prot · GY0942 · 2011-01-18 00:00:00 — I mitten av regionen och i norra regionen finns det mycket annan expansion när det gäller vår tunga exportindustri. Det gör att det blir mer befolkning uppe i dessa regioner. Snöskoteråkning handlar så klart om både nytta och nöje, men det är ingen liten industri. Jag tycker faktiskt att det borde ligga i regeringens intresse att se över hela denna del. Något som kommer är fyrhjulingarna, och där har vi ganska stora problem. Dessa problem skulle också kunna stoppas in i en utredning. 67 (S): Vi är några skoterentusiaster i , och vi försöker ha en debatt med ansvarig minister minst en gång . Vi har haft en debatt med , och hade vi en debatt med . Vi har debatterat denna fråga med honom . har, liksom , bollat över frågan till Nationella . Det är detta råd som ska lösa dessa frågor. Jag håller med om att rådet inte har någon beslutsrätt. Det är ett råd som ska ta emot frågorna, men man behandlar egentligen inte frågorna. Vi förstår vad ni säger ungefär så. De kan inte göra så mycket. Vill man reglera skotertrafiken borde det komma från riksdag och regering. Jag hoppas att du, , lyssnar lite mer än tidigare ministrar gjort. Det har inte hänt särskilt mycket. var detta på gång. Näringsministern i förra regeringen hade de här frågorna på sitt bord och ville göra något utifrån att det är frågor som växer. Det finns i vårt land ungefär 600 ideella snöskoterklubbar som ska sköta skoterleder. I finns det också ungefär 250 000 snöskotrar, alltså ungefär lika många som antalet mopeder. Mopederna körs på vägar. Där är det i alla fall reglerat; det finns ju vissa lagar att hålla sig till. Som representant för är jag väl part i målet eftersom många av skotrarna finns där. Men för att, som sagt, mer pengar ska kunna inbringas till länen i norr , , och behöver vi hjälp och stöttning. Det gäller att försöka höja standarden på skoterlederna. Skotrarna blir allt tyngre och går allt snabbare. Risken för olyckor finns, och olyckor händer. För att få bort buskörningen behöver trafiken regleras. av snöskoteråkarna föredrar att följa skoterlederna. Men det finns också några som kör utanför dessa. I finns det många privata skogsägare. För att vidareutveckla och dra fram skoterlederna där man kan tanka och bo och där man kan få ut ännu mer av skoteråkarna är det nödvändigt att komma fram till avtal med vissa skogsägare. Därför kan det vara bra en stöttning när det gäller hur det ska gå till. Förslaget från då det var skoterriksdag i vi var där rörande överens om att vi måste ha en kraft antingen från en utredning eller genom att en huvudman för de här frågorna utses gäller den transitled om vilken pågår undersökningar. Man tittar på hur den ska dras genom skogslänen, från och genom . Egentligen är det en huvudled. Skoterklubbarna får väl sköta de mindre lederna. 68 (S): Som en av skoterentusiasterna kan jag inte låta bli att ta chansen att gå upp och tala väl om skotern. Som debatterats tidigare är besöksnäringen växande. Skoterturismen står där för en växande del. Till exempel i i , mitt län, har ett antal fler arbetstillfällen skapats genom skoterturismen. Vad som dock riskerar att störa denna utveckling, framför allt i de gränsnära fjällen, är den ökande buskörningen. Tyvärr är det till stor del våra norska gäster som står för den. Det finns en annan viktig fråga som borde tas upp och som en skoterutredning kunde reda ut. Det är nämligen lite olika tolkningar av när barmarkssäsongen börjar när det gäller länsstyrelsernas tillståndsgivning och samspelet mellan samebyarna. I beslutar man efter ett underlag, i efter ett annat underlag och i efter ett tredje underlag, såvitt vi förstår. Den olikheten är inte bra. En skoterutredning skulle kunna peka ut riktlinjer för beslut när det gäller länsstyrelserna. I övrigt instämmer jag i mina kamraters tidigare inlägg här. 69 Statsrådet (M): Även jag är en person som under tillryggalagt ett antal mil på skoter, inte minst i och kring . Naturligtvis kan man göra mycket med en skoter verktygsmässigt, rent arbetsmässigt och inte minst turistmässigt. är det också här som vi stöter på många av våra målkonflikter. Jag tänker på behovet av att fler kan ha möjlighet att på ett bra och rimligt sätt ta sig fram på en form av terrängfordon. höjs det röster för att se till att marker och skogsplanteringar inte förstörs och att skoteråkningen inte krockar med rennäringen. Det kan också gälla buller, miljö och annat som kommer till. Som jag förstått det tillsattes Nationella just för att bland annat ur ett näringslivsperspektiv bland samlade aktörer kunna hitta någon form av samsyn. Till viss del var inne på finansieringen. fanns det bidrag. Men 2001, tror jag, upphörde dessa. Det har också varit andra utredningar. Jag vet att en utredning fortfarande ligger hos . Möjligen är det en god idé att interpellera om hur arbetet i den delen går vidare. När det gäller att ta sig fram är det inte bara snöskotern utan också fyrhjulingar exempelvis som man nu ser fler av. Vi har en lagstiftning för terrängkörning om var, hur och naturligtvis när man ska åka. Det är väl samma sak där i fråga om att saker och ting tillämpas på rätt sätt. Kanske därför kom detta med förarbevis för snöskoterförare. Det finns ett antal olika körkortsutbildare. Också de som har gamla körkort eller traktorkort exempelvis får köra. Någon form av bevis behövs för att få framföra ett fordon. Man kan i och för sig också fundera på hur det ser ut med efterlevnaden i det avseendet. Det här hänger ju ihop med kunskap som man ska ha tillskansat sig så att man kan framföra transportmedlet på rätt sätt. Jag har ju nämnt en rad olika organisationer som funnits med i nämnda råd. När jag helt snabbt gör en reflexion undrar jag om Transportstyrelsen möjligtvis saknas. De jobbar också mycket med regler och lite annat av det ni söker. Min tanke med rådet som jag ser det och anledningen till att jag egentligen mer direkt svarar på frågan om en utredning behövs eller inte är att det borde finnas mycket kunskap samlad i rådet. Frågan är vilken makt och vilka befogenheter ett råd har. Ja, en sak vore naturligtvis att lyfta fram frågor där man ser att vi gemensamt har kommit fram till att det behövs en ändring. Efter vad jag förstår har det så här långt inte lyfts fram till departementet eller till berörd myndighet som har makt och befogenheter att göra den här ändringen. Här har vi samlat åtminstone jag tänker så alla berörda instanser med myndigheter som utifrån sina perspektiv kan se och beröra en gemensam fråga och som kan jobba med öppenhet och delaktighet och bjuda in till årliga möten för att fånga upp detta. Då finns möjligheten att där man ser att det finns brister lyfta detta till nästa steg. Så ser åtminstone jag på hur rådet skulle kunna fungera. 70 (V): Om det är på det viset ska det här rådet kanske ha ett annat mandat. Då dyker direkt en fråga upp i mitt huvud. Ministern problematiserar här. Förvisso finns det ett antal problem i sammanhanget. Det är ju konflikter med markägare, med naturintressen och så vidare. Jag tycker att det vore på sin plats att samla och utreda detta en gång för alla. Denna fråga har betydelse i mångt och mycket och för många människor i deras arbete. Det handlar nämligen inte bara om nöjesåkning, utan snöskotrar används mycket som arbetsredskap. De transitleder vi var inne på, som en större väg, skulle staten kunna ta ett större finansiellt ansvar för. Detta växer nämligen. Det är en näring som också ger avkastning till samhället. När det gäller utbildningen var det nog ingen av oss som såg och reagerade, utan det har kommit upp på snöskoterriksdagen. Jag tycker inte att man behöver vara så stolt, utan vi kanske ska gå tillbaka och titta på om vi kan förändra detta. Det finns nämligen en risk att det blir de som har körkortsutbildningar när det gäller annat som håller i detta och då blir det genast mycket dyrare att ta ett förarbevis för skoter och även fyrhjuling. Jag vet att detta med fyrhjulingen kommer att komma. Det har också blivit alltmer populärt. Där finns en problematik kring var man får köra. Om jag har förstått det rätt får man egentligen knappt köra någonstans med en fyrhjuling, men det är väldigt oklart. har vi fått en ny minister, och detta är en så pass intressant och betydelsefull fråga för näringen och den genererar också en hel del pengar att man en gång för alla borde titta ordentligt på detta. Rådet har inget beslutandemandat, och ska de syssla med något annat eller på något annat vis bör det också framgå. Regeringen har varit ganska snabb på att tillsätta enmansutredningar. Här borde det väl i allra högsta grad vara lämpligt att tillsätta just en enmansutredning, så att vi får det utrett en gång för alla. Det är nämligen, som sagt, inte en näring som minskar i betydelse, utan den växer. Problemen blir alltså större, och kan vi stävja dem tycker jag att man borde ha det i åtanke. 71 (S): Det gläder mig att vi har en minister som i alla fall har kört snöskoter och vet lite grann vad det handlar om. Vi som närvarade på snöskoterriksdagen många av dem har även varit i väg och deltagit i är rörande överens om vad som bör göras och vad det är ganska bråttom med, och det är just hur man kommer att klara försörjningen av nya skoterleder. De jag nämnde sköts av 600 ideella snöskoterklubbar. Många av dessa människor är äldre och pensionärer som inte har någon ersättning vare sig för den tid de lägger ned när de sladdar skoterlederna eller för den bensin som går åt. Det gör att många av snöskoterlederna varierar i kvalitet, vilket bidrar till att man hellre kör utanför lederna och då kör sönder skogsplantering och annat. i sin tur, som i sak styr och bestämmer lite grann över snöskoterlederna, jobbar lite annorlunda. Därför vore det bra om det fanns en huvudman som hade det totala ansvaret över snöskotertrafiken. I och spenderar man på just snöskoteråkning, och där regleras den på ett bättre sätt än i . 510 miljarder kan det alltså öka här, och jag tycker att lite av dessa frågor borde ligga på . Det är rätt intressant ur en arbets- och sysselsättningsaspekt. 72 (S): Som markägare har jag skrivit ett markupplåtelseavtal till en led hemma. Vi har en väldigt duktig snöskoterklubb hemma i som är huvudman i ett Leaderprojekt. I såg man tidigt att det finns väldigt bra leder i kommunerna men att det blir desto sämre när man kommer till kommungränserna. Det är också väldigt olika mellan kommunerna hur skötseln av lederna fungerar och om de är röjda och underhållna. Syftet med i är att skapa en huvudled från upp till i . Det som har varit bekymmersamt är just markupplåtelseavtalen. Om det är någon markägare som mot förmodan inte tycker om snöskotrar behöver den inte skriva på något. Man kan inte tvinga någon, utan då måste man i så fall lägga leden någon annanstans. Det finns inga riktiga riktlinjer, utan man får ta en förhandling, vädja och så vidare. Likadant är det om det mot förmodan, men som det i vissa fall gör, kommer negativa yttranden från någon av samebyarna. Då kan det också bli så att man får lägga leden någon annanstans, eller så blir det förbud under vissa tider. Det kanske är helt riktigt, men det skulle verkligen behövas en nationell samsyn i hur reglerna ska tolkas och så smidigt som möjligt få till likartade regler. Därför tror jag att det skulle vara bra med en nationell utredning. 73 Statsrådet (M): Det är riktigt att jag står här och problematiserar. Det finns nämligen väldigt många frågor. Jag kan förstå att alla frågor inte har ett svar, men som jag har tolkat det var det just därför man 2007 träffade en överenskommelse kring snöskoterfrågor med alla de aktörer jag tidigare läste upp. I denna överenskommelse ingick bland annat att man skulle titta på frågor kring information, tillsyn, bevakning, övervakning, regler för fordon, trafik och miljö, trafiksäkerhet, skoterleder, infrastruktur samt organisation, ansvar och delaktighet. Detta skulle man ha fram till . Till detta och det är möjligt att ni har haft uppe sådant på skoterriksdagen hör också en speciell handlingsplan som ska revideras. För att styra och följa upp detta finns bland annat Nationella . När man tittar på vad som var visionen och vad som var syftet, framför allt när det gäller att utveckla en hållbar snöskotertrafik, ser man att det finns några saker skulle koncentrera sig på. Det var bland annat arbetet kring informationen, tillsynen, bevakningen och övervakningen men även regler för fordon och trafik. Det var dessutom miljö och trafiksäkerhet, skoterleder och infrastruktur. Därutöver var det organisation med ansvar och delaktighet. Detta arbete ska alltså pågå . Det är möjligt att jag kan ha missat någonting, fru talman, men vad jag vet har jag inte sett vad som har kommit fram i form av önskemål där man skulle vilja se en förändring. När man gör den årliga revideringen och har dessa träffar utifrån perspektivet att hitta en möjlighet att idka snöskotertrafik utan att människor, djur, miljö och egendom skadas eller störs har vi där en del av det som jag upplever att ni efterfrågar när det gäller att ha en enmansutredning. Det är därför jag har svarat att jag i detta läge inte tycker att det behövs någon mer utredning, utan detta arbete måste få fortskrida. Man måste få komma fram med det som var tänkt att vara syftet med själva överenskommelsen från början. Det här ska vara fram till . Låt oss se vad det leder fram till. Däremot när det gäller finansiering finns det leder som finansieras med statliga medel. Jag kan se de problem som tar upp och som uppstår när lederna går över kommungränser. En del leder som ligger utanför det statliga huvudmannaskapet finns mera på frivillig bas eller får ledbidrag från olika skoterföreningar. Andra har leder med någon form av avgifter för att kunna förvalta och underhålla dem. Jag ser att en del av de frågor som ni har och som jag lyfter fram är precis det som man nu jobbar med. Jag vill inte gå före det arbetet, utan låt oss hoppas att det kommer ut någonting av det och redovisas när man är färdig med arbetet för att se vad man har kommit fram till, om inte annat. 74 (V): Vi fick en information av från Nationella om planen till 2012. Men bekymret var: Vad händer efter 2012? Det kan vara bra att ha med sig, för det är ett bekymmer. Jag kan inte förstå att det ska vara så väldigt svårt att låta en utredare titta på helheten och ta till sig det som de som sitter i rådet har att framföra. En del av dem skulle kunna sitta i en sådan utredning som experter vid sidan av utredaren. Statliga medel är projektmedel, men det jag menar är mer bestående bidrag från staten för att upprätthålla de större lederna, som många skulle kunna ha nytta av. Det är påvisat. Jag kommer själv från Malung-Sälens kommun, och där är fjällräddningen i stort behov av att leder sköts. kan man köra även utanför leder med sina maskiner, men att ha stora leder för att kunna komma ut dit man behöver komma, kanske för att söka efter människor som har kommit bort, sparar resurser i den meningen att en helikopter är bra mycket dyrare. Jag tycker att man borde tänka på det. Klokast vore att göra en utredning , men som det ser ut får jag väl ge mig. 75 Statsrådet (M): Det som nämner om hänsyn till säkerheten och fjällräddningen är ett av skälen till att det finns en del statliga leder där är huvudman just i syfte, förutom att främja friluftsliv, att öka säkerheten för dem som färdas i fjällen. ställde en berättigad fråga, som uppenbarligen från också har tagit upp: Vad händer efter 2012? När man gör en årlig revidering måste man redan nu kunna se i det arbete som varit: Vad är det som möjligtvis saknas eller som brister? Vet man om att tiden går ut har man möjlighet att lyfta fram sådant som man känner att man själv inte klarar av. Gör man det har man mycket lättare att förutse vad som ska hända efter . Skam den som ger sig, ! Du kan återkomma , men känns det inte som att vi behöver ha en utredning. Jag tackar för interpellationen. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2010/11:123 om jämställdhetspolitiska uppdrag 76 Statsrådet (FP): har frågat jämställdhets- och biträdande utbildningsministern dels vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att DO ska få tillräckliga resurser att genomföra sitt uppdrag avseende tillsyn av arbetsgivarnas jämställdhetsarbete, dels vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att prioritera arbetet mot diskriminering av kvinnor på arbetsmarknaden. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Först och främst vill jag säga att det inte gjordes några nedskärningar i samband med bildandet av nya () trots de administrativa och andra samordningsvinster som gjordes vid sammanslagningen. I praktiken innebär detta att resurser frigjorts för kärnverksamheten. Det anslag DO disponerar motsvarar den nivå som de tidigare ombudsmännen hade. Jag vill också nämna att regeringens syfte med den gemensamma diskrimineringslagen och den ändrade ombudsmannaorganisationen var både att stärka skyddet mot diskriminering och att skapa en effektiv tillsyn av efterlevnaden av diskrimineringslagen. Detta gäller inte minst efterlevnaden av aktiva åtgärder, såsom lönekartläggningar och jämställdhetsplaner. Kravet på att arbetsgivarna ska vidta aktiva åtgärder är ett viktigt redskap för att förbättra jämställdheten på arbetsmarknaden. är fortfarande en relativt ny myndighet, och därför går det ännu inte att dra några säkra eller långtgående slutsatser om effekterna av sammanslagningen av de tidigare fyra ombudsmännen. Regeringen kommer noga att följa konsekvenserna av sammanslagningen av ombudsmannamyndigheterna liksom tillämpningen av diskrimineringslagen. Det finns även andra frågor som behöver övervägas i det fortsatta arbetet. Det gäller till exempel hur efterlevnaden av bestämmelser om aktiva åtgärder i arbetslivet kan förbättras. En översyn ska påbörjas inom för att undersöka om och hur krav på aktiva åtgärder kan göras tydliga och kopplas till en verkningsfull sanktion. Som ett led i detta arbete har ett uppdrag givits till Statskontoret om att undersöka effekterna av de bestämmelser om aktiva åtgärder som gällt. Resultaten av Statskontorets undersökning ska sedan beaktas i den kommande översynen. Låt mig också nämna att regeringens särskilda jämställdhetssatsning under förra mandatperioden innebar en kraftig resursförstärkning för jämställdhetspolitiken. En rad viktiga reformer har genomförts för att skapa förutsättningar för jämställdhet mellan kvinnor och män vad avser både förbättrad kunskap och konkreta förbättringar. Regeringen avser att fortsätta reformarbetet under innevarande mandatperiod för att påskynda utvecklingsarbetet inom områden som är strategiskt viktiga för att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv, till exempel när det gäller jämställdhet på arbetsmarknaden. I skrivelsen En jämställd arbetsmarknad regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet (skr. 2008/09:198) lyfte regeringen särskilt fram behovet av fortsatta insatser för att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i näringslivet samt att främja jämställda villkor för entreprenörskap, ett jämställt deltagande i arbetslivet och jämställda arbetslivsvillkor. Slutligen vill jag nämna att regeringen avser att återkomma till med en redovisning av genomförda insatser och resultat i förhållande till de inriktningar som redovisas i strategin. Jag tackar interpellanten för att hon ställt frågan och ser fram emot den kommande debatten. 77 (V): Jag tackar ministern för svaret på min fråga. Bakgrunden till den här debatten är att före detta JämO , som ingår i det expertråd som är kopplat till , har skickat ett brev till DO och till regeringen. Det brevet innehåller en väldigt skarp kritik mot att den här nya myndigheten ännu inte har genomfört några som helst granskningar av arbetsgivares jämställdhetsplaner och lönekartläggningar. hävdar helt enkelt att myndigheten inte lever upp till lagens krav och har släppt jämställdhetsarbetet. Om regeringen verkligen hade tagit jämställdhetsfrågorna och diskrimineringslagen på allvar hade man rimligen reagerat snabbt och resolut på en sådan kritik. I stället skickar jämställdhetsministern över frågan till integrationsministern ingen skugga över för det vilket jag tycker är ganska märkligt. Lite märkligt är det också att ägnar en ganska stor del av tiden till att tala om helt andra delar av jämställdhetspolitiken, sådant som inte är det vi diskuterar , nämligen arbetsmarknaden och diskrimineringslagstiftningen. Det avspeglar bristen på engagemang och vilja att faktiskt ta tag i könsdiskrimineringen i arbetslivet, vilket tyvärr är betecknande för denna regering. med en borgerlig regering har i sig lett till en kraftig försvagning och kraftiga försämringar för kvinnor. har inkomstklyftorna mellan kvinnor och män ökat dramatiskt, kvinnors sysselsättningsgrad har sjunkit mycket mer än mäns och halkat efter. Arbetslösheten har börjat vända en aning och minskar, men den minskar inte alls lika snabbt bland kvinnor som bland män. Det man dessutom direkt har gjort från regeringens sida när det gäller de här frågorna är att försvaga jämställdhetslagstiftningen. Kravet på att alla arbetsgivare med minst tio anställda ska genomföra lönekartläggning och handlingsplan för jämställda löner sänktes. behöver det inte göras längre, och endast företag med fler än 25 anställda behöver göra det. Det betyder att över en miljon anställda inte omfattas av det kravet över huvud taget. Vi i , liksom ett flertal remissinstanser och fackliga organisationer, var väldigt kritiska till detta. Vi menar att det är ett tydligt sätt att försvaga det viktiga förebyggande arbetet, det som är helt grundläggande för att på lång sikt komma någon vart med diskriminering och brist på jämställdhet i arbetslivet. Vi framförde också en oro för att just granskningsarbetet och den viktiga opinionsbildande roll som hade tidigare skulle försvagas när JämO avskaffades och lagstiftningen slogs ihop så att det gick in under paraply. Jag menar att den kritik som har framförts av egen expert tyder på att dessa farhågor tyvärr var befogade, och jag tycker inte att ministerns svar riktigt avspeglar någon vidare handlingskraft eller vilja att göra någonting åt detta. Det är ganska torftiga hänvisningar till kommande utvärderingar, övervägningar och sådant. Därför hoppas jag att vill utveckla lite mer på vilket sätt regeringen tänker agera utifrån dessa uppgifter och ta tag i frågan om lönediskrimineringen. 78 Statsrådet (FP): Jag ber om ursäkt ifall våra svar är lite byråkratiska, men det blir lite grann så när vi svarar å hela regeringens vägnar. Jag ska försöka bli lite livaktigare i detta inlägg. Jag vill understryka att jag har ansvar för diskrimineringslagstiftningen, och jag tror att uppskattar att debattera med ansvarig minister. Sedan har ansvar för jämställdhetspolitiken i övrigt. Till att börja med bör man fundera på, vara medveten om och se den verklighet där vi fortfarande har en stor ojämställdhet mellan könen. Jag vet att delar det engagemanget. Vi som tror att intelligensen är hyggligt jämnt fördelad mellan kvinnor och män inser att det ligger en stor orättvisa i att män tjänar mer än kvinnor, att män i högre grad har makt och att män har lättare att göra karriär. Det är inte bara en stor orättvisa att vi har en könsuppdelad arbetsmarknad och att män tjänar mer. Det är dessutom ett slöseri med kompetens att vi fortfarande har en situation där det är svårare för en kvinna än för en man att göra karriär. Vi möter den situationen i olika sammanhang som sedan påverkar arbetsmarknaden och de val vi gör. Jag möter det som småbarnsförälder på dagis där jag som pappa behandlas på ett annat sätt än en mamma. När jag kommer dit och har glömt täckbyxorna kommer det överslätande kommentarer om att det är svårt att hinna med allt.