prot · GY09105 · 2011-05-19 00:00:00 — Det kommer nämligen inte att gå att spela storebror till länderna i fråga så länge till. Jag är dock inte så säker på att och parlamentet riktigt förstått hur förändrad situationen faktiskt är, för det framgår åtminstone inte av de rådsslutsatser och annat som når oss i . Den enda gemensamma nämnaren verkar vara att den illegala migrationen är ett problem som måste stoppas, vilket alltså rör sig någonstans i gränslandet mellan utrikespolitik och migrationspolitik. Det är min förhoppning att den gör vad den kan för att föra en politik som i första hand värnar flyktingars rätt att söka asyl i ett EU-land framför att stoppa dem innan de når europeiskt vatten. Vi vet ju hur det ser ut med vissa andra länders regeringar och deras synpunkter och agerande. Både en svensk kommissionär på området och en svensk migrationsöverenskommelse som omfattar även den framtida EU-lagstiftningen på området bådar dock för att det inte skenar helt åt skogen. Att det är önskvärt att nå en godtagbar situation för hanteringen av flyktingar i tror jag att vi nästan alla är överens om här i kammaren. EU ska enligt det nya fördraget verka för en social marknadsekonomi. Väl fungerande marknader, utbildning, en aktiv välfärdspolitik och en progressiv miljöpolitik ska tillsammans bidra till en hållbar ekonomisk utveckling och till jobbskapande. I ett EU med stor arbetslöshet och som lider av sviterna av finanskrisen menar vi att de nya jobben kommer att skapas i bland annat miljötekniksektorn genom energieffektiviseringar, satsningar på förnybara energikällor och investeringar i en utbyggnad av utsläppssnål kollektivtrafik. Miljömässigt sunda och produktiva arbeten är grunden för uthålligheten i tillväxten. Den modell vi delvis, men inte tillräckligt, arbetat med i där det som är dåligt för miljön ska vara dyrt och det som är bra ska vara billigt är väl värd att exportera till övriga EU-länder. I har det lett till en framväxt av ren teknik och nya branscher, och därmed jobb. När plånboken talar i kombination med tydlig information ändrar människor också sitt beteende. När finanskrisen slog till i slutade till exempel taxibilarna att cirkulera och spy ut avgaser som förut, och resenärerna fick i stället gå till taxihållplatser. Det i sig kanske inte gav så många nya jobb, men det blev billigare för taxibolagen som på så sätt också hade råd att behålla chaufförerna. Det gav också lägre utsläpp. Det bästa är att de vande sig vid den modellen. Den nordiska modellen visar att det är möjligt att skapa samhällen som är både ekonomiskt och socialt framgångsrika som miljömässiga krav hålls på en hög nivå. Det är i de små och medelstora företagen som potentialen att driva fram en utveckling mot nya, gröna jobb är störst. Det bör därför bli enklare att starta och driva företag som kan verka över nationsgränserna. Klimat- och jobbpolitik går hand i hand. Det är en vinnavinnasituation inte bara i . EU har dock inte bara möjlighet att arbeta med klimatpolitik i EU det är av avgörande betydelse att EU också agerar på den internationella arenan. var en gång drivande i EU när det gäller klimatfrågan, och EU var pådrivande i de internationella klimatförhandlingarna. Vi anser att måste återta sin pådrivande roll inom EU:s klimatarbete och att unionen ska vara en förebild i de internationella åtgärderna, i synnerhet nu när de internationella klimatförhandlingarna är i ett kritiskt skede. Det finns ingen godtagbar överenskommelse om en fortsättning, och förtroendeklyftan mellan de rika och de fattiga länderna är djup av förklarliga skäl. Det är dock inte bara i klimatpolitiken vi förlorar i förtroende gentemot den fattigare delen av världen. Det är till exempel fortfarande så att det är världens rikaste länder som handlar mest med varandra, och fattigare länder hindras från att komma in på de rika ländernas marknader genom handelsbarriärer, till exempel de kostsamma jordbrukssubventionerna. De förlorar på detta sätt. EU bidrar stort till den kapitalflykt som sker från fattiga länder till de rika. När EU:s utstationeringsdirektiv antogs av och ministerrådet fanns det en bred enighet om att direktivet skulle utgöra en lägsta nivå, ett golv, för de löne- och anställningsvillkor som kan krävas av ett värdland. har i sina domar tolkat direktivet som ett tak och angivit en högsta nivå för vilka villkor som kan krävas av ett gästande företag. Den tolkningen innebär att utstationerad arbetskraft riskerar att utsättas för diskriminering och att arbetsmarknaden utsätts för en press nedåt, mot lägre löner och sämre anställningsvillkor. Vi anser därför att EU bör anta ett juridiskt bindande socialt protokoll som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter, såsom förhandlings- och konflikträtt samt rätten att teckna kollektivavtal, gäller inom unionen. I det sociala protokollet ska det fastställas att grundläggande mänskliga rättigheter har företräde framför ekonomiska intressen. Jag yrkar bifall till reservationerna 36 och 40 och står också bakom övriga reservationer. (forts. 12 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde TU23 Genomförandet av tredje sjösäkerhetspaketet del 2 Kammaren biföll utskottets förslag. CU24 Kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning Kammaren biföll utskottets förslag. UU3 Strategisk exportkontroll 2010 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt genomförande av direktiv om överföring av krigsmateriel Punkt 1 (Exportkrediter, m.m.) 1. utskottet 2. res. 2 (SD) Votering: 241 för utskottet 20 för res. 2 35 avstod 53 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 94 S, 89 M, 22 FP, 19 C, 17 KD För res. 2: 20 SD Avstod: 1 S, 17 MP, 17 V Frånvarande: 17 S, 18 M, 8 MP, 2 FP, 4 C, 2 V, 2 KD (S) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 2 (, EU:s uppförandekod) 1. utskottet 2. res. 5 (SD) Votering: 243 för utskottet 20 för res. 5 34 avstod 52 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 89 M, 22 FP, 19 C, 17 KD För res. 5: 20 SD Avstod: 17 MP, 17 V Frånvarande: 16 S, 18 M, 8 MP, 2 FP, 4 C, 2 V, 2 KD Punkt 6 (En ny krigsmateriellagstiftning, politik för global utveckling (PGU), ett demokratikriterium) 1. utskottet 2. res. 10 (MP) 3. res. 11 (SD) 4. res. 12 (V) Förberedande votering 1: 20 för res. 11 17 för res. 12 260 avstod 52 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 18 för res. 10 20 för res. 11 258 avstod 53 frånvarande Kammaren biträdde res. (S) anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Huvudvotering: 243 för utskottet 20 för res. 11 34 avstod 52 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 89 M, 22 FP, 19 C, 17 KD För res. 11: 20 SD Avstod: 17 MP, 17 V Frånvarande: 16 S, 18 M, 8 MP, 2 FP, 4 C, 2 V, 2 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 12 § (forts. från 10 §) Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen (forts. UU10) 105 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 4, 7, 10, 13, 16, 20, 26, 29, 31 och 39. I värld får lov att vara just , och dess invånare får lov att vara just svenskar. I vårt ska svenska folket ha makten att själva forma sin gemensamma framtid. I vårt ska den svenska vara det högsta beslutande organet. Vårt är en självständig, fri och demokratisk stat som i samarbete med andra länder vill arbeta för ett bättre och en bättre värld. Det är mot bakgrund av detta vi är starkt kritiska till den inriktning som EU-samarbetet har tagit. Grundtanken med ett samarbete i var från början att säkra freden. ser vi att EU utvecklas till något som ligger långt bortom det ursprungliga syftet. Inför folkomröstningen betonades att EU i huvudsak skulle syssla med övergripande frågor. När vi nu tittar på den utveckling som har skett inom EU kan man lätt konstatera att mycket av vad som utlovades i praktiken inte har uppfyllts. Det är snarare så att EU har utvecklats i motsatt riktning. EU producerar mängder av detaljföreskrifter inom områden där de enskilda medlemsländernas kompetens är större. Vår bedömning är att Europeiska unionen har tagit formen av en gigantisk byråkrati som lever sitt eget liv långt borta från huvuddelen av medborgarna i dess medlemsländer. Unionen betraktas av många medborgare som en organisation bestående av och ledd av politiker utan kännedom om medborgarnas vardag eller de olika förutsättningar som råder i olika medlemsländer. Det är påtagligt att det i många medlemsländer växer fram en allt starkare misstänksamhet och oförståelse inför EU och dess organisation. Den viktigaste faktorn i bedömningen av unionen är ändå införandet av Lissabonfördraget, för i och med Lissabonfördragets införande står vi nu i en situation där det enligt är tveksamt om fortfarande kan kallas för en självständig stat. Fördraget innebär bland annat att möjligheten för det enskilda landet att självt ansvara för sin inhemska politik har minskat genom införandet av ytterligare möjligheter till tvingande beslut med kvalificerad majoritet i . Vi menar att det är synnerligen olämpligt att en svensk regering inte på ett tydligare sätt har motsatt sig denna förändring, som enligt oss innebär en grov kränkning av det svenska självbestämmandet. Vår bedömning är att fördraget strider mot svensk grundlag och principen om att all offentlig makt utgår från folket. Det absolut mest skandalösa i detta är själva antagandet av fördraget, där svenska folket inte fick chansen att säga sitt om saken i en folkomröstning. Vi kan konstatera att planerna på unionens utvidgning fortskrider. EU förhandlar om medlemskap med såväl som flera Balkanländer. ser att det finns vissa risker med att unionen utsträcks ytterligare. Vi är för samarbete mellan suveräna stater, men när EU går i riktning mot att bli en alltmer överstatlig union menar vi att det kan bli svårt att förenas kring en gemensam politik med stater som skiljer sig mycket från varandra. har från början motsatt sig ett turkiskt medlemskap i unionen med utgångspunkten att landets demokratiska statsskick knappast kan anses vara stabilt, att det finns stora brister i respekten för de mänskliga rättigheterna och att det finns ett starkt inslag av islamistiska krafter i dess politiska liv. Vi anser det vara beklagligt att regeringen inte på ett tydligare sätt markerar mot ett turkiskt medlemskap i unionen. menar även att nya kandidatländers ekonomiska standard inte ska avvika negativt i alltför stor utsträckning i förhållande till det befintliga EU-snittet. Utvecklingen mot en alltmer gemensam utrikespolitik är också djupt oroande för oss. Vi anser att vi här i landet ska ha vår egen utrikespolitik. Vi vänder oss särskilt mot utskottets yttrande att EU:s utrikespolitik är vår utrikespolitik. Det är direkt häpnadsväckande att utskottet med detta yttrande vill lägga sig platt för Europeiska unionen och därigenom helt ignorera svenska utrikesintressen. I samband med detta vill jag också tillägga att har antagit en kritisk inställning till EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik, och vi vidhåller denna inställning. Det är vår mening att inte längre bör delta i uppsättning av unionens snabbinsatsstyrkor och att det svenska deltagandet i den nordiska stridsgruppen bör avvecklas. ser positivt på att länder i kan samarbeta och finna lösningar på gemensamma angelägenheter. Vi kan också hålla med om att behöver samarbeta kring asylpolitiken och att det kan finnas positiva delar i ett gemensamt europeiskt asylsystem. Ett gemensamt asylsystem skulle kunna bidra till att minska dramatiska skillnader i asylinströmningen till enskilda medlemsstater . Vi instämmer också i utskottsmajoritetens strävan efter en långsiktigt hållbar migrationspolitik och att bör ges en mer framträdande roll. Med detta sagt vill vi ändå understryka att en sådan långsiktigt hållbar migrationspolitik inte är kompatibel med den nivå på invandring som är fallet i . Utöver detta vill vi också understryka att det är de enskilda medlemsländerna som ytterst ska få ansvara för sin egen migrationspolitik. I likhet med utskottsmajoriteten anser jag att det är viktigt att förebygga och bekämpa människohandel i även genom internationell samverkan. menar däremot att detta inte bör regleras genom överstatliga direktiv utan hade hellre sett att det sker på bilateral basis. Låt mig sammanfatta med att vi sverigedemokrater är oerhört skeptiska till mycket av den verksamhet som unionen sysslar med och den utveckling vi ser i EU. Det är vår övertygelse att dessa brister inte kan avhjälpas. Det enda som i realiteten återstår är ett svenskt utträde ur EU och att omförhandla vårt medlemskap till att enbart omfatta Europeiska ekonomiska samarbetsrådet. Innan detta kan ske vill vi bestämt motsätta oss ett turkiskt inträde i unionen. Vi vill ha ett fortsatt nej till ett svenskt medlemskap i och ett återupprättat gränsskydd. vill i samarbete med andra länder arbeta för ett bättre och en bättre värld, men vårt ska vara ett självständigt, demokratiskt och fritt land. I detta anförande instämde , , Per Ramhorn, och (alla SD). 106 (V): Vi diskuterar regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen 2010. Det kan låta som en formalitet. Men det behöver det inte vara, har varit ett av de mer dramatiska åren i Europeiska unionens historia. 2010 var året som dominerades av eurokrisen i Europeiska unionen. Det var inledningen på en lång rad år av kris för EU:s gemensamma valuta och för den gemensamma ekonomiska politiken. 2010 var året då man fick rycka ut i räddningsaktion efter räddningsaktion för att europeiska banker inte skulle gå omkull. Det var året då eurons svaghet visade sig med full styrka. Det var året då en rad länder hamnade i akut statsfinansiell kris. Det var året då EU fick rycka ut och rädda först och sedan , och det var året då vi insåg att detta var de två första länder i en lång rad som kommer att råka ut för den ekonomiska krisen. Vad beror då krisen på? Dess grundläggande orsak är framför allt en alldeles oansvarig spekulation av stora banker och finansinstitut. Det är bankerna som har orsakat krisen på . Det är bankerna som har orsakat en stor del av de förluster som skattebetalarna nu får betala. I några fall handlar det också om dåligt skötta statsfinanser. Så är det exempelvis i det grekiska fallet, där skatteintäkterna har varit alltför låga. Men det går inte att undgå att krisen har förstärkts av den gemensamma valutan i sig. I högkonjunktur och i överhettning innebar den gemensamma räntan att länderna inte kunde dämpa överhettningen i ekonomin. Man fick våldsamma prisökningar, och man fick en spekulationsbubbla som har brustit. Fallhöjden ned i krisen blev ännu högre. skulle länder som och akut behöva en lägre räntenivå och en helt annan växelkurs än . Det är inte möjligt. Euron förstärkte krisen på vägen in i den, och euron gör det svårare att ta sig ur den djupa ekonomiska krisen. Vi kan konstatera att det var tur att vi avstod från EU:s valutaunion i folkomröstningen . Det skulle vara intressant att höra alla de som då var på ja-sidan kommentera om de fortfarande tycker att det är rimligt att vi ger upp vår egen valuta och vår möjlighet att ha en penningpolitik som avpassas till nationella förhållanden. Det faktum att vi valde att stå fria från EU:s valutaunion har inte bara räddat stora delar av vår makroekonomiska utveckling utan också hundratals företag och tiotusentals arbetstillfällen i . Jag är stolt att som vänsterpartist ha bidragit till att vi står fria från denna misslyckade valutaunion. Vad är då EU:s svar på eurokrisen? EU:s svar är ett angrepp på välfärdsstaterna runt om i EU. Man kräver nedskärningar och lönesänkningar, och man angriper löntagarnas rättigheter. Vi kan se hur EU via sina olika instrument pekar ut att pensionerna ska sänkas, att lönebildningen ska ändras, att statliga företag ska privatiseras och att a-kassan ska sänkas runt om i . Så ser svaret på eurokrisen ut. Det är en kris som i grunden har orsakats av en oansvarig finansspekulation och en felkonstruerad valutaunion. Dess pris får nu löntagare, pensionärer och fattiga betala. Det andra svaret som den europeiska unionen ger är att man ska centralisera makten över den ekonomiska politiken. Den kris som har förstärkts så kraftfullt just av en centraliserad penningpolitik ska lösas genom en centraliserad finanspolitik. Vi tror att det är en politik dömd att misslyckas. För vanligt folk, för vanliga greker, portugiser, spanjorer och irländare, innebär euroexperimentet dramatiskt stigande arbetslöshet, stor otrygghet och växande fattigdom. EU:s valutaunion fungerar helt enkelt inte. Vi kan också se att de akuta räddningspaket som den europeiska unionen har tvingats till, och som man nu förhandlar fram med , har visat sig vara helt otillräckliga. är inne i en ny akut kris. kommer sannolikt också att behöva förhandla om villkoren för sitt räddningspaket. Skulle krisen sprida sig till större euroekonomier som och vet vi inte om den gemensamma valutan överlever och vad konsekvenserna blir för den ekonomiska utvecklingen i hela den europeiska unionen. Som svar på detta krävs en helt annan politik. Det krävs att det som var krisens orsak åtgärdas, annars riskerar vi att fastna i krisen. Vi måste lära oss att när oansvarig spekulation förstör samhällsekonomier och skapar massarbetslöshet måste spekulationen åtgärdas. Former av spekulation som inte tillför något värde och inte innebär några investeringar men som är en fara för samhällsekonomin bör helt enkelt förbjudas. En transaktionsskatt bör införas för att dämpa våldsamma rörelser inom finanssektorn. Man måste skilja den verkliga bankverksamheten med in- och utlåning till privatpersoner och företag från den spekulation vars syfte enbart är att tjäna pengar på pengar. Det är samhällets uppgift att garantera en sund bankverksamhet och spararnas insättningar men inte att garantera oansvarig spekulation som sker. EU måste skärpa sina regler på en rad olika fält här. Vidare menar jag att det är helt fel att låta skattebetalarna stå för notan för den kris som bankerna har ställt till med. får de irländska skattebetalarna offra det de har av välfärdsstat för att lösa ut de banker som har skapat krisen genom oansvarig spekulation. EU:s så kallade lånepaket bidrar faktiskt till den här utvecklingen. Vi kan inte se något annat alternativ än att bankerna måste bära kostnaderna för sina egna misstag. Bankerna måste betala notan när de har ställt till med krisen. Vi är inte beredda att vältra över bördan av eurokrisen på löntagarna och på dem som minst har råd att betala den när det är finansspekulanterna som till stor del har ställt till med krisen. Vi inser också att det kommer att bli helt nödvändigt med skuldavskrivningar, exempelvis i och möjligen också i fler länder. Det är en illusion att tro att ett land som är på väg att rusa upp i en skuldsättning på av bnp och befinner sig i en recession ska kunna vända den skutan. Då är det viktigt att det inte blir skattebetalarna som står för notan utan de som har spekulerat, lånat ut pengarna och tagit en risk. Det är bland annat tyska och franska storbanker. De måste vara med och betala. Vi är inte beredda att skicka notan vidare till löntagare. Vi måste se sanningen i vitögat. Euron är en felkonstruktion. Att tro att det går att ha samma växelkurs och samma räntenivå i länder som har fullständigt olika utveckling vad avser produktivitetsutveckling och real kostnadsutveckling är ett allvarligt felgrepp. Det skulle möjligen ha gått om man hade haft jättelika transfereringssystem mellan länderna, men det finns inte inom EU, och det lär knappast uppkomma inom EU. Om den grekiska ekonomin ska kunna återhämta sig, och det gäller flera av länderna, krävs det att de lämnar den gemensamma valutan euron. vill att man öppnar en möjlighet för de här länderna att under ordnade former träda ut ur EU:s valutaunion. Vi menar att man måste fördela bördorna i krisen så att det är de som kan bära dem som får bära dem. Det får inte bli så, som när man förhandlar fram det portugisiska paketet, att man lägger dem på dem som har det sämst i samhället. Vi menar att man måste investera för fler arbetstillfällen, moderna kommunikationer och för en omställning i ekologisk riktning för att också ha en väg till framtiden i de här länderna. I krisens skugga angrips löntagarnas rättigheter runt om i . I flera av de här krispaketen går man direkt in i lönebildning och direkt in i kollektivavtalen och dikterar försämrade villkor för löntagarna. Vi kan se ett mönster från Lavaldomen, till Vikingdomen, till Rüffertfallet och till det som sker nu där EU aktivt bidrar till och tvingar fram en social dumpning då nationella kollektivavtal och villkor för löntagarna inte respekteras. Det här leder till att människor som åker eller tvingas åka till andra länder för att söka arbete och utkomst diskrimineras systematiskt på arbetsmarknaden med sämre villkor och sämre löner. Det kan vi som ett socialistiskt parti aldrig acceptera. För oss är alla, polack eller svensk, lett eller dansk, lika mycket värda när de arbetar. Det innebär också att nationella regler riskerar att urholkas när man ställer löntagare från olika länder mot varandra. Därför anser vi att det ska vara en huvuduppgift för svensk EU-politik att gå emot denna EU:s politik, som leder till social dumpning, och kräva att svenska kollektivavtal respekteras från dag ett på svensk arbetsmarknad. Det innebär också att förordning 883/04, som gör det helt legalt att dra sociala avgifter från lönen för till exempel en polsk arbetare som arbetar i , måste förhandlas om. I ska svenska kollektivavtal gälla från dag ett. Här kan vi se att regeringen pratar om att respektera arbetsrätten men inte gör någonting när den angrips av Europeiska unionen. Vi kräver att ändras så att man skriver in ett socialt protokoll som garanterar skyddet för arbetstagarnas villkor. kommer inte att rösta för någon fördragsändring om till exempel ESM utan att ett sådant socialt protokoll finns på plats. Vi kommer att rösta mot den föreslagna fördragsändringen. Jag vill avsluta mitt anförande med att yrka bifall till reservationerna 21 och 33 från . I detta anförande instämde (V). 107 (M): Låt mig börja med att säga att jag är glad över att Europaministern har kommit hit till kammaren, som , för att delta i vår diskussion. , , kunde vi fira , och fick vi även debattera och här i kammaren. Det var en rad tillfällen som gjorde mer närvarande för oss alla, och jag hoppas även för befolkning. Europadebatten har tilltagit i , vilket är mycket glädjande då EU måste bli mer vanligt förekommande i daglig debatt. Det beror på att vi diskuterar Lissabonfördraget och dess följder men också på att alltid kommer upp i diskussionen när vi talar om vägar ur den ekonomiska krisen. Till detta vill jag även lägga Europaminister aktiva engagemang för att föra ut Europafrågorna runt om i landet och i hela Europeiska unionen. och Europeiska unionen åtnjuter en allt större acceptans i vårt samhälle, och diskussionen om ett eventuellt utträde har nästan helt försvunnit. Denna positiva utveckling beror i stor utsträckning på att Europapolitiken har blivit en naturlig del av vår vardag och är en avskild del i våra liv med beslut fattade långt borta. Nästan alla partier här i har insett vikten av ett fördjupat Europasamarbete och ställer sig därmed i linje med sina samarbetspartner i de andra EU-länderna. Betänkandet som vi nu diskuterar behandlar regeringens skrivelse Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och tillhörande motioner. Skrivelsen är uppbyggd i elva delar med elva lättöverskådliga kapitel som gör den enkel att använda. Den kan fungera lite som en uppslagsbok för alla oss européer.