prot · GY0992 · 2011-04-27 00:00:00 — I det sammanhanget vill jag särskilt lyfta fram regeringens satsning för att främja utvecklingen av lokala små slakterier. har satsats på detta. Bland annat har köttkontrollavgiften subventionerats. Vidare har godkännandeavgiften på för slakterier slopats. Dessa insatser har lett till att har godkänt 18 nya slakterier. Detta är mer än hälften av de småskaliga slakterier som är i gång. behandlas ytterligare 14 nya ansökningar om godkännande. Denna utveckling bidrar till att förbättra djurens välfärd och skapar nya arbetstillfällen, fler företag och därmed lokal utveckling på den svenska landsbygden. Dessutom svarar det upp till konsumenternas ökande efterfrågan på närproducerad mat. 63 (S) replik: Vi socialdemokrater delar Per Åslings oro för den svenska grisnäringen. Men då tycker jag att man måste fråga sig hur man tror att den svenska grisnäringen ska kunna stå sig i konkurrensen genom en sänkt eller en höjd nivå på djurvälfärden? Vi tror på det senare, att det är den svenska djurvälfärden som kan göra att den svenska grisnäringen klarar sig i konkurrensen. Men då krävs det också att man vidtar andra åtgärder som stöder den svenska grisnäringen, till exempel en obligatorisk ursprungsmärkning. Där agerar inte regeringen. Om det är så viktigt, om kanske framför allt bär på den oron, varför agerar man inte? Du pratade om att det var någon som hade uppmanat till att göra någonting. Men gör någonting, ni som sitter i regeringsställning! Jag funderar också om man skulle kunna jobba mer strategiskt med livsmedelsfrågorna i . Det tycker vi från oppositionen att man ska göra. Regeringen tar fram Matlandet som i och för sig är ett bra initiativ men inte tillräckligt för att säkra livsmedelsproduktionen. Varför gör inte regeringen något? 64 PER ÅSLING (C) replik: Den svenska grisnäringen lever under stor press. Alla pålagor som riksdag lägger på grisnäringen innebär att den kommer att slås ut. De åtgärder vi beslutar om här måste i stället vara inriktade på att stärka den svenska grisnäringen. Vi måste jobba för att se till att konkurrenssituationen i blir mer likvärdig med den i jämförbara länder som vi har att konkurrera med. Den krassa verkligheten är ju att en väldigt stor del av prisbildningen på produkter sker internationellt, men kostnaden skapas i stor utsträckning utifrån de lagar och regler som gäller i . Det är därför vi varnar för att i detta läge, vid sämsta tänkbara tidpunkt, lägga ytterligare kostnader på grisnäringen. När det gäller ursprungsmärkningen vill jag lyfta fram vad näringen i form av LRF har gjort tillsammans med handelskedjorna. Jag tycker att det är ett föredöme när man nu har kommit överens om att märka de svenska produkterna. Det skapar en tydlighet gentemot svenska konsumenter som är värdefull. Men låt mig också göra kammaren observant på att och i form av landsbygdsminister i EU har jobbat för att ursprungsmärkning ska införas. Det arbetet har startats upp, och man har därmed kommit i gång med att försöka hitta en gemensam hållning till ursprungsmärkning inom EU. 65 (S) replik: Jo, vi är medvetna om att den svenska grisnäringen befinner sig under stor press, och vi delar oron, precis som jag sade. Men jag undrar om jag ska tolka Per Åsling som att han tycker att den svenska grisnäringen ska sänka nivån på djurvälfärden för att klara sig i konkurrensen. Vi tror inte det. Lyssnar man på näringen hör man att de inte heller vill göra det. Det de vill ha är en obligatorisk ursprungsmärkning. Det som jobbar för är en frivillig märkning. Han är inte beredd att gå fram med och arbeta för en obligatorisk ursprungsmärkning, som vi från oppositionen och näringen vill ha. Det näringen också efterfrågar är att man ska jobba mer strategiskt med frågor som rör livsmedelsproduktionen i . De vill också att man ska jobba mer aktivt med offentliga upphandlingar. Därför undrar jag: Ska jag tolka Per Åsling som att han tycker att den svenska grisnäringen ska klara sig genom att sänka nivån på djurvälfärd? Eller ska man klara sig genom att ha en hög nivå på djurvälfärden? Vad är då regeringen beredd att göra för att stötta den svenska livsmedelsproduktionen och den svenska grisnäringen i det arbetet? 66 PER ÅSLING (C) replik: Vi vill definitivt inte sänka ambitionen när det gäller den svenska djurvälfärden. Men vi tycker att en prioriterad fråga är att jobba inom EU för att skapa bättre konkurrensvillkor och kostnadsvillkor för svensk produktion kontra den europeiska. Det är på så sätt vi kan stärka svensk livsmedelsproduktion, som är väldigt viktig. Jag har i denna talarstol tidigare pratat om det strategiska greppet att satsa på Matlandet . Det är första gången i modern tid som en landsbygdsminister, tidigare jordbruksminister, har pekat ut behovet av att stärka svensk livsmedelsproduktion och att öka volymerna. Jag tycker att en rimlig målsättning är att ska producera lika mycket livsmedel som konsumeras. Dessutom skulle det innebära att vi skapar tillväxt, utveckling och många jobb på landsbygden men även närproducerade livsmedel en trend som växer väldigt starkt i , tillsammans med den ekologiska efterfrågan, som vi vet är stark och som i sig är positiv från många synpunkter. Avslutningsvis: Det är klart att upphandlingen är en oerhört viktig fråga. Vi har varit pådrivande i olika sammanhang för att det i upphandlingssammanhang inom den offentliga sektorn ska ställas samma krav i fråga om hur djuren har det när det gäller djurvälfärd, med grisar som inte är fixerade och kor som betar. Det är angeläget att detta tillämpas över hela landet i samband med offentlig upphandling. 67 (MP) replik: fick jag med anledning av dioxinskandalen i tillfälle att fråga landsbygdsminister vad man skulle göra för att möta det vi då såg skulle bli en dumpning av tyskt griskött i . Jag frågade också om obligatorisk ursprungsmärkning. En annan väg är också att underlätta vid den offentliga upphandlingen. Jag fick aldrig något bra svar. Vi har sedan sett konsekvenserna. Näringen plågas hårt. Jag delar din uppfattning på den punkten. Men avsikten är inte att lägga sten på börda. Med immunokastrering får man 1 ½ procents lägre dödlighet och bättre köttansättning, vilket ger mer betalt vid avräkningen mot slakteriet. Det är inte bara vad jag säger, utan det säger från som talade väl om . Då är min fråga: Om det nu visar sig att det ekonomiskt inte är någon skillnad, vad är det då som talar för att vi inte kan införa detta? Varför, Per Åsling? 68 PER ÅSLING (C) replik: Tack för frågan! Inom grisnäringen anser man inte att den åtgärd som oppositionen föreslår när det gäller förbud mot kastrering skulle innebära att man kan ta ut mer på marknaden, och jag måste lita på deras bedömning. Men det är angeläget att vi i ser till att nyttja den överenskommelse som är fattad mellan Europeiska unionen och grisnäringen, en överenskommelse som innebär att bedövning ska tillämpas vid kastrering av grisar och att det kirurgiska ingreppet ska plockas bort helt . Det tror jag är den viktiga, stora, möjliga framgången för svensk grisnäring att se till att vi har en hög ambitionsnivå men inte dra på oss större kostnader än vad vår omvärld gör kortsiktigt. Den höga svenska ambitionsnivån när det gäller lagstiftning, praxis och tillämpning på gårdarna innebär att vi har bättre djurvälfärd i än i andra länder. Jag hoppas att det uppskattas av konsumenterna. 69 (MP) replik: Det hoppas jag också. Man behöver inte ta ut högre pris på marknaden om man inte får högre nettokostnad. Det var det som låg i min fråga. Dessutom kan man ur konkurrenssynpunkt hänvisa till högre djurvälfärd. Frågan är igen: Varför kan ni inte gå med på immunokastreringen, om det visar sig att det inte är någon extra kostnad för näringen? 70 PER ÅSLING (C) replik: Det verkar som om du, , inte har klart för dig hur alarmerande situationen inom den svenska grisnäringen är. När det under det här året har slagits ut flera gårdar än och när det av ekonomiska skäl inte sker någon nysatsning kan vi inte börja riskera näringen, vilket skulle bli fallet. Kan näringen ta ut ett högre pris på marknaden är det något som kommer . Jag säger som jag sade alldeles , att vi måste lyssna på näringen. Där gör man en samlad bedömning, och det är därför av största vikt att vi ser till att svensk grisproduktion kan fortleva och öka så att svenska konsumenter ska kunna välja svenskt griskött och svenska kotletter när man handlar. Jag tror att svenska konsumenter önskar det. 71 (SD): Jag vill inledningsvis börja med att yrka bifall till reservationerna 9 och 16. har kanske världens mest omfattande och djupgående djurskyddslagstiftning. Det är något som jag tycker att vi ska vara stolta över. Man kan bedöma en nations moral efter hur den behandlar sina djur, sade . Jag tycker att det ligger mycket i det. Vi vill så klart alla ha ett gott djurskydd. Men svenska livsmedelsproducenter har redan en stor ekonomisk börda, vilket resulterar i att produktionen förläggs till länder där man över huvud taget inte bryr sig om djurens välmående. Som bekant är det inte förbjudet att importera kött som har producerats under usla omständigheter ur djurskyddssynpunkt. Vi i vill arbeta fram ett förslag till lagstiftning som ger bästa möjliga djurskydd och stöder vårt hårt ansatta svenska jordbruk. Som alla känner till har vi dock i praktiken små möjligheter att styra över vårt eget jordbruk i i och med EU-medlemskapet. Om vi i vill värna djurvälfärden blir det som bekant problematiskt ur konkurrenshänseende med de extra kostnader som svenska lantbrukare får bära men som lantbrukare i andra länder slipper. Det enda riktiga borde förstås vara att ställa samma krav på djurskydd på de animaliska produkter som vi importerar som de krav som ställs på våra egna lantbrukare. Annars blir självfallet vår djurskyddspolitik kontraproduktiv, och produktionen flyttar till ställen där kraven och således kostnaderna är lägre. Ute i kommuner och landsting råder stor oklarhet om ifall man tillåts upphandla livsmedel som tar hänsyn till miljö- och djurskyddskrav. säger nej, medan är av motsatt uppfattning. I ett aktuellt rättsfall har ett grossistföretag dragit kommun inför domstol, med hänsyn till EU-rättsliga principer. Kraven som kommun ställde vid upphandlingen är åtminstone enligt mig högst rimliga, nämligen att djuren får transporteras högst till slakt, att antibiotikabehandling ska ske endast när det är veterinärmedicinskt motiverat och att djuren ska vara bedövade före avblodning. Man ska förvisso vara försiktig med att föregå utslaget i detta mycket intressanta rättsfall. Men jag gissar att vi i vanlig ordning får vika ned oss för våra överhögheter nere i . ställer sig bakom motionsyrkandet från om att i WTO-förhandlingarna ska driva på för att djurskyddskrav inte ska betraktas som handelshinder utan att samma djurskyddskrav ska gälla för djur och animaliska produkter som importeras som för djur som föds upp i . Det är viktigt inte minst med tanke på hur vi ser att ritualslaktat kött alltmer letar sig in i den svenska handeln och i svenska skolmatsalar. Det är kött där djurens halsar under grymma former skärs upp medan djuren fortfarande lever och är vid medvetande. Det har redan talats en del om kastrering av smågrisar. Det tänker också jag tala om. Vi har ställt oss bakom motionen om ett förbud mot obedövad kastrering av smågrisar. Mer än 4 000 smågrisar genomgår detta plågsamma ingrepp . Alliansregeringen försvarar denna mycket plågsamma metod med argument och kostnadsskäl. Jag förstår argumentationen, men jag har svårt att acceptera argumentet. Obedövad kastrering orsakar självklart stor smärta och är något som inte kan acceptera, trots den eventuella kostnadsökning som ett förbud innebär. Svensk grisnäring går redan på knäna, och det kan inte skyllas på några andra än på alliansregeringen. Enligt LRF kommer jordbrukssektorn att få pålagor i fråga om energi och diesel under med upp till 1 miljard sätt det i relation till de relativt små pengarna för kastreringen! Dessa pålagor läggs dessutom på redan högsta dieselskatt. Jag kan utan omsvep säga att jag är oroad över svenska grisfarmares möjligheter till verksamhet i . Grisfarmare tvingas att lägga ned. Det är med sorg jag ser att vår livsmedelsproduktion successivt flyttar till andra länder. Men med tanke på att vi i är ganska ensamma i om att fortfarande kastrera helt obedövat blir det ganska ihåligt att hänvisa till konkurrensskäl i just denna fråga. Här ligger nämligen länder som , , och och många andra länder långt före . Jag är faktiskt övertygad om att vi kommer att kunna lösa frågan om kastrering på ett sätt som tillfredsställer alla parter, men det är uppenbart att pressen från en samlad opposition krävs för att landets verkställande makt ska agera. I har man löst grisböndernas merkostnad med en fond som till största delen finansieras av detaljhandelskoncernerna. Kanske kan detta vara en modell även för . Eller så kan vi kanske göra som LRF föreslår och inrätta en djurvälfärdsersättning som kompenserar bönderna för deras djurskyddsåtaganden. Så länge vi är bakbundna av EU och inte kan ställa krav på att djuren behandlas väl när det gäller de livsmedel vi importerar tycker jag att detta är en högst intressant tanke. vill verka för att minska de sträckor som djur transporteras till slakt. Det är ganska uppenbart att vi egentligen är ganska eniga om den här frågan, alla ledamöter av miljö- och jordbruksutskottet. Det har inte minst motionsbehandlingen och debatten visat. En fråga som dock inte vunnit majoritet i utskottet är frågan om exportbidrag när det gäller levande djur. EU betalar tragiskt nog ut subventioner för transporter av djur över mycket långa sträckor. Detta kan aldrig vara acceptabelt. Landsbygdsminister har förvisso uttalat en hållning från regeringens sida att exportbidragen ska avvecklas, men fram till så har skett tycker jag faktiskt att det är fullt rimligt att helt sonika tackar nej till dessa subventioner. Dessa subventioner bryter mot alla intentioner från partierna i riksdag gällande djurtransporter. Jag ska också beröra frågan om minkfarmning och minkarna. Det har varit en mycket het fråga, som alla vet. Det är många mejl i inkorgen. Minkfarmning i är en fråga som väcker starka känslor och har så gjort . är inte beredda att stödja de motioner som är väckta i ämnet vilka åtminstone enligt min uppfattning syftar till indirekt näringsförbud, även om man inte vill säga det rakt ut. Vi är faktiskt inte helt avvisande till ett förbud mot minkfarmning, men då måste detta rimligen gälla all pälsfarmning. Och är det ett förbud man vill ha är det ärligare att säga det än att komma med fler och fler påbud som långsamt stryper pälsindustrin. Ett avgörande problem är dock att så länge vi inte har ett förbud mot import av päls skulle ett förbud mot svensk pälsfarmning snarare öka än minska djurens lidande, eftersom det skulle gynna till exempel den kinesiska pälsindustrin, som arbetar med fruktansvärda metoder och där djuren ibland till och med flås levande. Det enda sättet för att i realiteten påverka efterfrågan på päls är att förbjuda import och försäljning. Det här är nog en fråga som vi får anledning att återkomma till. kommer ju den statliga utredning där man bland annat tittar på minkarnas förhållanden. Men tills vidare avvaktar . Det gör vi innan vi agerar på något sätt i den här frågan. , herr talman, måste det sägas att det är glädjande att kan få se en lagtext som uttryckligen förbjuder tidelag och sexuella övergrepp på djur. Frågan har debatterats tidigare, inte minst under förra mandatperioden, då regeringen var motvillig till en stark lagstiftning. , efter många om och men, är dock utskottet samlat i denna fråga, och detta är, som sagt, glädjande. 72 (FP) replik: Jag vill gärna ställa några frågor till vad gäller kastrering, för jag tycker att det är viktigt att vi är tydliga här. Det nämndes att det för Alliansen enbart handlade om en omsorg om näringen. Det är en omsorg om näringen, men det är också en tillit till de frivilliga system som är på gång. Jag vill gärna hänvisa till att branschen är enig om smärtlindring, och det viktigaste är nu att vi uppnår målet. Vi är överens om att kastrering ska ske smärtfritt. Det ska vara med bedövning. Sedan går man kanske vidare med andra sätt nu tappade jag namnet på det att behandla grisarna. Jag kommer snart på det namn som jag är ute efter. Men den svenska djurhälsovården, kött- och charkföretagen, grisföretagarna och LRF har nått en överenskommelse. Man har också nått en överenskommelse inom EU. Och det handlar om att man ska kunna kastrera med injektion, med en bedövning, från . Ändå vill och hans parti tillsammans med oppositionen tvinga fram en lagstiftning. Det kan inte gå fortare än vad det gör genom den här frivilliga överenskommelsen. Och vi säger från Alliansen: Vi kommer noggrant att följa upp att man verkligen kommer att leva upp till det här löftet och den överenskommelse som man nu gör. Då känner jag att det som för fram är inkonsekvent. Man talar om betydelsen av att vi nu stöttar näringen och att det är viktigt med den nationella produktionen. hävdar man att det ska vara en lagstiftning. Hur ser på detta? 73 (SD) replik: Till att börja med tycker jag att detta är lite konstigt. Hur kan en lagstiftning innebära en kostnadsökning om den här frivilliga överenskommelsen nu faller ut som det är tänkt och det här också tillämpas? Bedövar man smågrisarna gör man ju det, och det är precis det som lagstiftningen syftar till. Då är det kostnadsneutralt, så att säga. Struntar man i detta och fortsätter att skära i de små grisarna är det klart att det är billigare. Vi ligger efter nästan hela . Vi är ett av få länder, som jag har uppfattat det i alla fall, som fortfarande kastrerar fullständigt obedövat. Det tycker jag är skamligt, rent ut sagt. 74 (FP) replik: Det händer oerhört mycket på det här området. hör vi om nya saker. Det var förresten vaccinering som jag for efter förut. Det som egentligen är en stor poäng är när branschen går före och man har en frivillig överenskommelse och höjer sig över lagnivån. Då finns det möjligheter att också få en djurvälfärdsersättning. Det finns alltså en möjlighet att få en förbättrad ekonomi. Det blir inte en förlustaffär att satsa på en djurvälfärd. Det är en viktig poäng i det här. Det andra som är oerhört viktigt är tilliten. Det är det vi har hört om här , när branschen går före. Man visar framfötterna och går före när det gäller ursprungsmärkning och olika möjligheter och även i detta hänseende. Då är det viktigt att låta branschen visa att man klarar detta förtroende. Det viktigaste är att det sker. Att vi får detta till stånd är ett faktum. Vi har brottats med den här frågan , och börjar det äntligen ske någonting. Låt då branschen visa att man klarar det! 75 (SD) replik: Jag vidhåller som sagt att ska man gå före blir kostnadsargumentet ganska tandlöst. Jag har fått höra om och om igen från allianspartierna att grisnäringen går på knäna. Precis som jag sade i mitt anförande är det helt uppenbart att så också är fallet. Men så var det redan innan. Den lagstiftning som ni skräms med är ju inte införd. Varför går grisnäringen på knäna ? Naturligtvis har det med EU att göra, men det finns vissa delar i det här som vi faktiskt skulle kunna göra någonting åt. Vi skulle till exempel kunna reglera våra dieselskatter och energiskatter på ett sätt så att vi därigenom kan bli konkurrenskraftiga gentemot våra europeiska konkurrenter. Det kanske vore något att titta på till att börja med. Det tycker i alla fall jag. Det är den prioriteringsordning jag skulle vilja se. Sedan kanske inte alla är överens om det, men det är det jag förespråkar. 76 (V): Det är ett viktigt betänkande som vi debatterar just nu enligt mig ett av de viktigaste som vi har att ta ställning till det här året. Det handlar om hur miljontals djur som föds upp, transporteras och slaktas i ska behandlas. Det har sagts tidigare att vi har världens bästa djurskyddslagstiftning i , och jag instämmer i att den svenska djurskyddslagen på det stora hela är bra. Men annars tycker jag inte att vi har särskilt mycket att slå oss för bröstet för, inte i och inte i något annat industrialiserat land i världen heller. Det är samma slags industrialiserade, storskaliga och profitmaximerande industri uppfödning, transport och slakt av djur i som i resten av den industrialiserade världen. Och hur skulle det egentligen kunna se annorlunda ut? Vi pratar om 80 miljoner kycklingar som slaktas . Vi pratar om 8 miljoner hönor, 3 miljoner grisar, nästan 2 miljoner nötkreatur och 1 miljon minkar. Det skulle vara helt omöjligt att låta alla dessa djur gå utomhus och bete sig naturligt. Ändå kräver vår djurskyddslag att djuren ska ha rätt till ett naturligt beteende. Vi politiker har alltså ganska mycket att göra här, både vad gäller att stärka lagar och förordningar och att se till att tillämpningen, hur det fungerar i praktiken, förbättras avsevärt. Vi kan ta kycklingarna i som exempel. växte en nyfödd kyckling till ungefär 1 ½ kilos vikt på . går det i den industrialiserade formen av broileruppfödning i . Det är ungefär snabbare än . Det är klart att kycklingen är den som betalar priset för detta. Det gör ont för kycklingen att nästan äta ihjäl sig. I de hangarer där kycklingarna föds upp, där det finns kanske 10 00020 000 kycklingar och 25 kycklingar på varje kvadratmeter, får de äta så gott som . De växer för fort. De får skelettskador. Hos en del kycklingar går benen av. Deras hjärtan hinner ofta inte med att pumpa ut tillräckligt med blod när de omsätter så otroligt mycket energi. Man går och plockar bort kycklingar som fått skador eller som helt enkelt kollapsar på golvet i svenska kycklinganläggningar. Transporten av kycklingarna och det stora antalet djur som dör när man trycker ned dem i lådor där de inte ens kan vända sig ska vi inte tala om. Man staplar upp dem på lastbilar. Kycklingar som är längst in kan dö av värmeslag för att det blir så många djur. Kycklingar som är längst ut kan dö av kylan för att det blir för kallt längst ut på kanten vid transporten. Jag har själv varit på ett ganska stort antal kycklinguppfödningar i . Jag har sett detta med egna ögon. Jag har sett hur man plockar bort döda och skadade kycklingar därför att de helt enkelt inte klarar av den här formen av uppfödning eller transport. Trots detta slår vi oss ofta för bröstet i för att vi har världens bästa djurskydd. kom rapporten djurskydd? från största djurrättsorganisation. Den rapporten konstaterar att , om vi nu ska göra lite partipolitik av de här otroligt viktiga etiska frågorna, har det inte gått framåt för djuren utan bakåt. Djuren har fått det ännu sämre , då den borgerliga regeringen tog över. Den borgerliga regeringen var snabb med att inte implementera det rödgröna förslaget om att förbjuda pälsdjursuppfödning. Den borgerliga regeringen avskaffade , en helt unik myndighet som hade inrättats som den första i världen just för att vi skulle få ett bättre skydd av djuren, till exempel genom att koordinera och hjälpa till vid djurskyddskontroller och se till att lagar och regler följdes. Detta tog den borgerliga regeringen bort. Man har omorganiserat djurskyddskontrollerna, så görs bara hälften så många djurskyddskontroller som gjordes innan den så kallade reformen. Vi skulle behöva göra minst dubbelt så många. Listan kan göras ganska lång över det borgerliga sveket mot djuren. Ändå är jag i alla fall lite glad att vi i det här betänkandet föreslår tre steg framåt för djuren. Vi förbjuder sex med djur, alltså tidelag. Vi är alla överens om att det ska förbjudas, och det är bra. Vi riktar också en skarp uppmaning till regeringen att man ska driva på för kortare djurtransporter inom EU, att man ska driva på för större ytor för djuren och att man ska satsa på mobila slakterier. Jag hoppas verkligen att det går igenom och att de borgerliga partierna inte lyckas stoppa det.