prot · GZ094 · 2011-09-20 00:00:00 — Som jag förstår det väljer att lägga en tredjedel av det reformutrymme ni bedömer finns i stället i krogägarnas fickor. Från att ha varit 19 000 jobb blir det inga jobb alls. Det här ska enbart rädda jobb och stärka krogägarnas marginaler, det vill säga 5,4 miljarder till ingen nytta eller mer rätt, 16 miljarder! Det här ska ju finansieras alla tre åren. prioriterar krogägarnas fickor i stället för höjning av studiebidragen. Det har ni också meddelat. Stämmer det här, Per ? I så fall: Varför? 45 PER (MP) replik: Tack, , för frågan! Jag vill börja med att bemöta det påstående gjorde i början av sitt inlägg. Det är precis tvärtom. Jag är stolt över att har kunnat medverka till att göra det möjligt för många familjer att förenas i . Det är familjer som har varit splittrade, har varit tvungna att lämna sina barn, i till exempel , och inte har kunnat förenas som familjer i . Det har varit en skamlig situation. har medverkat till att familjerna kan förenas. Vi har också genom vår medverkan i samarbetet med regeringen gjort det möjligt för alla barn i vårt land att få gå i skolan, att ta del av vårt utbildningssystem och inte sitta isolerade. Om inte hade gått in i samarbetet är jag, tyvärr, övertygad om att vi hade haft en mycket sämre mänsklig situation för de familjer som har varit splittrade och de barn som inte har fått gå i skolan. Jag är stolt över att har tagit ansvar och förbättrat migrationspolitiken i grunden i . har haft med i sitt valmanifest, i vår rödgröna överenskommelse och i vårbudgeten, att vi vill sänka momsen på restaurangtjänster. Det är en reform som vi tror har många positiva effekter. Vi tror, till skillnad från , att det skapar arbetstillfällen för ungdomar och även för människor med utländsk bakgrund som är överrepresenterade i restaurangbranschen. Vi tror också att det är ett sätt att stödja en bransch med många småföretagare, som har svårt att få plus och minus att gå ihop. Jag har själv arbetat i restaurangbranschen. Jag vet hur hårt arbetet är och hur svårt det är att få ekonomin att fungera och gå ihop. Med detta sagt håller vi just nu på att ta fram vår budgetmotion. Vi kommer där att väga olika angelägna reformer mot varandra. Exakt var det kommer att landa kommer vi att presentera när vår budgetmotion släpps. Då kommer att få svar på den och många andra frågor om hur prioriterar i den ekonomiska politiken. 46 (V) replik: Debatten om flyktingpolitiken får fortsätta. Det finns ingen majoritet för en hårdare flyktingpolitik i riksdag. Det skulle vara unikt om fick med sig något annat parti. Vi diskuterar restaurangmomsen. Det var fråga om 16 miljarder. Det började med 19 000 jobb som sedan blev 8 000, som sedan blev 3 500. har man sagt att det är inga jobb alls. Det ska ge lite bättre marginaler till krogägarna. Är det värt ? Om vi säger att regeringens näst sista bedömningar skulle gälla skulle det innebära en kostnad på 1 ½ miljon per jobb. Om hela momssänkningen skulle slå igenom, vilket den inte alls har gjort i , skulle det innebära en sänkning av priset för dagens lunch med . Det skulle innebära att det behövs många kroggäster till för att ha råd att anställa en enda person. Hur rimligt är det? Det verkar bara vara som tror att det ska ge jobb. Inte ens regeringen själv verkar tro på det längre. 47 PER (MP) replik: har sett den finska studie som hänvisar till. Vi har sett att den sänkning av momsen som har gjorts redan har fått genomslag på ungefär en tredjedel av restaurangerna. Med en konkurrensutsatt marknad, som restaurangnäringen är, kommer det att innebära att det sätter press på övriga restauranger att också sänka sina priser. raljerar över att spelar ingen roll. Då har man inte tagit den ekonomiska forskningen på allvar. Tvärtom kan vi tydligt se att även ganska små prisförändringar kan få ett stort genomslag i konsumtion. Om inte tror det tycker jag att ska titta på till exempel trängselavgifterna i . De är på . Innan de infördes hävdades det också att de inte kommer att få någon effekt, att folk kommer att köra vidare. vet vi bättre. vet vi att det blev en dramatisk effekt på trafiksituationen i . De fick många att ändra sitt beteende. Jag står inte bakom bedömningar att reformen inte kommer att ge några arbetstillfällen. Det finns förslag på många angelägna reformer, och vi kommer att presentera en fullständig redovisning av vilka vi står bakom när vi lägger fram vår budgetmotion. 48 (KD) replik: Jag ska också välkomna Per till finansutskottet. Det är trevligt att få stifta bekantskap med dig. Jag har noterat att tillväxt är ett ord, och en företeelse, som mer och mer värjer sig mot och funderar över. Är det bra? Visst kan vi ha synpunkter på hur vi mäter tillväxt och vilka faktorer som ska påverka bnp-utvecklingen. Det är jag den första att skriva under på. Men oavsett verkar tillväxt vara en vokabulär som känns mer och mer obekväm för . Eftersom pensionsutvecklingen för våra pensionärer är kopplad till just tillväxt och bnp-utveckling undrar jag hur ni har tänkt att pensioner ska utvecklas när inte tillväxt i sig är något positivt, som jag uppfattar att ni har påstått. En annan fundering jag har gäller ett uttalande i det tidigare replikskiftet, nämligen att pengarna kan användas bättre. Per syftade på jobbskatteavdraget. Det finns många som skriver under på att det ger effekt. Folk kommer mer i arbete och söker sig mer till arbete. Per har pratat om ekonomiska styrmedel. Det är viktigt att de fungerar bra inom miljöpolitikens område. Sedan får man väga för- och nackdelar. Men de borde också fungera inom andra områden. Min fundering i det fallet gäller Per kan svara på frågan att om inte jobbskatteavdraget ger jobb, hur mycket kan vi höja skatten för löntagarna utan att man slutar att söka jobb? Den frågan får jag aldrig svar på när jag ställer den till vissa. Hur mycket behöver skatten höjas? Den verkar inte påverka i fråga om jobb. Var går nivån, Per ? 49 PER (MP) replik: Först var det en fråga om tillväxt. inställning är att de investeringar vi föreslår till exempel järnväg eller ett ombyggt svenskt energisystem så att det blir ett hundraprocentigt förnybart energisystem kommer att skapa ökad ekonomisk aktivitet. De kommer att skapa tillväxt. Det är självklart en tillväxt vi inte har något emot. Det viktigaste från vår synvinkel är att diskutera tillväxtens innehåll. Den typ av tillväxt som utarmar vår miljö, som gör slut på våra resurser, till exempel att kalhugga skogar som gör att vi inte får de resurser som finns kvar in för våra barn och barnbarn, kan vi, hoppas jag, vara överens om inte är hållbar, inte är attraktiv eller önskvärd. Vi välkomnar den utveckling vi ser där fler och fler lyfter upp frågan om tillväxt till varje pris, med alla konsekvenser inräknade, verkligen är lösningen på alla problem. Vi ser till exempel hur skickat ut ett betänkande, Beyond GDP, Bortom bnp, där det diskuteras hur välfärd och en positiv utveckling mäts. Den diskussionen tycker vi är värd att föra. Vi skulle välkomna att regeringen ger sig in och diskuterar de frågorna. är det moltyst när det gäller de frågorna, och det är tyst när det gäller de problem som tillväxten orsakar miljön. Den andra frågan gällde investeringar och jobbskatteavdrag. Vi lyssnar på till exempel . De säger att investeringar i till exempel järnvägssektorn är den mest effektiva åtgärden för att skapa arbeten. Det ger mest jobb per investerad krona. Det är ett råd som vi lyssnar på och som vi tycker är väldigt relevant. Vi ser att vi bygger starkare , medan vi däremot inte ser att jobbskatteavdraget har fått de positiva konsekvenser som regeringen hävdar. 50 (KD) replik: Jag välkomnar den syn på tillväxt som du diskuterar, Per . Jag är också en sådan som funderar mycket på: Hur kan man hantera det som är bnp? Vilka andra faktorer kan man lägga in för att diskutera och föra vidare detta med en bredare syn på bnp? Det är ett trubbigt mått dock är det detta som vi använder oss av . Det kan vi fundera vidare på. Jag har under riksdagsåret varit med om att anordnat seminarier som handlar om just huruvida tillväxt i sig är en fara för utvecklingen och för miljön . Men jag hör nu att du inte ställer dig på den sidan, Per det är jag tacksam för utan du inser att vi behöver tillväxt. Sedan kan vi diskutera vad den ska innehålla. Det som har skramlat lite i korridorerna här omkring och synen på tillväxt kan jag med andra ord lämna därhän i och med att du är ny ekonomisk-politisk talesperson för . Du svarar egentligen inte på frågan: Hur mycket kan vi höja skatten för medborgarna innan de slutar söka sig till jobb? Var går gränsen? 51 PER (MP) replik: gör nu en retorisk fint när han säger att vara emot en sänkning av inkomstskatten för löntagare innebär att man automatiskt skulle säga att en höjning inte får någon konsekvens. Det är självklart inte sant. Vi tror ju att människor i viss mån påverkas, att om man får höjd skatt minskar intresset att jobba mer. Det är klart att vi tar med det i våra kalkyler när vi lägger fram vår ekonomiska politik. Vi ser inget egenvärde i att höja inkomstskatterna, som det låter som att tror. Tvärtom ser vi att vi genom till exempel den gröna skatteväxlingen har medverkat till att sänka inkomstskatter. Det tror vi är en sund ekonomisk politik, där man höjer miljöskatter och sänker inkomstskatter. Sedan tycker vi att man kan fundera över om de som har de allra högsta inkomsterna i vårt land också ska medverka lite mer till att lösa den ekonomiska oro och de problem i välfärden som vi ser . Det är en diskussion som vi är beredda att föra, och vi kommer att komma med en full redovisning av våra reformer i vår budgetmotion. 52 (FP): framstår nästan som något slags lycksalighetens ö i ett präglat av skuldkris och politisk oförmåga att samlas kring viktiga och avgörande beslut. Denna skuldkris innehåller många målkonflikter och är inte så lätt att analysera, och därför är inte heller lösningarna självklara. En målkonflikt är mellan rätt åtgärd på kort sikt och på . På kort sikt finns det naturligtvis tillräckligt med pengar för att låna ut mer till för att hindra att arbetslösheten stiger och levnadsstandarden faller. Problemet med en sådan strategi är dock att då sannolikt skulle slå sig till ro och tappa både intresse och incitament för att genomföra de långsiktiga ekonomiska och politiska reformer som krävs för att landet ska kunna betala tillbaka både gamla lån och nya lån. Det på kort sikt önskvärda strider mot det på lång sikt nödvändiga. Det gäller främst men inte enbart och dess skulder. Situationen i förvärras av hotet om att underliggande bankkriser finns i flera länder och att de ska slå ut med full kraft. Bankkollapser är som en smittsam sjukdom som snabbt kan sprida sig till andra banker och till andra länder och där orsaka akuta finansiella kriser. Till de här två problemen, statsskulderna och bankerna, måste man dess värre lägga ett tredje, nämligen splittringen och den politiska oförmågan i flera viktiga länder inklusive världens största ekonomi, . Politikens impotens i viktiga länder är ett mycket allvarligt problem även för andra länder. Mot denna bakgrund av ovanliga och särskilt komplicerade problem kan man med fog tvivla på tillförlitligheten i de prognoser som läggs fram av regeringar och andra prognosmakare, inklusive dem i . Vi vet inte om normala tumregler och mer sofistikerade modeller för den delen utan normala konjunkturförlopp alls är giltiga det närmaste halvåret. På centralbankernas ledningar, till exempel i många länder, har därmed lagts väldigt tunga bördor att agera rätt, inte så mycket beträffande traditionell inflationsbekämpning med räntepolitiken som med hantering av finansiella stabilitetsfrågor och att ta ansvar för och agera som en motvikt till politisk splittring. Det är en ovanlig situation. I är inriktningen av de politiska motåtgärderna inom EU ganska klar: mer av finanspolitiskt samarbete mellan EU-länderna och mer av ömsesidig kontroll av statsskulder och risker för växande budgetunderskott. Med ett stramare och mer gemensamt finanspolitiskt ramverk ska ett EU-land inte kunna ekonomiskt kvadda sina grannar, till exempel på det sätt som höll på att råka ut för med 20082009. Jag har gett en ganska dyster bild av läget i vår omvärld, och det är då väldigt viktigt att understryka att Alliansen i sin politik och budget har lagt in breda säkerhetsmarginaler och har samlat i ladorna inför denna potentiella storm. har en bättre krisberedskap än vi hade förra gången, 20082009, för att inte tala om , för att stabilisera svensk ekonomi och skydda vårt finansiella system. , och vet, så gott det går, vad som ska göras, och de har befogenheter att göra det. De automatiska stabilisatorerna i ekonomin kan verka fullt ut. Någon panikinbromsning genom skattehöjningar eller besparingar är inte nödvändiga i fall, till skillnad mot många länder i vår omvärld. Om så krävs men där är vi inte kommer regeringen naturligtvis inte att tveka att ingripa genom en mer expansiv finanspolitik av keynesiansk typ, som förra gången när till exempel kommunerna fick extra pengar för att hålla uppe sysselsättningen, och inom arbetsmarknadspolitiken. Men där är vi inte . Vi ska inte ta ut den här politiken innan den faktiskt har visat sig vara behövlig. Det är tid för ansvar, herr talman. Alliansen tar det ansvaret. Och frågan är: Gäller det även oppositionen? 53 PER (MP) replik: Man kanske kan anklaga för många saker, men att vara opportunist kan man inte anklaga honom för. Vi hade tidigare ett replikskifte om kärnkraften. När land efter land omprövar sin inställning till kärnkraft och i stället börjar satsa på förnybar energi står benhårt kvar vid sin gamla teknik. Även när det gäller euron och eurosamarbetet har jag sett att inte funderar i nya banor, utan han står fortfarande fast vid den gamla inställning som så länge har haft. är det bra med politiker som står fast vid en åsikt även om den inte är så populär just för tillfället. Men frågan är hur man ska definiera hållning till euron. Euron kanske verkade som en bra lösning när det var solsken och varmt, lite grann som att sätta på sig shorts . Men ser vi att en garderob behöver kläder även för vintern. Vi ser att eurosamarbetet inte går så bra som kanske hade hoppats på. Land efter land inom euron tvingas be om statsstöd: till , till , över 200 miljarder till . Om linje hade vunnit hade vi varit med i eurozonen, men som tur var lyckades bland annat vi i förhindra det och få svenska folket att rösta nej till euron. pratade i sitt anförande om att skydda svensk ekonomi, och jag måste verkligen fråga: Menar på allvar att ekonomi hade stått mer stabil om vi hade varit bland de länder som hade tvingats gå in med finansiering till de här staterna i som verkligen vacklar? Många ekonomer tvekar om det ens går att rädda deras statsskulder. Hade haft en mer skyddad svensk ekonomi? 54 (FP) replik: Tack för frågan! Den är inte oväntad. Jag kallar detta för en skuldkris, inte en eurokris. Det är det som är helt avgörande här. Det vi ser är att länder som inte har förmått att ha till exempel ett fast och stramt finanspolitiskt ramverk utan har försatt sig i den situationen att de har stora skulder och stora underskott råkar illa ut. Man kan säga att det inte spelar någon roll vilket valutasystem man har i ett land, för om man driver en vettlös skuld- och underskottspolitik går det åt skogen ändå. Då finns det ingenting som kan rädda en. Jag tycker att man ska peka på att ett land som har haft nästan exakt samma utveckling som vad gäller arbetslöshet, tillväxt per capita, budgetsituation och så vidare. Så har det varit . , och så vidare har inte heller råkat ut för några problem. Det avgörande är alltså inte valet av euro eller inte euro. Det avgörande är att man har ett finanspolitiskt ramverk eller motsvarande som säkerställer att man driver en politik som inte gör att man hamnar i dessa skuld- och budgetproblemsituationer. Om man ser till det europeiska samarbetets historia är den lösning som länderna strävar efter när de råkar ut för en kris det må vara terrorism, klimatfrågan eller ekonomiska problem att samarbeta mer. I detta sammanhang innebär det att fördjupa den ömsesidiga kontrollen av de deltagande ländernas underskottsrisker och skuldrisker och göra den striktare. Det är det som vi ser . Jag kan återkomma till det. 55 PER (MP) replik: hör jag hur säger att och inte har haft en sämre ekonomisk utveckling än . Det är i alla fall ett steg tillbaka från att säga att skulle ha haft en bättre ekonomi om vi hade varit med i eurosamarbetet. Jag kanske inte riktigt håller med om att vi hade haft samma ekonomiska utveckling om vi hade varit med i eurozonen som vi har haft nu; tvärtom tror jag att vi hade varit bland de länder som hade tvingats gå in med stora delar av våra skattepengar för att rädda ekonomier i syd som inte har skött sig. Det kan knappast vara en överraskning för att länder inom eurozonen inte har följt euroreglerna och inte har skött sin ekonomi. Det visste vi redan när folkomröstningen om euron hölls i . Ändå stod där och propagerade skarpt för att skulle gå in i eurozonen och ta del av eurosamarbetet. Det är inte heller det enda problemet med eurosamarbetet att länderna missköter sin ekonomi. Vi ser också att en gemensam ränta för länder som har så olika ekonomisk utveckling skapar stora problem. Dessa problem skulle vi ha haft även i om vi hade varit med i eurozonen. Kan förklara varför skulle ha stått starkare om vi hade varit med i eurozonen än vi gör nu? 56 (FP) replik: Jag tror att det är viktigt att är med i eurosamarbetet när dessa EU-länder för vi ingår i EU har stramat upp reglerna för skuld- och budgethantering och gjort dem mer gemensamma. Ett medlemskap för i den gemensamma valutazonen är naturligt. Det handlar också om att vi på ett effektivt sätt ska kunna ta till vara egenintressen vid de bord där viktiga beslut för fattas. Det som pågår, när länderna fördjupar sitt samarbete på det ekonomiska området, är att vi eftersom vi inte håller samma takt i fördjupningen hamnar mer och mer på kant. Det är ett problem. Det handlar även om solidaritet mellan de europeiska länderna, men det kanske Per inte bryr sig om. För att förstå varför de andra länderna inom eurozonen nu anstränger sig så oerhört ska man veta att de inte ser euron som ett problem. De ser ett mycket större problem, nämligen att blicka ned i avgrunden där ländernas splittring och olikheter skulle komma att återgå till de konsekvenser och de situationer som vi har sett . talar jag inte om krig, men jag talar om djupgående konflikter. 57 (C): Riksdagsledamöter och åhörare! Drygt efter kollapsen i lever vi återigen i turbulenta tider. Finanskrisen och den djupa lågkonjunktur som följde i spåren av denna kollaps har bytt skepnad och utvecklats till en statsskuldskris. Statsskuldskrisen har skapat oro på de finansiella marknaderna och medfört att den ännu bräckliga återhämtningen i många delar av världen har fått sig en rejäl törn. lyfte i sitt anförande upp att finanskrisen inte skapades av dåligt skötta offentliga finanser. Det är rätt. Men redan före finanskrisen brottades och många länder i euroområdet med stora budgetunderskott och statsskulder till följd av överbelåning, avsaknad av finanspolitiska ramverk och oaktsamhet med skattebetalarnas pengar. Då var många länders svar på finanskrisen omfattande stimulans- och räddningspaket som sjösattes och då förvärrade problemen med skulder och underskott. Som ett litet exportberoende land drabbas även av den politiska och finansiella oron i omvärlden. Hushåll och företag har blivit mer pessimistiska, den privata konsumtionen utvecklas svagare och exporten har börjat mattas av. Jämfört med de länder som är mitt uppe i statsfinansiella kriser har ett betydligt bättre utgångsläge. Vi har goda marginaler i statens budget. Det kan vi delvis tacka det strama finanspolitiska ramverk och den budgetprocess som infördes och initierades av för. Vi kan också tacka alliansregeringens entydiga linje för ordning och reda i de offentliga finanserna och aktsamhet om skattebetalarnas pengar för detta. möter den ökande oron i omvärlden från en stark position. Enligt om offentliga finanser i EMU, som presenterades så sent som , är det enda av de 27 EU-länderna som lyckas uppnå överskott både 2011 och 2012. är alltså ensamt om att ha överskott i de offentliga finanserna innevarande år, och vi kan presentera en reformbudget med reformer för 15 miljarder och ändå ha ett finansiellt sparande nära balans. Betydelsen av detta kan inte nog poängteras. När andra länder, såsom och många euroländer, pratar åtstramningar kan vi prata reformer. Dagens budget är en reforminriktad budget som kommer att bygga starkare för framtiden. Jag kan som centerpartist glädja mig särskilt åt några satsningar som har tydligt fokus på jobbskapande åtgärder och utveckling i hela landet. Det är helt i linje med våra prioriteringar. Den största satsningen, som har diskuterats här tidigare, är halveringen av restaurang- och cateringmomsen. Det kommer att stärka lönsamheten och öka omsättningen i branschen och leda till fler jobb, inte minst för unga och invandrare som har det svårt att ta sig in på arbetsmarknaden och på det här sättet nu får det lättare. Men sänkningen av restaurang- och cateringmomsen är inte bara betydelsefull för restaurangbranschen. Den kommer att vara betydelsefull för som turistland. Turismen i det här landet sysselsätter 160 000 personer. Det är en basnäring. Sänkningen kommer också att vara betydelsefull för utvecklingen av som matland. Det handlar inte bara om företagssatsningar i budgeten. Det handlar också om att är på väg att ta tydliga steg i en omställning en grön omställning. Vi fick ett kvitto på det när vi såg nya siffror på hur vindkraften ökar. Vi är nu över i vindkraftsproduktion. Vi tar tydliga steg i budgeten för att fortsätta omställningen av trafiksystemet. Vi har en satsning på en supermiljöbilspremie med 200 miljarder. Vi fortsätter med satsningar på biogasen och på att göra den mer lönsam. Vi utvecklar också det nya konceptet Skogsriket för att på så sätt göra de gröna näringarna mer lönsamma och mer sysselsättningsskapande. 58 PER (MP) replik: Till att börja med var det kanske en smärre överdrift när det gäller miljöbilspremien. Det handlar om 200 miljoner och inte 200 miljarder, som slank ur . ((C): Förlåt!) är det mycket, , som tyder på att väljs till ny partiledare för . I en debattartikel i har hon lagt fram en del riktlinjer för den miljöpolitik som hon skulle vilja föra. En del av förslagen tycker vi är mycket bra. skulle man nästan kunna tro att hon har sneglat lite grann på politik. Bland annat skriver hon att har en låg andel miljöskatter av den totala skattekvoten och att vi ligger långt efter många när det gäller grön skatteväxling, att höja eller införa fler skatter på miljöstörande verksamheter. Hon säger också att en utmaning är att höja järnvägens kapacitet. Det handlar om att gå vidare med planerna på höghastighetsbanor. Det som slår en när man läser artikeln och sedan ser den budget som tillsammans med regeringen nu har lagt fram är den otroliga skillnaden mellan ord och handling. Var är de vackra orden som lyfts fram i debattartikeln i form av praktisk handling i regeringens budget? I budgeten lyser ju klimatsatsningarna med sin frånvaro helt och hållet. Diskussionen om miljöskatter, till exempel, följs över huvud taget inte av handling i regeringens budgetproposition. Vi ser till exempel hur man undviker att använda det mest effektiva styrmedlet, koldioxidskatten. Vi ser också hur man mer eller mindre kastar in handduken på energiområdet och minskar, ganska dramatiskt, stöden till olika förnybara energiformer. Stödet till marknadsintroduktion av vindkraft tas bort. Stöden till solvärme och konvertering från direktverkande el tas bort.