prot · GY0996 · 2011-05-04 00:00:00 — Vi har ett väl utvecklat och effektivt kretsloppssystem och återvinningssystem. Det bygger väldigt mycket på att människor är beredda att ta miljöansvaret och sortera sina sopor, för det ger också möjlighet för dem som är producenter och har producentansvar att materialåtervinna och på så sätt effektivisera resurserna. Vi bygger kretslopp. Då är det också väldigt viktigt att det är enkelt för människor att göra rätt i sin vardag. Samarbetet mellan de olika aktörerna är viktigt, å ena sidan kommunerna som har ansvaret för det övriga hushållsavfallet, å andra sidan producenterna och förpacknings- och tidningsindustrin samt glasåtervinningen. Det är viktigt att de har ett bra samarbete och en bra dialog. Den överenskommelse som gjordes 2009 är otroligt viktig. Man ska hålla fast vid den och ha konsumenten och hushållen i fokus. Precis som kretsloppet i naturen behöver livskraftiga ekosystem för att fungera behöver kretsloppet i samhället livskraftiga insamlingssystem och återvinningssystem för att fungera. Då är det viktigt att ha systemtänkandet med. Jag tror att vi alla här i kammaren har blivit kontaktade av olika intresseorganisationer. Avfall har nämnts här. Förpacknings- och tidningsindustrin nämnde jag. Det finns olika intressen. Det vi har ansvar för här i kammaren och och som också är ett ansvar för regeringen är att se helheten. Man ska väl inte sticka under stol med att diskussionen fanns redan när kretsloppssystemet och återvinningssystemet infördes . Kommunerna var inte helt glada över att de inte fick ansvaret. Men i stort har vi väldigt höga insamlingsmål. Vi får dock ständigt den här diskussionen: Borde man inte se över hela systemet? Det viktiga tycker jag är att vi har ett bra system i grunden och att det behöver utvecklas. Man kan mycket väl skruva i målen, förtydliga och sätta krav på samarbetet mellan aktörerna. Men jag tror att vi ska vara väldigt försiktiga med att kasta ut barnet med badvattnet och säga att vi ska utreda detta helt och hållet. Då har vi gjort en stor miljöförlust. Det som det handlar om i kretsloppsarbetet är att minska avfallsmängderna, att återvinna och återanvända. Det tror jag är det viktiga. Då blir svaret att beredning pågår. Det är lite tråkigt i ett sådant här motionsyrkande, men så är det. Beredning pågår 1: håller på och jobbar med en avfallsplan i dialog med de olika aktörerna. Beredning pågår 2 som också behandlas i detta betänkande: inledde en studie om alternativ och möjligheter när det gäller ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Pantsystem är väldigt bra exempel på hur man kan använda ekonomiska incitament inom miljöpolitiken. Precis som utskottsmajoriteten säger och som har sagt länge är det positivt att tar detta initiativ för att utreda frågan om ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Det är nödvändigt med tanke på att människor och varor rör sig över gränserna. Men det finns inget konkret förslag här i om lagstiftning. Det är väldigt viktigt för åhörarna att få veta det. Vi bejakar detta, men vi vill invänta kommissionens arbete. Det blir lite naivt att säga att ska införa ett europeiskt pantsystem. Vi måste ha EU och med oss, annars är det värdelöst. Beredning pågår 3: Miljömålsberedningen, som jag har nöjet att sitta i, har lämnat förslag till regeringen bland annat inom avfallsområdet så sent som . Det handlar om etappmål om ökad resurshushållning i livsmedelskedjan och om ökad återanvändning och återvinning av byggnads- och rivningsavfall. Miljömålsberedningens förslag grundar sig på arbete. Det är den myndighet som tidigare samlat hade ansvaret i miljömålssystemet. Den gjorde en fördjupad utvärdering som kom 2008. Där pekar de på att de ökade avfallsmängderna tillsammans med återvinningen av matavfall och återföring av fosfor i avfallsslam till produktiv var de stora kvarvarande utmaningarna på området. Det är då rätt så naturligt att Miljömålsberedningen kommer med just de förslagen. Det handlar om målet att matavfallet ska minska jämfört med . Vi slänger mycket fullt ätbar mat. Enbart från hushållen motsvarar matsvinnet koldioxidekvivalenter. Det skulle minska resursförbrukningen. I den gemensamma energi- och klimatpolitiken som vi har bestämt i är koldioxidekvivalenter ungefär vad vi har sagt att vi ska uppnå med ekonomiska styrmedel. Kunde vi minska matsvinnet har vi nått inte bara bättre ekonomi för hushåll och samhället utan också minskade koldioxidutsläpp. Den andra delen som varit uppe här är biologisk återvinning av hushållsavfall. Det handlar om att av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger ska behandlas biologiskt så att växtnäring och energi kan tas till vara. Målet finns där. De reservationer som finns på området slår lite grann in öppna dörrar. Det sista är att av fosforföreningarna i avlopp ska tas till vara och återföras till produktiv mark varav minst hälften återförs till . Det är ett viktigt mål. Det handlar också mycket om att avgifta våra system så att avloppsslammet är möjligt att lägga på utan att det innebär att man lägger ut en massa gift på åkermarken. Det handlar om systemtänkande. Man gör det väldigt mycket när det gäller nya områden, till exempel här i . Där tänker man redan från början när man bygger ett område: Hur kan vi göra för att sluta kretsloppen? Då har man inte vattenklosetter utan urinseparerande toaletter i stället. Att tänka rätt från början är inte minst viktigt när vi ska ha ett systemtänkande i miljöpolitiken. Jag vill med detta yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag och avslag på samtliga reservationer. 16 (KD): Det pågår en intensiv debatt i kammaren om avfall och kretslopp. Det är två delar som hänger väldigt väl ihop. Att förvalta de knappa resurser vi har på vår jord är en del av den kristdemokratiska förvaltarskapstanken. Att hitta långsiktiga spelregler för privatpersoner, konsumenten, kommuner och producenter att kunna återanvända eller ta till vara det avfall som finns, återvinna det och framför allt minimera deponin är en av de viktiga utmaningar vi står inför. Det hänger ihop med hela vårt miljötänk och vår miljö- och klimatpolitik. Även om det kan synas vara en liten bit och ett litet betänkande är det viktiga frågor. Jag noterar att vi är rätt så överens mellan Alliansen och oppositionen. De stora målen och tagen är gemensamma. Skillnaden ligger snarare i att oppositionen gärna vill gå fram med en snabb lagstiftning. Det ska vara pang på rödbetan med detsamma. Vi vill säga att det är en dynamisk process. Vi har ett ansvar inte bara här i utan även i kommunerna och i näringslivet. Informationen till konsumenterna är synnerligen intressant. Det går att genom olika incitament få en hög grad av återvinning och få in det i ett kretslopp. De goda exemplens kraft är något som man i EU använder sig mycket av. Det är mot den bakgrunden man ska se kommissionens initiativ att utreda pant på burkar och flaskor. Det är också positivt att har kommit med ett förslag. Det är en sammanvägning av många olika intressen. Jag tror det var som var lite grann inne på industrin. Den har givetvis investerat väldigt mycket i varumärken. Bara en sådan enkel sak som att få en dansk som är van att dricka en att i stället göra det i en svensk återvinningsbar 33-centilitersflaska är inte helt enkelt. Jag ska inte överdriva. Det går med motivering. Kanske det i nästa generation är möjligt att åstadkomma det. Det tror jag säkert. Det handlar om information och är inte någonting för lagstiftningen att göra. Vi ligger på en väldigt hög återvinningsgrad i procent mätt. ökar mängden avfall. Man bör titta över gränserna, och vi kan bli bättre. Det får inte vara så att målen blir begräsningar. Det är också positivt att håller på att ta fram en nationell avfallsplan. Kommunerna har sina avfallsplaner. De måste givetvis anpassas till de förutsättningar som finns på ort och ställe. Det är inte givet. Man har kanske en tung industri på ett ställe och kanske en sovstad på ett annat ställe. Det är helt olika avfallsproblem. Vi får vara lite försiktiga med lagstiftning här. Jag tror att kommunerna är rätt duktiga på detta i samarbete med de privata företagen. Givetvis är vår uppgift här i att fastställa de övergripande ramarna. Det gäller att hitta ett kretslopp och få ett fungerande kretslopp där matavfallet är alldeles för stort. Vi kastar alldeles för mycket mat. Vi måste bli betydligt bättre på det. finns det i den processen stora resurser att ta till vara. Som var inne på vill det till att man är försiktig hos kommunerna för att se till att vi kan uppnå de ställda målen när det gäller att få tillbaka rötslammet till åkrarna. Här är väldigt stora värden som inte kan tas till vara i form av närsalter, fosfor, kalium och kväve. Det arbetas på en nationell biogasstrategi i . Vi behöver ersätta som används i fordonsindustrin för bränsle. Det är väldigt mycket. har uppskattat att man till 2020 kan producera från biogas. och har en helt annan uppfattning. Det bygger inte bara på hushållsavfall utan även på andra källor. Om vi ska vara fossilbränsleoberoende och bara har av 86 plus kanske lite annan el och så vidare har vi en del att göra. Därför är det viktigt att vi har en nationell biogasstrategi. En annan viktig sak är vattnets kretslopp. Där är det viktigt att kommunerna uppfyller sin roll och ser till att också de enskilda får en ordentlig rening. Genom information och det goda exemplet kan vi skapa winwin-situationer för våra medborgare, företagen, landet som sådant och även . 17 (FP): Avfall är en fråga som vi alla kommer i kontakt med . ställer vi oss medvetet eller omedvetet frågan: Vad ska jag göra med använt papper, tomma förpackningar, överbliven mat eller en vara som har gått sönder? I internationella jämförelser är ganska bra på att hantera avfall. Det betyder inte att vi kan slå oss till ro. Vi måste sikta högre. I behövs krafttag för att bryta de stadigt ökande avfallsmängderna. Det finns också stort utrymme för att öka materialåtervinningen. är det land i EU som har högst förbränning, men vi är inte bäst på materialåtervinning. Om vi tar hand om vårt avfall på ett klokare sätt förbättrar vi förutsättningarna för hälsa för människor och djur. Gifterna minskar i miljön, klimatpåverkan blir lägre och vi får en förnuftigare hushållning av energi och råvaror. Jag väntar nu med spänning på nationella avfallsplan som ska komma . Den nuvarande planen är . Det är dags för nya tag. Men det är inte bara en myndighet som behöver tänka till. Vi behöver vara många som är med i debatten, som visar engagemang och som kommer med idéer. I stor utsträckning är det vi konsumenter som ska göra jobbet att sortera. Då behövs kunskap och motivation. Samhället ska göra det lätt att göra rätt. Information ska vara lättillgänglig, och avfallssystemen ska vara inbjudande att använda. har jag motionerat om avfallshantering. har jag lagt extra krut på att lyfta fram frågan om information. Jag menar att det inte ska behöva råda någon tvekan för konsumenter om var man ska lämna sitt avfall för att göra rätt. spretar informationen och är ofullständig. Kommunerna har ansvaret att informera efter dialog med producenter. Hur information ges i kommuner varierar mycket. Det borde vara lättare att hitta sammanhållen information. Det skulle exempelvis kunna finnas en välkänd nationell hemsida där man kan läsa hur alla möjliga varor ska hanteras. Informationen på avfallsstationerna måste också bli bättre. De flesta stationer är obemannade, så vem frågar man om man inte vet hur man ska göra? Det är lätt att en vara hamnar fel om informationen är bristfällig. Kanske kan det finnas en telefon på återvinningsstationen för att ringa till någon som kan ge vägledning? Åtminstone borde det vara tydligt vem man kan ringa om man har mobiltelefonen med sig. Det borde också finnas fler pedagogiska bilder och information på flera språk. Återkopplingen till oss konsumenter borde bli bättre. Det florerar fortfarande myter om att det inte är någon idé att sortera. Visst vore det motiverande att få mer information om varför vi ska sortera och återvinna, vad som sedan görs med materialet och hur mycket som samlas in. Förutom att minska det totala avfallet måste vår ambition vara att också minska dess farlighet. Det finns beräkningar som visar att runt farligt avfall och elavfall per person hamnar i hushållssoporna, det vill säga fel. Till viss del beror det nog på att avfallet inte upplevs som farligt; vi har ju det i våra hem. Men exempelvis batterier, energilampor, ugnsrengöring och insektsmedel är mycket skadliga om de hamnar i miljön. Det behövs mer kunskap och ökad service i insamlingen av dessa varor. Elvaror ska märkas med en symbol som visar en överkryssad soptunna. Kommunerna ska tala om vad symbolen betyder. Detta system fungerar inte tillfredsställande. Sist jag handlade mat gick jag bort till elhyllan i butiken och vände på några förpackningar med elapparatur. Märkningen var mycket varierande allt från att den var hyfsat tydlig till att symbolen fanns under förpackningen och dold inuti den till att ingen märkning syntes. Vad gällde ugnsrengöringen och insektsmedlet fanns det på sina håll ingen märkning eller text alls om att varan skulle sorteras som farligt avfall, eller så stod det något kryptiskt. Som svar i betänkandet står det att har skapat en lista över avfall som klassas som farligt. Jag letade upp listan, men jag uppfattar att den i första hand vänder sig till dem som i yrkesverksamhet skapar och ska klassa farligt avfall och till dem som bedriver tillsyn. Men jag kan inte säga att den var tillräckligt användarvänlig för vanliga konsumenter. Därtill undrar jag hur en konsument ska kunna veta att det är på som man ska leta. I EU finns en mycket tydlig avfallshierarki som säger att vi ska eftersträva följande prioriteringsordning i hanteringen av avfall: förebygga, återanvända, materialåtervinna, energiutvinna och slutligen bortskaffa och deponera. Vi behöver bygga system som stöder avfallshierarkin. har antalet kilo avfall per person i princip enbart ökat. ökade genomsnittet avfall per person i med . är vi uppe i nästan per person. Om vi seriöst ska försöka minska avfallet måste vi göra mer än att bara tala om att människor ska handla mindre. När det gäller återanvändning kan jag notera att det sällan finns ytor på återvinningsställen där det är möjligt att lämna hela varor för eventuell återanvändning. Tyvärr är det ofta lättare att lämna osorterat material än sorterat. Det är bakvänt, tycker jag! Servicenivån på återvinningsstationerna måste upplevas som hög. Det ska vara rent och snyggt, och det ska vara lätt att veta vad man kan lämna där. antog lagstiftning som skulle tydliggöra krav på producenternas service för insamling och underlätta tillsynen för kommunerna. En myndighet skulle utses för att utforma föreskrifter för hur detta skulle gå till i praktiken. Ännu har myndigheten inte utsetts fast det är många, såväl producenter som kommuner och konsumenter, som väntar på de förbättringar denna lagstiftning skulle ge. Jag känner till att regeringen funderar på att ta ett nytt helhetsgrepp på avfallsområdet. Möjligen är det därför förslaget om förhandsgodkända insamlingssystem för förpackningar och papper har stannat upp. Men jag menar att regeringen måste bli tydligare på den här punkten. Vad har vi för politiska initiativ att se fram emot för en bättre avfallshantering i ? Jag vill göra en kort kommentar till , som jag uppfattade tyckte att det var bedrövligt att det finns de som försöker dumpa sitt elavfall i utvecklingsländer. Det är vi förstås många som tycker. Det var därför glädjande att se att regeringen lade fram en proposition för att just straffbelägga otillåtna avfallstransporter. fattade ett beslut om detta . är försök till smuggling straffbart och kan ge fängelse. Samhället kan ingripa när man påträffar en container med olagligt avfall i en hamn. Det är förstås viktigt att se till att lagstiftningen fungerar i praktiken också fortsättningsvis. Det pågår nu ett arbete med EU:s ramdirektiv för avfall. utarbetar en ny avfallsplan. Parter på avfallsområdet för samtal. Debatten har varit engagerad, tycker jag. Framtida diskussion om avfallet behöver vara livfull i myndigheter, i forskarvärlden, bland producenter och konsumenter ja, i hela samhället! behöver diskussion pågå. Men vi måste också ständigt agera för att vi ska nå framsteg. Vi är bra på avfallshantering i . är potentialen för ökad återvinning och klokare avfallshantering stor. Små förbättringar gör till ett föregångsland. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Biologisk mångfald m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU19 Biologisk mångfald m.m. 18 i (S): ska vi diskutera miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 19 som handlar om biologisk mångfald. Det är ett motionsbetänkande där de motioner som inkom under den allmänna motionstiden behandlas. Motionerna berör ämnet biologisk mångfald som inte har behandlats i budgeten. Biologisk mångfald är ett svindlande stort politikområde om man ger sig tid att tänka efter. Allt levande på jorden innefattas där. Alla element omkring allt levande på jorden innefattas där. Själva förutsättningarna för liv på jorden i alla dess former innefattas i detta politikområde. Det, fru talman, är vad vi ska diskutera här . var det fiskepremiär i Rickleån i . Det är det bästa harr- och öringsvatten som ligger nära mitt hem. Jag och familjen klädde tappert på oss, som vi brukar göra , långkalsonger, regntäta kläder och mössa och gick ut i plus två grader och lätt snöfall för att inleda årets fiskesäsong. Det var spännande. Som vanligt var slutresultatet obefintligt och fingrarna stelfrusna. Draglådan saknade några av de allra bästa dragen som inhandlats . De hade fastnat på ställen som vi aldrig någonsin kommer att hitta, men humöret var på topp. När jag stod där fick jag faktiskt ett ordentligt hugg en gång. Upp kom en hel hög av någon typ av vattenväxter som satt fast på en jättestor gren. När jag skulle kroka loss den högen såg jag plötsligt hur det myllrade i den. Små, små varelser med massor av ben rörde sig i den där kalla, gröna sörjan som satt på kroken. Jag hajade till, och sedan blev jag stående där och stirrade med förundran på den här myllrande, gröna klumpen. Jag tänkte: Det är ju på något sätt häftigt ändå. I det här iskalla vattnet där isklumpar flöt omkring levde de här små typerna och var otroligt chockerade och stressade över att ha blivit lyfta upp över vattenytan och i min varma hand. Jag böjde mig ned och släppte försiktigt tillbaka den klumpen i Rickleån. Varför berättar jag då det här i kammare? Jo, det är bland annat det här som det handlar om. De där små krypen hör ju ihop med mig och med mina förutsättningar att leva på den här jorden. Jordens ekologiska och biologiska system hör ihop. Plockar man bort den ena sorten riskerar den andra att försvinna också, och vi är inte ens medvetna om varandras existens. Det är när man kommer till insikten om hur allting hör ihop som man hoppas att alla andra politiker på planeten också har gjort det. Jag både hoppas och tror att alla mina utskottskamrater ser sambanden och att de också ser att biologisk mångfald inte är ett politikområde som alla andra. Det här handlar om alla arters förutsättningar för överlevnad, inklusive vår egen art. Men vi kan ändå konstatera att även på det här området har vi olika sätt att se lösningar på de utmaningar som vi har framför oss. En av dem grundar sig på att vi har olika grundideologisk syn på vem som ska bestämma marknad, människa eller miljö. En del grundar sig helt enkelt på att vi har olika verklighetsbeskrivningar som ligger till grund för vår politik. Skrämmande nog kan vi ändå konstatera att anslagen för biologisk mångfald har minskat markant sedan den borgerliga regeringen tog över i . Det är både tragiskt och dumt. Grunden i min och Socialdemokraternas syn på frågan om biologisk mångfald är ödmjukhet. Det handlar om ödmjukhet inför det faktum att vi själva som människosläkte inte styr över allt, ödmjukhet inför det faktum att vi inte heller har alla fakta, ödmjukhet inför det faktum att vi därmed, genom våra handlingar och de politiska beslut som vi fattar, riskerar att rubba system och existenser som vi knappt känner till och ödmjukhet inför vetskapen om att i andra änden på alla politiska beslut som vi fattar finns en levande varelse eller organism som på ett eller annat sätt påverkas av de beslut som vi fattar. I naturen försvinner alltid arter av naturliga skäl. Nya tillkommer, och vi människor har långt ifrån upptäckt alla befintliga arter . Vad som är det naturliga i artförlust är väldigt svårt att definiera, men det finns de som säger att innan människan kom och petade alltför mycket i naturen försvann det en art ungefär vart tredje till . pratar man om att det försvinner upp mot 50 arter . Det är siffror och fakta, även om de inte är alldeles exakta, som vi som politiker måste ta på allvar. Genom att behandla naturen som vi gör utrotar vi vissa arter, och vi riskerar framtiden för väldigt många av dem. Konsekvenserna av att rubba system vet vi inte speciellt mycket om. De kan bli väldigt stora. Med anledning av det kan vi inte riskera att fatta politiska beslut som vi inte kan överblicka. Vi vet inte vad konsekvenserna av dem blir. När vi pratar om arters fortlevnad har vi inte råd att riskera politiska snedsteg. De kan bli helt omöjliga att rätta till. I det betänkande vi diskuterar ryms många olika sakpolitiska områden. Det handlar om rovdjursförvaltning, vargstammen, GMO och internationellt samarbete. Alla de delarna är viktiga i frågan om biologisk mångfald. Vi socialdemokrater har ett antal reservationer som vi står bakom i betänkandet. Den ena handlar om den svenska vargstammen och huruvida man ska inplantera individer från andra länder för att förstärka den genetiskt eller ej. Vi socialdemokrater tycker inte att det är en bra lösning. Vi ser, som alla andra, att den svenska vargstammen förvisso bygger på ett väldigt litet antal individer. Vi ser också att har vi fått tillskott till den svenska vargstammen från den finsk-ryska stammen med individer som har vandrat hit alldeles själva på naturlig väg. Det ser vi så klart som det bästa sättet att förstärka den svenska stammen. Att inplantera varg är att ta många risker. Det är också något som vi har diskuterat här i kammaren tidigare. Vi vet inte riktigt vilka konsekvenser det kan få. Däremot vet vi att det sannolikt inte kommer att öka förtroendet för den förda rovdjurspolitiken, vilket är precis just det som vi måste lyckas med för att få en lyckad förvaltning . Att stressa fram förändringar i vargstammens genetik känns inte seriöst. Det ger en känsla av att vi försöker göra något slags snabbfix på en hel arts fortlevnad i . Vi socialdemokrater vill att vi ska ha en långsiktig och mer seriös ansats när det gäller att förstärka genetiken i den svenska vargstammen. Jag fick alldeles en rapport om att den varg som flyttades från till län för sedan har vandrat tillbaka till . Hon ville inte bli flyttad till . Vi ska inte tro att vi med politiska beslut kan påverka naturen hur som helst. Det är svårt att platsa vargar som inte vill bli platsade. Det här är någonting som regeringen både bör och måste fundera på innan man ger sig på ytterligare konstgjorda åtgärder för att förstärka den svenska vargstammen. Vidare har vi socialdemokrater ställt oss bakom två reservationer som handlar om genmodifierade grödor, GMO. Det handlar bland annat om att vi anser att enskilda länder själva måste få äga rätten att säga nej till att använda GMO-grödor. Vi anser inte att andra länder ska ha bestämmanderätten över det och tvinga GMO-grödor på de länder som själva beslutat att de inte vill ha dem. Dessutom handlar det om att förbättra reglerna för samexistens så att de odlare som inte vill ha GMO på sina marker får ett rimligt säkerhetsavstånd till odlare som använder dem.