prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Tillgängligheten är en annan gruppering. Vi ser att det är olika mellan landstingen beträffande hur man erbjuder assisterad befruktning, hur man ser på åldersgräns för mammografi, på vaccinationer för säsongsinfluensa, på subvention av p-piller och så vidare. Egentligen skulle den här debatten föras med företrädare för landsting och kommuner närvarande, för vi har ju det kommunala självbestämmandet. Vi ser i statistiken, i öppna jämförelser, att man genom det kommunala självbestämmandet gör olika i olika delar av landet. Det är intressant att titta på hur man ser på behandling av parkinsonpatienter med moderna läkemedel. I det alliansstyrda får av parkinsonpatienterna de moderna läkemedlen. De är svårstyrda, men de har en dramatiskt positiv effekt på just den sjukdomen, som är mycket bekymmersam för dem som drabbas av den. Går vi över till oppositionsstyrda landsting landar vi på att hälften av parkinsonpatienterna får den vården. Det tycker jag att vi i en sådan här debatt ska tänka på när vi talar om jämställd vård och försöker pådyvla varandra saker som inte är riktigt sanna. Detta är verkligheten. Vad gör då regeringen? Ja, det är som ska svara på det. Låt mig dock säga att fått mycket vassare instrument i sin tillsyn. Vi har fått patientsäkerhetslagen, och vi har fått dessa öppna jämförelser som uppenbarar sanningar som funnits i många, . Jag har genom läkemedelsstatistiken som vi fick 1975 bevittnat hur ojämlikt det var över landet, och vi har knegat med att försöka göra någonting åt och tolka dessa siffror. har vi dessutom patientenkäter och en rad andra register och kan föra ihop data för att bättre kunna se orsakerna till att det ser ut som det gör. När det gäller läkemedelsbehandlingen har vi både över- och underbehandling. I nästa inlägg tänkte jag lite grann ta upp vad vi ska göra för att hjälpa patienterna så att de får den bästa och mest effektiva vården. 119 (C): Jag vill tacka för att de tagit initiativ till den här mycket klargörande debatten som visar att det finns två alternativ i den svenska sjukvårdspolitiken. Även om vi i har en sjukvård i världsklass finns det stora problem som måste åtgärdas, varav ojämlikheten i sjukvården är ett. Varför ska den som bor i ha tillgång till välfungerande primärvård med fasta läkare medan den som går till norra hälsocentral helt är hänvisad till stafettläkare? Varför ska den som är född i få sämre vård än den som är född i , trots att de betalar skatt i samma landsting? Varför ska den välbeställda akademikerns barn lättare få tillgång tillspecialistsjukvård än den arbetslösa barnskötarens barn? Varför ska insjuknande och överlevnad i de tolv vanligaste cancerformerna i vara så nära sammanknippad med hur man har det socialt och ekonomiskt? Varför ska , som ett av de absolut rikaste länderna i världen, ha en så ojämlik sjukvård? kom in the Use of Care in 21 Countries. Den visade att , och var undantag i . I de flesta andra länder fick medborgarna sina sjukvårdsbehov täckta, oavsett inkomst, medan låginkomsttagare i , och fick väsentligt mindre sjukvård i förhållande till sina behov än de bättre beställda. Lyssnar man på dem på vänstersidan är hela förklaringen till den ojämlika vården att av sjukvården i produceras av privata utförare. Tänk, vad enkel världen ändå kan vara! Ginge vi bara tillbaka skulle alla problem med ojämlikheten vara borta. Som jag ser det är orsaken rätt tydlig. Det hänger samman med att svensk sjukvård skilt sig från sjukvård i andra länder i form av dålig tillgänglighet och därmed långa köer. Jag gjorde ett besök på mottagningen Medicin Direkt i . Det är en mottagning som är helt privat finansierad, det vill säga att patienten betalar vad mottagningsbesöket kostar, . När jag fick höra priset var min omedelbara kommentar att det väl bara kan vara överklassen från gräddhyllan på som har råd att komma dit med sitt sjuka barn, till det priset. Det svar jag fick var rätt talande. Nej, sade man, överklassen kommer inte hit. De kan alltid få i den landstingsfinansierade sjukvården. Hit kommer i stället den ensamstående mamman från , som har försökt komma fram till sin hälsocentral. När hon till slut kommer fram möts hon av beskedet att alla akuttider är slut. Sådan har verkligheten varit i Sjukvårdssverige . Köer och bristande tillgänglighet drabbar alltid den svage. Oavsett om det var brödköer i det kommunistiska eller är vårdköer i det socialistiskt styrda är det kontakter eller kontanter som behövs för att ta sig fram. var väntetiden för höftledsoperation i 36 månader. Väntetiden för att träffa en specialist i reumatologi var 45 månader. Inte undra på, herr talman, att vi fick en ojämlik vård i det här landet! har situationen blivit mycket bättre även om det finns mycket kvar att göra. Det är vårdvalet inom primärvården och kömiljarden som ritat om kartan. Vi måste gå vidare och utveckla vårdvalet, se till att det fungerar bättre, inte minst i glesbygden. Vi måste gå vidare så att det inte bara ska handla om primärvård utan även om specialistvård. Makten till patienten är receptet för att minska ojämlikheten i den svenska sjukvården. Köfri sjukvård är den viktigaste vägen att vandra mot en ökad jämlikhet i sjukvården. Men det kommer inte att räcka med att bara förbättra tillgängligheten och minska köerna. Det går inte att träna längdhoppning utan att ha ett måttband. På samma sätt går det inte att göra något åt ojämlikheten i vården om det inte finns noggranna mätningar. gjorde enstaka forskare mätningar av hur sjukvården såg ut för män jämfört med kvinnor. Resultatet förvånade många. Skillnaderna var helt oacceptabla, oftast till kvinnornas nackdel. följer vi upp många av de medicinska insatserna utifrån kön. Resultatet har, vilket också konstaterat, blivit minskade skillnader, till gagn både för män och för kvinnor. På samma sätt är öppna jämförelser och kvalitetsregister oerhört viktiga instrument för att minska skillnaderna. Men det räcker inte att bara samla in statistik. Den måste kvalitetssäkras och publiceras på ett tillgängligt sätt. Den måste analyseras och resultera i ett systematiskt förbättringsarbete i hela den svenska sjukvården. Dessutom måste styrningen av svensk sjukvård bli mycket tydligare. Nationella riktlinjer, regionala riktlinjer och en skarp tillsyn är viktiga medel för att nå en jämlikare sjukvård. har världens bästa sjukvård. ska vi också se till att får världens jämlikaste sjukvård. 120 PER RAMHORN (SD): har begärt en debatt om den ojämlika vården, och det är bra. Det ger oss möjlighet att diskutera en av vårdens verkliga utmaningar. Vi har en lagstiftning som ger alla rätt till lika vård, men vi ser ändå skillnader, orättvisor och ojämlikheter. Skillnaderna handlar om att olika landsting erbjuder olika vård. Orättvisan handlar om olika kvalitet och tillgänglighet och om att vissa landsting erbjuder vissa behandlingar och läkemedel medan andra inte gör det. Ojämlikheten visar sig i att lågutbildade har väsentligt högre dödstal än högutbildade. Dödligheten för nyfödda är nästan dubbelt så hög i som i . Detta är inte acceptabelt. Hälso- och sjukvården är en central del av den svenska välfärdens kärna. På många sätt håller den mycket hög internationell klass. Personalen är välutbildad och kvalificerad. Standarden på behandlingen är oftast mycket hög, och tekniken är bra. är det fortfarande väldigt mycket som måste förbättras, inte minst beträffande dålig tillgänglighet och en ojämlik vård. Hälso- och sjukvårdslagen anger att vården ska ges med respekt för alla människors lika värde. Den som har störst behov av hälso- och sjukvård ska också ges företräde till vården. Lagen ställer dessa grundläggande och självklara krav på sjukvården. Det är nu dags att se till att sjukvården kan leva upp till dessa krav. En rättvis och jämlik sjukvård är en av de viktigaste utmaningarna i välfärden. När jag fick höra att den här debatten skulle bli av kom jag att tänka på en rundringning som Ekot-redaktionen på gjorde till samtliga universitetssjukhus. Den visade att sjukhusen hade olika inställning till barn som var födda . På i och i sattes livsuppehållande intensivvård alltid in. På övriga universitetssjukhus gjordes alltid individuella bedömningar. Flera av läkarna som Ekot intervjuade ville ha nationella riktlinjer för hur sjukhusen bör agera i dessa fall. Även företrädare för regeringen och oppositionen tyckte att skillnaderna var oacceptabla. Men finns fortfarande inga nationella riktlinjer för hur sjukhusen ska agera i dessa fall. Därför kommer vi i höstbudgeten att föreslå att nationella riktlinjer införs. Det är framför allt viktigt för de barn som föds att det är samma förutsättningar oavsett var i de föds. Föräldrarna ska också veta att oavsett var man befinner sig ska man få samma hjälp och vård. Ett annat område där skillnaderna är oacceptabelt stora är barn- och ungdomspsykiatrin. Psykisk ohälsa bland unga ökar, särskilt bland flickor och unga kvinnor. Antalet självmordsförsök har ökat kraftigt inom denna grupp. Allt fler unga behöver vård på sjukhus för depressioner och ångest. En kartläggning som gjorde visar att det är ett hårt tryck på de vårdplatser som finns, men också att platsbehoven har ökat. Ändå finns bara 157 psykiatriska vårdplatser i hela landet för barn och ungdomar att tillgå. Landstingen i , , , och har inga vårdplatser alls. I dessa landsting hänvisar man i stället bland annat till vuxenpsykiatrin, fastän det står i lagen om psykiatrisk tvångsvård att barn och vuxna inte ska vårdas tillsammans. Den som har besökt både en barn- och en vuxenavdelning vet att det råder stor skillnad på dessa avdelningar. Personalen är långt mer närvarande på en ungdomsavdelning än på en vuxenavdelning. Barnen får fortfarande vara barn på dessa avdelningar. I andra fall försöker landstingen köpa platser på annat håll i landet, om det nu finns platser att köpa. Det resulterar i att barn och unga flyttas bort från föräldrar och syskon. Detta är inte acceptabelt och bryter till och med mot . Det behövs en uppbyggnad av slutenvårdsplatserna inom barnpsykiatrin. Man måste också se till att de fördelas jämnt över landet, så att vi kan få en jämlik vård för barn och ungdomar. Det kommer att behövas ett batteri av åtgärder för att komma till rätta med den ojämlika sjukvården här i landet. Vi kommer i höstbudgeten att presentera en rad åtgärder som kommer att korta köerna och förbättra tillgängligheten. I förlängningen resulterar det i nöjdare patienter. 121 Socialminister (KD): tycks mer intresserad av snärtiga one-liners än av det tålmodiga och idoga arbete som krävs för att åstadkomma den förbättring som gör att vi kan tala om en ojämlik sjukvård. När man debatterar viktiga frågor blir det ofta så att vänsterpartister tenderar att föra över det till en fråga om vilka som är aktörerna. Man diskuterar vem som är ägare och vem som driver verksamheterna, när den intressanta frågan är hur vi åstadkommer bästa möjliga tillgänglighet och bästa möjliga kvalitet. Alla företrädare från Alliansen har sagt samma sak: Vi tror att det är viktigt med fler utförare. När försöker beskriva den situation som råder efter Vårdval och som är en verklighet över hela landet finns det tyvärr för en del fakta på bordet som den som har läst på kan luta sig mot. De visar att det har gett fler vårdcentraler i förorterna, inte på . De största mätbara effekterna är att besöken i primärvården i förorterna ökar. De visar att vi har en likafördelning av de förbättrade prestationerna oavsett ålder och kön och att vårdtunga grupper har fått en större ökning av vårdutnyttjandet än andra grupper. Patienter i grupper med lägre inkomster har den största ökningen av antalet läkarbesök. Det här tycker jag är bra. Vi har haft en undervård jämförelsevis för en del grupper som haft svårt att komma till. Genom att vi får fler vårdcentraler behöver vårdcentralerna anstränga sig mer när det gäller bemötandet och att ge tider snabbt till patienten. Det spelar naturligtvis roll, inte minst för den som inte kan tala för sig på samma sätt för att den har en annan etnisk bakgrund eller är sjuk och orkeslös. Detta är viktigt och betydelsefullt mer makt hos patienter, mindre makt hos politiker. Vi är överens i den här debatten, tycks det, om att alla oavsett allt har rätt till likvärdig vård. Det är glädjande och bra. Sedan är frågan hur man åstadkommer det. Vi från vårt håll säger att vem som äger är ett överspelat kapitel. Det spelar mindre roll. Det viktiga är vad man presterar, vad man erbjuder för den enskilde patienten, hur snabbt patienten kan få vård och vilken kvalitet det finns på vården. Det är det som är avgörande. sätter sig på läktaren och resonerar om vem som äger. Men det ger ingen vård, . Det som ger vård är när vi öppnar för fler möjligheter att erbjuda vård och stärker patientens ställning. Varför gjorde inte ni mätningar, , , när ni samarbetade? Samma fråga kan för övrigt ställas till . Varför mätte man inte då? Varför hade vi inte det underlag som kunde visa hur det såg ut för att kunna ta itu med det tidigare? Varför var man inte så intresserad av att korta enormt långa vårdköer? Varför jobbade man inte metodiskt med de ständiga förbättringar som gör att fortsatt kanske kan ha världens bästa sjukvårdssystem? Vi klarar av att leverera vård av hög kvalitet till en relativt låg kostnad, och det som är det fantastiska är att vården i omfattar alla, inte bara några få. Vi ska arbeta målmedvetet. Därför har vi skaffat oss verktyg för att utjämna de skillnader som finns för att säkerställa att alla kan få den vård som de behöver. 122 (V): Det är uppmuntrande att den borgerliga alliansens företrädare tvingas erkänna att jämlik vård är ett mål som har stor uppslutning bland befolkningen och man därför tvingas gömma beslut och förslag i termer som handlar om något helt annat. När man talar om valfrihet handlar det egentligen om marknadsanpassning. När man talar om kundernas eller patienternas rättigheter handlar det egentligen om de kommersiella vårdföretagens möjligheter, till exempel lagen om etableringsfrihet. De stora tillskyndarna till den är ju de stora försäkringsbolagen och de privata vårdföretagen. Det här är en privatisering av vården som man inte riktigt vågar stå för men som man ändå genomför. Det får mig att citera läkaren , som 1971 i en artikel skrev: Marknadsanpassning av medicinsk vård är en primitiv och historiskt föråldrad form. Den insikten har inte . tror att när vinstintresset kommer in kommer jämlikheten och behovsprövningen att kvarstå, men så är det inte. Dessutom blir vården dyrare. Alla internationella exempel visar att när vinstintresset kommer in kostar också vården mer. De länder som har en relativt hyggligt solidariskt finansierad vård och dit räknar vi ännu har en ganska låg kostnad för sjukvården jämfört med bruttonationalprodukten, medan länder med större inslag av privata vårdintressen får dyrare vårdsystem. Den utvecklingen ser vi också i . Man kan naturligtvis säga att ni i de partier som driver krav på stora skattesänkningar och står för en kostnadskrävande kommersialisering där pengarna ska gå till vinster i riskkapitalbolag i stället för till vård kommer att få stora problem med finansieringen av vården. Det har man insett i , som ju är ert borgerliga skyltfönster. Här har man sagt att man långsiktigt inte kan höja skatten, men vårdkostnaderna kommer att öka, och därför förespråkar man en ganska massiv höjning av patientavgifterna. Vad innebär en höjning av patientavgifterna? Det innebär att de 220 000 fattiga barn som har visat finns i kommer att få sämre möjligheter eller kanske helt uteslutas från att få den vård de behöver. När patientavgifterna ökar minskar möjligheterna för dem som har lite att få vård över huvud taget. Det är ett regressivt system. Det innebär att man överför resurser från dem som är sjuka till dem som är friska. Det innebär att man överför resurser från kvinnor till män. Det innebär att man överför resurser från äldre till yrkesarbetande. Det är den politik som vi nu ser resultaten av. För att säkerställa en god vård på lika villkor borde vi återinföra i hälso- och sjukvårdslagen att driften av offentligt finansierade sjukhus inte ska överlämnas till företag vars syfte är att göra vinst åt ägare eller motsvarande intressen utan vars intresse är att ge en så god vård som möjligt. Den här debatten har inte kretsat så mycket kring mina siffror om och . hade artigheten att åtminstone nämna dem, men det är klart att det är svårt för att inse hur det ligger till och försöka bemöta de här siffrorna. Det handlar inte om att Botkyrkaborna jobbar på det är ett argument som nog får ta tillbaka däremot handlar det om att det är mer lönsamt att behandla friska män på än att behandla multisjuka i . Det är inte så att Botkyrkaborna är friskare, trots att bara 7 500 besök gjordes där jämfört med över 26 000 på . Ert system ökar ojämlikheten, och det ökar ojämställdheten inom vården! I mitt sista inlägg ska jag komma fram till vad som bör göras i stället. 123 (S): Det reformutrymme som växer fram i när konjunkturen förbättras bör naturligtvis användas klokt och strategiskt. Vi socialdemokrater vill investera i vårdens personal och arbetsmiljö. En vård i världsklass för alla kräver fortsatt satsning där sjukvården prioriteras och där skattesänkningar inte blir ett överordnat mål för politiken. Vi ska i vårt land ha världens bästa sjukvård. Så högt måste våra mål ställas. Blir man sjuk ska man veta att personal med den bästa utbildningen, tillräckligt med tid och de senaste medicinska teknikerna och den bästa rehabiliteringen finns tillgängliga. Det kräver resurser och en sjukvård där alla ges vård på lika villkor. I höstens budget kommer vi socialdemokrater därför att ge ett ordentligt resurstillskott till sjukvården. Vi återkommer naturligtvis till de konkreta detaljerna, men redan nu har vi tagit fram ett antal viktiga punkter. Vi vill förbättra tillgängligheten i vården. Jourbilar med vårdpersonal som gör hembesök hos barn, gamla och multisjuka som har det svårt att ta sig hemifrån är en del i detta arbete. Alla som arbetar inom vården har rätt att arbeta heltid. Vi ska göra välfärdsjobben attraktiva att söka. Vi ska satsa på kompetensutveckling i sjukvården. Vi gör det genom ett program för generationsväxling och utbildningsvikariat med mera. Vi vill i lag förbjuda gräddfiler på offentligt finansierade sjukhus. Vi vill att universitets- och regionsjukhusen ska ägas gemensamt. Vi vill införa gratis tandvård och , lyssna nu! vi vill stärka patienternas rättigheter. Vi står för en hälsovalsmodell som på allvar bejakar medborgarnas vilja att påverka och göra egna val. Medborgarna har rätt att välja bland en mångfald av vårdgivare, men vårdföretagen ska inte kunna välja bort patienter. Där har du skillnaden, , mellan våra olika så kallade modeller. Den moderatledda majoriteten i , som vi redan har hört talas en del om här, har infört ett ersättningssystem som gör att områden där ohälsan är stor får mindre resurser än områden där många är friska. Jag tar ett annat exempel än , för det finns tyvärr väldigt många att välja mellan. Detta har nämligen bland annat resulterat i att vårdresurserna i i ett område med lägst folkhälsa i hela länet togs bort helt genom att man lade ned vårdcentralen i denna stadsdel. Anledningen var att man inte fick lönsamhet i verksamheten. Man lade alltså ned, och verkar det som om en privat ersättare kommer att starta en vårdcentral i det här området, alltså i ett olönsamt område. , hur går det egentligen ihop? Kommer invånarna i att erbjudas likvärdig, bred hälso- och sjukvård, tror du, och kommer man till exempel att kunna erbjuda rehabiliteringsmöjligheter i när denna privata aktör har gjort sitt inträde här? Jag talar om resursfördelningen. har resurserna till minskat med nästan en femtedel! Det kan jämföras med är ett område med bra folkhälsa som har fått ökade resurser med nästan per patient. Detta är fakta det är inget som jag hittar på. Jag skulle vilja ha svar på om regeringen anser att detta är att ge rimliga förutsättningar för att jobba med förebyggande vård. Är detta vad regeringen menar med lika möjligheter till god vård för alla invånare? 124 (M): Detta är på sina sätt en klargörande debatt. Det verkar som att vi alla härinne är väldigt emot de orättvisor och ojämlikheter som finns i vården och som vi alla ser, men vi har lite olika ingångar när det gäller vad vi ska göra åt dem. har en lösning: Förbjud vinst! För Socialdemokraterna handlar det om att bli av med valfriheten, och det instämmer så klart Vänstern i. säger man här att man också vill stärka patienternas ställning. Men det är ganska oklart hur det ska gå till, för ni ju vill ta ifrån dem makten att välja. Det är makten att välja som är avgörande för att kunna ha inflytande och stärka patientens ställning. Då blir det lite märkligt när ondgör sig över det kommer en ny vårdcentral i . Det är väl alldeles utmärkt. Det har startats 240 nya vårdcentraler i sedan vi infört valfrihet. Varför tycker Socialdemokraterna att det är ett problem? Varför är det ett problem att det har varit en och en halv miljon fler läkarbesök i hela landet, i , i och på ? Alla har bättre tillgång till detta. Vad vill vet vi över huvud taget inte. Vi fick inga som helst besked på den punkten. Vi moderater står tydligt fast vid att alla orättvisor i vården ska motarbetas. Det är viktigt att stärka medarbetarnas villkor. Vi vet alla att det är i mötet mellan medarbetarna och patienten som värdet skapas. Det är där vi får värde i välfärden. Det handlar om ledarskap och organisation för att man ska trivas som anställd. Det handlar om att få vardagsmakt och inflytande över det som händer i vardagen och om att kunna påverka och få ta initiativ och få gehör för det snabbt. Det handlar också om att det ska vara fler arbetsgivare att kunna ställa tydligare krav på sin arbetsgivare. Vi har haft kömiljarden. Vi bygger ut läkarutbildningen för att få fler läkare och för att öka tillgängligheten. Vi skärper tillsynen. Vi har omreglerat apoteken för att läkemedlen ska bli tillgängligare. Det kommer en läkemedelsstrategi där en del är att vi ska ha tillgång till moderna läkemedel i hela landet för alla patienter. Det handlar om en patientlag. Vi behöver få bättre information om våra rättigheter som patient så att vi kan utkräva de rättigheterna. Vi kommer också precis som vi har gjort att prioritera välfärden. Under den förra mandatperioden, mitt under den värsta finanskrisen, ökade resurserna till sjukvården med . Vi kommer att fortsätta prioriteringen. Det bygger på att vi har en framgångsrik jobbpolitik som leder till att fler jobbar och betalar skatt. Det är vad ni vill riva upp på vänsterkanten. representant kommer efter mig. Det jag undrar är: Hur kan ni miljöpartister ställa upp på Vänsterns och Socialdemokraternas linje att ta bort valfriheten? På andra områden, till exempel när det gäller skolan, är ni varma anhängare av valfrihet och alternativ? Varför är ni så fastklistrade vid rabiata motstånd mot valfrihet? När säger att man numera är för valfrihet blir det väldigt konstigt när man gör allt man kan för att motarbeta det. I vartenda landsting där partikompisar styr motarbetar man valfriheten på punkt efter punkt. Det finns inte ett enda exempel i landet på att man självständigt har infört valfrihet inom något annat område för att kunna välja en reumatolog, en barnläkare eller någonting sådant. Det visar i praktiken att man inte gillar valfrihet. Det gör vi moderater. 125 (MP): Jag vill börja med att klargöra att på inget sätt är emot valfrihet. Men vi vill att valfrihet i vården ska underlätta jämlikhet i vården. En kvinna med invandrarbakgrund sökte vård för knäproblem. Läkaren började med att fråga varför hon inte lärt sig svenska trots i och kommenterade sedan hennes ansiktstatueringar. Kvinnan mådde så dåligt efter besöket att hon inte sökt vård igen trots att besvären fortsätter.