prot · GY0966 · 2011-03-03 00:00:00 — 1 § Anmälan om kompletteringsval till försvarsutskottet och arbetsmarknadsutskottet Tredje vice talmannen meddelade att Moderata samlingspartiets riksdagsgrupp på grund av uppkomna vakanser anmält som suppleant i försvarsutskottet samt och som suppleanter i arbetsmarknadsutskottet. Tredje vice talmannen förklarade valda till suppleant i försvarsutskottet (M) suppleanter i arbetsmarknadsutskottet (M) (M) 2 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträden Tredje vice talmannen anmälde att uppteckningar från följande EU-nämndssammanträden inkommit: 3 § Fördjupad samverkan inom forskning, utbildning och innovation hållbar energi Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU13 Fördjupad samverkan inom forskning, utbildning och innovation hållbar energi (prop. 2010/11:38). 1 (SD): I propositionen Fördjupad samverkan inom forskning, utbildning och innovation hållbar energi föreslås att ska bemyndiga regeringen att bland annat besluta om förvärv av aktier i samt om kapitaltillskott till bolaget. Syftet med detta är att uppnå en fördjupad europeisk samverkan inom området hållbar energi, vilket är till gagn såväl för som för som helhet. anser att forskningsprojektet verkar lovande, och vi ställer oss i grunden positiva till propositionen. Det finns dock två saker som gör oss något tveksamma och där vi vill göra medskick till regeringen. För det första: I propositionen talas om att det gemensamma Europabolaget ska förvärva, avyttra, förvalta och utnyttja bland annat patent, varumärken, licenser, tillstånd och andra immateriella rättigheter. Det är med andra ord en smula osäkert eller otydligt huruvida de patent som kan tänkas komma av den gemensamt bedrivna forskningen kommer att komma de svenska deltagande institutionerna till del i den meningen att de kontrolleras av de svenska universiteten själva. Med andra ord kan eventuellt en situation uppstå, exempelvis vid ett svenskt utträde ur EU, att den forskning på området smarta elnät och elektrisk energilagring som de svenska deltagarna ska ansvara för kan hamna utanför svensk kontroll trots att huvuddelen av denna forskning har ägt rum med svenska pengar och svensk forskningskompetens. Detta är ett problem. menar därför att vi på något sätt måste säkerställa att och svenska universitet får tillgång till patenträttigheter och liknande från den forskning vi själva bedriver. För det andra: Utöver detta är det inte oproblematiskt att den svenska finansieringen av Europabolaget tas direkt från de befintliga anslagen till och . Om jag nu tolkar det rätt betyder det i praktiken att universitetens löpande verksamhet blir lidande på grund av detta. Vi menar i stället att anslagen till dessa universitet bör justeras i samma grad som de belastas med utgifter för detta. Alternativt bör detta projekt finansieras genom en helt ny anslagspunkt. Jag hoppas att regeringen tar till sig åsikter i frågan och tackar för ordet. 2 (KD): Vi ska besluta i riksdag om en principiellt helt ny möjlighet för svenska universitet att få samverka ute i . Det tycker jag är spännande, och det är ett historiskt genombrott för svenska universitet och högskolor att få denna möjlighet. Exemplet är och . Jag vill redan inledningsvis i detta anförande, fru talman, bemöta farhågor att inte ska få tillbaka någonting av sitt insatta kapital. När det gäller den första frågan utgick från att vi ska utträda ur EU. Det gör inte alliansregeringen. Alliansregeringen utgår ifrån att vi är ett EU-land, och som sådant kommer denna fara inte att uppstå. Jag hoppas också innerligt att svenska folket inte lämnar en union man har investerat så mycket i. När det gäller farhågorna att aktiekapitalet skulle förstöra eller inkräkta på den löpande verksamheten på och är också det en farhåga jag inte tror att vi behöver ha. Vi har tillräckliga medel , och vi som har följt vet att det finns mycket medel till forskning och utveckling som ännu inte är intecknade över huvud taget. Att de då kan finnas i ett sammanhang där vi får ett flöde av kunskaper och tänkande runt innovation tycker vi är riktigt bra. Det beslut vi ska ta här handlar alltså om att regeringen ska få rätt att besluta om att aktier får köpas in när det gäller KIC Innoenergy, ett EU-samarbete inom hållbar energi. och har blivit inbjudna att delta i detta samarbete, och vi vet inget om framtiden kanske kan fler universitet bli inbjudna. Det visar bara på att vi har en hög kvalitet på kunskaper och möjligheter på dessa universitet. KIC Innoenergy är ett exempel på en ny samarbetsform för näringsliv, lärosäten och institut som har etablerats genom för innovation och teknik. Plattformen som detta ger ska arbeta för att utveckla ett hållbart energisystem genom utveckling av nya kommersiella produkter och tjänster inom hållbar energi. Är inte detta jättebra? har jag funderat på vad vi ska lyckas åstadkomma politiskt och som vi ska besluta om som vi från denna talarstol kan applådera och tycka är kalasbra. Kan vi inte enas om detta? Finns det några frågor som är mer angelägna än energifrågorna ? För att vi då ska kunna komma loss när det gäller vår kunskapsutveckling, innovationer och samarbetseffekter inom EU på detta område måste vi väl också vara glada och tacksamma för varje steg i rätt riktning och applådera dem. De parter som deltar i detta samarbete ska bli delägare i Europabolaget. I villkoren ingår att och , , ska köpa aktier i det nystartade bolaget och därigenom bidra med pengar. Detta har inte varit möjligt tidigare, utan regeringen måste förfoga över den friheten. När regeringen nu får ett ja från , vilket jag hoppas att den får , har man rätt att skjuta in detta kapital. Därmed blir man en samarbetsaktör när det gäller forsknings- och personalsamarbete mellan industri, offentlig verksamhet, forskningsinstitut och forskningshögskolor. Detta är en ny principiell åtgärd och en ny möjlighet med en ny reform som gör att detta naturligtvis kan bli gångbart inom fler områden. Jag skulle också önska att vi bryter ny mark så att det finns möjligheter till samarbete enligt den här modellen inom fler områden där kunskap, innovation och forskningsaktörer får vara med och bidra. Tillväxten, fru talman, i en alltmer globaliserad värld drivs mer och mer av kunskap. Därför måste vi bibehålla och utveckla vår kunskap i vår nation. Det är en kunskapsnation. Det är därigenom vi ska kunna utvecklas inom den globala marknaden. Då måste vi ligga i framkant. Vi vet att samarbete inom kunskap, forskning och innovation är A och O för att vi ska nå så långt att vi når den tillväxtpotential som vi behöver. Ökad kunskap är avgörande. Det kan inte sägas så mycket mer. Alliansregeringen har satsat oerhört mycket, 15 miljarder, i forskningsresurser . Regeringens satsning innebär att Alliansen satsar mer resurser än socialdemokratiska regeringar gjorde . Vi är tacksamma för detta. Vi är tacksamma för de stora förändringar som alliansregeringen har mäktat med att göra, har vågat göra, har haft modet att göra. Det här är banbrytande, och jag kommer med glädje att se fram emot nya projekt där vi kan ta ett insteg och öka vår potential i framkanten av kunskapsutvecklingen. Det gäller området energi och flera angelägna områden . Då ska vi vara beredda från att stå till buds, finnas med och skjuta fram våra positioner. Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde och (båda M) samt (KD). 3 (SD) replik: Vi har ingen avvikande åsikt i frågan. Vi tycker att det är ett jättebra projekt, och jag är övertygad om att ett utökat mellanstatligt samarbete kommer att gynna såväl som hela . Det här är ett jätteviktigt område. I det här fallet talar man om att kanske kunna lösa energifrågan framgent, och det är klart att det är värt att satsa pengar på. Jag står fast vid att jag tycker att det är problematiskt att patentfrågan inte är löst. Jag ställde en fråga i utbildningsutskottet och fick till svar att man inte vet hur det kommer att se ut. Det handlar inte bara om en framtid där kanske skulle få för sig att lämna EU. Ni vill inte göra det, men ingen vet hur framtiden ser ut. Det kan mycket väl bli så att något annat land väljer att göra det. Vi kan se hur Europasamarbetet, eller åtminstone eurosamarbetet, har skakats lite grann i grundvalarna . Ingen vet vad framtiden har att erbjuda. Därför är vi kritiska till att man inte har försökt hitta en hållbar lösning på detta. Hur ser det ut? Hur ska vi lösa patentfrågan? Det kan mycket väl skapa konflikter , det vet vi inte. Som sagt är samarbetet i grunden jättebra, men varför inte söka reda ut alla detaljerna för att undvika att vi hamnar i någon sorts konfliktsituation? Det kan mycket väl bli så. 4 (KD) replik: Först vill jag tacka för att det synes som att alla partier i är överens om att det här är en bra satsning. Det är viktigt för oss, för vi går in i ett, som jag sade, banbrytande arbete där vi beträder nya vägar. Det är ett slags pionjärverksamhet helt enkelt. Vad vi vet om pionjärverksamhet och om bolag som bildas är att alla överenskommelser inte kan vara gjorda i den minut som bolaget bildas. Genom att vi är med från början kan vi påverka hur det ska bli. Jag litar på att de länder som kommer att vara med i arbetet med Europabolaget hittar lösningar. Där träffas det överenskommelser. Vi är inbjudna med två universitet i vårt lilla land att vara med i detta viktiga arbete och ha en påverkan på hur vi utvecklar patenteringsförfarandet och andra delar som inte heller är klara. Det är viktigt att vi är med, att vi sätter ned foten, att vi tillåter dem att vara med, gå in med aktiekapital och bli medarbetare som tillsammans arbetar fram regler, riktlinjer och principer för bolagets utveckling. 5 (SD) replik: Att vi kommer att stödja förslaget beror på att vi tror att man mycket väl kan hitta en lösning, vilket jag personligen tror att man gör. Jag menar bara att det hade underlättat om man på förhand hade haft någon aning om hur patentfrågan ska se ut. I övrigt har jag inga avvikande åsikter i frågan, utan jag välkomnar förslaget. Jag tror att det kommer att bli bra, och jag hoppas att det löser sig både vad gäller patentfrågan och vad gäller ekonomin. Jag anser att det möjligtvis bör vara en anslagspost så att man slipper ta pengarna från redan existerande medel, men det är ändå förhållandevis små saker i sammanhanget. Som sagt välkomnar jag samarbetet och initiativet. Jag tror att vi alla kommer att tjäna på det. 6 (KD) replik: Jag ska klargöra två saker. När ett universitet blir inbjudet att delta i ett sådant här arbete kommer de medel som ges till forskarna att kunna användas för deras forskning gentemot andra länder. Här finns det ett omlopp, och ifall det blir problem kommer vi säkert att kunna lösa dem. När det gäller patentering får vi komma ihåg att det inom EU finns ett långt framskridet arbete för att Europaländerna ska hitta gemensamma patenteringsmodeller. Det arbetet har inte rotts i land riktigt . har haft ett antal ärenden . Vi har följt EU:s arbete med det här. Det ligger vid sidan om. När överenskommelsen träffats mellan EU-länderna om hur vi ska hantera Europapatent visavi USA-patent kommer vi naturligtvis att följa det. Jag ser inte heller det som ett särskilt stort problem utan tror att det löses. 7 (S): Utbildning, utbildning och utbildning det var tre huvudprioriteringar för en ny labourregering i . har upprepat dessa tre ord i denna kammare under förra mandatperioden som för Socialdemokraternas prioriteringar i den politiska sfären. Jag skulle vilja i all ödmjukhet komplettera dessa tre prioriteringar med ytterligare sex prioriteringar: forskning, forskning och forskning samt innovation, innovation och innovation, den så kallade kunskapstriangeln: utbildning, forskning och innovation. ska vara ledande nation när det gäller just utbildning, forskning och innovation. Det är vi överens om i riksdag. Det är en viktig prioritering. Hela vårt utbildningssystem ska genomsyras av den här kunskapstriangeln, från förskolenivå med rätt inriktning på rätt sätt genom hela systemet upp på högskola och universitet. ska konkurrera just med kunskap och kompetens, inte med låga löner, inte acceptera en låglönemarknad som växer fram i . Vi socialdemokrater bejakar därför den proposition som regeringen har presenterat och som vi debatterar. kunde inte hålla sig från att kritisera oss socialdemokrater för våra brister. diskuterar vi forskning och samverkan i ett europeiskt perspektiv. Vi har ingen annan uppfattning utan tycker att det är ett bra initiativ, och vi stöder det. Utskottet har gett några perspektiv på varför det är viktigt att stödja den här propositionen och stödja samarbetet i ett europeiskt perspektiv. För det första stärker det den svenska positionen i ett europeiskt perspektiv. För det andra stärker det samarbetet i EU. För det tredje stärker det lärosätenas ställning i ett europeiskt perspektiv. För det fjärde kan man säga att förslaget som vi nu diskuterar stärker även företag, och det är bra. För det femte skapar det innovationer och leder till nya jobb. Man skulle kunna lägga till ett sjätte perspektiv. Det är att det också stöder en samverkan mellan företag, akademi och stat. Vi har kritiserat den borgerliga regeringen för att de lade ned branschprogrammen, för branschprogrammens idé var just samverkan mellan akademi, stat och företag. Därför är vi glada för att den borgerliga regeringen nu bejakar och kommer med förslag som handlar om en samverkan mellan företag, akademi och stat. efterlyste fler initiativ, och jag hoppas att den borgerliga regeringen kommer med fler initiativ. Vi har sagt att om vi kommer tillbaka till makten, som vi hoppas att vi gör 2014, är en prioriterad fråga att stärka samverkan mellan företag, akademi och stat. Därför säger vi socialdemokrater ja till propositionen och yrkar bifall till betänkandets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 4 § En reformerad budgetlag Föredrogs betänkande 2010/11:KU14 En reformerad budgetlag (prop. 2010/11:40). 8 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation. Alla regeringar har goda skäl att etablera finanspolitiska ramverk som styrmedel i budgetprocessen, men alla delar i ett finanspolitiskt ramverk behöver och bör dock inte lagregleras. Budgetlagen kan ge intrycket av att mest handla om budgettekniska frågor utan väsentligt politiskt håll. Sanningen är snarare den motsatta. Budgetlagen måste ses i ett politiskt sammanhang för att bli begriplig. Det finans- och penningpolitiska ramverket avser att begränsa regeringens och handlingsfrihet i ekonomiska frågor. Normpolitikens inträde i de västerländska ekonomierna tog fart . Denna politik kan i mångt och mycket ses som en reaktion på den keynesianska ekonomiska politik som djupa ekonomiska kris har präglat politiken i de flesta utvecklade ekonomier. Det finns framför allt två officiella och ett outtalat motiv till normpolitiken. Det mer outtalade motivet är att genom olika budgetrestriktioner minska storleken på den offentliga sektorn och i förlängningen öka den privata konsumtionen. Denna ambition förefaller ha haft avsedd effekt. I , vars politik hör till de mest normstyrda, har den offentliga konsumtionen, det vill säga din och min välfärd, i fasta priser ökat , medan den privata konsumtionen har ökat . Offentliga välfärdsambitioner har hållits tillbaka. Det är därför vi ser större förskolegrupper, större klasstorlekar, mindre personal i äldreomsorgen och färre anställda i sjukvården. har stora skattesänkningar genomförts. Den offentliga sektorn som andel av bnp har trendmässigt minskat och inkomstskillnaderna kraftigt ökat. Klassamhället biter sig allt djupare fast i det svenska samhället. Eller som sade : är tyvärr inte annorlunda än de andra västerländska länderna längre. Vi kan också se att inkomstskillnaderna och klassklyftorna är lika djupa i som de var efter . Ett av de klart uttalade argumenten för övergången till en mer normbaserad ekonomisk politik baseras på uppfattningen att finans- och penningpolitiken på lång sikt inte kan påverka vare sig den långsiktiga sysselsättningen eller arbetslöshetsnivån. Den förfäktas numera främst av svenska borgerliga ekonomer och debattörer. Det är lätt att konstatera att teorin är felaktig. Ekonomier drabbas regelbundet av mindre eller större störningar och konjunkturvariationer. En expansiv finans- och penningpolitik som stimulerar ekonomin kan i ett sådant skede leda till att färre personer slås ut från arbetsmarknaden. Därmed kommer fler personer att ha arbete på och kan alltså bidra till en varaktigt högre sysselsättning och bnp och följaktligen också till starkare offentliga finanser . Det vanligaste argumentet för strikta finanspolitiska ramverk är att politiker i dagens moderna politiska system i allmänhet tenderar att värdera kortsiktiga intressen tyngre än långsiktiga hänsynstaganden, vilket antas leda till en sämre budgetdisciplin och därmed för stora offentliga underskott. Själklart kan det ligga en hel del i det. Men den senaste tidens ekonomiska kriser har inte haft svaga offentliga finanser som huvudsaklig orsak till de uppkomna kriserna. Samtliga kriser har resulterat i problem med de offentliga finanserna, men dessa problem är en följd av de ekonomiska kriserna och inte deras orsak. är det så att länder med starka offentliga finanser, i synnerhet små exportberoende länder som , står sig starkare när en ekonomisk kris inträffar. Det finns således goda skäl för finanspolitiska ramverk som främjar budgetdisciplin och starka offentliga finanser. De relevanta frågorna är snarare hur dessa ska utformas och huruvida de, och i så fall vilka, ska lagstiftas i en särskild budgetlag samt om de står i proportion till de inskränkningar av de folkvaldas handlingsfrihet som dessa de facto utgör. Alla regeringar har, som jag sade, goda skäl att etablera finanspolitiska ramverk som styrmedel i budgetprocessen, men de bör inte lagregleras. Budgetlagen bör utgöra en avvägning mellan å ena sidan tydlighet och fastighet och å andra sidan flexibilitet och handlingsfrihet. Den sistnämnda aspekten är viktig, inte minst utifrån demokratiska överväganden, eftersom det inte är rimligt att varje ny regering med skiftande politisk färg ska tvingas att revidera budgetlagen för att kunna få godkännande för sin politik och sina riktlinjer för den ekonomiska politiken. principiella syn är därför att man bör visa stor försiktighet med vad som ska regleras i budgetlagen. Huvudprincipen bör vara att regeringen i samband med budgetpropositionen och den ekonomiska vårpropositionen lägger fram sitt förslag till finanspolitiska ramverk och riktlinjerna för den ekonomiska politiken och begär stöd för dessa genom riksdagsbeslut snarare än att de ska regleras i en budgetlag. Utgiftstaken sätter en övre gräns för de statliga utgifterna framåt. Jag tror att det är få i hela världen som kan bestämma vilka utgifter vi ska ha , vare sig vi som individer, hushåll, företag eller samhällen i stort. Det är extra problematiskt med utgiftstaken eftersom det inte finns något golv för statens inkomster. Systemet har därmed en tydlig ideologisk slagsida. För att det ska bli begripligt för andra än nördar som jag kan man säga att hur mycket mer inkomster vi än får i som inte är planerade får vi inte använda dem till en bättre välfärd fler anställda i förskolan, fler lärare i skolan eller fler anställda i äldreomsorgen utan de får enbart användas till skattesänkningar eller avbetalningar på statsskulden. En annan svaghet med de treåriga utgiftstaken är just, som jag tidigare tog upp, svårigheterna att prognostisera statens utgifter, för en stor del av utgifterna är ju konjunkturkänsliga. När ekonomin går in i en kraftig lågkonjunktur ökar utgifterna för bland annat arbetslöshetsersättningen. Det kan då hända att utgiftstaken blir hotade och att man saknar förmågan att motverka lågkonjunkturen med en aktiv arbetsmarknadspolitik. Därför menar vi att det är oklokt att sätta ett tak för statsbudgetens utgifter i förväg och synnerligen olämpligt att det ska bli ett tvång i budgetlagen. Vi i stödde initialt överskottsmålet, eftersom vi menade att det var angeläget att få ned de offentliga skuldkvoterna till rimliga nivåer efter den skulduppbyggnad som skedde i samband med 90-talskrisen. Detta mål är uppnått. har konstaterat att regeringen inte har stöd i vare sig empiri eller forskning för att minska statsskulden ytterligare utan snarare bör göra tvärtom. långsiktskalkyler visar att den offentliga sektorns finansiella sparande går med löpande överskott fram och då uppgår till av bnp. Därmed faller också hela motivet för att vi måste ha överskott nu för att kunna ha underskott sedan. Med andra ord har vi råd att ta hand om den åldrande befolkningen framöver redan med de intäkter som vi prognostiserar . Vi anser att ett mål för den offentliga sektorns finansiella sparande bör ingå i ett finanspolitiskt ramverk. Ett saldomål för de offentliga finanserna beaktar, till skillnad från systemet med utgiftstaken, dels hela den offentliga sektorn, dels både inkomster och utgifter. Ett mål för det finansiella sparandet fungerar därmed som ett centralt styrinstrument i budgetpolitiken och utgör ett ankare för finanspolitiken i ett medelfristigt perspektiv och bidrar därmed till att stärka förtroendet för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Att göra som och låta en stor andel människor gå ut i arbetslöshet trots att vi har stora överskott i de offentliga finanserna är ekonomiskt oförsvarbart. Varför ska vi spara på de unga som inte ens går igenom skolan med fullständiga betyg? Varför ska vi låta äldre ligga i korridorerna? Varför ska vi hoppa över operationer som behöver utföras? Vi har ju råd att ta itu med dessa problem. räknar man med att var och en av oss ska vara mycket rikare. Man räknar med en stor privat konsumtionsökning men en väldigt låg offentlig konsumtion. Det är detta överskottsmålet handlar om. Ett annat problem är att i nuvarande budgetlag ska finansiering av investeringar i väg och järnväg ske genom att staten tar upp kostnaden för investeringen som en direktavskrivning, vilket är ett ovanligt förfaringssätt jämfört med vad som är brukligt i kommuner, landsting, organisationer och företag. Det är få som kan köpa ett hus och betala kontant. Det är få företag som investerar i en stor maskin och betalar den kontant. Nej, vi gör avbetalningar efter hur lång livslängd den investering vi gjort har. Så gör dock inte staten. Det är beklagligt att regeringen inte tar tillfället i akt och ändrar på detta omoderna och lite förvrängda sätt att se på en investering. Det finns en rad problem i synsättet att investeringar ska anslagsfinansieras. Det finns en risk för att projekt dras ut tidsmässigt och ökar totalkostnaden. Hus, vägar, spår och fabriker är tydliga investeringar. Investeringar skiljer sig från konsumtionsvaror eftersom de sistnämnda inte kan konsumeras . Vi är få som tar ett banklån för att köpa mat, men vi är ganska många som tar ett banklån för att köpa hus. Anslagsfinansiering av vägar och järnvägar innebär att man påför alla kostnader på dagens generation fast det är uppenbart att ett hus eller en järnvägssträcka kan användas av många generationer framöver. Vill man ha en rättvis fördelning av kostnader, och det brukar många säga att de står bakom, ska dagens generation betala för allt som konsumeras , medan det som konsumeras , det vill säga en investering, ska delas upp under en längre amorteringstid. Vi betalar den sträcka av järnvägen vi använder och låter kommande generation betala den sträcka de använder av järnvägen. Då får vi kanske en järnväg som både kan gå och vara ett effektivt medel i klimatarbetet. De senaste vintrarnas alla problem borde visa att det behövs en förändring i synen på investeringar i järnväg och underhåll. Dagens budgetlag blir en hämsko i miljö- och klimatarbetet.