prot · GZ0928 · 2011-11-09 00:00:00 — Avslutningsvis, fru talman: Ett bra förslag hade kunnat bli ännu bättre och rädda ännu fler flickors och kvinnors liv, om man hade tittat på de förslag som har lagt fram och som många andra, som har erfarenhet av att arbeta mot våld mot kvinnor, stödja kvinnor som är utsatta för våld och på olika sätt också arbeta förebyggande, har kommit med. Med detta vill jag avsluta med att säga att vi stöder förslaget men tycker att det hade kunnat vara mycket bättre än vad det är , när det framläggs här . 17 (MP) replik: Jag vill bara rätta till ett misstag. Jag glömde att yrka bifall till reservation 1, så det gör jag . 18 (M): Vi talar om utredningar avseende vissa dödsfall. Det handlar om människor som har farit illa och blivit bragda om livet av närstående eller tidigare närstående personer. Det handlar om män som har dödat någon närstående. Det är oftast män som dödar. Av 21 dödsfall i nära relationer var 17 kvinnor och 4 män. När jag läste vilka som ingår i närståendekretsen blev jag berörd. Det handlar om de människor som man har närmast sig själv, människor som egentligen borde ha skyddat personen och älskat den. Det handlar i första hand om den människa som offret har eller hade ett fast förhållande med. Med närstående menas också offrets mor, far, syskon och till och med barn den avlidnes egna barn! Det innebär också att den som har avlidit på grund av brott med hedersrelaterad karaktär omfattas av regleringen. I en följdmotion föreslås att en utredning ska genomföras när en kvinna eller man har avlidit utomlands om hon eller han vid dödsfallet var svensk medborgare eller hade hemvist i . Bland annat har flera dödsfall av hedersrelaterad karaktär skett utanför . Att utreda dödsfall som inträffat utomlands innebär dock praktiska svårigheter då utredningsmyndigheten inte kan undersöka annat än svenska myndigheters handläggning. Det bör därför vara upp till myndigheten själv att avgöra och bedöma utifrån omständigheterna i det enskilda fallet om det finns skäl att utreda ett dödsfall som inträffat utomlands. Utskottets förslag är att utredning ska genomföras när ett brott har begåtts mot en kvinna eller en man av en närstående eller tidigare närstående person och kvinnan eller mannen har avlidit med anledning av brottet eller när det annars finns särskilda skäl att utreda dödsfallet. Vi vill med hjälp av utredningen skaffa nya kunskaper som kan användas för att förbättra samhällets skydd och stöd till dem som utsätts för våld och andra övergrepp av närstående. Utredningen ska ge underlag för förslag till åtgärder som förebygger att kvinnor och män utsätts för våld och andra övergrepp. Bestämmelserna överensstämmer i stora delar med dem som gäller för utredningar om barn som har avlidit med anledning av brott. Vidare föreslås en uppgiftsskyldighet för bland annat myndigheter som i sin verksamhet på något sätt har kommit i kontakt med den person vars dödsfall utreds. Bestämmelserna ska vara könsneutrala när det gäller såväl gärningsman som offer. Syftet med utredningen är att man ska hitta de brister som finns i systemet och klarlägga samtliga förhållanden som inneburit att den avlidna varit i behov av skydd eller stöd för att förändra sin situation samt vilka åtgärder som vidtagits eller kunnat vidtas för att hjälpa personen. Jag välkomnar propositionen. Det här kommer att stärka det skydd som behövs i samhället, även för vuxna som blir drabbade av våld från närstående. Med detta yrkar jag bifall till socialutskottets förslag samt avslag på motionerna. 19 (V) replik: Jag skulle vilja ställa frågan vad det är som gör att man inte vill låta försök till dråp och mord omfattas. Det skulle ge en större bredd. Då skulle också de kvinnor som varit utsatta kunna få ge sin egen version, och de skulle själva kunna vara med och peka på vad som skulle ha kunnat göras för att de inte skulle hamna i den här våldssituationen. är det ju en ren slump om kvinnan överlever försök till dråp eller mord eller om hon inte gör det. Jag tycker att vi skulle kunna få fram mycket bättre underlag och på ett bättre sätt kunna utveckla arbetet med att förebygga misshandel och våld mot kvinnor och grov misshandel som leder till att kvinnor dör. Den fråga jag vill ställa är alltså: Varför vill man inte utvidga det här och låta kvinnornas egna röster komma fram i det här underlaget? 20 (M) replik: Vi anser inte att det finns något behov av att utvidga utredningsverksamheten till att omfatta även försök till dråp eller mord. Tyvärr har vi en lagstiftning som accepterar jag ska inte säga tillåter medhjälp till självmord. Det är inte ens straffbart. Man får göra en avvägning där, och vi anser inte att det finns något behov av att utvidga det. 21 (V) replik: Jag tycker nog inte att den argumentationen håller så bra. Det är ju inte bara försök till självmord som det handlar om. Det handlar om när man verkligen försöker mörda eller döda en kvinna men hon råkar överleva. Då kan hon också själv vara med och ge en röst och berätta på vilket sätt hon kunde ha fått ett bättre stöd, om polisen kunde ha jobbat på ett annat sätt, på vilket sätt hon kunde ha fått bättre skydd, vad andra som ska ge stöd och skydd kunde ha gjort och hur man på ett bättre sätt hade kunnat hjälpa henne så att hon inte hade hamnat i den här situationen. Jag har svårt att se att det finns något argument för det här. Det handlar ju inte heller om att man skulle få en oändlig massa fall. Försök till dråp och mord är också, tycker jag, ganska avgränsningsbart. Den andra fråga som jag skulle vilja ta upp gäller hedersrelaterat våld. Vi riskerar att missa några av de mer förskräckliga fallen. När ens närmaste familj, den som egentligen ska skydda mig, älska mig och ta vara på mig, utgör hotet och när det är mitt hem som blir den farligaste platsen är det en väldigt speciell form av våld. I hedersrelaterat våld är ofta många fler indragna än den allra närmaste personen, den man lever med. Att vi inte tar upp det här med starka trakasserier eller att man har ett så starkt tryck från alla dem som är närmast en att man inte ser någon annan utväg , eller i princip tvingas till, självmord tycker jag gör att vi inte skapar oss möjligheten att ge bästa möjliga stöd till dem som drabbas, ofta kvinnor och flickor men också unga män. 22 (M) replik: Vi anser inte att självmord ska omfattas av utredningsverksamheten eftersom bedömningen kan bli ganska godtycklig och svår. Vi kan ta upp problemet med balkongflickor, som även har nämnts i motionen. Det är väldigt svårhanterligt. Det blir kanske en psykisk press. Det kanske blir någon som knuffar ut dem, men då handlar det om mord och inte om att man har pressat människan att ta livet av sig, så att säga. Det är svårt, och det kan bli godtyckligt. Därför anser vi inte att det ska omfattas, helt enkelt. 23 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag tackar utskottet för att man har kunnat lyfta fram den här frågan som är väldigt viktig. Det handlar om att kunna utreda de mord som begås av nära och kära gentemot tjejer och unga kvinnor. Jag blir faktiskt lite bestört när jag hör säga att detta är psykiska fall och att det då är svårt att tillsätta en utredning. Jag ska bara säga att de flesta av de balkongkvinnor som jag har skrivit om i min motion och som har skrivit om är tjejer och kvinnor som har blivit mördade eller begått självmord under påtryckningar. Det är invandrade tjejer och kvinnor. Varför skulle det vara fler psykiska fall bland dem än bland några andra? Vi vet att problematiken har funnits . har debatten legat på is. Men tack vare motionerna och diskussionerna här i riksdag har det blivit en debatt också utanför . lyfte upp frågan igen. Då var polis, åklagare och flera andra involverade. Jag ska också säga till representant här att , som är vice ordförande i justitieutskottet, höll med om att det här är viktigt när vi diskuterade det i Studio Ett . Vi måste göra någonting. Här handlar det inte om mer än att vi kräver en för att utreda de här fallen, som är svåra att utreda. Det är svårt för polisen. Det måste finnas specifika metoder och specifika resurser för att man ska kunna ta itu med den här problematiken. Det är en skam för rättsväsendet om så många mord har skett och brist på bevis har gjort att ingen har blivit fälld eller ingen har blivit fängslad och så vidare. Från sida menar vi att det är väldigt allvarligt om inte alla behandlas lika inom rättsväsendet och i rättssamhället. När det handlar om mord där man vet att en kvinna eller en familjemedlem har blivit mördad går det i de flesta svenska familjer att utreda, men i radion hörde vi polisen säga att det här är väldigt svårt. Det handlar dels om resurser och metoder, dels om att det är svårt att prata med människor när man kommer till en mordplats där det finns många släktingar och vänner. Om man utanför maktens korridorer uttrycker de behov som finns, då måste vi lyssna. Vi politiker finns här för att se till att resurserna fördelas på ett bra sätt. Jag vet att regeringen har satsat många miljoner i arbetet mot mäns våld i nära relationer, men frågan är om det är tillräckligt. Nej, det är inte tillräckligt, för vi har fått veta att fler än tio tjejer, unga flickor har blivit mördade av sina nära och kära. Fyra fall känner jag själv till i Söderort. Det gäller också , några i och så vidare. har dock ingen blivit fälld för mord på dessa flickor, eftersom det är så oerhört många involverade i en sådan väldig tragedi. Det är svårt att få veta av familjemedlemmarna vem som har gjort vad, om offren har knuffats eller under påtryckningar kastat sig från balkongen. Det är också en fråga som måste utredas. Det rättssystem vi har ska gälla alla, och alla som begår brott ska få sitt straff. Föräldrarna som blev fällda i fallet Rezai, killen från som blev mördad, fick fängelse eller mer. Jag vet inte exakt. Eftersom man nu vet att det är högre straff för hedersrelaterat våld finns det en rädsla för det, och därför är det lättare att bli av med tjejerna genom att till exempel knuffa dem från balkongen. Det är väldigt viktigt att vi är medvetna om detta. Problemet finns inte bara i . Vi måste lyssna på de kvinnor och kvinnojourer som jobbar med de här fallen. Det är mycket svåra och komplicerade fall där väldigt många är involverade föräldrar och syskon, ibland grannar och kusiner och alla möjliga familjemedlemmar. Det i sig gör det svårt att utreda. I nuvarande läge hoppas jag verkligen att den borgerliga sidan och de andra riksdagspartierna ska ta till sig detta och möjligt återkomma med förslag på en eller en som ska utreda de här fallen, både i och i utlandet när det finns misstanke om hedersrelaterat våld och annat våld. Även dråp har förekommit. Det är väldigt viktigt att den här debatten förekommer igen, för jag tror inte att det är så man har talat om balkongflickor. Det är ett nytt begrepp. Det har som sagt funnits utanför , men i är det nu som debatten har kommit i gång. Jag tror inte att det här är en vänster- eller högerfråga, utan det handlar helt enkelt om att ta sitt ansvar. Som politiker måste vi ta vårt ansvar och se till att rättssystemet fungerar och är rättssäkert så att människor känner sig trygga och säkra. Unga flickor och kvinnor ska känna att de har ett system som stöder dem när det händer saker och ting som är obehagliga ett rättssystem för alla människor och inte bara för vissa. Detta är vårt ansvar oavsett vad vi har för politisk färg och benämning här i riksdag. Det är väldigt viktigt att komma ihåg. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till våra motioner och reservation 2, precis som min kamrat gjorde. 24 (M) replik: Jag vill bara förtydliga för Amineh Kakabaveh att jag inte har påstått att de kvinnor som hoppar från balkonger eller blir knuffade har varit psykiskt sjuka. Tvärtom sade jag att det är svårt att bevisa om de har psykisk press på sig. Det handlar om att det är svårhanterligt. Det vet vi. Polisen har problem med bevisläget. Vi lever i en rättsstat, och vi kan inte bara säga att här har någon utfört ett mord. Det måste kunna bevisas, annars kan vi inte döma någon, och då är det även svårt att göra en utredning. Precis som Amineh Kakabaveh säger kan det finnas släkt och vänner i lägenheten, men ingen vittnar. Vi anser att det blir svårt att göra en sådan utredning över lag, och då kan man inte fälla dem för mord. När vi tar upp det här med hedersrelaterade mord handlar det om att man kan bevisa att de har mördats. 25 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Men det är därför vi i kräver detta. Det är svårt. Det handlar om psykiska påtryckningar, och därför behövs det en särskild utredning för de här fallen. Vi kan inte säga att det är svårt att bevisa mord, så då struntar vi i det. Det har vi gjort , och frågan är varför vi ska fortsätta göra det nu när vi faktiskt är medvetna om det, nu när vi har hört det av polisen, rättssystemet, socialförvaltningen och kvinnojourerna. Frågan är vad som är problemet. Varför är det så svårt för regeringen att se till att detta kommer att sluta ? Det måste göras. Det kommer mer krav på oss. Kvinnorörelsen, invandrarorganisationer och många kvinnor är mycket besvikna på politikerna, för vi har inte sett till att rättssystemet handlar om alla. Vår lagstiftning handlar om alla. Vi måste börja i sandlådan. Det är klart att skolan har en viktig roll. Samarbetet mellan skolan och är väldigt viktigt för det förebyggande arbetet. Det är väldigt tragiskt den dagen mord har skett. Men för att vi ska kunna förebygga det måste vi börja från början. Och när tragiska händelser väl har skett måste vi se till att utreda dem. 26 (M) replik: Jag har sagt det förut: Det handlar om att medhjälp till självmord inte är straffbart i . Hur många självmord har vi ? Det är säkert ett tusental. Ska vi börja utreda alla när det finns misstanke om psykisk press eller att någon inte har fått sin vilja fram eller liknande? Ska det vara rättvist ska vi i så fall utreda alla självmord. Då blir det många utredningar. Som det är kan det bli väldigt godtyckligt: Det här ska vi utreda, men inte det här. Vi måste ha riktlinjer så att det blir lika för alla. Självklart förstår jag att problematiken finns, men kan man inte döma de här människorna för mord har vi även svårt att utreda. Det blir väldigt godtyckligt och svårt. Min fråga till Amineh Kakabaveh är: Ska vi utreda alla självmord i ? 27 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Det är egentligen inte jag som har ansvar för att se till att lagen följs. Men vi från och tar tillsammans vårt ansvar för att se till att rättssystemet ska fungera så att alla ska känna att de är svenska medborgare som lagen skyddar. När det gäller din fråga kan jag säga att det självklart är väldigt olika. Vi har till exempel fallet med den marockanska 28-åringen som i blir mördad. Tjejen från som brorsorna skulle kasta ut hade varit här en 16-åring som hade många drömmar. En 20-åring i kastar sig eller knuffas ned mitt 2005 och en 16-åring 2004, kl. 6 i i , i det område där jag bor. Det är inte bara psykiska fall, människor som vill begå självmord. är för det mesta involverad. Skolan är involverad. är det många andra runt omkring som vet om detta. Det är väldigt olika. Den som är psykiskt sjuk har säkerligen också medicinska skäl. Säkert finns det saker som förklarar varför människan har begått självmord, till exempel på grund av att man är psykiskt sjuk. Det är faktiskt två helt olika fall. Jag tänker också på varför det mest är tjejer och kvinnor med invandrarbakgrund som kastar sig från balkongen. Varför inte killar till exempel? Varför inte svenska tjejer? Det är också en fråga som ni egentligen ska ta hand om. Det hoppas jag att ni gör. 28 (KD): Vi behandlar regeringens proposition om utredningar avseende vissa dödsfall. Det ämne vi har att behandla är ett allvarligt samhällsproblem. Det handlar om våld i nära relationer, framför allt mäns våld mot kvinnor. Ingen människa är en ö. Alla har vi behov av att finnas i ett sammanhang, att ha nära relationer. Det är här vi ska kunna känna trygghet. Men tyvärr är det på det sättet. Många, fler än vi kanske kan ana, löper risk att bli offer för våld, våld som går så långt att det leder till dödsfall. Det gäller kvinnor, män och barn inom såväl särkönade som samkönade nära relationer. talare har givit exempel på den statistik och de uppgifter som vi har som underlag för detta. Den lag som vi har om utredning avseende barn som har avlidit i anledning av brott kommer med beslut att utvidgas till att också gälla kvinnor och män som har avlidit efter brott begånget av en närstående eller tidigare närstående. Det är en lag som jag tror kommer att ha betydelse för framtiden. Utredningarnas syfte, som det redovisas, är att öka kunskapen och ge bättre underlag för att vi i samhället på bred front ska kunna förebygga att kvinnor och män utsätts för våld eller andra övergrepp i sin nära relation. Flera av samhällets aktörer har ett ansvar för att agera när en kvinna eller en man utsätts för våld eller andra övergrepp av sin partner eller någon annan närstående och behöver deras skydd, stöd och hjälp för att förändra sin situation. Därför behövs det kunskap och det behövs en bra samverkan. Kommunerna har det yttersta ansvaret men kunskapen måste också öka hos alla som kommer i kontakt med våld eller övergrepp. Det är därför som utredningarna måste göras, just för att få bättre kunskap inför det förebyggande arbetet och därigenom förhindra våld i de nära relationerna. I nära relationer måste vi kunna känna oss trygga, och där det är ett faktum att trygghet inte finns måste samhället gå in och stötta. Det är därför som jag välkomnar att vi på bord har en proposition som ser till att vi får ett bättre redskap för att kunna minska våld i nära relationer, för att fler människor ska kunna känna att man får samhällets stöd och skydd när man lever i utsatthet. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Rättelser i alkohollagen (2010:1622) Föredrogs socialutskottets betänkande 2011/12:SoU4 Rättelser i alkohollagen (2010:1622) (prop. 2011/12:7 delvis). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Godkännande av järnvägsfordon och ansvar för underhåll Föredrogs trafikutskottets betänkande 2011/12:TU3 Godkännande av järnvägsfordon och ansvar för underhåll (prop. 2010/11:160). 29 (S): Ärade ledamöter i kammaren, särskilt från trafikutskottet! Jag yrkar bifall till betänkandets förslag. Det baseras på en bra proposition. Det gäller generellt propositionens arbete med att genomföra ett förenhetligande av driftskompatibilitetsdirektivet i EU för att åstadkomma möjligheter att använda järnvägsfordon i över gränserna och järnvägssäkerhetsdirektivet som naturligtvis har innebörden att skapa en hög järnvägssäkerhet. Min inriktning är dock att knyta an till utskottets tillkännagivande sent där utskottet önskade att regeringen undersökte möjligheten att undanta museijärnvägar och museijärnvägsfordon från driftskompatibilitetens tillämpning. Det har regeringen gjort på ett bra sätt i propositionen. Med en bra motivering ger man också Transportstyrelsen möjlighet att undanta museijärnvägar från både tillsyn och avgifter för tillsyn. Det finns en markant tydlighet i hur regeringen argumenterar, att myndigheten ska genomföra sådana undantag. Utskottet trycker likaså på detta, och utskottet lyfter fram att särskilda hänsyn bör tas till museijärnvägsföreningarna och de knappa ekonomiska omständigheter som dessa föreningar ofta verkar under. Så långt mycket bra, fru talman. Men nog är det underligt att just de dagar när utskottet har att behandla det här ärendet får museijärnvägarna fakturor från Transportstyrelsen där Transportstyrelsen begär pengar för så kallade ommärkningar och registreringar av de fordon som museijärnvägarna har. Det gäller de museijärnvägar som inte är ute på det nationella nätet utan som har avgränsad verksamhet. Vad handlar det om för belopp? För till exempel jag nämnde det i en föregående debatt som är en järnväg i som hade i intäkter och som har åtta fordon handlar det om att man nu ska betala . Det är faktiskt , av de intäkter som den föreningen har. Sedan har vi exemplet Skånska Järnvägar på östra sidan av som har i intäkter och 43 fordon. De ska betala . Den museijärnväg i norra där jag själv är mycket engagerad, Östra , har i trafikintäkter, 126 fordon och ska betala . Jag drar upp det här, fru talman, därför att vi från museijärnvägarnas riksorganisations sida har gått igenom vad betalar. De har en intäkt på 8,6 miljarder. De har ungefär 1 000 fordon. Det är, fru talman, 0,015 tusendelar. Vad det stora järnvägsföretaget ska betala har alltså en helt annan dimension, och det var i verkligheten avsikten när Transportstyrelsen började arbeta fram avgiftssättningen. Jag beklagar att Transportstyrelsen inte har förstått att , på förslag av regeringen, enhälligt kommer att undanta museijärnvägarna från dessa avgifter. Jag har själv tittat lite i regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen, och jag erkänner att det inte är lätt att se, för den som inte kan detta, om det vore möjligt för Transportstyrelsen att låta bli att ta ut dessa avgifter i ljuset av statsmakternas position. Jag hoppas, och hade hoppats, att under hand kunde tala med Transportstyrelsen och säga att några för detta inte är rimligt när avser att fatta det beslut som ska fattas. Jag beklagar detta, och jag hoppas att företrädare för regeringsunderlaget kan hjälpa oss att under hand få en ändring till stånd hos regeringen och . Museijärnvägarna kommer hur som helst att överklaga beslutet först hos Förvaltningsrätten i och anföra att avgiftssättningen strider mot Europarätten och inte är proportionell i förhållande till vad som åstadkommes. Vi torde få en lång process i förvaltningsdomstolarna. Det är synd eftersom det är tydligt att regeringen här på ett snabbt och effektivt sätt har tagit hänsyn till tillkännagivande . Jag hoppas att det ska vara möjligt för en kreativ förvaltning att i efterhand göra en ändring i Transportstyrelsens debiteringar. 30 (M): Detta eniga betänkande från trafikutskottet behandlar regeringens proposition om godkännande av järnvägsfordon och ansvar för underhåll. I propositionen föreslås de lagändringar som krävs för att genomföra och rådets direktiv om driftskompatibiliteten hos järnvägssystemet inom gemenskapen och direktivet om ändring av järnvägssäkerhetsdirektivet. Det är angeläget att regleringen på järnvägsområdet utvecklas så att järnvägens konkurrenskraft inom EU kan förbättras till nytta för miljö och hållbar utveckling. Vi ser därför positivt på att de förändringar som föreslås innebär att godkännandeprocessen för järnvägsfordon blir mer gemenskapsanpassad och att det dubbelarbete som kan förekomma i nuvarande system kan förväntas minska. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det jag främst vill lyfta upp i mitt anförande, som också gjorde, är att regeringen i propositionen konstaterar att det finns möjlighet att undanta museijärnvägar och museijärnvägsfordon från krav på registrering. Så sent som beslutade trafikutskottet och om ett tillkännagivande till regeringen om att se över möjligheten att undanta museijärnvägarna från krav på registrering. Glädjande, och kanske ovanligt snabbt hanterat, återkommer regeringen till detta redan i den proposition som behandlas. Museijärnvägarna ger en värdefull kunskap om gammal järnvägsteknik. Det är viktigt inte bara kunskapsmässigt utan givetvis också både kulturellt och turistiskt. Vi i Alliansen och hela trafikutskottet tycker att det är viktigt att särskild hänsyn tas till museijärnvägarna eftersom de i huvudsak drivs ideellt, i de flesta fall under knappa ekonomiska omständigheter. Jag känner samma oro som , och jag ska göra vad jag kan för att bevaka frågan om avgifterna. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §).