prot · GZ0938 · 2011-11-29 00:00:00 — Det är inte heller att spänna bågen så väldigt mycket eftersom de inte har haft några insatser alls tidigare. Man erkänner att man inte kan ha en jobb- och utvecklingsgaranti utan aktiva insatser. kommer i alla fall några stycken av alla de som befinner sig i de här garantierna att få lite aktiva insatser. Man ska till och med ha lite fler platser i arbetsmarknadsutbildning och arbetspraktik. Det är också intressant som fenomen. Visserligen räcker det inte med lite mer när man först har raserat all arbetsmarknadsutbildning, men det är möjligen en svag rodnad vid horisonten av insikt att om man vill åtgärda arbetslösheten är man tvungen att inleda en gammal, hederlig, klassisk, socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik. Då räcker det inte med krogmoms, jobbskatteavdrag och försämrad arbetslöshetsförsäkring. Det är ett litet, valhänt, försiktigt steg, kanske i rätt riktning. Men om arbetsmarknadsministern vill kan vi ordna en liten kurs i socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik. Då kanske de här åtgärderna kan bli lite bättre volymmässigt och kvalitetsmässigt och kanske till och med börja hjälpa. 94 Arbetsmarknadsminister (M): brukar alltid vara en väldigt kunnig debattör, men jag tror att blodsockerhalten kanske har sjunkit lite grann. Jag tycker att man hör lite tramsiga härskartekniker från talarstolen. Han säger att regeringen inte behärskar och inte förstår och att vi tycker att arbetslösheten är låg. Jag håller inte med om det. Arbetslösheten är för hög, och jag kommer inte att vara nöjd förrän alla som kan arbeta faktiskt har chansen att göra det. Situationen är god såtillvida att vi har möjligheter att rusta och satsa om den här krisen, som vi befarar, blir långvarig eller fördjupad. De senaste siffrorna från SCB visar på en sysselsättningsökning på 65 000 personer om vi jämför med hur det var . Långtidsarbetslösheten har gått ned med 14 000 personer, och 17 000 fler unga är i arbete. Men det är klart att det inte räcker. Det är därför som jag är väldigt glad över att kunna göra kraftfulla satsningar mot Arbetsförmedlingen. Jag tror nämligen att det spelar en roll om de arbetslösa får möta förmedlare oftare och mer aktivt. Vi har också fått kritik för att det var för låg aktivitet i jobb- och utvecklingsgarantin. Det möter vi nu genom mer förmedlarstöd och mer aktivitet. Jag tror också att det är viktigt med arbetsmarknadsutbildning som komplement till den reguljära utbildningen och framför allt, på lång sikt, att skolan rustar våra barn och unga för ett arbetsliv och ett bättre liv. Det är många olika delar, men jag vill understryka att regeringen inte är nöjd. Vi tycker inte att arbetslösheten är låg. Vi tycker att den är för hög. Jag kan ändå vara nöjd med att fler har kommit i sysselsättning trots att vi har gått igenom den djupaste finanskrisen . 95 (S): Arbetsmarknadsministern återkommer till detta att fler är i arbete, men problemet är att andelen som är i arbete inte har ökat utan tvärtom är något lägre. Det är bekymret. Det är bara bra att vi är fler människor. Fler människor har kommit till som invandrare och fler barn har blivit vuxna och kommit ut i arbetskraften. Det är bara positivt. Det är självklart att det också måste leda till att fler människor arbetar. Allt annat hade varit en total katastrof, men utmaningen är att få en ökad andel av befolkningen i arbete. Det är det som jobbpolitiken måste syfta till. Jag väljer att ta fasta på en sak som arbetsmarknadsministern säger och som jag håller med om. Vi har möjlighet att agera. har möjlighet att agera kraftfullt för att motverka arbetslösheten och göra både kortsiktiga och långsiktiga insatser för att stimulera tillväxten och därmed också jobbtillväxten i landet. Problemet är att regeringen har valt att inte använda de verktygen. Problemet är att regeringen nu senast i budgetpropositionen prioriterade sänkt moms på krogen före aktiva insatser som kan bidra till en varaktig ekonomisk tillväxt och till att fler människor kommer i arbete. Men verkar det som om arbetsmarknadsministern är beredd att tänka om och utnyttja också andra instrument som till exempel arbetsmarknadsutbildning, där jag nu noterar att det är ett annat ljud i skällan, som arbetsmarknadsministern säger kan vara en bra åtgärd. Vi vet att det är en bra åtgärd. Det kan aldrig vara en tillräcklig åtgärd, men det är en av de åtgärder som fungerar för en del av dem som är arbetslösa. Andra åtgärder som kan fungera är ytterligare satsningar på det reguljära utbildningsväsendet. Jag noterar att vi socialdemokrater lägger exakt samma summa som regeringen väljer att lägga på sänkt krogmoms på utbildningsväsendet. Det handlar om höjd kvalitet i undervisningen i och gymnasieskolan, höjd kvalitet i högskoleutbildningen och väsentligt ökade utbildningsmöjligheter. Vi föreslår också att man ska kunna använda reguljär utbildning även för den som är arbetslös. Vi vill luckra upp de vattentäta skott som finns mellan arbetsmarknadsutbildning och reguljär utbildning. Jag tror att det är nödvändigt att vi tar steg på den vägen i ett kunskapssamhälle där alltmer av det som efterfrågas på arbetsmarknaden handlar om kompetens i olika former. Det är orimligt att tro att det kan lösas enbart med arbetsmarknadspolitik. Jag väljer att ta fasta på det positiva i arbetsmarknadsministerns svar och hoppas att hon och regeringen inte bara ser att de har möjlighet att agera utan också är beredda att göra det. 96 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för en intressant debatt! Den stora utmaningen är tre grupper. Det är intressant att nämna dem. Vi kommer senare att ha en debatt om ungdomar. För de flesta ungdomar går det bra. Men en utmaning är den grupp ungdomar som har slutat skolan utan godkända betyg, dropouts. En annan grupp är de utrikes födda. Där är sysselsättningsgapet alldeles för stort. Det är en stor utmaning. Det är en dold kompetensresurs som inte används när människor inte kommer till sin rätt. Den tredje gruppen är personer med funktionsnedsättningar av olika slag som har oerhört svårt att komma in på arbetsmarknaden. Oavsett vilken regering vi har och oavsett vilka stöd man ger i form av anställningsstöd och så vidare brottas vi med arbetsgivarnas vilja att anställa. Det är en intressant fråga. Det är en stor utmaning. Staten och statliga bolag, kommuner och landsting måste göra mer för att sätta press på näringslivet. Jag vill nämna ett exempel. Jag träffade vd:n på försäkring. Det är ett stort försäkringsbolag som ägs av parterna. Jag kan nämna det eftersom parterna har lika stort ansvar. De har miljarder på kistbotten. De har så god ekonomi att de inte behöver ta ut avgifter för vissa försäkringar. Jag ställde frågan om ett inkluderande arbetsliv och vad man gör för att den här gruppen av människor ska kunna komma in på arbetsplatsen. Svaret jag fick var att det inte är deras ansvar. Om ingen har ansvar för att anställa, oavsett om anställningsstöden är nästan hundraprocentiga, har vi en stor utmaning. Jag tror att vi behöver hitta lösningar och exempel på vad man mer kan göra för att påverka arbetsgivare inom kommuner och landsting, fackliga organisationer och arbetsgivarorganisationer så att de här personerna kan komma in på arbetsmarknaden. Det är viktigt med arbetsgivaravgiftssänkningar av olika slag, med stimulans, och och sänkt restaurangmoms. Vi vet att många unga får sina första jobb på restaurang. Det krävs arbetsmarknadsutbildning, praktik och rehabilitering. Det krävs framför allt en bra skola. Det finns ingen quick fix-lösning hur mycket vi än skulle önska det. Jag tror att vi har rätt verktyg i verktygslådan. Den stora utmaningen är att förmå arbetsgivare att anställa personer som inte är friska och produktiva. Pension får inte, vare sig eller framöver, vara den lösning som staten erbjuder. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2011/12:111 om rätten till jobb för unga med funktionshinder 97 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge ungdomar med funktionshinder reella möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Frågan ställs mot bakgrund av en rapport som tagits fram på uppdrag av den parlamentariska . Arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är en utmaning som regeringen tar på största allvar. Därför är Arbetsförmedlingens samlade utbud av tjänster, metoder och program tillgängliga för gruppen. Vid behov ska de också få del av arbetslivsinriktad rehabilitering och de särskilda stöd som finns för personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen har vidare ett särskilt uppdrag att bedriva verksamhet för unga med funktionsnedsättning. Målgruppen för det särskilda uppdraget är elever i gymnasieskolan som fyllt och har en funktionsnedsättning och personer som har aktivitetsersättning inom socialförsäkringen. De unga med funktionsnedsättning som omfattas av det särskilda uppdraget och som därmed inte skrivs in i jobbgarantin för ungdomar ska ges samma möjligheter till vägledning och coachning som de som skrivs in i garantin. Övergången från skola till arbetsliv är en kritisk tidpunkt för unga med funktionsnedsättning och kan vara avgörande för hur de etablerar sig på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen samverkar därför med skolan för att underlätta övergången. Inom varje arbetsmarknadsområde ska det till exempel finnas en utsedd arbetsförmedlare med kunskaper om arbetslivsinriktad rehabilitering, som samverkar med bland annat skolan, och kommunens dagliga verksamhet. Regeringen har också fastställt en ny strategi för funktionshinderspolitiken som sträcker sig och framåt. Gruppen ungdomar är en prioriterad grupp inom Arbetsförmedlingens område och har därför fått ett eget delmål som innebär att andelen ungdomar som får en anställning eller utbildning ska öka . Vidare ser en särskild utredare över de åtgärder och insatser som finns för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. I översynen ska en analys göras av hur insatserna kan bidra till att öka möjligheten för unga personer med funktionsnedsättning att få tillträde till arbetsmarknaden. Utredningen ska redovisas . Det är också angeläget att i kontakt med både privata och offentliga arbetsgivare klargöra betydelsen av att dessa tar ett socialt ansvar och bidrar till ett inkluderande arbetsliv. Den aktuella utredningen har därför fått i uppdrag att genomföra särskilda samtal med företrädare för ett antal företag. Syftet är att identifiera vad företagen kan göra för att bereda fler personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga möjlighet till arbete eller praktik och att ta fram idéer till hur företag och det offentliga bättre kan samverka. Detta är bara några exempel på regeringens satsningar som syftar till att bekämpa arbetslösheten bland unga med funktionsnedsättning genom aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Arbetet med att skapa goda förutsättningar för dessa personer kommer att fortsätta. 98 (S): Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret! Det är ju en oerhört nedslående statistik när det gäller ökningen av unga funktionshindrade som beviljas aktivitetsersättning och alltså inte kommer ut på arbetsmarknaden. har de ökat . Det är en hisnande siffra. Den är väldigt mycket högre än för alla andra åldersgrupper. Den rapport som ligger till grund för min interpellation togs fram av två forskare på uppdrag av den parlamentariska . Det intressanta är att rapporten visar att ungdomarna inte har blivit sjukare, utan att det är inträdet på arbetsmarknaden som har försvårats. Det positiva med det är ju att det är något som politiken kan åtgärda. Om de hade varit sjukare hade det varit svårare att lösa problemet här. Då hade vi fått överlämna det till andra professioner. När svårigheterna finns i utbildningssystemet och i arbetsmarknadspolitiken går de att åtgärda. I rapporten säger man att utbildningsnivå och socioekonomiska bakgrundsfaktorer tycks spela en viktig roll för risken att beviljas förtidspension/aktivitetsersättning. Jag tycker att det är viktigt att man inte av detta drar slutsatsen att man ska ta ifrån människor deras ersättning. Det är ingen lösning på problemet. Det förbättrar statistiken, men det ger ett ännu sämre utgångsläge på arbetsmarknaden. Därför välkomnar jag att arbetsmarknadsministern har ett angreppssätt som handlar om arbetsmarknadspolitikens funktion och vad som går att göra där. I rapporten föreslår man tre åtgärder för att komma till rätta med problemet. Det första förslaget är en utbildningsgaranti som ska omfatta alla . Det andra förslaget är att det ska etableras ett en-dörr-in-koncept med samordnade insatser över myndighetsgränser med fokus på utbildning och arbete. Det tredje förslaget är att arbetsmarknadens parter ska ta ett större ansvar, och man ska uppmuntra parterna att sluta kollektivavtal om anställningar som innehåller utbildningar som kan passa dessa grupper. Jag måste säga att jag som socialdemokrat blir besviken när jag läser rapporten och ser hur dåligt läget är. Men jag tycker att det är positivt att kunna konstatera att de tre förslagen är förslag som vi socialdemokrater driver. Vi vill ha en utbildningsgaranti för ungdomar. Vi vill ha en-dörr-in. Vi har föreslagit detta, det kallas för Kraftsam, en sammanslagning av myndigheter och resurser för att kunna ge en påse pengar och skräddarsy åtgärder för de personer som man vet har de allra största svårigheterna på arbetsmarknaden, där man vet redan från början att det kommer att krävas stora och specialsydda insatser. Vi har lagt stora resurser på det vi har kallat traineeanställningar eller utbildningsanställningar, där parterna avtalar om utbildningsinnehåll och anställningsvillkor men där man ska vara garanterad ett tillräckligt bra utbildningsinnehåll i anställningen för att underlätta inträde på arbetsmarknaden. Jag tycker att det är bra att regeringen gör en översyn av hur unga personer med funktionsnedsättning ska kunna få tillträde till arbetsmarknaden. Jag vill ändå fråga redan nu: Hur ser arbetsmarknadsministern på de tre förslag som finns i rapporten? Är det någonting som regeringen kan överväga att anamma? 99 (M): i interpellationen handlar om vilka åtgärder arbetsmarknadsministern är beredd att vidta för att ge ungdomar med funktionsnedsättningar reella möjligheter att komma in på arbetsmarknaden. Att det är viktigt att fler personer med funktionsnedsättningar får möjlighet att komma in på arbetsmarknaden är säkert någonting som vi alla är överens om. Att ha ett arbete att gå till är något väldigt centralt och för de allra flesta människor något väldigt positivt möjligheter till egen försörjning, delaktighet och gemenskap på en arbetsplats. Man ska ha möjlighet att delta i arbetslivet utifrån sina egna förutsättningar. För den som har en funktionsnedsättning är det viktigt att stöd och hjälp ges och anpassas efter individens behov. Alliansregeringen har sett till att det har gjorts nya satsningar och sett till att det har gjorts förstärkningar av de åtgärder som funnits . Det handlar om rehabinsatser, nystartsjobb, stöd till hjälpmedel i arbetet, anpassa arbetsplatser och lönebidragsanställningar. En nivåhöjning har skett vad gäller lönebidrag och anslag till . Arbetsförmedlingen har fått extra resurser för att prioritera åtgärder för personer med funktionsnedsättningar. Det handlar om att se kraften, som Arbetsförmedlingen talar om i sin pågående kampanj, som handlar om att försöka få fler personer med funktionsnedsättningar att komma i arbete. Det gäller inte minst för ungdomar. Det gäller att börja i skolan och ge bra stöd redan där. Det är också viktigt att informera och ge ungdomar stöd i samband med att de slutar gymnasiet och därmed underlätta övergången mellan skolan och arbetslivet. Arbetsförmedlarna måste ha nära kontakt med arbetsmarknaden, och då handlar mycket över huvud taget om samverkan, som nämndes tidigare här, mellan Arbetsförmedlingen, , skola och arbetsgivare. Ungdomar med funktionsnedsättningar borde få fler praktikplatser, för det visar sig att om man får en praktikplats övergår den ofta i en anställning, där arbetsgivaren då kan få ett lönestöd. Det är också viktigt att förändra attityder och se till vad personer kan bidra med i stället för att ensidigt se svårigheterna, inte börja med att se hinder och problem utan se möjligheterna. Tyvärr börjar man oftast tala om handikappet och vad personer inte kan. Det gäller att vända på det och se vad personer med funktionsnedsättningar kan bidra med. Det är väldigt mycket. Det gäller att se kompetensen och lyfta fram goda exempel. Arbetsförmedlingens kampanj kan här vara en viktig del i att bryta gamla invanda mönster och attityder. underskattar arbetsgivare den arbetsförmåga som personer med funktionsnedsättningar har, och många arbetsgivare känner säkert inte heller till allt det stöd man kan få om man anställer ungdomar med funktionsnedsättningar. Ofta är privata företag bättre på att anställa ungdomar med funktionsnedsättningar. har redovisat en undersökning där man frågat 1 500 företagare om de var beredda att anställa personer med funktionsnedsättningar. En tredjedel svarade att man är beredd att göra det. Den offentliga sektorn borde också kunna vara ett föredöme i många hänseenden och anställa ungdomar med funktionsnedsättningar. Många statliga myndigheter, kommuner och landsting kan säkert bli bättre. Arbetsgivare alla kategorier kan säkert göra mycket mer. Har man bara anställt någon med funktionsnedsättning i ett företag eller på en arbetsplats märker man att det fungerar bra, och man anställer fler. Politiken kan göra mycket, men inte allt. Alliansregeringen har sänkt trösklarna, byggt ut stödsystem och gjort det billigare att anställa, men arbetsgivarna måste nu öppna dörrarna och ge ungdomar med funktionsnedsättningar en reell chans. 100 (M): Om vi ser på den stora gruppen förtidspensionerade har vi mycket glädjande siffror att ta del av. Det är 143 000 färre förtidspensionerade . Detta är i grunden oerhört viktigt. Det ger en signal om att vi har slutat att dölja arbetslöshet i förtidspensionering och att vi har slutat att försöka dölja att människor har arbetsförmåga och vill få möjlighet att komma tillbaka och få en lön, inte vara dömd till en låg ersättning under resten av sitt liv. Mot den bakgrunden tycker jag att det är mycket allvarligt att vi nu ser den tydliga ökningen just bland de unga. Om man tidigt slås ut från arbetsmarknaden, blir förtidspensionerad och lever på aktivitetsersättning är det mycket som talar för att man kommer att leva ett mycket fattigt liv. är det viktigt att titta på vad som är anledningen till att vi har fått denna situation. Finns det någonting som alliansregeringen har gjort som har lett till fel utveckling? Sanningen är nog att det här är ett område som är oreformerat. har vi haft ungefär den situation som gäller för unga med nedsatt arbetsförmåga och med ett funktionshinder i botten. Tittar vi på siffrorna ser vi, som har lyft upp, att ungdomar på en generell nivå egentligen inte har blivit mycket sjukare. Vi ser en del problem med psykisk ohälsa det ska erkännas. Men i grunden handlar det om att kommunerna har valt att öka inskrivningen av unga i särskola. Det är egentligen det som det handlar om. Antalet unga i särskola har kraftigt ökat. Då får man aktivitetsersättning och ses som förtidspensionerad. Där kanske vi har grunden till att dessa tal är så oerhört höga. När det gäller de förslag som har kommit i denna rapport är det klart att det finns delar som man ska titta på. Men jag tycker nog att man missar det som är huvudfrågan, vilket både och arbetsmarknadsministern var inne på. Det handlar till syvende och sist om hur vi ska få fler arbetsgivare att vilja anställa en person med funktionshinder och med nedsatt arbetsförmåga. Det är det som är huvudfrågan. Det är då jag tycker att det blir så centralt att snarare sätta fokus på hur vi kan förändra de olika stödsystem som finns för att få arbetsgivare att anställa, där det finns olika typer av lönebidrag och andra insatser. Då är det välkommet att det redan nu pågår en så pass central utredning. Jag hoppas verkligen att den utredningen ska leda till att vi får bättre förslag på hur vi kan organisera detta och att de ökade insatserna från Arbetsförmedlingen och de tydliga budskapen från ministern ska leda till att fler arbetsgivare är beredda att öppna dörren. Men jag tror också att en annan reform som är viktig i detta är förslaget om lärlingsprovanställning. Om det är några ungdomar som skulle behöva en bredare väg in på arbetsmarknaden är det dessa ungdomar. För dem är det otroligt viktigt att vi så snabbt som möjligt kan komma tillbaka till denna kammare och införa en ny anställningsform, lärlingsprovanställning. Det skulle på allvar ge fler unga människor som har det tufft på arbetsmarknaden en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Då kan vi vända den här utvecklingen även för unga. 101 Arbetsmarknadsminister (M): Tack, , för att du lyfte upp denna viktiga fråga. Det är precis som belyste, att detta är ett oreformerat område. Vi har haft en ganska snabb reformtakt för snabb, tycker en del, men detta område återstår alltså att titta på. Det handlar om 26 000 unga människor. Det är klart att det är oerhört bekymmersamt om dessa unga människor får ett liv som sjukpensionärer, på alla möjliga sätt. Jag kanske inte behöver gå in på exakt vilka konsekvenser det kan komma att få. Det ställningstagande regeringen har gjort är också viktigt. Vi har inte gått på utredningens, Brist på brådska, förslag att ta bort aktivitetsersättningen utan valt att bereda ärendet väldigt nogsamt. Framför allt är det min kollega som gör detta. En sak som förtjänar att nämnas är att det finns en viss grupp ungdomar som ska ha en livslång försörjning på grund av att de är arbetsoförmögna. Man brukar räkna med ungefär 1 500 personer . Men det finns alltså en väldigt stor grupp av de 6 000 som beviljas detta som har arbetsförmåga. Framför allt rör det sig om två grupper: de som kommer från särskolan och de som har en nedsatt arbetsförmåga på grund av psykisk ohälsa, där diagnoserna Asperger och adhd dominerar. Den grupp som behöver livslång försörjning är väldigt stabil över tiden, och det är väldigt många olika processer på gång. Jag kan nämna några. Det pågår alltså arbeten inom flera olika politikområden. Först och främst: Rätt barn ska gå i särskolan. Om det blir fel barn som hamnar i särskolan är vi illa ute, och jag tror att det finns sådana tendenser inte minst på grund av att det i vissa fall krävs diagnoser för att skolan ska kunna få resurser för att hjälpa barn med vissa bekymmer som inte alls behöver vara av den arten att man ska få en diagnos eller hamna i särskolan. Sedan måste vi titta på att de barn som går i särskolan ska få rätt studiemedelsfinansiering. Det ska alltså inte vara fråga om pensionsersättning. Vi måste också hitta på ett mer kvalificerat sätt att bedöma personers arbetsförmåga, speciellt de med psykisk ohälsa. Sist har vi den svåra avvägningen mellan dem som behöver livslång försörjning och dem som har arbetsförmåga och hur vi ska kunna bedöma det. Det handlar alltså om rätt arbetsmarknadsstöd, rätt stöd till arbetsgivare och rätt form av skyddat arbete. Det pågår ett arbete inom med alla dessa frågeställningar . Jag vill avslutningsvis säga något om att det bland annat handlar om våra egna attityder och värderingar, det som finns hos oss själva och ute hos arbetsgivaren. Det måste vi påverka. Det handlar även om den utredning som nu leder, att se över om de stöd som finns kan göras ännu mer träffsäkra så att de fungerar bättre och ger det stöd som de var tänkta för. En viktig grupp i sammanhanget, som finns och som fyller en bra funktion, är de Siuskonsulenter som finns inom Arbetsförmedlingen och är specialiserade på att ge stöd och hjälp även när personer med funktionsnedsättning kommer ut till en arbetsgivare.