prot · GY0966 · 2011-03-03 00:00:00 — Jag yrkar bifall till reservationen i betänkandet. 136 (S): I årtusenden har fisken fritt kunnat vandra upp i vattendrag för reproduktion och tillväxt. Den har vandrat tusentals kilometer i haven för att sedan hitta tillbaka till sitt hemvatten. Det har den gjort genom att forcera och forsar, men den har hittat hem. Två bra exempel på fiskar som har en stor förmåga till anpassning och att nyttja olika miljöer för sin livscykel är laxen och ålen. Den livscykeln är starkt beroende av ett fungerande ekosystem, och börjar det bli för många problem med vårt ekosystem. Vi får fler kraftigt modifierade vatten och fler vandringshinder. Det är muddringar. Det byggs hamnar för både små båtar och stora. Vi har kraftverk och en mängd andra vandringshinder. Det här skapar ett stort hot mot balansen i våra vatten och med det också mot fiskens möjligheter till reproduktion. Vår uppfattning är att vi måste klara att utveckla vårt samhälle med allt vad det innebär. Bland annat måste vi klara frågorna om en effektiv energipolitik, en väl utbyggd infrastruktur, bostadsbyggande och annat byggande. Vi vill utveckla turistnäringen, och vi vill ge människor möjligheter till rekreation, till exempel med fiske. Allt det här måste vi klara, och måste vi ha en politik som värnar vårt ekosystem. Det är svårt, men vi måste göra allt vi kan för att vända och motverka den negativa utveckling som vi nu ser. Det är vad utskottet säger till regeringen, och det gläder oss väldigt mycket. Vi är medvetna om komplexiteten i den här frågan. Det är ingenting som man löser enkelt. Det går inte att säga rakt av att bygger vi laxtrappor kommer vi undan problemen. Det är många saker som måste fasas ihop för att vi ska få det att fungera. Som vi vet är det inte bara kraftbolagens elturbiner och annat som innebär svårigheter. Vi vet också att många lekvatten är förstörda, och då hjälper det inte att bygga fler laxtrappor, eller i alla fall inte att bara bygga fler laxtrappor. Vi måste ta ett helhetsgrepp där vi också tittar på möjligheten att återställa reproduktionsvattnen med olika åtgärder. Vi håller, som sagt, med om att det här är en stor och svår fråga. Men det får inte vara ett skäl till att göra ingenting. Därför föreslår utskottet att regeringen till ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits och vad regeringen avser att göra framgent med anledning av tillkännagivandet 2006. Det är bra, och det har gjort oss glada. I detta anförande instämde , , och (alla S). 137 (M): Jag är övertygad om att alla här i kammaren även om det inte är så många kvar vill värna och vakta vår svenska natur, vare sig det handlar om att motverka skadeverkningar för fiske, att skydda våra stränder eller att verka för att ändra lagar och regler för vattendomar. Värnandet av naturen är något som angår oss alla och berör oss alla. Vi behandlar nu betänkandet Naturresursfrågor och vattenrätt. Den första delen i detta motionsbetänkande handlar om åtgärder till förmån för fiske. Det är problem med fiskens vandring i de reglerade vattendragen. Kan fisken skadas är den som bedriver vattenverksamhet skyldig att vidta och underhålla behövliga anordningar för fiskens framkomst och fiskets bestånd. Detta sker inte vid våra äldre vattenkraftverk då de bedrivs enligt tillstånd från en föråldrad lagstiftning, vilket leder till att mål om fiskvägar vid kraftverken inte kan komma till stånd. gjorde ett tillkännagivande till dåvarande regering. Då gällde det att utreda förutsättningarna för att ändra regelverket så att regleringsföretagen kunde åläggas att anlägga laxtrappor eller liknande i alla reglerade vattendrag. Detta ledde till att regeringen gav ett tilläggsdirektiv med uppdrag att utreda behovet. Det har gått , och en återkoppling till om vilka åtgärder som vidtagits för att underlätta fiskens vandring och vad som planeras för framtiden är önskvärd. Ja, det är angeläget med en återkoppling i ärendet . Det är även viktigt att understryka att den redovisningen bör gälla vandringsfisk generellt och inte endast laxen, som i tidigare tillkännagivande. EG-lagstiftningen har också betydelse i sammanhanget, och enligt rådets förordning ska nationella planer tas fram med åtgärder för fiske och vandringsvägar. Andra delen av betänkandet berör åtgärder mot stranderosionen, som blir ett allt större problem. Som vi hörde här tidigare är det inte bara kring kusterna utan även vid sjöar och dalälvar. har ett samordningsansvar för stranderosion i , och i detta ansvar ligger bland annat att utveckla kunskapen inom området och att samordna olika aktörers intressen. Resultatet av arbetet ska göras allmänt tillgängligt för bland annat myndigheter och kommuner. Motionerna avstyrks av utskottet i väntan på resultat av pågående arbete. Hos pågår också olika forskningsprojekt. Med den nya har kommunerna möjlighet att i detaljplaner ställa krav på skyddsåtgärder för att motverka bland annat översvämning och erosion. Då det gäller jordbruksmark finns inte stöd i för att denna ska omfattas av riksintresse. Det innebär dock inte att det saknas skydd eller att det inte behöver förstärkas. Tvärtom enligt nya får jordbruksmark endast tas i anspråk för bebyggelse eller anläggningar om det behövs för att tillgodose väsentliga samhällsintressen och detta behov inte kan tillgodoses på ett tillfredsställande sätt genom att annan mark tas i anspråk. Kommuner och länsstyrelser har ett uppdrag att i översiktsplaner se till att jordbruksmark skyddas mot exploatering. Även om det önskades från statligt håll är det ändå kommuner och landsting som är närmast den berörda marken och borde se till att människorna i närområdet tryggas. när det talas så mycket om närodlade produkter är detta extra viktigt. Vi behöver bli bättre på att följa upp och se till att bedömningarna som görs på och regional nivå ligger i linje med detta. Slutligen har utskottet även avstyrkt en motion om att ge status som nationalstadspark. I finns endast ett exempel på en park av denna typ. Behovet av grönområden finns förvisso, men det förtydligas i den nya . Även här anser utskottet att kommuner och länsstyrelser har möjlighet att ta initiativ till att skydda dessa gröna områden som ligger i eller i närheten av storstäder. Jag avslutar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. 138 (FP): Jag kan börja med att instämma i anförande, då det täckte in det mesta. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Man kan konstatera att detta är ett motionsbetänkande med ett tiotal motionsyrkanden från allmänna motionstiden. En av punkterna berör frågan om åtgärder till förmån för fiske, och jag tänkte i princip hålla mig till den frågan. Under denna punkt föreslår ett enigt utskott ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma till och redovisa vilka åtgärder som vidtagits och vilka planer regeringen har med anledning av ett tillkännagivande . Från sida tyckte vi att det var ett viktigt tillkännagivande 2006, och vi var med om att driva fram det och skapade majoriteten. Det var då bostadsutskottet som lade fram förslaget, och om man snabbt läser det ser man att tillkännagivandet innebar att utreda förutsättningarna att ändra regelverket så att regleringsföretagen kan åläggas att använda laxtrappor eller andra fiskvandringsvägar i alla reglerade vattendrag. Som lite kuriosa kan man säga att alla partier utom Socialdemokraterna var med då. Men det är historia. har vi ett enigt tillkännagivande om att vi vill ha en samlad bild, se vad som har gjorts och vad som planeras vad gäller fiskens vandringsvägar. Det kan man nästan se som en naturlig del av uppföljningsarbete. kan vi begära av regeringen att få se vad som har hänt, lite samlat. Det gör vi också i andra sammanhang, i uppföljningsarbete, så det är inte så märkvärdigt. Även om det har handlat generellt om vandringsfisk så har, kanske av naturliga skäl, visst fokus ändå hamnat på laxtrappor och laxens vandring. Som har nämnts här är ålen minst lika viktig, inte minst med tanke på att hotet mot ålbeståndet då pratar vi inte om ålbeståndet i utan om ett globalt problem, med en gammal fisk som håller på att försvinna har blivit alltmer uppenbart . Det har utmynnat i för ål, där nationella ålplan ingår som en viktig del. Den har godkänts av , och det är den vi jobbar efter i . I den svenska ålplanen handlar det om samarbete med kraftbolagen om förbättrad ålutvandring från vattendragen det är en mycket viktig del men också om reglering av fisket och om utsättning av flera ålyngel. Man kan inte lösa problemet med ål bara genom att hålla sig till en viss del. Det går inte att reglera fisket och tro att man genom minskat fiske kan klara ålutvandringen från de svenska vattendragen, utan det är väldigt viktigt att vi får ordning på kraftverken, och det finns också teknik för detta. Som sade förut är det en väldigt komplex fråga. Det är inte bara att säga att man ska bygga laxtrappor och vandringsvägar vid alla kraftverk, utan man måste ha ett regelverk, och det är just det som regeringen har jobbat med. tog fram förslag och ett underlag för hur man skulle skapa ett regelverk där man kan prioritera ordningen och vilka kraftverk och vilka dammar man ska driva, så att det skapas vandringsvägar. Som också tog upp måste man varje gång se till nyttan. Det går inte att hur lätt som helst säga att det ska vara en vandringsväg vid alla vandringshinder på kort sikt, men det är en oerhört viktig fråga. Jag vill också koppla frågan till den allmänna havspolitik som alliansregeringen driver, med en helhetssyn på havet och även de kustnära områdena. En av grundpelarna är att man ska kunna restaurera ekosystem även i kustnära områden. Det har en klar koppling till det vi talar om här. vill jag uppmärksamma att det sedan förra mandatperioden, i alla fall , pågår ett arbete där , länsstyrelserna och kraftbolagen har en arbetsgrupp och försöker jobba fram frivilliga lösningar. Det finns exempel där kraftbolagen har gjort väldigt stora insatser. Vi ska inte se kraftbolagen bara som bovar. En av de stora satsningar som har gjorts är den stora laxtrappan i Stornorrfors i . Det är det nedersta kraftverket i . Tar sig laxen bara förbi där har de direkt kontakt med . Det är ett fungerande laxvatten. Det är en satsning på jag tror det var 100 miljoner. Det finns alltså bra exempel. När det gäller ålens vandringsvägar är tekniken mycket enklare. Det är egentligen inte så mycket som behövs, om man bara kan komma överens om var och när det ska göras. Det är ett viktigt arbete som pågår. Regeringen jobbar på. Det finns ett underlag, och beredning pågår i ärendet. Då är det väl bra att vi får en samlad bild av detta. Därför ställer vi oss bakom detta tillkännagivande. I detta anförande instämde (FP) och (C). 139 (C): Jag vill också instämma i anförande på det här området. Dessutom vill jag uttrycka min stora glädje över att det råder enighet kring vandringsfisken och det tillkännagivande som utskottet har. Det innebär att vi till och med bifaller motioner, och det har nästan inte hänt så länge jag har varit med här, . Det är trevligt. Men jag vill yrka avslag på reservationen från om skydd av riksintressen. Bara hälften av de livsmedel som konsumeras i produceras av svenska jordbruk resten är importerat. Just nu genomgår framför allt grisbranschen en kris som har sin orsak i en tysk dioxinskandal, som i sin tur har lett till ett överskott och lägre priser för konsumenterna och desto lägre för producenterna. Utöver det har producenternas ansvar för djurskyddet ifrågasatts genom aktivisters intrång i ladugårdar och som en följd av det en snedvriden medial exponering. I själva verket har ingen av dessa producenter anmälts för brott mot djurskyddslagen. Alla har friats. Men trots det har en hel bransch ifrågasatts på osakliga grunder. håller med om att åkermarken är fundamental för våra möjligheter att producera mat för kommande generationer, speciellt i ljuset av den låga inhemska konsumtionen av svenskproducerad mat, klimatförändringarna och befolkningsutvecklingen i världen. Få länder har som lyckats producera bra och säker mat utan att förgifta grundvattnet och utan att lämna kvar rester av läkemedel i köttet. Utifrån den aspekten har svensk och kompetensen hos svenska bönder ett värde som är väl värt att ta vara på för framtiden. Snacka om riksintresse! Men hur ser framtiden ut för landsbygd, om får gehör för förslag om handelsgödselskatt och dieselskatt? För vems skull ska vi bevara åkermarken som ett riksintresse, om ni verkar för en utslagning av dem som brukar jorden? Tätortsnära djurhållning är ett ständigt återkommande problem i svensk planering. Det händer titt som tätt att klagomål på lukt och allergier leder till att djurhållare i närheten av planområden måste flytta på sig sedan de boende har börjat klaga, detta trots att lantbruket kanske har legat där , ja i generationer. Att avväga näringsintresset i förhållande till bostadsexpansion är därför ett svårt och tungt ansvar för kommunerna. Jag kommer från en kommun, , som växer med 1 200 personer netto. Det mesta av den tillväxten sker i tätortens utkant, där markägarna, oftast bönder, har sålt sin mark till byggbolag mot löfte om exploatering och kanske senare ett ekonomiskt utfall för den säljande parten när området slutligen exploateras. Att sälja marken för bostadsexploatering är betydligt mer lönsamt än att bruka jorden, särskilt under de svåra villkor som råder för svenskt lantbruk. Vi är ju alla överens om att det behöver byggas fler bostäder inte sant? som åkermarken blir ett riksintresse försvinner äganderätten och möjligheten att själv besluta om man vill fortsätta bedriva åkerbruk eller inte. Ett sådant beslut ska fattas på grundval av huruvida det är något man anser sig kunna leva på långsiktigt, nu och och kanske också för kommande generationer. Verkligheten är sådan att runt våra tätorter ligger i träda eftersom det lönar sig bättre att vänta på bostadsbyggande än att fortsätta bruka marken. Vill vi ändra på detta måste vi naturligtvis först se till att det blir lönsamt att bruka marken utan att inskränka äganderätten. Kommunens planering ska gå ut på att förtäta bebyggelsen, att bygga högre och att välja exploateringsområden utifrån största möjliga miljönytta. Då väger man in tillgång till kollektivtrafik, minimerade transporter och en långsiktigt hållbar markanvändning. Då tar man också hänsyn till behovet av . Men förslaget om riksintresse tar ifrån kommunerna deras ansvar för att själva förfoga över markanvändningen. Vi pratar mycket om det kommunala självstyret och vetot i andra sammanhang. Här tar man bort möjligheten för kommunerna att besluta hur de ska använda sin egen mark, eller kommuninvånarnas mark, planmonopolet. Dessutom innebär det att äganderätten inskränks genom att markägaren fråntas rätten att få avkastning på den jord som hon eller han har ärvt. Menar vi allvar med att åkermarken ska bevaras för livsmedels- och energiproduktion borde vi se till att det lönar sig att bruka jorden nu och inte vänta tills det är för sent att lära upp en ny generation. 140 (KD): Vi påminns om de begränsade naturresurser som finns på vår jord. De tas i anspråk av en växande befolkning men också av ett intensivare utnyttjande. Genom klimatförändringarna blir belastningarna ännu mer påfrestande. Naturresurserna är förbundna med övriga ekosystem, och vi kan tyvärr konstatera att vi har sett hur ett överutnyttjande av naturresurser leder till kollaps av ekosystem. Detta påverkar i sin tur vår förmåga att överleva. Exempel på detta är överfiske, asfaltering av jordbruksmark som leder till översvämningar etcetera. Vi Kristdemokrater hävdar förvaltarskapstanken, att vi på ett hållbart sätt ska förvalta naturresurserna lokalt, nationellt och globalt. Att bruka utan att förbruka är vårt rättesnöre. Vi har att behandla motioner kring naturresursfrågor. Detta är civilutskottet, men mycket av det här sammanfaller med den miljöpolitik som vi precis har diskuterat. Det är glädjande att utskottet har enats kring ett tillkännagivande om att vi måste se till att vandringsfiskarna, som lax och ål, får hållbara vandringsvägar i våra vattendrag. Det här är viktiga naturresurser. Det handlar också om att se till att vi kan få ett levande fiske i landet och att vi får ett positivt utnyttjande av de naturresurser som fiske innebär. Det har på ett föredömligt sätt beskrivits tidigare. Stranderosionen är en viktig fråga i södra . har många av de fina sandstränderna i bland annat , och kraftigt minskats genom stormar. Sandstränderna har stora värden biologiskt och ekonomiskt för turismen. De har även estetiska värden. Det pågår en debatt som tyvärr är ganska långsam. Några av dessa kommuner önskar göra som sina danska kolleger, återföra sand som havet tar, så kallad sandfodring. Det är positivt att frågan är under beredning hos . Jag kommer noggrant att följa det här. Frågan om den produktiva jordbruksmarkens bevarande är synnerligen viktig. Människan har sedan urminnes tider bosatt sig där marken är som bördigast. Det gäller mycket i . Jag ser positivt på de väckta motionerna, och det pågår ett arbete i , baserat på betänkande om riksintressen. Det är viktigt att påpeka att de berörda kommunerna måste förtäta sin bebyggelse på ett varsamt sätt och med en smart exploatering och ta till vara åkermarken så mycket som möjligt. Det är en viktig resurs, och med den stigande befolkningen i världen har och en viktig roll i den framtida globala försörjningen. Vi kommer, som sagt, att följa det här noggrant. Jag är inte beredd att upphöja jordbruksmarken till riksintresse, än så . Det är viktigt att följa den utredning som finns. Det finns också en risk att man upphöjer flera naturresurser till riksintresse, och då tappar man lätt helhetsperspektivet. Det har talats om grundvatten och ytvatten. Det här är ändå upp till kommunerna i första hand. Det är också en regional fråga, som vi inte får glömma bort att ta i beaktande. Med hänvisning till det pågående arbetet yrkar jag avslag på motionerna. 141 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag på samtliga punkter i betänkandet. Jag tänkte framför allt uppehålla mig vid det avsnitt som rör åtgärder till förmån för fiske och då särskilt frågan kring ålens överlevnad. Ålen är en art som är allvarligt hotad och som också har en stor betydelse för ekonomin och inte minst kulturarvet i nordöstra , som är den valkrets som jag representerar. Få ifrågasätter ålbeståndets extremt utsatta situation. Enligt vissa forskare har beståndet av glasål minskat med så mycket som i europeiska vatten . Bakgrunden till det här är både komplex och mångfasetterad, men det är klart att det åtgärdspaket som måste till för att vända utvecklingen måste stå på flera olika ben. måste naturligtvis fortsätta det långsiktiga arbetet med att försöka lösa de globala miljöproblemen, som inte bara inverkar på ålens utan också många andra arters förmåga till överlevnad . På kort sikt bör dock vårt primära fokus ligga på åtgärder som relativt snabbt och relativt enkelt kan stärka det svenska ålbeståndet. Ålfisket har reglerats ganska hårt . Det finns de som menar att detta inte är nog och att ett totalstopp utan möjligheter till dispens bör införas. delar inte den uppfattningen, framför allt därför att vi befarar att ålfrågan utan pådrivning från fiskenäringen skulle riskera att halka betydligt längre ned på den politiska dagordningen men också därför att det skulle dra undan benen för det unika och ekonomiskt betydelsefulla kulturarv som ålfisket med dess förädling och tillhörande traditioner utgör, särskilt i den valkrets som jag representerar. ser däremot gärna insatser i form av försök med så kallad fish and save, kalkning av försurade vattendrag, utökad utsättning av ålyngel och utökad forskning särskilt de lyckade japanska försöken med att kläcka fram livsdugliga larver under odlingsförhållanden är intressanta att följa. Vi kan också tänka oss en utökad jakt på den stora och ökande , som enligt vissa bedömningar från konsumerar minst lika mycket ål som hela den svenska fiskenäringen. Den enskilt viktigaste åtgärden är dock den som tas upp i de motioner som delvis tillstyrkts av utskottet. Det handlar om att utreda möjligheten att skärpa kraven på vattenkraftsbolagen i syfte att återställa ålens naturliga vandringsvägar och kraftigt reducera turbindödligheten, som uppskattas till någonstans mellan för varje kraftverk som ålen måste passera. De lyckade försöken i med snedställda galler har visat sig både kraftigt reducera dödligheten och öka kraftverkens effektivitet. Det talar för att ett utökat ansvar för den biologiska mångfalden inte behöver bli en så kostsam process som vissa av kraftbolagen tycks befara. Det är mycket glädjande att utskottet enhälligt valt att ställa sig bakom förslaget i betänkandet, speciellt då frågan om tillkännagivandet till regeringen, om att man ska återkomma med en redovisning av sina åtgärder på området, inte bara rymmer en miljöpolitisk aspekt utan också en demokratisk. är det svenska folkets främsta företrädare, och underlåtelse att följa beslut underminerar i förlängningen fundamentet för vårt demokratiska system. Precis som utskottet skriver i sitt ställningstagande är därför regeringens femåriga negligering av beslut inte försvarlig. Att även de borgerliga partierna valt att skriva under på detta är mycket glädjande. Så är även enskilda borgerliga riksdagsledamöters mycket starka engagemang för ålens överlevnad. Jag hoppas dock att det något senkomna borgerliga stödet inte ska tolkas som att det bara är en omvändelse under galgen, i syfte att undvika ett medialt uppmärksammat nederlag i kammarens omröstning, utan att det är ett utslag av genuin övertygelse om den här frågans betydelse. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2010/11:246 Skydd av fjällnära skog med särskilt höga naturvärden av (MP) till miljöminister (C) 2010/11:247 hållning avseende skatt på finansiella transaktioner i EU av (MP) till finansminister (M) 2010/11:248 Avregleringens konsekvenser för tågresenärer av (MP) till statsrådet (M) 2010/11:249 Sysselsättningseffekter av sänkta arbetsgivaravgifter av (MP) till arbetsmarknadsminister (M) 2010/11:250 Sparbankers framtida konkurrenssituation av (V) till statsrådet (M) 2010/11:251 Rättsväsendets hantering av sexuella övergrepp mot barn av (V) till justitieminister (M) Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 18 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2010/11:347 Skatt på finansiella transaktioner av (V) till finansminister (M) 2010/11:348 och lokala servicekontor av (S) till finansminister (M) 2010/11:349 Myndighetsservice i glesbygd av (S) till statsrådet (C) 2010/11:350 Framtiden för servicekontor av (S) till finansminister (M) 2010/11:351 Konsekvenser av skattesubventionering av (S) till finansminister (M) 2010/11:352 Kvinnors skuldsättning på grund av mikrolån av Amineh Kakabaveh (V) till statsrådet (M) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 19 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av tredje vice talmannen från sammanträdets början till ajourneringen , av andre vice talmannen därefter till ajourneringen , av tredje vice talmannen därefter till och med 13 § anf. 122 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.