prot · GY0983 · 2011-04-06 00:00:00 — I denna till synes obetydliga proposition och i detta viktiga skattebetänkande jag tar det i den ordningen för att notera makt Skattefrihet för alkolås i förmånsbilar knäsätter vi i skatteutskottet en ny skatteprincip, att säkerhetsåtgärder i bilar inte ska förmånsbeskattas. Det tycker jag är den allra viktigaste principen. Jag hoppas att vi kommer att utvidga denna, eller om och regeringen gör det, till att gälla många andra områden framöver. 54 (KD): Detta är en ganska tunn proposition, men den gläder mig väldigt mycket. Och det är av den orsaken att den egentligen inte handlar så mycket om skattefrågor som den handlar om människors liv och väl och ve på våra vägar. Det finns väl ingenting som är värre än en helt onödig trafikolycka orsakad av en omdömeslöshet hos en människa som icke förstår vad som är det bästa för vare sig själv eller omgivningen. Det får förödande konsekvenser för många som drabbas. Ingen har kanske glömt fallet med en berusad lastbilschaufför som körde ihjäl ett barn på väg till skolan för . Det finns som sagt inget värre än onödiga trafikolyckor. var tidigt ute i denna fråga. skrev vår ledamot en motion om försöksverksamhet med alkolås i . tog upp frågan om alkolås i bilar, och 2001 skrev jag och en kollega att man borde utvidga försöksverksamheten med alkolås vid villkorlig körkortsåterkallelse. skrev jag och en motion om att utreda frågan om att införa alkolås som krav på nya bilar. Tack vare alliansregeringens proposition får vi nu bort förmånsbeskattningen på denna viktiga och nödvändiga åtgärd som ligger utöver alla andra säkerhetsåtgärder. Det här är en mycket viktig fråga. kör många påverkade. Man har gjort uppskattningar på mellan 15 000 och 20 000 stycken, men det exakta antalet vet vi inte. Vi vet dock att om vi vill uppnå den nollvision som enhälligt har fattat beslut om är alkolås ett viktigt verktyg för att få färre skador och dödsolyckor på våra vägar. Det finns tre faktorer som spelar in: fordonet, vägen och föraren. Det handlar ytterst sällan om vägen och fordonet, utan det är föraren som är det stora tillkortakommandet. Kostnaderna för trafikskador är mycket stora. Förutom det mänskliga lidandet kostar de samhället, enskilda och försäkringstagare stora pengar i onödan. Kan vi med detta beslut påskynda införandet av alkolås som något naturligt i våra bilar är jag övertygad om att teknikutvecklingen kommer att göra att vi får utrustning som automatiskt känner av om föraren är påverkad eller ej när denne sätter sig i bilen. Det bästa med beslutet är att det ger en signal om att samhället inte accepterar att man kör påverkad. Beslutet tidigarelägger också utvecklingen så att människor som inte kan köpa en ny bil ändå inom en ganska snar framtid kan köpa en bil med alkolås. Vi får alltså en dubbel effekt. Jag välkomnar förslaget från ett enigt utskott. Jag hoppas att vi så fort som möjligt, inte minst inom nyttotrafiken, kan införa alkolås till skydd för våra trafikanter och andra som vistas vid vägen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 55 (S): Precis som sade står ett helt enigt utskott bakom detta betänkande. Jag begärde ordet för att det är roligt att få avsluta som ledamot i skatteutskottet med ett ärende där vi är eniga. Trafiksäkerhet har varit en svensk paradgren, och har gått före i många frågor. har också gemensamt gått emot regeringen med ökade krav på trafiksäkerhet vad gäller sms och nätsurfande i bil. Vi svenska parlamentariker vågar alltså gå vidare, vilket jag är stolt över. Jag tackar utskottets ledamöter för att jag har fått vara vice ordförande i skatteutskottet . Jag lovar att fortsätta att debattera skattepolitik. Jag kan också lova att inte kommer att vara enig med flera av er i andra debatter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) Föredrogs justitieutskottets betänkande 2010/11:JuU10 Kriminalvårdsfrågor. 56 (S): Kriminalvården är en av rättsväsendets absolut viktigaste verksamheter. Det är en av de allra svåraste, för när alla andra samhällsinsatser har misslyckats kommer man till kriminalvården. Det är kriminalvården som ska verkställa utdömda påföljder och sedan göra allt vad man kan för att de dömda efteråt ska vara bättre rustade att leva ett liv utan kriminalitet. Att bara låsa in människor utan rehabilitering är ingen bra lösning vare sig för samhället eller för den enskilde eftersom alla intagna ska ut i samhället igen. Det är viktigt att kriminalvården har resurser och möjlighet att satsa på de dömda så att de är rustade att leva ett liv utan kriminalitet i kriminalvården. Kriminalvårdens ekonomi har visat underskott. Satsningarna på polisorganisationen har ökat trycket på resten av rättskedjan, och antalet klienter ökar inom kriminalvården. Detta ställer krav på kriminalvårdens utveckling och innehåll. Bristande resurser skapar en ineffektiv kriminalvård som riskerar att motverka de intagnas rehabilitering och försämrar arbetsmiljön för dem som jobbar inom kriminalvården. har rapporterat om kraftig överbeläggning och hårdare klimat inom anstalterna. Det är trångt både på anstalter och på häkten runt om i landet. Man transporterar häktade långa avstånd för att de ska få plats, vilket är både ineffektivt och resursslukande. Det är viktigt att personalbehov och lokaler är anpassade efter de behov som finns för att skapa en väl fungerande kriminalvård. Man menar att kriminalvården är nära bristningsgränsen. Man konstaterar i sin rapport att det blir allt trängre på landets fängelser. Mer än varannan kriminalvårdare tycker att beläggningsgraden på den egna arbetsplatsen är för hög, och var tredje uppger att den har ökat . Man rapporterar om intagna som sover på golvet och överfulla häkten, och har fått flera signaler från medlemmar om att situationen inom kriminalvården blir alltmer akut. Vi vet att antalet åtalade som döms till fängelsestraff ökar stadigt, men Kriminalvården saknar resurser för att kunna bygga fler fängelser eller anställa mer personal. Det är uppenbart att budgetramen för 20112013 är mindre än vad Kriminalvården äskat. Det är kanske i sig inte så konstigt, men här pratar vi om sammanlagt ca 2 ½ miljard, vilket är mycket när vi talar om en totalbudget på ca 8 miljarder. Rättsväsendets bedömning är att man behöver 1 2001 300 nya platser . Hur har då regeringen reagerat på detta? Jo, alla Kriminalvårdens byggnadsplaner som inte lett fram till byggstart skjuts . Det gäller bland annat en ny anstalt i liksom en ny anstalt och en häktesenhet i . Den inledda planeringen av platsutbyggnaden vid anstalten i och vid häktet i har avbrutits. Även projektet har lagts på is efter färdigställd lokalplan och inledande byggnadsprogram. Här handlar det om ersättning för ett antal äldre anstalter som är och . Dessa gamla lokaler måste kanske avvecklas även utan ersättningsplatser, vilket skulle innebära en allvarlig platsbrist i . Det är förbluffande att regeringen är så totalt handlingsförlamad och inte har någon strategi eller något förslag om hur man ska lösa denna problematik. Vi kan konstatera att när man nådde målet om 20 000 poliser verkade man tro att alla problem var lösta inom rättsväsendet. Vi har självkart inget emot fler poliser. Det var ju vi som skapade förutsättningar för denna satsning genom att utbilda fler poliser. Men till skillnad från den borgerliga regeringen anser vi att man måste se till hela rättskedjan. Satsar man i början av den måste man inse att det får konsekvenser i slutet av den. Vi har fem reservationer i detta betänkande. Vi står självklart bakom samtliga, men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation 2. Jag tänker ändå ta upp lite grann om våra reservationer. Först har vi frågan om kvinnor i kriminalvården. Vi anser att frågan om kvinnors situation inom kriminalvården bör prioriteras högre än . Kriminalvården behöver anpassas bättre efter de intagna kvinnornas behov. Sedan har vi frågan om utslussning, där vi bland annat lyfter fram hur viktigt det är att kommunerna har en god beredskap för att kunna erbjuda stöd och vård som behövs efter frigivandet. För att underlätta kommunernas möjligheter till detta menar vi att det bör utredas hur alla de resurser som finns inom missbrukarvården, , Arbetsförmedlingen etcetera kan samordnas på ett bättre sätt för att varje individ ska ges ett relevant stöd i samband med frigivningen, ett så kallat utslussningsstöd. Stödet kan vara individuellt, och insatserna ska vara riktade mot exempelvis fortsatt missbrukarvård, arbetspraktik, utbildning och boende. Vi lyfter också fram frågan om restriktioner för häktade. har fått kritik av när det gäller lagstiftningen om och förhållandena i de svenska häktena. I föreslogs att åklagare i samband med häktesförhandlingar ska begära tingsrättens tillstånd och motivera varje enskild restriktion som han eller hon vill ålägga den häktade. Dessa förslag välkomnades av många remissinstanser som såg dem som nödvändiga för att man ska leva upp till de krav som ställs på . Regeringen valde trots detta att inte genomföra förslagen när den nya fängelse- och häkteslagen togs fram och anförde att utredningsförslaget inte medför någon principiell ändring. Detta uttalande menar vi är ganska häpnadsväckande eftersom utredningens förslag faktiskt innebär ett helt annat perspektiv i frågan om vem som ska initiativ till en omprövning. Vi anser att förslag om prövning av restriktioner i häktet bör genomföras. När det gäller utbildning för kriminalvårdare menar vi att ett så krävande yrke kräver en vidare utbildning än vad som kan erbjudas inom egen försorg. Vi menar att man bör utreda hur en särskild högskoleutbildning för kriminalvårdare kan skapas. Sist men inte minst har vi frågan om tillsyn över kriminalvården. En väl fungerande tillsyn är central för den slutna verksamhet som kriminalvården utgör. Den tillsyn som JO utför är inte kontinuerlig och inte heller fullständig. En övervägande del av verksamhetens tillsyn ansvarar den egna myndigheten själv för. Vi menar att en modern kriminalvård ska ha en självständig tillsyn utifrån. Vi vill därför införa en oberoende instans utanför Kriminalvården som ska sköta tillsynen över deras verksamhet. Avslutningsvis är det viktigt att återigen påtala att antalet klienter inom kriminalvården förväntas öka inom såväl häkte, anstalt och frivård, detta som en följd av bland annat fler poliser, straffskärpningar, nedläggningar och renoveringar av gamla anstalter och häkten. Det finns inga tecken på åtgärder som sammantaget skulle leda i en annan riktning än denna. Därför vill jag uppmana mina borgerliga kolleger i justitieutskottet att öppna ögonen och ta kriminalvårdens och Sekos signaler på allvar. Kriminalvården har en allvarlig situation, och om inget görs kan det få långtgående konsekvenser. Det är dags att också ni vågar sätta press på regeringen i dessa så pass viktiga frågor. (Applåder) I detta anförande instämde , Arhe Hamednaca och (alla S), (MP) samt (V). 57 (MP): Jag vill inledningsvis säga att jag står bakom alla reservationer i betänkandet men att jag av tidsskäl yrkar bifall endast till reservation 10. I det här betänkandet behandlas ett antal motioner från allmänna motionstiden som rör kriminalvårdsfrågor. Jag kommer i mitt anförande att ta upp bland annat kvinnor i kriminalvården och tillsynen över kriminalvården. En grön kriminalvårdspolitik bygger på en individanpassad behandling och vård och ett förebyggande arbete där samhället tar sitt ansvar för de individer som hamnar i kriminalitet. Självfallet ska den intagne också ta sitt ansvar i detta. de gröna anser att en stor del av grogrunden för kriminalitet ligger i olösta underliggande samhällsproblem som ojämlikhet, segregering, fattigdom, arbetslöshet, psykisk ohälsa, missbruk, misshandel, vanvård av barn och mycket mer. Dessa faktorer är ett hot emot människors trygghet och även mot demokratin. Samhällets fokus ska ligga på att förebygga brott. Brottsoffer har ett rättmätigt intresse av kompensation och upprättelse. Däremot tjänar varken brottsoffer eller gärningsmän på att deras skilda behov ställs emot varandra. Rädslan för brott och krav på ett rättssäkert och tryggt samhälle måste tas på allvar. Problemen löses dock inte med ökad repression utan med en kriminalpolitik som är brottsförebyggande och reparativ. Kriminalpolitiska åtgärder kan aldrig vara tillräckliga för att bekämpa ett komplext problem som kriminalitet. Grunden för ett tryggt, säkert och solidariskt samhälle skapas genom en långsiktigt hållbar politik på arbetsmarknads-, familje-, ekonomi- och miljöområdet samt på det sociala området. En progressiv kriminalpolitik finns i en solidarisk hållbar politik som syftar till att skapa ett humant och tryggt samhälle. De åtgärder som krävs inom kriminalpolitiken ska alltid vara humana, rättvisa, förutsebara och realistiska. Åtgärderna ska bygga på kunskap om samband mellan brottslighet och människors sociala villkor, inte på vedergällning och repression. Forskningsrapporter visar att fler och längre fängelsestraff inte leder till minskad brottslighet. Stora satsningar har gjorts för att nå målet om 20 000 poliser i , men har inte de satsningar som behövts gjorts på kriminalvården för att backa upp polissatsningarna. Jag vill beröra situationen för kvinnor i kriminalvården, vilket tas upp i reservation 1 som S, MP och V står bakom. Kvinnors och mäns situation inom kriminalvården skiljer sig åt väsentligt. Kvinnor har till exempel sämre fysisk och psykisk hälsa och allvarligare missbruksproblem. Många har utsatts för våld och övergrepp, utnyttjats och förnedrats innan de slutligen döms till fängelse för brott. Samhällets och omvärldens dom drabbar kvinnor hårt, och de är ur denna aspekt dubbelt bestraffade för sina problem. brister kriminalvården i att rehabilitera kvinnor utifrån kvinnliga interners egna förutsättningar. Program och verksamhet inom frivården och anstaltsvården måste anpassas till kvinnors behov. Det finns brister i genusperspektiv såväl inom kriminalvården som inom den forskning som bedrivs. Som vi beskriver i reservation 10 är en väl fungerande tillsyn central för den slutna verksamhet som kriminalvården utgör. Den tillsyn som utför är inte kontinuerlig och inte heller fullständig. En övervägande del av verksamheternas tillsyn ansvarar den egna myndigheten för. En modern kriminalvård ska därför ha en självständig tillsyn utifrån. I utskottsbehandlingen av detta betänkande har missat att stödja inrättandet av en fångombudsman som beskrivs i reservation 11. Jag vill därför ta tillfället i akt att påpeka att även detta är något vi står bakom. Det räcker inte med att kan utöva tillsyn inom kriminalvården. Det behövs också en instans som företräder fångars mänskliga rättigheter. I har det till exempel införts en fångombudsman med lyckat resultat. Det krävs i högre grad en dialog mellan internerna och anstaltsledningarna för att öka rättstryggheten för båda parter, och där har fångombudsmannen visat sig kunna ge ett sådant stöd. Det behövs någon som aktivt kan arbeta för både interner, anstaltsledningar och Kriminalvården. I detta anförande instämde (V). 58 (V): När man kommer upp i talarstolen som den tredje personen från oppositionen har en hel del redan sagts, och jag kan faktiskt instämma i allt det som har sagts från talarna före mig. Jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 11. Vi debatterar nu ett motionsbetänkande om kriminalvården. Kriminalvården är en väldigt viktig del av rättsväsendet. Kriminalvården står också inför stora utmaningar. Det har vi hört att föregående har talat om. Vi har en ganska stor procentandel intagna både när det gäller anstaltsplatser och när det gäller häktesverksamheten. Om man läser Kriminalvårdens egen årsredovisning ser man att detta ställer till problem i och med att transportverksamheten får anlitas i många stycken. Jag har tänkt ägna mitt anförande åt frågor om utslussning. Det finns några verksamheter där man gör verkställighetsplaner. Där har man blivit lite bättre. Svårigheten är att få reda på kvaliteten i planerna. Det framgick efter det att var inne och kontrollerade det hela och vi fick en rapport . Där framkom bland annat att personalen själv har svårt att ta fram planerna eftersom de inte tycker att de har den utbildning som krävs. Det tycker jag är allvarligt i sig. Det har hänt åtminstone några positiva saker när det gäller utslussningen. Det handlar om Kramiverksamheten. Jag tror att kan ta åt sig en del av äran för detta, eftersom vi har kört ganska hårt i interpellationer med att arbetslinjen ska räknas också inom kriminalvården. Det är ju meningen att man ska sona sitt brott, men det är också meningen att den dag man har gjort det ska man ha en väg tillbaka och en väg ut. Då ska man ha de förutsättningar som behövs för att klara att återgå till ett normalt samhälle och ett normalt liv. Det ska inte vara så som har skett i många fall att den dag man kommer ut och står där med sin påse har man ingen bostad och ingen utbildning. Då är det lätt att man hamnar i samma tråkiga gäng igen. Det som behövs, vilket också säger, är en mer samordnad insats för före detta kriminella som kommer från anstalt. Det gäller kommunerna och deras socialtjänst. Det gäller Arbetsförmedlingen, etcetera. Vi kunde höra på ett seminarium i går som handlade om insatser för unga kriminella att man vill göra vissa planer där olika myndigheter inklusive polisen och de sociala myndigheterna ingår. Planerna handlar om att förebygga och ta hand om ungdomar så att de kommer på rätt väg. Det är viktigt att detta görs . Man kan tycka att det är sent att ha ett seminarium nu om en så självklar sak. Man borde bestämma sig för att inte ha stuprör, utan man måste samverka. Så är det i många saker. Det är samma sak när det gäller vuxna interner som kommer ut från anstalter. Också de behöver en bred samverkan för att detta verkligen ska lyckas. Kramiprojektens verksamheter har utökats, men Kriminalvården skriver också att detta är en verksamhet som är så pass lyckad att den behöver utökas. Jag ser inte i dagens läge var man ska hitta pengar till detta. Det skulle vara trevligt att få svar från Alliansen på dessa frågor, för det är mycket det här som frågan handlar om. Vad finns det för beredskap den dag man kommer ut? Hur är man ? Finns det bostad? Finns det jobb? Finns det en utbildningsplats som jag kan få? På det viset kan vi också förebygga. Kriminalvården kostar ca 7 ½ miljard. Jag och mitt parti är ganska övertygade om att med en bättre samverkan och ett bättre fokus alltså hårdare tag i kriminalvården skulle människor komma ut mycket bättre och få en rejäl chans att komma tillbaka. Det är precis vad de flesta vill. Utslussningen är viktig. I reservation nr 11 tycker att det är dags att inrätta en fångombudsman. Det är inget nytt. I har man gjort detta, och det har lyckats väl. Kriminalvården har sin verksamhet, och personalen har sina företrädare. Man har vissa råd inom , men man har svårt att komma fram. Internerna har svårt att få sina önskemål tillgodosedda. De tas inte på allvar. Jag tror att det är dags att nämna , som är ganska nedlusad med jobb. Utöver detta tror jag att det är nödvändigt om vi ska komma framåt i dessa frågor att vi får någon som tar till vara internernas intressen. Jag tror att man skulle ha stor nytta av detta i processen där människor finns i anstalten. Men också verkställighetsplanerna skulle då få en bra mycket bättre kvalitet, och de som kommer ut från anstalterna skulle kunna möta det samhälle som de kommer ut till på ett mycket bättre sätt. Vi har varit med på reservationer som gäller häkten. Socialdemokraterna har tagit upp detta, och jag instämmer i det. Det är väl lika bra att jag tar upp det här med halvtidsfrigivningen, för det kommer Alliansen ändå att vidröra. Vi tror att det är dags att man provar något nytt. Hårdare tag och längre straff verkar inte hjälpa. Brottsligheten finns i alla fall. Forskning visar inte heller på att hårdare straff ger mindre brottslighet. Däremot skulle ett mer jämställt samhälle sänka brottsbenägenheten bra mycket mer. Det skulle väl inte vara så svårt att prova att inrätta halvtidsfrigivning när det gäller förstagångsdömda? Jag har till och med fått medhåll av . Hon tycker att det skulle vara en bra idé att ha halvtidsfrigivning. Även tycker att man kanske lär sig lite för mycket utöver det man ska när man sitter inne. Därför vore förstagångsdömda en bra grupp att börja med. Jag är övertygad om att vi skulle få ett bra resultat. 59 (M): I dagens debatt om kriminalvården behandlar vi ett tjugotal motionsyrkanden som väcktes under allmänna motionstiden . Motionerna berör bland annat frågor om utslussning, samverkan, utbildning för kriminalvårdare och tillsyn över kriminalvården. Jag tänker kommentera vissa av dessa motioner och reservationer. Jag vill börja med att konstatera att började en ny fängelse- och häkteslag att gälla. Den klarlägger och förändrar vissa delar av kriminalvården, vilket är bra. Kriminalvården består av 31 häkten, 52 anstalter och 34 frivårdskontor. Därutöver bedriver man transporttjänst. var det genomsnittliga antalet årsarbetskrafter drygt 9 000 personer. Kriminalvården tar hand om ca 26 000 dömda. De flesta av dessa finns ute i samhället och är dömda till fotboja, villkorlig dom med samhällstjänst, skyddstillsyn, skyddstillsyn med samhällstjänst eller skyddstillsyn med särskild behandlingsplan. Ungefär 5 000 sitter i fängelse, och passerar ungefär 10 000 personer våra fängelser. Mål och visioner för Kriminalvården är att påföljder verkställs säkert, humant och effektivt, att lagföring kan ske på ett effektivt sätt och slutligen att återfall i brott ska förebyggas. Kriminalvård är självfallet en komplex verksamhet där många hänsyn behöver tas. Från anser vi att vissa brott kräver påföljder där den som har begått ett brott ska dömas till fängelse. Det handlar om att det krävs en reaktion från samhället. Men inte minst viktigt är att påföljden är en kompensation för brottsoffret en kompensation som om ett allvarligt brott har begåtts kanske inte alltid ses som tillräcklig utifrån brottsofferperspektivet. Men likväl är det viktigt. För Alliansen är det självklart att verkställigheten inom kriminalvården är effektiv, så att den intagne ges möjlighet att komma tillbaka i samhället och inte återfalla i brott. Att fokusera på arbetslinjen och en drogfri miljö är centralt. Därför är innehållet i kriminalvården viktigt. har det pågått ett intensivt utvecklingsarbete inom kriminalvården, och jag ska lyfta fram några delar. Till att börja med vill jag säga att det är viktigt att alla som är intagna i fängelse har en individuell verkställighetsplan. Den är grunden för en så bra verksamhet som möjligt för varje individ. Enligt årsredovisning hade av de intagna en verkställighetsplan 2010, vilket är en ökning från året innan. Den som är dömd genomgår olika typer av behandlingar. I syfte att förhindra återfall i brott ges de dömda nya kunskaper och färdigheter samt insikter om sitt brott och dess verkningar. Behandlingar ska ge den dömde bättre förutsättningar att klara ett laglydigt liv när han eller hon har avtjänat sitt straff. Behandlingsprogrammen, som ska vara evidensbaserade, har olika innehåll beroende på behov. Det kan vara allt från antidrogprogram till program om alternativa livsstilar. Den som sitter i fängelse är skyldig att delta i programverksamheten. Vi kan även konstatera att utbildningsnivån hos många i fängelse är låg. Därför satsas det mycket på utbildningar av olika slag. Det handlar om allt från att läsa in grund- och gymnasieskola till att läsa in yrkesexamen genom arbetsmarknadsutbildningar. Vi konstaterar också att fler och fler studerar och fler får betyg . På våra fängelser finns även sysselsättning. Det är självklart att den som är intagen ska arbeta. Därtill krävs det en bra utslussning. I den bästa av världar skulle alla komma ut till ordnade förhållanden.