prot · GY0945 · 2011-01-21 00:00:00 — 1 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från justitieutskottet Förste vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2010/11:17 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från justitieutskottet. 2 § Anmälan om inkommen granskningsrapport från Förste vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport inkommit från : RiR 2011:3 Oförbrukade forskningsbidrag vid universitet och högskolor 3 § Svar på interpellationerna 2010/11:101, 129 och 135 om rekryteringsproblem och kompetensbrist 1 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka rådande matchningsproblematik inom vuxenutbildningsområdet och arbetsmarknaden. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att näringslivet kan få tag i den kompetens som efterfrågas för att undvika flaskhalsar i ekonomin och för att arbetslösa med svag utbildningsbakgrund ska ges möjlighet till ny kompetens som kan leda till arbete. Slutligen har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka utbildningen inom bristyrken och för att höja kompetensen hos den svenska arbetskraften. Kompetensförsörjning rör flera olika politikområden, bland annat arbetsmarknads-, utbildnings- och näringspolitiken. Jag svarar huvudsakligen utifrån de delar som ryms inom arbetsmarknadspolitikens område. En god kompetensförsörjning innebär att den arbetskraft och den kompetens som behövs inom olika sektorer finns och är anställningsbar. Behoven varierar såväl som mellan olika branscher och olika delar av landet. Att kompetensförsörjningen fungerar är av grundläggande betydelse för vår välfärd. Det har framkommit bland annat i undersökningar presenterade av Företagarna och Arbetsförmedlingen att det trots en starkt ökande efterfrågan på arbetskraft saknas personer med rätt kompetens inom vissa områden. Vi känner igen detta mönster från tidigare konjunkturvändningar. Regeringen har , vilka präglats av svag efterfrågan på arbetskraft, gjort stora satsningar inom utbildningspolitiken för att stärka kompetensen hos arbetskraften, bland annat genom en kvalitetsförstärkning av yrkesutbildningen. Antalet platser på universitet och högskolor samt inom den yrkesinriktade gymnasiala vuxenutbildningen (yrkesvux) har tillfälligt förstärkts under 20092011. Vidare har den nya inrättats och antalet utbildningsplatser ökats. En försöksverksamhet med lärlingsutbildning inom gymnasieskolan pågår och kommer att permanentas i den nya gymnasieskolan . Regeringen fortsätter med kvalitetsförstärkningar av yrkesutbildningen genom att bland annat införa en ny lärlingsutbildning inom den kommunala vuxenutbildningen . Det är inte görligt att via kortsiktiga politiska beslut ändra kompetensen hos befolkningen. Vad vi däremot kan göra inom arbetsmarknadspolitiken är att förbättra matchningen och tillvaratagandet av den kompetens som finns. Arbetsgivare som upplever sig sakna rätt typ av arbetskraft bör kontakta Arbetsförmedlingen. Det finns i många fall kompetens bland de arbetssökande, men det kan krävas ett bredare, fördjupat sökande och en bättre matchning. Detta kan Arbetsförmedlingen bistå med. Matchningen är Arbetsförmedlingens huvuduppgift och omfattar platsförmedling och arbetsgivarkontakter. Kundundersökningar som genomförts visar att av de arbetsgivare som vänt sig till Arbetsförmedlingen för rekryteringshjälp varit nöjda med den hjälp de fått och att de fått tillräckligt med lämpliga sökande för att kunna anställa. När det gäller de arbetssökande fokuserar Arbetsförmedlingen på att sökaktiviteten ska vara hög och att de sökande bör vara yrkesmässigt och geografiskt rörliga. För den som saknar tydliga formella kvalifikationer ska Arbetsförmedlingen kartlägga och vid behov validera den kompetens och kunskap som den sökande besitter. Arbetsförmedlingen kan också, när så bedöms lämpligt, besluta om kortare arbetsmarknadsutbildningar inom bristyrken med inriktning mot till exempel tillverkning, transport, bygg och anläggning, vård och omsorg med mera. Det allvarliga är att det fortfarande, trots en växande efterfrågan på arbetskraft, är svårt för personer med utländsk bakgrund samt för personer med en funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga att finna ett jobb. Regeringen följer därför noga utvecklingen och Arbetsförmedlingens arbete inom detta område. Jag vill betona att detta är en fråga som endast kan lösas i samverkan med arbetsgivare och andra aktörer. Det handlar i grunden om hur vi ser på kompetens när den arbetssökande i något avseende skiljer sig från . En annan viktig grupp att fokusera arbetsmarknadspolitiska insatser på är ungdomar, särskilt de som saknar fullständiga betyg. Ungdomar är ofta attraktiva på arbetsmarknaden och finner vanligen en anställning förhållandevis snabbt. Däremot är utsikterna för ungdomar med ofullständig utbildning mindre goda. Regeringen har därför beslutat om särskilda insatser för att stödja dessa ungdomars återgång till utbildningssystemet och sett till att Arbetsförmedlingen har möjlighet att göra tidiga insatser när så bedöms lämpligt. Rent generellt gäller att arbetsmarknaden i allt högre grad efterfrågar personer med högre utbildningsnivå i form av en teoretisk utbildning eller yrkesutbildning utöver grundskola. Ökade krav i arbetslivet bekräftar vikten av utbildning. Regeringen lägger därför även fortsättningsvis stor vikt vid utvecklingen inom det ordinarie utbildningsområdet, inte bara vad gäller volymer utan även när det gäller samverkan mellan arbetslivet och utbildningsvärlden, för att därigenom långsiktigt förbättra och säkra vår kompetensförsörjning. 2 (S): Jag vill börja med att tacka för svaret, men jag är inte särskilt nöjd med det. kunde vi läsa en rapport från som säger att långtidsarbetslösheten stiger oroväckande mycket och att arbetslösheten ligger på skyhöga nivåer som det anmäls allt fler lediga arbeten. Någonting är helt fel. En del i det som är fel handlar just om det som jag ställde frågan om: matchningen mellan den kompetens som finns i form av arbetslösa människor och den kompetens som arbetsgivarna efterfrågar. Ett populärt ord hos statsministern , och särskilt i partiledardebatten , är ordet anställningsbar. Människor måste bli anställningsbara, upprepade han . Ja, det kan vi väl alla hålla med om, men frågan är bara hur. I våra frågor till statsrådet har vi hänvisat till flera olika rapporter som visar att problemet med matchning är stort. Ändå säger statsrådet märkligt nog i sitt svar att av de arbetsgivare som vänt sig till Arbetsförmedlingen är nöjda med den hjälp de har fått. Det står i skarp kontrast till den rapport som tagit fram, deras årliga rekryteringsenkät, där den del som heter Att söka men inte finna visar att vart femte rekryteringsförslag misslyckats både och det jämförande . Att så många som var femte misslyckats även med så mycket högre arbetslöshet menar man i rapporten beror på att matchningen inte fungerar. Ändå påstår statsrådet i sitt svar att är nöjda med den hjälp de har fått. Det är väldigt märkligt. Många av åtgärderna syftar till att snabbt få ut de arbetslösa i korta åtgärder. Men rapporter från Arbetsförmedlingen visar att de som sätts i korta åtgärder oftast återvänder till arbetslöshet, eftersom man inte har fått den hjälp som hade behövts för att skapa en egen, varaktig försörjning. Jag upplever att det finns en stor avgrund mellan arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken, trots att de borde vara grenar på samma träd. Mycket av statsrådets svar på våra interpellationer handlar om regelrätt utbildning, och det är också viktigt. Men svaret andas mycket att det mesta av ansvaret läggs över på individen: Man får själv se till att välja rätt väg i livet om man vill lyckas. Arbetsmarknadspolitik är i högsta grad fördelningspolitisk, då den vänder sig i första hand till de arbetslösa och resurssvaga, som kanske inte i första hand ser studielån som den första åtgärden för att förbättra sin ställning på arbetsmarknaden. För att verkligen satsa på dem som behöver åtgärderna bäst behöver man gå från den låga nivån på dagens arbetsmarknadsutbildningar och se till att matcha betydligt bättre än vad som görs . Men tyvärr pratar statsrådet inte alls om arbetsmarknadspolitik i sitt svar utan bara om reguljär utbildningspolitik. Och med de åtgärderna har vi många som riskerar att fastna utanför arbetsmarknaden , kanske i hela sina liv. Vi behöver både bra utbildningar och möjligheter till kvalitativt bra arbetsmarknadsutbildningar. Eftersom jag inte har fått svar på min fråga ställer jag den en gång till: Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta för att säkerställa att företagen har tillgång till personal med den kompetens som de efterfrågar? 3 (S): Tack, statsrådet, för svaret, även om det inte var mycket till svar på de angelägna frågor som vi har ställt! Vi har just nu en väldigt oroande situation på arbetsmarknaden. Trots en uppåtgående konjunktur har vi en kvardröjande stor arbetslöshet och en långtidsarbetslöshet som inte minskar. uppger allt fler branscher och arbetsgivare att man inte får tag i kompetent personal. Nordeas chefsekonom gick i går ut och varnade för överhettning på arbetsmarknaden redan. Med en arbetslöshet på varnar hon för att måste höja räntan onödigt snabbt för att klara av överhettningsproblemen. tog tidigare upp att det kom signaler från svenskt näringsliv om att många arbetsgivare har problem att klara sina rekryteringar och därför inte kan växa i den takt som de skulle vilja. Frågan är alltså i högsta grad aktuell. Men regeringen och arbetsmarknadsministern avstår från att svara på frågan om vad man tänker göra utan hänvisar till vad man har gjort tidigare, och det är inte mycket. Vi socialdemokrater har varit tydliga med vad man bör göra, och det är tre prioriteringar. Det är utbildning, utbildning och utbildning. Det handlar om en kvalitetshöjning i skolan, så att vi vänder den trend som vi nu har med ett fritt fall när det gäller kunskaperna i skolan. Det är allt fler som lämnar och gymnasieskolan med otillräckliga kunskaper, vilket är ett oerhört stort problem på arbetsmarknaden. Det andra handlar om utbildning för omställning. Vi vill ha stora satsningar på vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning. Det handlar om möjligheten att byta spår i livet, att söka sig till en annan bransch och att skaffa sig den kompetens som krävs för att man ska kunna få jobb. Det tredje handlar om högskoleutbildning, spetsutbildning och forskningssamarbete med näringslivet, så att vi också kan utveckla nya och varaktiga jobb i vårt land. Arbetsmarknadsministern påstår att den borgerliga regeringen har gjort stora satsningar på utbildningen. Det är inte sant. Tvärtom har vi en situation där vi har färre platser i arbetsmarknadsutbildningen än vad vi hade innan lågkonjunkturen slog till. Detta är en av de punkter där regeringen har fått allra mest kritik. Också när det gäller regeringens eget expertorgan, , är en av huvudpunkterna i kritiken mot regeringens sätt att hantera krisen att man så hårdnackat väljer bort att satsa på kvalificerade insatser och arbetsmarknadsutbildning. Det är en av de åtgärder som man vet fungerar väl. När det gäller vuxenutbildningen är det en radikal minskning av antalet platser jämfört med vad som gällde före lågkonjunkturen. Och jämför man med vad den socialdemokratiska regeringen gjorde under förra krisen, , är det här bara en droppe i havet när det gäller satsningar på vuxenutbildning. När det gäller högskoleplatserna är det i förhållande till ungdomskullarnas storlek en minskning. Det är alltså svårare för ungdomar att komma in på högskolan, eftersom ungdomskullarna faktiskt har blivit större. Det är alltså inte sant att regeringen har gjort stora satsningar på utbildningen. Det är regeringen som bär hela ansvaret för den situation som vi nu har och som jag tyvärr tror snabbt kommer att förvärras med risk för överhettning och bristproblem på arbetsmarknaden. Det är allvarligt att arbetsmarknadsministern här i inte har några förslag om hur hon ska hantera den situationen. Det enda som ministern säger, som det är värt att fästa någon vikt vid, är att det är viktigt att ungdomar som inte har gymnasieutbildning ska få den kompetensen. Ja, där delar jag regeringens uppfattning. Och jag skulle vilja avsluta med att ställa en fråga. TCO presenterade en rapport med förslag om en särskild utbildningsgaranti för ungdomar under 25. Hur ser arbetsmarknadsministern på det förslaget? 4 (S): Även jag ska för artighetens skull tacka ministern för svaret på min interpellation, även om jag kanske inte riktigt tycker att innehåll, vinklar och regionala skillnader kommer till sin rätt när debatter slås ihop på det här sättet. Nåja, valet att göra så här var i alla fall inte mitt, och ämnet är allt för viktigt för att jag ska ägna mig åt formalia. Min ingång i debatten handlar om det tudelade . Det är ett tudelat på alltför många områden och för alltför många människor. Den här debatten handlar om hur den arbetskraft som finns ska bli kompetent och hur människor ska kunna rustas för att bli anställningsbara. Det är det som den borgerliga regeringen, med statsrådet , har ansvaret för, att rusta och se till att människor blir anställningsbara och kan ta de nya jobben och få chanser i utbildningssystemet. Jag bor som jag bor, i inland. Internationaliseringen och globaliseringen och även den lokala tillväxten präglar och och även min lilla hemkommun , men bara under halva delen av året. Hos oss är nämligen vintermånaderna väldigt hektiska. Mycket kompetens ska sökas och kanske finnas. Vi söker erfarna och kunniga testförare, ingenjörer, servicepersonal, väktare, förare av tunga fordon, serveringspersonal, hotellpersonal och så vidare. Det är ett litet samhälle i inland som ska ställa om, byta inriktning och ändra sin kompetens. Omställningsförmågan har för många Arjeplogsbor satts på prov om och om igen, år ut och år in. Men trots alla människors goda vilja för det är vad det handlar om, att människor har en god vilja och insikt om att skaffa sig kunskap och kompetens skiner bristerna igenom och mynnar ut i svårigheter för arbetsgivaren att rekrytera och faktiskt för människor att kunna planera sina liv. Bland annat har de hårdare och mer stelbenta reglerna i a-kassan, som den borgerliga regeringen infört, inneburit större osäkerhet och större otrygghet. talar den borgerliga regeringens politik om för människor att de dag ett i sin arbetslöshet ska packa ihop och flytta, oavsett var de bor. Följden blir att människor flygs in, jobbar hårt och sedan flygs ut igen. Det är inte mycket till regional utveckling eller till samhällsutveckling, i alla fall inte där jag bor. Det finns ju alltid goda lokala förmågor som tänker större, bredare och bättre än den borgerliga regeringen för att faktiskt råda lite bot på kompetensförsörjningen, bland annat i min hemkommun. Där startade man ett gymnasieprogram med ett riksintag, allt med sikte . Och det var höga ambitioner om att förse arbetsmarknaden med den kompetens som krävs för att man ska kunna bidra till tillväxten och se till att det finns jobb för de unga. Det handlar om utbildning för jobb, så att säga, som den borgerliga regeringen brukar prata om. Men nej, nu har med den borgerliga regeringens goda minne tagit bort riksintaget. Det innebär att det blir svårare att rekrytera och se till att man får kompetens och arbetskraft i inlandet. Med det här lilla lokala exemplet på hur svårt det kan vara att hitta kompetent personal undrar jag: Vart tog den borgerliga regeringens höga svansföring vägen när det gäller arbetslinjen och kompetensförsörjningen i bland annat den här branschen och kanske framför allt i inland där jag bor? 5 (M): Interpellanterna har väckt viktiga frågor om kompetensförsörjning och matchning. Det här är tveklöst framtidsfrågor för . I en alltmer globaliserad värld kommer det att vara viktigt att man har en bra utbildning och att vi har en fungerande matchning på arbetsmarknaden. Sedan kan man ändå inte, fru talman, låta bli att kommentera några av inläggen från interpellanterna. Det lyfts bland annat fram att den bär det fulla ansvaret för de problem vi kan ha med skolresultat och annat. Det är möjligt att interpellanten kanske skulle visa lite större ödmjukhet. var tidigare skolminister, . Det var då man lade grunden för den flumskola som så kapitalt har misslyckats. ser vi mycket av resultaten och problemen i den svenska skolan. Där har Alliansen varit tydlig med att vi nu sätter fokus på kunskap igen. sätter vi fokus på mer satsningar på den svenska skolan, och vi kommer på lite att kunna bedöma om den politiken har varit lyckad eller inte. Lite större ödmjukhet tror jag att man kan visa än att säga att det är regeringen som bär det fulla ansvaret för de svenska skolresultaten. Vidare lyfts det fram att det är viktigt med högskolor och universitet. Det håller jag med om, och har så många människor i gått i högskola och på universitet. Det är fantastiskt bra, men var ärlig och erkänn det också! Det låter också som att det inte finns några Amsutbildningar för arbetslösa. Låt mig bara påpeka en sak: Vi fyller inte ens upp den kvot av Amsutbildningar som regeringen har avsatt. Vidare lyfts Svenskt Näringslivs rekryteringsenkät upp som ett bevis för att regeringens politik inte fungerar och att vi måste ha fler åtgärder. Det är en intressant enkät som visar att vi måste arbeta med matchningen på arbetsmarknaden. Men en av slutsatserna från när det gäller enkäten är att det behövs fler privata matchningsaktörer. Man tycker att regeringen inte går fram tillräckligt när det gäller detta. Det skulle vara intressant om interpellanterna kunde återkomma och ge besked om det är det man menar. Saknas det privata aktörer på matchningsområdet? Vi står nu i en situation med 46 000 jobb, rapporterar Arbetsförmedlingen . Det är rekord. Inte har vi haft ett sådant bra läge. är det alltså oerhört viktigt att vi har en bra matchning, och då är jag väldigt glad över att vi har ett bra stöd med många coacher som kan hjälpa människor att hitta dessa jobb, vilket är oerhört centralt. Det intressanta är att oppositionen fortfarande står fast vid att dessa coacher inte behövs. De ska bort, för de är onödiga. Det har jag väldigt svårt att förstå. Det kanske kan vara ett område som skulle kräva lite politikförnyelse. Jag har en fråga till arbetsmarknadsministern. I det läge vi har , då vi ser att så pass många nya jobb är på framväxt, att vi har ordning och reda i de svenska statsfinanserna och att våra tillväxttal placerar oss i tätklungan i världen, på vilket sätt kommer arbetsmarknadsministern att fortsätta säkerställa att människor kan få mer hjälp av olika aktörer? Arbetsförmedlingen ska vara ett stöd, men hur kan arbetsmarknadsministern fortsätta se till att man kan få stöd från olika aktörer? Jag tror nämligen att vi nu behöver vara många som hjälper till och letar upp alla de jobb som finns och som arbetslösa behöver. 6 Arbetsmarknadsminister (M): Tack till interpellanterna för angelägna frågor! Kompetensförsörjningen är otroligt viktig för och framtid. Jag skulle vilja ta upp några frågor när det gäller just arbetsmarknadsutbildning, för det är ju mycket det som oppositionen fokuserar på. Jag har tittat närmare på hur många som faktiskt deltar i arbetsmarknadsutbildning. Det tycks som att oppositionen inte har riktigt koll på de siffrorna. När man tittar på dem som är inom jobb- och utvecklingsgarantin ser man att där finns 13 900 personer som skrevs in i arbetsmarknadsutbildning . Utanför garantierna var det ännu fler 16 660 personer. Totalt skrevs alltså 30 000 personer in i arbetsmarknadsutbildningen. När det gäller den förberedande utbildningen skrevs 11 300 personer in som var i garantierna. Utanför garantierna var det så många som nästan 30 000 personer. Den totala omfattningen av förberedande utbildning och arbetsmarknadsutbildning är alltså 70 800 personer. Det är inte särskilt lite. Bland annat Småföretagarna har angett rekryteringsbehov som ett stort problem. av arbetsgivarna menar att det finns en brist på kvalificerad arbetskraft inom byggsektorn, tekniska konsultbolag och finansbolag. Tittar man på Arbetsförmedlingens prognos över områden där det finns brist handlar det om ingenjörer, tekniker, byggsektorn, datakonsulter och kvalificerade yrkesarbetare. Då är det enligt min uppfattning viktigt att det finns utbildningsplatser inom den reguljära skolutbildningen. De här bristyrkena löser vi inte genom kortare arbetsmarknadsutbildningar. Därför är det oerhört angeläget att det finns stöd för vuxna som vill komma tillbaka och få en utbildning för att kunna växla spår. Därför har vi förstärkt studiebidraget för vuxna som går tillbaka till den reguljära utbildningen. Det är också viktigt att arbetsmarknadsutbildningen finns kvar inom de yrken där den är lämplig och bra. Vi ska komma ihåg en sak, och det är att de som är bäst på utbildning och kan validera utbildningen är våra reguljära utbildningssystem. När vi pratar om kompetensbrist är det en fråga till som är oerhört angelägen, och det rör de många utlandsfödda personer som kommer till och som har en etableringstid på mellan sju och innan de får fotfäste på arbetsmarknaden. Det har gjorts alldeles för lite för att ta till vara de många högskoleutbildade eller yrkeskunniga personer som kommer till , och där byter vi nu spår. Dessa personer kommer att möta Arbetsförmedlingen och få hjälp att validera sina kunskaper och få en bättre grund att stå på för att påskynda etableringen i samhället och på arbetsmarknaden. Jag tror att den reformen är helt avgörande och också en nyckel bland flera till att lösa kompetensförsörjningsbristen. Det handlar också om att parterna måste jobba med att minska fördomar mot personer som är från andra länder och kulturer eller som har funktionshinder. Vi har en väldigt stor outnyttjad resurs i form av kompetenta människor som kommer att kunna bidra till att hjälpa upp den kompetensförsörjningsbrist som vi ser nu kommer när jobben strömmar till. Som svar på relevanta fråga om olika aktörer kan jag säga att jag håller med . Det är inte okej att det bara finns en enda stor arbetsförmedling, och det är också därför som vi har gett i uppdrag att utveckla lagen om valfrihetssystem. Det finns en lagstiftning på plats som antog , och det är nu upp till Arbetsförmedlingen att utveckla hur den ska kunna komma till användning. Det är en viktig fråga som jag för en dialog om, för jag tror att vi behöver arbetsförmedlingar som facken eller andra organisationer inom specialistområden gärna kan driva för att hjälpa varje arbetssökande att matchas mot de lediga jobben. Det finns nämligen en mängd kompetenta personer i . Låt oss aldrig glömma bort det. Men mer utbildning behövs, och där tycker jag att har en poäng. Vi satsar också otroligt mycket mer på utbildningssystemet än . 7 (S): Det är många intressanta synpunkter. pratade om tid som skolminister. Jag skulle vilja lyfta fram det som kanske gjorde allra bäst som skolminister, nämligen som gav hur många människor som helst en ny chans till en ny inriktning i livet. Det skulle också ha varit med när pratade om tid som skolminister. Regeringen går in på sitt femte år, och man kan inte hålla på och skylla på hur det såg ut när det gäller utbildningspolitiken. Man får börja ta lite ansvar för det man har gjort . Det gläder mig att statsrådet i slutet av sitt svar säger att det är viktigt att fokusera arbetsmarknadspolitiska åtgärder på just ungdomarna, men frågan är vad statsrådet lägger i begreppet arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Det tycker jag inte riktigt att vi har fått svar på under den här debatten. Är det coachningen som helt avses är vi i så fall många som inte har samma syn på begreppen. För mig och många med mig är arbetsmarknadspolitiska åtgärder i första hand något som utvecklar individen i fråga och som ger kunskap som gör att man lättare får jobb.