prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Det är en konkret åtgärd och precis den reform som behövs för att de brottsbekämpande myndigheterna effektivt ska kunna spåra personerna bakom kränkningarna och hoten på Internet. Vissa, framför allt , hävdar att yttrandefriheten därmed inskränks. I realiteten är det dock ingen skillnad när det handlar om friheten att yttra sig. Det som i verkligheten alltid varit olagligt att säga eller skriva blir det nu även på Internet, i den virtuella världen. får kampen mot trakasserier på Internet inte göras till en fråga enbart för oss lagstiftare. Nya lagar och regler är jätteviktiga, men det allra viktigaste är nog vårt gemensamma ansvar att respektera våra medmänniskor. Det vi inte kan acceptera på vår arbetsplats eller i hemmet ska vi heller inte acceptera på nätet. Det betyder att de regler som gäller i verkligheten också måste gälla på Internet. Jag välkomnar att flera tongivande företag, såsom och Facebook, inför etiska riktlinjer just för att kunna motverka näthatet. Många företag som har bloggavdelning hävdar att de har ett fungerande system som verkar mot näthatet, men det tycks vara mer prat än verklighet. Mer måste göras. Leverantörerna av sådana tjänster måste agera och markera att deras plattformar inte ska användas för att kränka andra människor. När polis och åklagare snart får befogenheter att utreda nätbrott på bötesnivå är det att också samhället som helhet tar sitt ansvar. Det är sista utvägen för att behålla friheten och tryggheten på Internet. I detta anförande instämde (FP). 175 (MP) replik: För mig kvittar det ifall det är en socialdemokrat eller en moderat som väckt motionen. Det relevanta är att det är integritetskränkande att ge polisen allt större befogenheter att begära ut personuppgifter för brott som endast skulle leda till böter. Jag skulle vilja ställa en fråga som egentligen inte rör huruvida det är integritetskränkande utan huruvida det är kontraproduktivt att ge polisen den möjligheten. Det man kunnat se efter att Ipredlagen infördes är att det inte lett till att fler personer blivit dömda. I stället har det lett till att anonymiteten på Internet ökat. Fler använder sig av anonymiseringstjänster, vilket gör det svårare att utreda alla möjliga brott eftersom det helt enkelt blir enklare att dölja sin identitet när sådana tjänster ökar. Jag undrar hur ser på dessa farhågor. Är det inte så att förslagen egentligen är kontraproduktiva, att de bara leder till ett mer anonymt Internet? 176 (M) replik: Som jag sade i mitt anförande ska samma regler gälla på Internet som i verkligheten. För att det ska vara möjligt måste vi stifta nya lagar på det här området. har vi en situation där man fritt kan kränka människor på Internet, utan att någonting händer. Eftersom polisen inte har möjligheter eller befogenheter att utreda sådana brott läggs förundersökningarna ned gång på gång. Jag har själv varit med om det. Det är uppenbart att inte känner till att människor kränks. Tusentals unga människor kränks på Internet, och ingenting kan göras åt det. När säger att integriteten och yttrandefriheten kränks förstår jag inte hur hon menar. Det som alltid har varit olagligt att säga eller skriva i verkligheten kommer att bli det också på Internet. Jag förstår inte vad som är problemet. Jag skulle vilja fråga vad hon har att säga till de personer som kränks. Vad ska du göra för att hjälpa dem, ? 177 (MP) replik: Jag inser att detta blir lite grann av en personlig debatt. Det är fruktansvärt när personer kränks på nätet. Att varit utsatt för det tycker jag är avskyvärt. Jag tror att alla som är politiskt aktiva har varit med om sådana saker, och det ska förstås bekämpas. Men jag tror att det kan vara kontraproduktivt när man gör så här. Det kanske bara leder till att Internet blir mer anonymt och att till och med värre brott än kränkningar på Internet blir svårare att klara upp eftersom det är enklare för brottslingar att gömma sig på nätet. Förutom den invändningen anser jag att man när man diskuterar sådana här saker alltid måste göra en avvägning mellan den personliga integriteten och en effektiv brottsbekämpning. Man måste alltid se hur ingripande sådana här åtgärder är i förhållande till brottets svårighetsgrad. Den avvägningen gör vi alltid när vi diskuterar hur stora befogenheter polisen ska ha, och så måste det så klart också vara vad gäller de här brotten. 178 (M) replik: säger att vi ska ha en god proportionalitet mellan integritetskränkning och yttrandefrihet. Jag håller helt med. Men att situationen är som den är är bara att konstatera. Samma lagar och regler gäller inte på Internet som i verkligheten, och det är inte okej. Det är tydligt att det nu säger är att vi ska låta mobbarna fortsätta. Låt dem som kränker få fortsätta med detta! Det är mycket viktigare. Det är ganska intressant. Det är någonting vi inte har hört förut. Det är nytt. Frågan är då: Är det parti som ska låta mobbarna fortsätta på Internet? Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § styrelses redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete Föredrogs justitieutskottets betänkande 2010/11:JuU19 styrelses redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete (redog. 2010/11: RRS11). 179 (S): Vi ska nu tala om styrelses redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete ett kort och käckt namn! slutsats är enkel och både ledsam och hoppfull . Det finns en stor förbättringspotential inom polisens brottsförebyggande arbete, men det återstår mycket arbete för att det ska kunna fungera väl. I rapporten kan vi läsa att polisen inte genomför mer än hälften av den brottsförebyggande verksamhet som den har planerat för. Effekterna av de åtgärder som genomförs är också oklara. Faktum är att rapporten pekar ut många problem, men också förbättringsområden gällande det förebyggande arbetet inom polisen. säger att det inom polisen finns en otydlighet och en oenighet om det basala, nämligen vad som är brottsförebyggande arbete och vilket arbete som ska utföras samt var och av vem. Viktiga förutsättningar som kunskaps- och kompetensstöd saknas. Vissa åtgärder har vidtagits, såsom en styrningsmodell för arbetssättet och förbättringar av utvärderingskompetensen. Det är givetvis bra. håller regeringen ansvarig för att inte ha gett polisen tillräckligt goda förutsättningar med mål fastställda för längre perioder och mål som är specifika, mätbara, relevanta och tidsatta. Jag har valt att peka på några av de brister som regeringen är ansvarig för att ta tag i och yrkar bifall till den reservation som vi har lagt fram ihop med och . Där trycker vi på det viktiga arbetet med tydliga mål, på vikten av att ha kontaktpoliser ute och på samverkan mellan olika instanser. Vi pekar också på det viktiga arbetet med att snabbt reagera när ungdomar begår kriminella handlingar, för ungdomens egen skull. Det är enkelt att förstå varför förebyggande arbete är viktigt och varför det engagerar många. Det är helt enkelt därför att kriminella handlingar som aldrig utförs blir väldigt billiga för samhället och därför att mänskliga tragedier kan undvikas. Därför, herr talman, vill jag återigen yrka bifall till vår reservation. 180 (MP): När det gäller brottsförebyggande arbete generellt är det mycket som spelar in förutom det brottsförebyggande arbete som polisen direkt utför. Att organisera vårt gemensamma samhälles välfärd väl och motverka arbetslöshet, social utsatthet, stigmatisering och missbruk är till exempel synnerligen viktigt för att motverka brottslighet. I styrelses redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete står att läsa att polisen inte genomförde brottsförebyggande arbete som polisen planerat att genomföra och att effekten av det arbete som faktiskt görs är oklar. Det är väldigt skarp kritik från , som beskriver situationen som att det finns en stor förbättringspotential inom polisens brottsförebyggande arbete och att det återstår mycket arbete för att det ska fungera väl. I redogörelsen står också att läsa att polisen inte har planerat, genomfört och följt upp det brottsförebyggande arbetet på ett sådant sätt som avsetts. Viktiga förutsättningar som kunskaps- och kompetensstöd saknas också, vilket försvårar möjligheterna att bedriva ett väl fungerande brottsförebyggande arbete. Sammantaget bidrar detta till att ambitionerna med polisens brottsförebyggande verksamhet inte har uppnåtts, detta trots att ca , det vill säga drygt en fjärdedel av polisens resurser, satsas på brottsförebyggande arbete. I en reservation vi i har gemensamt med Socialdemokraterna och påpekar vi till exempel att målen måste tydliggöras och att kunskapen om vilka brottsförebyggande metoder som fungerar måste säkerställas. En viktig del i arbetet med att öka kunskaperna om det brottsförebyggande arbetet är att skapa en modern högskoleanknuten polisutbildning, där det brottsförebyggande arbetet är en del av utbildningen. Vi anser även att arbetet med kontaktpoliser bör utvecklas i hela landet. Samverkan mellan skolan, , hälso- och sjukvården och polisen är också viktigt och kan förstärkas genom bindande samverkansavtal. Av bland annat dessa skäl yrkar jag bifall till reservationen. 181 (M): Denna debatt behandlar styrelses redogörelse om polisens brottsförebyggande arbete. Redogörelsen grundar sig på med samma namn. Dessutom behandlas en motion med sex motionsyrkanden som väckts med anledning av redogörelsen. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionens samtliga punkter. Vad gäller styrelses redogörelse välkomnar vi granskningen. Vi förutsätter att de brister som framkommit hanteras inom ramen för polisens fortsatta utvecklingsarbete. Regeringen anser att polisens brottsförebyggande arbete är mycket viktigt och ser allvarligt på de brister tar upp i sin rapport. I regeringens regleringsbrev till inför poängteras vikten av det brottsförebyggande arbetet och att det ska utföras på eget initiativ och tillsammans med andra samhällsaktörer samt att arbetet ska vara problemorienterat. Polisens underrättelsemodell, PUM, är ett hjälpmedel i det brottsförebyggande arbetet. och har gemensamt fått uppdraget att beskriva polisens brottsförebyggande arbete och ange hur det kan vidareutvecklas. Uppdraget ska redovisas 2012. Dessutom har lämnat ett beslutsprotokoll om hur man ska uppfylla de rekommendationer anger. Alla 700 grund- och gymnasieskolor i har egna kontaktpoliser som hjälper skolledningen i det brottsförebyggande arbetet. Jag ser positivt på satsningen med kontaktpoliser, men det behövs mer. Därför tog vi tidigare i vår ett beslut om att inrätta sociala insatsgrupper för unga som befinner sig i riskzonen. Att polis, skola, socialtjänst, arbetsförmedling, kriminalvård och övriga berörda myndigheter samarbetar är en förutsättning för att tidigt fånga upp unga som riskerar att påbörja en kriminell bana. Jag ser fram emot att följa de tolv kommuner som finns med i pilotverksamheten. I av våra kommuner har samverkansavtal mellan polis och kommun undertecknats. Detta är en viktig del i det brottsförebyggande arbetet. Även det arbete som utförs av ideella föreningar och näringsliv har stor betydelse på lokal nivå. Det är av största vikt att ungdomsbrottsligheten bekämpas med tidiga och tydliga insatser. har därför fått i uppdrag att stödja polismyndigheterna så att tidsfristerna hålls. De ska också redovisa vilka insatser som gjorts för att förkorta handläggningstiderna. I regeringens skrivelse Handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer redogjorde regeringen för sin syn på hur hedersvåldet ska bekämpas. har fått i uppdrag att intensifiera sitt arbete för att bekämpa hedersvåldet och öka polisens kompetens att förebygga, utreda och upptäcka hedersvåld. I polisutbildningens kurs om våld i nära relationer ingår även kunskap om hedersvåld. har även tagit fram ett utbildningsmaterial om hedersrelaterad brottslighet. I många län har det upprättats så kallade resursteam för heder, där specialutbildade lärare, kuratorer, socialsekreterare, sjukvårdspersonal och poliser ingår. Dessa team kan hålla utbildningar på lokal nivå men också handleda vid akuta ärenden. Och vill jag nämna att i den utredning som gjorts beträffande polisutbildningens utformning finns konkreta förslag på hur det brottsförebyggande arbetet ska ingå både i grundutbildningen samt på en högre specialistnivå. Detta betänkande bereds inom . 182 (FP): Man kan konstatera att det glesnar i salen, men talmanspresidiet och medarbetare ser pigga och fräscha ut, så vi kan hålla på till. Det ser värre ut bland ledamöterna, kanske, men ni som är här är förstås pigga. nämner allt det väsentliga när det gäller hur man ska förhålla sig till viktiga rapport och polisens brottsförebyggande arbete, vilket väl kanske är kärnan i det som vi vill att polisen ska göra. Vi tror på detta med fler poliser och synliga poliser, liksom på det som delvis lyfts fram här om kontaktpoliser, vilket ska handla om närvarande poliser som träffar människor i vardagen. Det är ett sätt att förebygga brott. Inte desto mindre kan man konstatera att det är en ganska svidande kritik. Anledningen till att det ser ut som det gör är den bristfälliga organisation som vår polis har. Vi som jobbar med ser hur det funkar när vi är ute på polisstationer och går igenom det hela strukturerat, och man blir nästan mörkrädd. Man vill låsa in sig någonstans, och man undrar vad det är som händer i . Helt plötsligt sker det en massa ungdomsrån någonstans i , Vivalla eller men det är ingen som exakt vet vad man ska göra. Det finns ingen manual, utan man får hitta på ett eget system. Finns det något bra sätt att bygga upp en databas för att bekämpa de här brotten ur ett strukturellt perspektiv? Det finns det inte heller någon kunskap om. Den strukturerade kunskapen om bästa tillvägagångssätt är för dålig i svensk polis. Där är frågan om polisens organisation avgörande. Jag vill dock säga att det är många som talar om vikten av forskning. Många av dem som är kritiska mot att det saknas forskning är sådana som kan forska själva. Det finns mängder av människor som jobbar med kriminologi här i landet. Vi lever tack och lov i ett fritt land. Det finns alldeles utmärkta möjligheter att sätta i gång att forska om vad som funkar brottsförebyggande och vad man ska göra. Det är ju ingen som hindrar någon, men intresset är uppenbart begränsat. De flesta vill forska om att brottsligheten inte har ökat det är det enda man vill forska på men det är också viktigt att forska om vad man ska göra för att möta den brottslighet som finns. Det kan man behöva påminna om ibland, tycker jag. Man har lyft fram de sociala insatsgrupperna. Det handlar om att samla alla de myndigheter som med kraft kan göra insatser, inte minst mot unga människor. Jag hoppas vi kan se mer av detta . Jag tillhör dem som tycker att insatserna kan börja ännu lägre ned i åldrarna. är gränsen satt vid , men kriminellt beteende dyker tyvärr upp allt tidigare, och det är en tragedi i sig. Här kan vi förstärka ytterligare. Jag tror dock att detta är en bra start. Annat ska också lyftas fram. Det gäller hur man involverar föräldrar och vad som är föräldrars ansvar. Det gäller också polisens och skyldighet att agera när unga människor begår grova brott. Det om något är brottsförebyggande på temat: tidigt och tydligare. Det är helt avgörande för att man ska se konkreta resultat nästa gång granskar detta. Det som inte heller kommer fram i betänkandet är allt det som görs med breda penslar. Polisen har en tydlig uppgift att också bekämpa brott man kan ju inte bara förebygga. Här handlar det om hela den kamp man måste föra mot utanförskap, för jobb och för utbildning, så att unga människor har en framtid och inte bara fritid, liksom särskilda satsningar på barn- och ungdomspsykiatrin och så vidare. Jag skulle kunna göra en lång uppräkning. Med tanke på den sena timmen och på att det glesnar i bänkarna vill jag nu bara yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 183 (C): Jag vill börja med att säga att det är bra att det görs sådana här genomgångar av myndigheternas verksamhet. Mycket av det som står i redogörelse känner vi igen. som jag har suttit i justitieutskottet har jag varit ute på polisstationer i landet vid väldigt många tillfällen. Jag känner igen detta. I sin dagliga verksamhet har poliserna brottsförebyggande verksamhet inplanerad, men sedan kommer mer akuta arbetsuppgifter som måste tas om hand, och då faller det brottsförebyggande åt sidan. Det är klart att det inte är effektivt, men det är också ganska svårt att komma ifrån. Det akuta måste trots allt få gå före. Det är också i mycket en organisationsfråga, precis som sade. Mycket av den kritik som finns bottnar i att svensk polis har en organisation som inte fungerar längre. pågår, och vi kommer att återkomma till den här frågan. Vi är i mycket överens mellan riksdagspartierna om den väg vi ska gå. Det finns kritik i redogörelsen. har vi brottsstatistiken . Man kanske inte ska dra alltför vittgående slutsatser, men nog är det positivt att brottsligheten, de anmälda brotten, minskade . På något sätt måste det ju ha varit brottsförebyggande, för det bästa brottet är trots allt det som aldrig begås. Jag har lyssnat på de andra debattörerna, och de har sagt så bra saker att jag tänkte fatta mig kort. Vi tar givetvis till oss av kritiken på samma sätt som har gjort. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. 184 (KD): Fokus i rättspolitiken är att motverka brott. Därför sätter vi alla stort fokus på just det brottsförebyggande arbetet. Med ett gediget brottsförebyggande arbete på alla plan kan vi få färre brottsoffer. Det brottsförebyggande arbetet startar redan i familjen. Familjens roll i det brottsförebyggande arbetet är central. Men även andra signalgivare i denna process har stor kompletterande betydelse, till exempel förskolan, skolan och . Skolan har stor betydelse då det gäller att förmedla värderingar och bygga en värdegrund. Därför har gång på gång betonat vikten av att skolan inte kan vara värdeneutral. Skolan har ett ansvar att föra etiska samtal och måste markera gränser för vad som är tillåtet och inte tillåtet, vad som är rätt och fel. Även polisens brottsförebyggande arbete är viktigt. Med fler poliser på plats kan det lokala brottsförebyggande arbetet utvecklas. Det är viktigt att polisen har tid och möjlighet att möta och samtala med ungdomar ute på skolorna och på stan. Med ökad närhet mellan polis och medborgare ökar tryggheten i samhället. Det finns en stor förändringspotential inom polisen, och det visar också denna rapport som tagit fram. Alliansregeringen har också i regleringsbrevet för poängterat vikten av det brottsförebyggande arbetet såväl för polisen själva som i samverkan med andra samhällsaktörer. Över huvud taget behöver brottsförebyggande och brottsutredande insatser bli mer lokalt anpassade, anser vi kristdemokrater. När lokala handlingsplaner för det brottsförebyggande arbetet tas fram efterlyser polisen ofta en dialog med det övriga samhället, inte minst med lokala politiker. För att det samarbetet ska fungera är det viktigt att man har en gemensam problembild. Vilka områden är mest brottsbelastade? Var ska en ny polisstation hamna? När och var behövs särskilda punktinsatser från polisens sida? Hur kan brottsoffer och vittnen bäst stödjas? Hur kan ideella organisationer och volontärer dras in i arbetet på ett bättre sätt? Alla dessa frågor måste det tas ett helhetsgrepp på med input från samhällets alla aktörer om vi ska komma till rätta med brottsligheten på ett bättre sätt. Det är ett arbete som pågår på vissa håll, men det behöver utvecklas betydligt mer. Det händer saker med det brottsförebyggande samverkansarbetet mellan polisen och kommuner, och ett utvecklat samarbete finns i av landets kommuner. De reservationer som Socialdemokraterna har för att påtala att det behöver göras saker tycker jag är lite konstiga. Det får dem att låta som att alliansregeringen inte har gjort något eller inte vill göra något alls. ger själv bilden att regeringen har tagit vissa initiativ. Precis som mina allianskamrater har sagt här säger jag det en gång till: Det har tagits initiativ, men det finns stor förändringspotential och fler initiativ att ta. Detta arbete pågår. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (M). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Slutande av avtal vid internationella köp av varor Föredrogs civilutskottets betänkande 2010/11:CU28 Slutande av avtal vid internationella köp av varor (prop. 2010/11:97) Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 19 § Bordläggning och beslut om förkortad motionstid Anmäldes och bordlades Proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Kammaren biföll regeringens förslag att motionstiden för denna proposition skulle förkortas . Motionstiden skulle utgå . EU-dokument KOM(2011)335 Förslag till och rådets förordning om europeisk statistik om trygghet mot brott (Text av betydelse för EES) betänkanden /11:KU20 Granskningsbetänkande 2010/11:KU28 Vallagsfrågor 2010/11:KU32 Indelning i utgiftsområden m.m. utlåtande /11:TU22 Färdplan för ett gemensamt europeiskt transportområde 20 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2010/11:575 Patientinformation inom vård och omsorg av (S) till statsrådet (KD) 2010/11:576 Framtiden för av (FP) till försvarsminister (M) 2010/11:577 Svenska valobservatörer till av Amineh Kakabaveh (V) till utrikesminister (M) 2010/11:578 Valobservatörer till av Amineh Kakabaveh (V) till utrikesminister (M) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 21 § Anmälan om skriftligt svar på fråga Anmäldes att skriftligt svar på följande fråga inkommit 2010/11:568 Sjöfartsstöd av (S) till statsrådet (M) Svaret redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 22 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen från sammanträdets början till ajourneringen , av tredje vice talmannen därefter till ajourneringen , av andre vice talmannen därefter till och med 13 § anf. 139 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med 16 § anf. 163 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.