avslutat . En mycket stor andel av regeringens biståndsanslag hanteras av Sida. Därigenom vilar ett stort ansvar på Sida att svenska biståndsmedel används på ett effektivt och resultatinriktat sätt. ser allvarligt på de brister Sida har uppvisat i hanteringen av svenskt bistånd. Därför är det positivt att det skett en omorganisering i Sida och en utveckling mot ett mer effektivt och öppet bistånd, men vi anser att organiseringen och fördelningen av biståndet behöver ses över ytterligare för att uppnå målet att varje krona ska satsas där den gör som mest nytta. I takt med att biståndsramen minskar räknar vi också med att göra vissa besparingar på Sidas förvaltningskostnader. Vi avser även att minska på de medel som går till studiecirklar och liknande inom organisationer i och främst prioritera den informationsverksamhet som Sida självt håller i. När det gäller ser vi naturligtvis också allvarligt på de brister som har funnits i styrningen. Vi välkomnar därför att huvuddelen av kritik har åtgärdats.