prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Det är ett högst rimligt krav. I reservationen från de borgerliga partierna hävdar man att regeringens ståndpunkt är känd. Men skriver man att de förslag som är uppe till diskussion inom EU är okända och att det därför inte går att ha en ståndpunkt. Jag läser det är den huvudsakliga källan till information. Jag vet inte om minoritetspartierna i regeringsunderlaget har någon annan information, för det verkar som att man inte tar ställning till de stora och viktiga förslag som diskuteras. Det är inte rimligt att man säger sig sakna kunskap om de förslag som debatteras. Det är regeringens väldigt viktiga uppgift att skaffa sig den kunskapen. Man företräder i Europeiska unionen, och man måste tränga sig fram till borden för att vara med och diskutera och få den kunskapen. Det begär vi att regeringen gör. Slutsatsen för oss är att regeringen inte kan åka till toppmötet utan att ha fått chansen att klargöra sin ställning till i skriftlig form, utformad i en skrivelse, och ha med sig ett budskap från om vad hållning bör vara. Jag vill ta upp fem principer som jag tycker är grundläggande. För det första: jobben. Vid det extra toppmötet i slogs det fast att ett av Europeiska unionens övergripande mål ska vara full sysselsättning. bidrog aktivt till att det målet infördes. Men trots att vi nu har massarbetslöshet i har jobbfrågan kommit i skymundan. Vi vill se ett ökat samarbete för att stärka konkurrenskraften, öka sysselsättningen och satsa på kunskap, utbildning och ny miljövänlig teknik. För det andra: den nationella kompetensen. Jag vågar säga att det folkliga stödet för ett fördjupat politiskt samarbete är begränsat. Det är centralt att den nationella kompetensen och subsidiaritetsprincipen värnas. EU ska inte ges inflytande vare sig direkt eller indirekt över lönebildningen, pensionsåldern eller liknande frågor. En överföring av kompetens på det lönepolitiska området till EU-systemet skulle innebära att den svenska modellen med självständiga parter riskeras. Jag vill inte heller se någon överföring av skatter från nationell till europeisk nivå. För det tredje: ett samlat EU. EU är en samlad union. kan det krävas att samarbete utformas inom områden där inte alla länder deltar. ger också möjlighet till detta, ett så kallat förstärkt samarbete. Men också ett sådant samarbete ska präglas av att alla EU-länder får ha synpunkter på samarbetet och att alla EU-länder har möjlighet att delta i samarbetet. Vi ska motverka en utveckling med ett A- och ett B-lag inom Europeiska unionen. För det fjärde: en förstärkt reglering av finanssektorn. Misskötta och underkapitaliserade banker är den viktigaste orsaken till den statsfinansiella kris vi ser i flera länder. Vi menar att Europasamarbetet i stor utsträckning bör vara ett mellanstatligt samarbete, men det finns stora och tydliga anledningar att på finansmarknaden ha en stark överstatlig reglering för att möta en internationell kapitalmarknad. För det femte: starka statsfinanser. För att kunna bedriva en aktiv stimulanspolitik i lågkonjunktur krävs starka statsfinanser. behöver en bättre fungerande som säkerställer att samtliga EU-länder håller ordning på de offentliga finanserna. Då får de stora länderna naturligtvis inte undantas om de bryter mot den typen av viktig pakt. Det enkla vi kräver av regeringen och dess partier i är att man nu återkommer till skyndsamt med att sätta på pränt de principer som regeringen arbetar efter inför detta toppmöte. Det är inte acceptabelt att de grundläggande EU-frågorna diskuteras utan att har en tydlig officiell hållning. Särskilt vi som värnar Europasamarbetet måste se till att diskussionen är öppen, de politiska skiljelinjerna är tydliga och mandatet till regeringen är tydligt. Vi har en minoritetsregering låt mig påminna om det. Socialdemokraterna är ett EU-vänligt parti. Vi är engagerade i utveckling. Men vi accepterar inte att regeringen inte mycket tydligt till redovisar den hållning företräder. Jag har erfarenhet av att arbeta i . Inflytande får man om man har väl underbyggda ståndpunkter, förmåga att bygga allianser och förmåga att kompromissa. Regeringen verkar vilja åka till med att inte ha någon stor och tydlig ståndpunkt. Jag tror inte att det är bra för regeringens ställning i , och det är definitivt inte bra för ställning i . (Applåder) I detta anförande instämde (S). 57 (FP) replik: Låt mig börja med att instämma med beträffande det som sker . Jag tror också att det är viktigt när och kommer med ett gemensamt initiativ. Och jag tror inte att det kommer att rinna ut i sanden, utan det kommer att bli någonting av det. På den punkten är vi överens. Man behöver bry sig om detta. Då säger så här: Regeringen får inte resa till utan förankring i , utan det ska diskuteras. Man får inte resa ned dit utan att ha diskuterat en officiell hållning och så vidare. är det så att inte är inbjudet till detta eurotoppmöte . Det har blivit väldigt klart att det är enbart som vill träffas. Att armbåga sig in, som både jag och talade om, är inte möjligt vid detta möte. Det är utgångspunkten. Sedan är det så att inget svenskt statsråd reser det vet till något möte i Europeiska unionen för att företräda utan att ha ett mandat som är godkänt av och därmed på delegation från . Hela argumentationen om att man skulle resa till och förhandla på egen hand utan att är med är därför fullständigt felaktig. Därför blir jag väldigt förvånad och förbryllad över motiven för agerande att slå in öppna dörrar, den ena efter den andra. De punkter som tog upp är desamma som i allt väsentligt finns i den artikel som och har publicerat . Jag gick igenom dem, och det är helt klart att regeringen och och har samma uppfattning på dessa punkter. Det finns ingen motsättning. Vi är emot ökat inflytande från över lönebildningen. Vi är för att den svenska modellen med självständiga parter på arbetsmarknaden bibehålls. Vi är för investeringar i kunskap och utbildning som metod, etcetera. 58 (S) replik: Är det så att som ordförande och som representant för regeringsunderlaget har information om det arbete som och nu leder i form av en konkurrenskraftspakt, som enligt medieuppgifter påminner mycket om det tysk-franska förslaget? Då vore det väldigt bra om informerade om detta. Jag förstår inte idén om att regeringen inte ska klargöra sin principiella hållning mycket tydligt inför detta möte. Min erfarenhet av dynamiken i EU-samarbetet är att om två så tunga medlemsländer som och tar ett sådant initiativ, då kommer det att resultera i ett eller annat som ligger i riktning mot vad de vill. Om dessutom kommissionens president och rådets president känner att det blåser åt det hållet och börjar arbeta med förslag åt det hållet, kan det då vara möjligt att över huvud taget inte deltar i diskussionen? Jag vill att ska vara en viktig medlem i Europeiska unionen, som deltar i ett samtal om de viktiga framtidsfrågorna. Ett bra sätt att åstadkomma detta är väl i så fall att regeringen till återkommer med de principiella ståndpunkter som regeringen vill driva. Om man inte sitter med vid eurotoppmötet må vara hänt. Det är olyckligt att vi börjar få eurotoppmöten där inte kan delta. Men mot har vi ett ordinarie toppmöte. Det kan vara så att vi då har en situation där majoriteten har låst sig vid ett antal tunga ståndpunkter. När kommer in i den diskussionen och med vilken åsikt? Detta är inte en konfrontativ hållning från socialdemokratin. Detta är en utsträckt hand från socialdemokratin. Vi vill delta i att mejsla fram den svenska ståndpunkten. Vilken information har regeringsunderlaget om vad så viktiga institutioner som presidenterna i rådet och kommissionen nu arbetar med? I vilka sammanhang finns med över huvud taget i de diskussionerna och med vilken åsikt? 59 (FP) replik: Jag har inte mer information än och . Jag har några rykten, men de leder egentligen inte till någon ytterligare kunskap. Jag är lite förvånad. Om faktiskt vill veta vad regeringen tycker ansikte mot ansikte, så att säga, och ha ett statsråd framför sig snarare än en riksdagsledamot, då hade det varit naturligt att begära en aktuell debatt. Då hade statsrådet fått svara i den debatten. En annan möjlighet är interpellationer. Där är det också statsråd som svarar. Det är lite konstigt att väljer den här formen, som är en klumpig och ineffektiv form för att utöva kontrollmakten i att i ett utskott begära en skrivelse från regeringen. För att hoppa till något annat viktigt som sade: Även jag är emot att man i delas upp i A- och B-lag. Det är ett klassiskt dilemma och en svårighet för . Vi ville vara med i det kommersiella och ekonomiska handelssamarbetet och gick med i Efta. Men vi var ändå utanför viktiga beslut. Vi har liksom varit med till hälften men inte till fullo. är ytterligare ett exempel, och man kan räkna upp det ena efter det andra. Detta är ett klassiskt dilemma i svensk efterkrigspolitik. Därför sade jag och jag har hört att instämmer i detta att vi ska vara med på så många ställen som möjligt och vara så djupt involverade som möjligt för att påverka de beslut som kommer att påverka oss. På den punkten är vi tydligen överens. Det är bra. 60 (S) replik: Jag har betydligt större krav på än att deras beslutsunderlag är . Jag vill att arbetar konstruktivt och kraftfullt inom Europeiska unionen för att driva svenska ståndpunkter. Jag tror inte att det är svenska ståndpunkter som till fullo blir EU:s ståndpunkter. Jag har stor erfarenhet av att man måste bilda koalitioner och måste kompromissa. Men att inte delta! Jag menar att fördraget är väldigt tydligt på den punkten. Europeiska unionen är alla unionens medlemmars sak. Detta är frågor som kommer att påverka inte bara , utan de kommer att påverka hela unionen. Och vi deltar inte! Jag vill se ett som sitter centralt vid borden och är med och för samtal. Och jag vill av demokratiska skäl att det ska vara tydligt vilken åsikt vi för fram i de samtalen. Då frågar : Varför inte begära en aktuell debatt eller ställa en interpellation i stället för att besvära regeringen med att man ska sätta sina åsikter på pränt i form av en skrivelse? Då förstår inte vad Socialdemokraterna är ute efter. Vi är inte ute efter en konfrontation i första hand. Vi är ute efter ett samarbete för att ska kunna driva en kraftfull ståndpunkt i Europeiska unionen. En aktuell debatt slutar inte i ett gemensamt betänkande. En interpellation slutar inte heller i det. Vi vill ha en skrivelse, så att vi får en behandling i riksdag av dessa viktiga, principiella frågor. anförande visar att han inte till fullo förstår vilken situation som regeringen är i. Ni måste skaffa er en majoritet för era ståndpunkter! Kom då tillbaka till med en skrivelse, och så för vi ett konstruktivt samtal om den! Vi är engagerade Europavänner. Vi vill delta i det samarbetet. Vi accepterar inte hållningslöshet som en princip. 61 (M) replik: Ungefär som jag trodde har debatten utvecklats till en lite märklig debatt om debatten. Jag vill börja med att konstatera att vi vilket jag också förutsåg i sak är hyggligt överens. Det är liksom inte det vi står här och diskuterar. jag gick till kammaren pratade jag till exempel med om vikten av att slå vakt om parternas roll på arbetsmarknaden och annat, som vi har varit brett överens om . refererade till sin egen tid som statsråd. Det var mig veterligen i minoritetsregeringar. Vi som då var i opposition sökte då seriöst samförstånd i de frågor där vi hade möjligheter till seriöst samförstånd. Vi använde de former som hade då former som är ännu bättre för förankring av regeringens positioner. sade vi ifrån, men ofta var vi överens i till exempel större sådana här frågor och även i spelregelsfrågor. Vi sökte inte samförstånd med då. Det kunde man inte då, men vi hade inte heller velat det. Det var viktigt att göra upp över blockgränsen. har riksdagsordningen förbättrats i det avseendet att utskotten nu har en ännu starkare roll i förankringen av regeringens politik. Regeringens ståndpunkt i kända förslag har framförts där vid många tillfällen och kommer också närmast inför finansministermötet . Den årliga EU-skrivelsen kommer . har vi i överläggningar med finansministern och med statsministern inför . Det är de former som ges av regeringsform och riksdagsordning och som vi brukar vara överens om att använda. Kom inte och säg att det är en konspiration eller något dunkelt eller att man använder som beslutsunderlag! Men det är just det man skulle göra om man bifaller oppositionens skrivningar i det aktuella betänkandet. Vi arbetar med EU 27, och vi gör det inom regler som vi använder så mycket och så aktivt som möjligt. Dessutom är vi överens i sak. 62 (S) replik: har gått igenom en mycket svår finanskris. Då sätts naturligtvis ljuset på institutionerna inom Europeiska unionen, regelverket och vilka verktyg som finns för att klara av dagens kris och förhindra framtida kriser. Det är stora frågor som kommer upp på bordet. De frågorna kan styckevis och delt komma upp i finansutskottet och . Men inför kommer de stora, tunga principiella frågorna upp. Det är inte bara enskilda lagstiftningsförslag. De frågorna är initierade av och och också av de högsta representanterna för de tyngsta institutionerna, rådet och kommissionen. Då bör regeringen ha en samlad hållning i de frågorna. Då diskuterar vi ju de grundläggande EU-frågorna. Hur ska relationen vara mellan och EU-länderna ? Hur ska vi se på överstatlighet i centrala frågeställningar som sociala frågor, pensionssystem och skattesystem? Vilket inflytande ska små länder ha när de stora länderna sätter sig och kommer överens och bestämmer sig för att de vill ha det på ett visst sätt? Vi hade inledningsvis en mycket bra diskussion med och kring att regeringen borde kunna komma med en skrivelse. Men tydligen sade regeringen nej man ville inte. Jag tycker inte att det är att inse vilken situation regeringen är i. Vi sträcker ut en hand. Vi vill se regeringens ståndpunkt i skrift. Vi vill ha en seriös behandling, så att utskott kan vara med och göra bedömningarna. Vi vill att det kommer ett betänkande på plats. Vi kommer inte att agera för att ställning i ska försämras av att man är ultimativ när man kommer till , men vi ska ha tydliga och klara ståndpunkter. Jag har svårt att förstå varför inte kan gå med på en sådan modest önskan från ett parti som är en sann Europavän i det här sammanhanget. 63 (M) replik: Låt mig för säkerhets skull bekräfta att jag uppskattar att är en vän både av Europasamarbetet och av stabila statsfinanser. Det brukar vi faktiskt samarbeta om, och det är som sagt viktigt att göra det även i detta. Det refererades här både till och till tysk-franska utspel. Det är viktigt att poängtera, tycker jag, att tyskarna och fransmännen har försökt dominera Europasamarbetet genom att, i närmast kuppartade former ibland, utmana de strukturer som faktiskt finns. Då har vi varit överens om att vi som kan kalla oss medelstora länder är vänner av riktiga framskrivna förslag som kommer från , riktiga rådsmöten och riktiga beslutsregler. Det är så förslag kan komma fram. Det är också så sittande finansminister har fått en tung roll i , med brett stöd, , i riksdag. Det vore att bekräfta attackerna mot detta, att gå med på skrivelsen. Det är därför vi säger nej till just den. Det finns former i regeringsform och riksdagsordning för hur det här går till, och vi är som sagt överens över blockgränserna om att det i grunden är ganska bra former. Jag är glad över att vi har en EU-debatt. Vi kommer att ha många sådana, till exempel när regeringens årliga skrivelse kommer. Vi kommer att ha debatt med finansministern i utskottet, med statsministern i och kammare och mycket mer. Jag ser fram emot att fortsätta diskutera hur det här går till. Man kan stå här och tycka. Man kan skriva i utskott och så vidare att det borde vara på ett annat sätt. Men skälet till att det finns spelregler i riksdag är att vi också här ska ha någorlunda förutsägbara processer. Jag tycker att man ska ha respekt för dem. Det är inte seriöst att gå emot formerna som vi har, utmana dem och närmast underkänna dem bara för att man vill eller tycker någonting. Låt oss vara överens om spelreglerna både i och i EU och jobba tillsammans med sådant vi gillar båda två, ordning i statsfinanserna, frihandel, öppenhet och bättre konkurrenskraft! 64 (S) replik: Jag hoppas att minoritetsregeringen inser att det nu handlar om att arbeta väldigt engagerat för att få stöd i riksdag för vilken hållning ska ha. Jag menar att på många punkter är på väg åt fel håll. Starka statsfinanser har ju, så att säga, vi socialdemokrater lagt grunden för i . Vi är glada över att ni ansluter er till den politiken. Men det kan inte bara vara starka statsfinanser. En Europapolitik som inte har jobben i fokus kommer aldrig någonsin att bli framgångsrik. Den kommer inte heller att få stöd av medborgare. Det som växer fram är ju förslag på förslag på förslag som handlar om att försämra. Det handlar om löntagarnas trygghet, löntagarnas intressen, sociala system och ökade klyftor i . Är det vägen framåt, med ett med massarbetslöshet och svåra konkurrenskraftsproblem? Jag menar att vi nu behöver en diskussion som kanske påminner om den vi hade , efter den krisen i . Jobbpolitiken ska vara i centrum. Det handlar om stora investeringar i kunskap, möjligheter att komma tillbaka med aktiv arbetsmarknadspolitik och om att se till att trygghetssystemen fungerar i så att människor inte slås ut i svår ekonomisk fattigdom. Men den diskussionen förs inte . Den vill jag att ska föra. Jag är inte säker på att de vill det, men det bör åtminstone stadfästas i denna riksdag att de ska det. Det är ett fattigdomsbevis att komma styckevis och delt med olika typer av lagförslag men inte vilja ha en hållning i skrift om vad Europapolitiska principer är. har vi tydligt fått beskrivet för oss att regeringen inte på något sätt är med i dessa diskussioner. ordförande har tydligt deklarerat att han inte har någon annan kunskap än den har, trots att kommissionens president och rådets president nu draftar en konkurrenskraftspakt i tät dialog, skulle jag tro, med några viktiga medlemsländer. Det gör mig besviken. Jag vill att ska vara med och föra den diskussionen, och socialdemokratin är redo att bidra till den. 65 (MP): Jag vill inleda med att yrka bifall till förslaget i finansutskottets betänkande om en begäran om skrivelse från regeringen inför . Skälen till detta är flera. Regeringen företräder i EU-samarbetet men är skyldig att informera och samråda med om vad som sker inom ramen för EU. Vanligen sker detta, som många beskrivit, genom utskotten och samt genom utlåtanden och rapporter till . Sedan den finansiella och ekonomiska krisen bröt ut har flera olika förslag och initiativ till förstärkt styrning och samordning av den ekonomiska politiken väckts inom EU-samarbetet. Tempot har varit högt och tidsramarna för behandling snäva. Förslag har också väckts vid sidan om de traditionella beredningsprocesserna inom EU. Vi har bland annat den tyska förbundskanslerns och presidents utspel om ett så kallat konkurrenskraftspaket, som antyder förslag om ökad överstatlig styrning och samordning av till exempel skatter, lönebildning och pensionssystem. Det är en inriktning som avvisar. Även om det är angeläget att snabbt vidta åtgärder i en kris är det också viktigt med ordentliga beredningar i de nationella parlamenten. Den svenska hållningen till de olika förslagen och den svenska hållningen i diskussioner på EU-nivå ska vara väl förankrade och diskuterade i riksdag. En samlad beskrivning av utvecklingen inom EU när det gäller de steg som har tagits i den ekonomiska krisens spår för att förbättra förutsättningarna för finansiell och ekonomisk stabilitet i , vilka konsekvenser dessa fått för EU-samarbetet, och regeringens ståndpunkter i fråga om de förslag som föreligger och diskuteras och regeringens kommentarer när det gäller hur förslag till avgörande förändringar i samarbetet initieras utanför gängse ordning ger bra förutsättningar att tillsammans med regeringen formera och tydliggöra ståndpunkter inför vårtoppmötet. En skrivelse ger också ytterligare möjligheter till en öppen och bred diskussion om utvecklingen inom EU, även utanför väggar. Det är skälen till att yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Det är skälen till att vi vill ha en skrivelse från regeringen. 66 (SD): En av viktigaste utgångspunkter är att vi anser att makten i och över ska utgå från svenska folket och ingen annan. Självständighet betyder däremot inte att vi inte kan, inte vill och inte bör samarbeta med andra länder. Vi är tvärtemot helhjärtat för ett samarbete och för den fria marknaden inom Europeiska unionen. Det europeiska projektet, EU, handlar emellertid inte om ett samarbete mellan autonoma stater utan i stället om en federalisering som i och med Lissabonfördraget skärptes ytterligare och som, genom de processer som beskrivits i detta ärende, på ett avgörande sätt förstärks än mer. Vi flyttar med andra ord successivt allt fler delar av vår självständighet till EU och . Denna maktöverföring sker dessutom oftast under mycket snäva tidsutrymmen och med bristfälliga demokratiska beredningsprocesser. Det är till exempel lätt att ställa sig frågan hur många riksdagsledamöter som fullt ut förstod följderna av att implementera , med tanke på hur omfattande, invecklat och stort dokumentet var. Jag gissar på att ingen, inklusive mig själv, förstod hur omfattande det var, även om jag mycket väl förstod att det var ett dokument som inte hyllade den svenska autonomiteten. Det är ännu lättare att fråga sig hur många av ledamöter som känner till och som förstår innehållet i den uppgörelse regeringen ska åka till för att få igenom om dessa frågor endast ska få diskuteras inom regeringens innersta krets plus med dess begränsade möjligheter att sätta sig in i alla de komplicerade EU-ärendena. Processen blir heller inte lättare att förstå eller acceptera när regeringens partier dessutom resonerar som så att det är både onödigt och felaktigt att förtydliga regeringens ambitioner och mål inom de stora maktöverföringsprocesserna till , bara för att delar av innehållet i detta ärende tidigare behandlats inom . Skillnaden nu mot då är inte bara att tiden däremellan gett utrymme för EU:s två stora tongivande länder som i och med Lissabonfördragets regelverk ges omfattande makt att påverka unionen att hitta på omvälvande idéer som i mycket hög grad påverkar . Skillnaden är dessutom att numera består av åtta partier varav ett inte varit delaktigt i de tidigare processerna i ärendet. Att sammantaget då kalla de svenska ståndpunkterna tydliga och väl förankrade, likt regeringen gör i reservationsyttrandet i detta ärende, är att ta i lite väl mycket. En presentation av regeringens ståndpunkter i är inte tillräckligt. Regeringen regerar i minoritet och måste därför antingen hämta stöd från eller lägga sig. Med stöd av dessa ståndpunkter yrkar jag bifall till förslaget i finansutskottets betänkande FiU45. 67 (V): I eurokrisens kölvatten lanserar nu allt mer långtgående förslag för styrning av EU-ländernas ekonomiska politik. Även länder utanför eurozonen påverkas, och finanspolitiken sätts under allt hårdare press från EU. Kommissionen har redan presenterat ett lagstiftningspaket som innebär den mest omfattande förstärkningen av den ekonomiska styrningen i EU och euroområdet sedan införandet av den ekonomiska monetära unionen. Detta ska också upp till beslut i parlamentet . Det här är över huvud taget inget problem, menade . Men jag skulle vilja rekommendera honom att läsa LO-ekonomernas rapport om det här förslaget. Jag tänkte läsa lite ur den rapporten. Så här skriver de: Ändringar i det ekonomiska ramverket innebär begränsningar i varje medlemslands handlingsutrymme. En stram finanspolitik riskerar att bli ramverk för alla EU:s 27 medlemsländer. Det förslag som ligger innebär att möjligheten till att bedriva en expansiv finanspolitik begränsas kraftigt.