prot · GY0983 · 2011-04-06 00:00:00 — Utskottet har valt att avstyrka den aktuella motionen med motiveringen att det redan görs tillräckligt mycket för att bevara det kristna kulturarvet, och man pekar på den kyrkoantikvariska ersättningen som det huvudsakliga beviset för detta. delar inte det ställningstagandet, och det gör inte heller ledning. skrev ärkebiskop i en debattartikel i att regeringens ointresse för hur de kyrkliga kulturminnena ska bevaras är ett större hot än mögel och surt regn. Bakgrunden till ärkebiskopens frustration och hårda ord är att den kyrkoantikvariska ersättningen, i förhållande till de ursprungliga löftena och Statskontorets prognoser, har varit underfinansierad med ca från det att ersättningen infördes. Kyrkan har tvingats bära den ekonomiska bördan av denna underfinansiering. Det har man inte alltid mäktat med, och då har delar av de kyrkliga kulturminnena i stället fått förfalla. För att lägga ytterligare sten på bördan har regeringen också bestämt att man ska börja beskatta kyrkans så kallade prästlönetillgångar, vilket innebär ett hårt slag mot kyrkans förmåga att vårda de kyrkliga kulturminnena, särskilt i små glesbygdsförsamlingar. Det finns alltså starka skäl att ifrågasätta utskottsmajoritetens uppfattning att staten redan gör tillräckligt för att bevara det materiella kristna kulturarvet. Ännu större anledning finns det att ifrågasätta om vi gör tillräckligt för att bevara det immateriella kristna kulturarvet. har det, i intim symbios med de mångkulturella idéernas framväxt, pågått en process som syftar till att fjärma kristendomen, kristna symboler, kristna seder och bruk och därmed också en del av det svenska kulturarvet från det offentliga rummet. Exemplen på detta är otaliga, men jag ska nämna några stycken. Den statliga har vid flera olika tillfällen gått till storms mot att man i många skolor fortfarande sjunger traditionella svenska sånger med anknytning såsom tändas tusen juleljus och Den blomstertid nu kommer. DO har också ondgjort sig över förekomsten av adventsstjärnor, adventsljusstakar och kristna almanackor på arbetsplatser. Vi ser också hur fler och fler skolor avskaffar sina i vissa fall flerhundraåriga traditioner med att fira skolavslutningar i kyrkan. Färre och färre förskolor tillåter att barnen går till kyrkan för att titta på julkrubban vid advent. Vissa skolor har till och med gått så långt att de förbjudit barnen att göra pappersänglar och annat julpyssel med anknytning. Jag menar att vi befinner oss på ett sluttande plan och att det är dags att sätta ned foten och slå fast att det kristna kulturarvet är en omistlig del av den svenska kulturen och att kristendomen i kraft av sin historia måste tillåtas en särställning i det svenska samhället. Gör vi inte det nu befarar jag att vi kommer att stå här och diskutera ett förbud mot luciatåg inom offentliga verksamheter eller en strykning av det gula korset i den svenska flaggan. I detta anförande instämde och (båda SD) 148 (V): yrkar bifall till reservationerna 1 och 4 i detta betänkande. Kulturen som drivkraft i samhället och för den enskilda människan är något som inte alltid kan mätas i staplar och diagram men som ändå har mycket att ge både oss som individer och samhället i stort. ser kulturen som en demokratisk rättighet för alla i samhället. Kulturen är helt enkelt en del av den välfärd som vi kämpar för att utveckla. Om detta kan den intresserade läsa mer i vår programskrift Kulturkompassen. Där har vi pekat på att det behövs en kulturlag som ska garantera en likvärdig och levande kultur i hela landet. Jag är hemkommen från en resa till i Det heliga landet, där faktiskt människor tycks kunna leva sida vid sida på ett rimligt sätt. I en liten stad utanför lästes och diskuterades poesi av såväl arabiska som hebreiska diktare. Här syntes tydligt hur kulturen också äger en förmåga att bygga broar i ett land som så ofta präglats av stora konflikter. Barns och ungas rätt till kultur har jag tagit upp och poängterat . Där spelar givetvis skolan en mycket viktig roll. Det gäller både att själv vara med och skapa och att få besök av professionella utövare av kultur i olika former. För någon vecka sedan hade jag glädjen att stifta bekantskap med all den kreativitet som sjuder i Drömmarnas hus i , vars verklighet med ojämna mellanrum ger dystra tidningsrubriker. Det vill ungdomarna i Malmöförorten råda bot på genom att själva göra reportage om sin verklighet och sin livsmiljö och använda den moderna tekniken för att kommunicera med oss alla runt om i hela världen. Jag vill läsa en kort dikt, skriven av , i just . Den visar på den fina känsla som poesi kan förmedla på några få rader: Hon håller armarna om sig själv när hon ska sova för att lura sig själv För om hon blundar känner hon händerna mot sin hud nästan som om de vore någon annans Att uttrycka sina tankar och känslor på detta sätt är en ovärderlig möjlighet. Att satsa på bra och inspirerande fritidslokaler för barn och ungdomar är också en investering för framtiden. Att tidigt kunna se och stötta barn som har det jobbigt i sin sociala miljö är en skyldighet för oss som vill satsa på det uppväxande släktet. När det gäller den så viktiga barnkulturen har vi tidigare pekat på den både banbrytande och nyskapande insats som och stått för. Att vi tilldelar denna numera fria teatergrupp ett nationellt uppdrag tål att upprepas . Den som sår vinden får skörda stormen, heter det i ett gammalt ordstäv. Detta innebär antingen något positivt och växande för en ung och kanske lite vilsen människa, eller tvärtom: en destruktiv spiral som drabbar både den enskilde individen och samhället i stort. Konstnärernas villkor är också en viktig fråga för oss. Inte ens kulturen skapar sig själv. De dristiga människor som har livet som insats och verkar under usla ekonomiska omständigheter måste tilldelas en mer självklar och respekterad roll i yrkeslivet. Eldsjälstitulaturen är nog hedersam, men tyvärr också ett sätt att kringgå kulturarbetarnas berättigade krav på en rimlig ekonomi. Det finns otroligt mycket att göra när det gäller att ge konstnärerna uppdrag och möjligheter att delta i den samhälleliga gemenskapen, och givetvis rätten till rimliga anställnings- och pensionsvillkor. Frågan om sångares och dansares pensioner är också något som vi i har drivit och som vi mer än gärna skulle vilja se en lösning på. Ett rikt och demokratiskt fördelat kulturliv borde vara en del av bruttonationalprodukten. Även om det är det mätbara och materiella som oftast räknas kan också de andliga och andra värdena ha stor betydelse. Författaren sammanfattar det hela när han pratar om den materiella tillväxten och vår stigande levnadsstandard men också kanske om hur många av oss mår. Han skrev på en enda rad följande analys: Vi har det bättre än vi mår. Också själen behöver sina C-vitaminer, och dem kan kulturen tillhandahålla. I detta anförande instämde (S). 149 (M): Det har snart gått Alliansens valseger 2006. En ny och modern kulturpolitik har tagit form och växer nu fram i . Kulturens egenvärde och rätten att uttrycka sig fritt lyfts fram, som vi lyfter fram kulturens betydelse för hälsan, skolan, den regionala utvecklingen och näringslivet. Det är genom kulturen vi skapar tillväxt och hälsa, men även utmanar och ifrågasätter. Den insikten har lett till många positiva förändringar för kulturen. Vi blir alla rikare av ett blomstrande kulturliv. Kultur och kreativt skapande litteratur, musik, dans, film, mode, design och andra konstnärliga uttryck berikar och utvecklar hela samhället. I kulturutskottets betänkande, KrU9, som behandlar motionsyrkanden, finns det ett enigt utskott som ställer sig bakom att vi ska ge regeringen till känna att regeringen ska återkomma med förslag om hur man ska fördela anslaget 1:5 Stöd till icke-statliga kulturlokaler. Där finns 20 miljoner som är svåra att använda med det regelverk som vi nu har. Jag är övertygad om att regeringen snart återkommer med en lösning på frågan. 21 motioner och nio reservationer finns i betänkandet, och jag yrkar avslag på samtliga motioner i enlighet med utskottets majoritet. En del av förslagen i motionerna är redan på gång på det kulturella området, och det finns även frågor som ligger under utredning eller inte stämmer med vår allianspolitik. Jag vill ändå lyfta fram ett par områden som är viktiga. Kulturella och kreativa näringar tas upp i några motioner. Det är ett område som uppmärksammats mycket av både vår kulturminister och vår näringsminister. Det handlar om musikfestivaler, dataspel, filminspelningar, mobila konstutställningar, opera och teater. De kreativa näringarna får allt större betydelse och bidrar med nya lösningar och nya jobb. Genom att utveckla samarbetet mellan utbildning, forskning och kultur kan vi också komma långt. Lyckas vi dessutom ta till vara människors kreativa förmåga och skapa ett klimat som gör att man vill arbeta med konst och kultur har vi kommit ännu längre. Då kan bli ett föregångsland inom både kultur och kreativt entreprenörskap. Här har regeringen satsat på en handlingsplan . Ett annat yrkande som har kommit in syftar till ökad jämställdhet, något som den nya Myndigheten för kulturanalys kommer att titta närmare på. startade myndigheten sitt arbete, och målet är att med utgångspunkt i de nationella kulturpolitiska målen att utvärdera, analysera och redovisa effekter av förslag och genomförda åtgärder. På jämställdhetsområdet har vi gjort en hel del. 6 miljoner avsattes förra mandatperioden, bland annat för att lyfta upp fler kvinnliga chefer. fanns endast en kvinnlig chef på våra nationalinstitutioner. finns det fem. Trots det behöver mycket göras, och därför satsar vi ytterligare 17 ½ för att lyfta fram jämställdhet på kulturens område. Jag kan också konstatera att det finns ett motionsförslag om ett modernt i . Jag kan hålla med om att det finns många synpunkter som är viktiga och tänkvärda. Men oavsett om man förordar ett nytt eller vad man nu tänker sig bör man ta reda på vad det ska innehålla. Uppdraget att ta reda på detta har gått till , och man ska redovisa detta . Vi tycker också att det är viktigt med den regionala kulturen. Det är viktigt att lyfta fram den samverkan som sker i kommuner, regioner och stat när det gäller det regionala uppdraget och kulturplanerna. Det är också viktigt att lyfta fram Skapande skola. Det har tidigare talats i kammaren om detta. 150 miljoner satsas. I utvärderingen kan vi se att hälften av pengarna så här långt har gått till kulturarbetares löner, vilket är väldigt positivt. Det är en stor satsning. En annan viktig sak är också att lyfta fram allianserna. 162 miljoner satsar vi på allianserna. Vi var och besökte dem , och det är mycket positivt som sker där. Det är viktigt att fler frilansar, men det är också en väg som många har valt av olika anledningar. Därför bör vi även fortsättningsvis stödja allianserna. vill jag nämna lite om betydelsen av kultur och hälsa. Det är ett område som jag tror att vi mer och mer kommer att höra talas om och som jag själv arbetar mycket med. Kultur på recept har regeringen satsat på i . Jag var där och lyssnade på forskarnas uppföljning. Tydligt är att , som tidigt har varit ute och satsat på kulturkort var alldeles rätt ställe att implementera kultur på recept. Vad händer då? Jo, patienterna vittnar om det vi alla som sysslar med kulturpolitik egentligen vet, nämligen att man mår bättre, att hälsan blir bättre och att man även som långtidssjukskriven kan se nya möjligheter att komma tillbaka till ett aktivt arbete eller finna viljan att göra något annat i livet. Den urgamla sanningen att människan inte lever av bröd allena gäller genom hela livet. Det är ur detta perspektiv man ska se kulturen, både när det gäller hälsan och kulturen för dess egen skull. Jag hoppas och tror att vi också fortsättningsvis kommer att ha en bra debatt om kulturen och dess betydelse. Jag är glad och nöjd över att företräda en regering som har tagit sig an många av de gamla och svåra kulturfrågor som har legat sedan den tidigare regeringen, både fastighetsfrågorna och pensionsfrågorna som vi återkommer till. Det är också viktigt att säga att kulturen är en viktig del av vår demokrati och att Alliansens politik främjar arbete, välfärd, valfrihet och kreativitet och också i allra högsta grad är implementerad i vår kulturpolitik. Och kulturen, mina vänner, får både och enskilda människor att växa. 150 (FP): Jag är inte bara vice ordförande i kulturutskottet utan också ersättare i Riksbanksfullmäktige. Därför borde jag kanske ägna en del av detta tal till att glädjas åt att nu får en serie sedlar där viktiga kulturpersonligheter lyfts fram. , , , och kommer att vara mer närvarande i det svenska samhället framöver. Det känns dock väsentligt att börja i en helt annan ände. Den kinesiske konstnären greps på flygplatsen i . Det var uppenbart ett politiskt beslut att gripa honom. Ai Weiwei provocerar den kinesiska politiska ledningen genom sin konst. Han har blivit misshandlad och hans ateljé har blivit förstörd. Protesterna från omvärlden har varit många och skarpa, och det finns all anledning också för att höja rösten. ska stå främst när det gäller att hävda demokrati, yttrandefrihet och konstnärlig frihet i hela världen. Vi måste vara mycket tydliga med att Ai Weiwei måste släppas. Det här är inte första gången som provocerande konstnärer grips av diktatorer, och det är säkert inte heller den sista. Det är viktigt för ett samhälle att det finns konstnärer och andra som ifrågasätter och provocerar, inte bara i andra länder och inte bara i diktaturer utan också i vårt eget land. Därför är det bekymmersamt att vi haft flera fall i där provokationen ifrågasatts och där institutioner har tvekat inför det provokativa. När skulle visa fotografier om hbt-personers situation i , lät man religiösa företrädare förhandsgranska bilderna för att se till att de inte var för provocerande, och nu i dagarna drabbades i av samma frossa och ställde med kort varsel in en föreställning på grund av att den kunde uppröra människor som inte gillar att texter ur tonsätts. Turerna kring är ännu ett exempel. Jag vill ha ett kulturliv i som är dynamiskt, ifrågasättande och nyskapande. Därför bekymrar det mig mycket när institutioner visar denna tendens till självcensur. Vi ska inte vara så ängsliga. Konstnärer måste få provocera, också i . Alla dessa exempel visar i grunden på kulturens kraft. Kultur kan förändra människor och samhällen. Därmed väcks också rädsla. Men man kan också beskriva denna kraft ur ett annat perspektiv. Om den fantastiske skådespelaren sägs att han förberedde sig inför nya roller genom att sitta rakt upp och ned alldeles tyst och stilla och i djupet sätta sig in i rollfigurens själsliv och levnadsvillkor. Det är svårt att tänka sig att man så i djupet kan sätta sig in i en annan människas liv utan att själv förändras. På samma sätt är det svårt att tänka sig att en författare som skapar nya personligheter och som funderar på hur dessa personer är och reagerar i olika situationer inte påverkas av att så i grunden sätta sig in i en annan, om än påhittad, människas liv. Jag tror att också vi läsare och vi som tar del av kvalitativ konst som publik förändras. På samma sätt stärker ett rikt kulturliv människorna. Det handlar om kreativitet, om självkännedom och om bildning, och därför är det en också viktig del i liberal politik att stå upp för kulturen och en mer offensiv kulturpolitik. Därför behöver kulturpolitiken också tydligt stödja dynamik och kvalitet. Mot denna bakgrund är det naturligtvis väldigt positivt att så många riksdagsledamöter motionerar om att lyfta fram kulturen. Utskottet behandlar några av dessa motioner i detta betänkande, och jag tänkte ta upp några av dem i mitt anförande. tog tydligt ställning för ett i . Det handlar inte bara eller ens främst, som sade, om ett vackert hus, utan det handlar om ett ställe där scenkonst av hög kvalitet kan framföras. Det handlar om att fullt ut delta i det internationella kulturutbudet och att fullt ut kunna följa med i den konstnärliga utvecklingen. Det är av det skälet ett nytt hus behövs. Därför är det också bra att frågan väcks i en motion i detta betänkande. Ska man stärka roll och se till att vi finns på kartan, räcker det inte med ett nytt hus, utan vi måste också ha konstnärliga ledare av hög klass och utövare av hög internationell klass. Vi måste också, vilket man ofta glömmer, ha en kunnig och engagerad publik. Om bara någon vecka kommer att redovisa ett uppdrag om hur de bättre kan samarbeta med övriga operascener runt om i landet och på så sätt lyfta operakonsten. På det sättet tror jag att vi kan knyta ihop och fånga upp det växande operaintresse som finns i landet och som manifesterar sig i att många går till och ser digital opera men också genom att vi får initiativ runt om i landet som och Opera på Näset för att ge några exempel som nämns i motioner. Jag har anledning att tro att det blir en bra rapport som kommer och att det också blir en bra start på en ny strategi för att lyfta operakonsten i landet. En sådan strategi tror jag kommer att behöva krönas med att man fattar beslut om ett nytt scenkonsthus. Låt mig i detta sammanhang också nämna den motion som skrivit om . Det är förvisso en uppgift för styrelsen och själva att beställa ny musik och att stå för ett eventuellt jubileumsfirande, men det är ändå rimligt att vi i och kulturutskott står upp för att detta är en viktig musik och vårt kulturarv. Flera viktiga frågor lyfts fram i motionerna. Det handlar om jämställdhet i kulturlivet, tillgänglighet för funktionshindrade, det civila samhällets roll och samisk kultur, som vi har hört tidigare. Det finns också flera som lyfter upp kulturskaparnas villkor, och det är naturligtvis en avgörande faktor om vi ska få ett starkt och levande kulturliv i . De kreativa näringar som lyfte fram är också ett viktigt politikområde. måste man komma ihåg att utan kvalitativ konst får man inte heller någon tillväxt eller någon regional nytta av kulturen. Det måste grunda sig i högkvalitativ konst; man kan inte ha konst för att den ska ge tillväxt. Det finns som sagt många bra idéer i motionerna, och det finns all anledning för utskottet att återkomma till flera av dem vid senare tillfällen. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 151 (C): För det första ska jag be att få yrka bifall till förslaget i betänkandet från kulturutskottet. Vi har nått en enighet kring en framställan som handlar om de icke statliga kulturlokalerna. Jag tror att detta är väldigt viktigt, och även om vi kan tycka att det inte handlar om så mycket pengar när vi tittar på hur mycket vi lägger på andra verksamheter i vårt samhälle så har de där kronorna, de miljoner det handlar om, betydelse eftersom det ofta sätter i gång en samverkan när det gäller finansieringen mellan kanske en region, en kommun och det statliga stöd som man får av samlingslokalsdelegation. Det ska man inte underskatta, även om beloppen inte är så stora. Däremot har problemet varit att man kanske inte har använt pengarna just det år som varit avsett. Vi tycker att vi ska ha en ökad flexibilitet där resurserna kan flyttas över från till ett annat. Det tror jag är viktigt. För oss i är det viktigt med det lokala och regionala självstyret. Vi tror nämligen att det finns ett väldigt starkt engagemang där, också på kultursidan. Jag blir väldigt glad och upprymd när jag märker det engagemang som finns hos de förtroendevalda som arbetar med kulturpolitik till exempel i den region som jag kommer ifrån, . Där har man också kommit väldigt långt när det gäller den del man får i och med den statliga samverkansmodellen eller när man för över resurser till regionerna. Man har kommit långt i , och man har också kommit långt i . Väldigt mycket bygger på ett engagemang och en tilltro att man kan göra saker på sitt plan. Då blir det lite märkligt eller det kanske inte är så märkligt när man ser varifrån motionerna kommer när det kommer ett rop från på en ökad statlig styrning på det här området med hjälp av en särskild kulturlag. Jag tror inte att det är den vägen man ska gå. Jag tror snarare att det handlar om att just stimulera och använda det engagemang som finns på den nivån. Det är den vägen man ska gå fram. Vi ska inte ha mer av pekpinnar som sådana. Jag litar på att de företrädare som finns på de här nivåerna verkligen också arbetar för dessa frågor. Då är inte lagstiftning den väg man ska vandra, särskilt inte i när vi pratar väldigt mycket om att vi tror på mer av självstyre och mer av möjligheter att påverka situationen ute i regionerna, där vi som håller på med kulturpolitik önskar att man ska komma längre även i andra delar av landet än de regioner som redan är färdiga på det här området. I en del motioner tas även attraktionsfaktorer, tillväxt och så vidare upp. Jag tror att det var i samband med budgeten som jag i något anförande tryckte just på detta. Jag tror nämligen att vi har en stark koppling mellan kulturen som tillväxtfaktor och attraktionsfaktor när det gäller bosättning och etableringar. Det som blir konstigt, och det är inte sagt att det har förekommit i debatten i den här kammaren, är att i debatten i medierna blir det direkt taggarna ut på en del håll när man talar om en koppling mellan just tillväxt och kultur. Jag tycker att man kan se möjligheter i detta. Det är inte så att tillväxtperspektivet på något vis ska inkräkta på och ta överhanden över de andra målen som vi har med kulturen, inte alls, men vi kan ju se de positiva effekterna när det gäller vad kulturen kan åstadkomma. Det har också lyfts upp i några motioner, till exempel det som har sagts om kulturturism. Vi tror också på de delar som handlar om de kreativa kulturella näringarna. Det har regeringen visat under den gångna mandatperioden med handlingsplanen för de här näringarna. Vi har också följt upp det som kommer i grönboken från EU, och vi har rådet för de kulturella och kreativa näringarna. Det görs alltså en hel del för att koppla ihop dessa frågor på ett intressant sätt. och andra har nämnt frågan om ett . Jag tror att det var i budgetdebatten jag sade att det vi investerar i den befintliga är nödvändiga åtgärder för att klara , men vi bör på lång sikt tala om ett scenkonstens hus med opera och andra konstarter här i , naturligtvis som en nationell scen. Det tror jag i så fall förutsätter att det finns andra intressenter än bara svenska staten. Det förutsätter att näringsliv, region, kommun och även andra organisationer är med och diskuterar finansieringen och vad man i så fall vill satsa. Vi talar naturligtvis om någonting som ligger på . Något som också har varit viktigt för oss är frågan om textningen. Jag tror att det är en motion av . Där lyfts textningen både på film och teater upp, och det är klart att man skulle vilja skicka en uppmaning till dem som har biograferna i sin regi att ta till sig denna uppmaning, även om vi, vilket också har lyfts fram i , inte ska styra den delen. Men det är ändå intressant. Något som är intressant för , och jag vill avsluta med det, är det som har nämnts i en motion om den kyrkoantikvariska ersättningen, eller i alla fall i en del av svaret i betänkandet från utskottet. För oss i har det varit en oerhört viktig fråga. För oss var det också ett viktigt steg framåt när det slogs fast under förra perioden att den kyrkoantikvariska ersättningen framöver är på . Kyrkorna är en viktig del av vårt kulturarv och det var också en viktig markering som gjordes i budgeten. Jag tycker att de svar som ges från utskottet också hänvisar väldigt mycket till det som redan är sagt i budgeten. Det är en sådan satsning och den ligger beständigt så att man också på lång sikt vet vad man har att rätta sig efter när det gäller att slå vakt om det kulturarv som finns och som ligger i våra kyrkobyggnader. Med detta har jag redan yrkat bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande. 152 (KD):