prot · GZ0949 · 2011-12-15 00:00:00 — Vi anser att en väl utformad skatt på finansiella transaktioner med bred internationell uppslutning skulle kunna minska finansiell spekulation och därmed bidra till att förbättra stabiliteten på finansmarknaderna. Förhoppningen är självklart att även andra delar av världen ska se värdet av en skatt på finansiella transaktioner, så att det blir ett globalt system. Men då krävs att någon vågar gå före och föreslå ett sådant system. räknar nu med att intäkterna från transaktionsskatten kan bli . Från sida anser vi inte att de pengarna ska gå till egna medel för , utan vi anser att de ska användas av medlemsländerna. Vi ser också att sådana intäkter skulle kunna utgöra en stabil och bra källa till finansiering av klimatåtgärder i utvecklingsländer. Det är något som har varit en av de stora stötestenarna i de internationella klimatförhandlingarna och som skulle kunna göra att vi närmade oss ett avtal på klimatområdet. Att som regeringen gör sitta med armarna i kors och säga nej till de initiativ som tas på EU-nivå för en skatt på finansiella transaktioner är djupt beklagligt. När nu kommer med förslag på en skatt på finansiella transaktioner, när många tunga ekonomer anser att det behövs en ökad beskattning av finanssektorn för att minska osund spekulation och när konservativa ledare som i och i har ställt sig bakom ett sådant förslag, varför vägrar då den delta i processen och står vid sidan av och surar? Det är djupt beklagligt och svårförklarligt. Därför har vi lagt ett särskilt yttrande om att vi anser att en skatt på finansiella transaktioner ska införas men att pengarna ska gå till medlemsländerna och inte till . I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut. 138 (M) replik: Jag hade egentligen inte tänkt ta replik, men jag blev lite uppjagad, kände jag, så jag tvungen i alla fall. Jag måste kommentera detta med Tobinskatt, även om det är bara en del av hela betänkandet. Enligt min mening måste vi självklart ta till en rad olika åtgärder för att hantera den kris som vi befinner oss i. Jag kan däremot inte förstå hur Per kan prata om den här skatten som om den skulle vara verkningsfull. Vad vi diskuterar är en skatt som kommissionen själv anger skulle ge ett bnp-bortfall som är betydligt större än alla de eventuella intäkter som man kan tänka sig att skatten ger. Alltså är det totalt sett en negativ effekt på både vår tillväxt och våra möjligheter att tillsammans investera i välfärd och i vår framtid. Dessutom kommer transaktionerna helt enkelt att flytta på grund av en sådan skatt. Det går inte riktigt att komma undan. Visst kan man prata om vilka intäkter det eventuellt skulle ge i ett slags drömvärld där det inte blir några effekter. Men de här transaktionerna kommer ju att lämna och bege sig någon annanstans. Jag förstår inte riktigt hur Per kan se att detta är ett konstruktivt förslag. Det känns mer som ett drömscenario, om jag ska vara ärlig. 139 PER (MP) replik: Om det är ett drömscenario kan jag konstatera att vi är många som drömmer. lägger fram ett sådant förslag och säger inte att det inte kommer att ge några intäkter, vilket utmålar här lite grann, utan man säger tvärtom att det kommer att ge i intäkter. Jag kan också konstatera att det tydligen finns många drömmare även på politiska sida i form av till exempel och , som inte brukar bedömas vara några gröna drömmare utan snarare är ganska traditionella, konservativa politiker i . De har ändå ställt sig bakom det här förslaget och anser att det skulle göra nytta och att det bör genomföras. Den är kanske den som i så fall har drömmar, möjligtvis mardrömmar, kring den skatten. Om det är några så är det den som ställer sig utanför och har en särställning i det europeiska samarbetet. Det är i princip den och den brittiska regeringen som har varit skeptiska till den här skatten, medan övriga ledningar i har varit positiva till att införa en sådan skatt. Det beror på att man ser behovet av att reglera de finansiella marknaderna. När vi ser hur börskurser på oerhört skyfflas upp och ned och när vi ser hur säkerheten i de finansiella systemen minskar som går, till exempel på grund av det jag var inne på, högfrekvenshandel, då ser man att det också behöver införas någon form av regleringar. Vi kan alla hoppas på att även andra regeringar som inte finns inom EU ser behovet av detta. Jag vet att den här diskussionen pågår runt om i världen på många andra marknader. Jag nämnde exempel från den amerikanska börsen som visar hur stor instabilitet och oro som skapas genom osund spekulation. Jag är övertygad om att detta kommer att sprida sig även till andra. Men det krävs att någon vågar gå före och införa en sådan skatt för att det ska vara möjligt att få en bred uppslutning globalt sett. Där tycker jag att det är bra att EU har gått före, och jag beklagar verkligen att den intar en ställning där man ställer sig vid sidan av och surar. 140 (M) replik: Anledningen, Per , till att EU skriker efter en transaktionsskatt är att EU vill ha mer egna medel, vill ha mer resurser. I då man redan föreslår att budgeten ska svälla vill man ha mer intäkter för att kunna finansiera budgeten. Det är därför och ropar på en transaktionsskatt. Det måste man våga se igenom. Annars är det bara naivt att tro att inte det är skälet. Det är klart att EU på alla möjliga tänkbara sätt försöker få fram mer av intäkter. Det är mycket möjligt att det skulle ge intäkter, som du säger. Men det ger ett massivt bnp-bortfall, så man måste våga se till båda ändarna av diskussionen. Jag menar att vi som företräder en mer restriktiv linje och vill att EU ska prioritera och måste våga se vilka åtgärder vi vill genomföra, vi måste våga se igenom att detta faktiskt är ett försök från ledare i att ge mer makt och mer pengar och till och med egen beskattningsrätt till EU. Det menar jag att vi måste våga genomskåda. Vi har faktiskt, Per , genomfört en liknande skatt i och måste lära oss av våra exempel. Jag tror generellt att man kan göra misstag en gång, och sedan ska man försöka lära sig av dem. Jag tror inte på att genomföra exakt samma misstag en gång till. Jag menar att om vi, efter att i ha infört valpskatten och har sett hur transaktionerna flydde, skulle göra det igen vore det inte så klokt. En sådan här skatt kan vara verkningsfull bara om den införs på global nivå. Men det kommer inte att ske. Det hade väl varit möjligt att man kunde landa i Per slutsats fast jag skulle inte göra det ändå om man trodde att , och andra länder skulle följa efter. Men det kommer ju inte att hända. Därför kommer vi i stället att stå i utan transaktioner och med bnp-bortfall och se oss själva göra om samma misstag igen och ge EU mer egna intäkter, mer egna medel och beskattningsrätt. Det tror jag vore helt fel väg att gå. 141 PER (MP) replik: Det är beklagligt att höra den uppgivenhet som man hör från i den här frågan. Det är som om vi inte kan påverka någonting utan helt och hållet är offer för de finansiella marknaderna som flyttar som de vill. Jag kan bara konstatera att det inte är en syn som delas av många ledande politiker i . Om de gjorde de bedömningen att alla transaktioner skulle flytta till andra delar av världen tror jag inte att man skulle föreslå en sådan skatt, vilket man faktiskt gör . Man kan tycka att skatten kan göra nytta även om den inte används på det sätt som föreslår. I vårt ställningstagande har vi mycket tydligt sagt att vi vill att skatten ska gå till de nationella parlamenten och nationerna och inte användas på EU-nivå. Men vi tror ändå att skatten skulle göra stor nytta genom att lugna ned och stabilisera de finansiella marknaderna. Jag tror kanske att skillnaden mellan mig och ligger i synen på styrande skatter. har generellt varit ganska skeptiska till att använda sådana skatter medan har sett att de gör stor nytta och verkligen kan påverka systemet. Vi har haft samma diskussioner när det gäller miljö- och klimatskatter, till exempel. Vi ser att de gör stor nytta och att intäkterna kan användas till värdefulla saker. Det är lite märkligt att höra det här från politiker som i vanliga fall säger: Vi måste vara med och delta i diskussioner i EU och påverka hur till exempel pengarna och intäkterna används. Men i det här fallet väljer man att helt ställa sig vid sidan av och säga blankt nej utan att föra en diskussion till exempel om hur de här intäkterna skulle kunna användas. Sedan tycker jag att det är lite felaktigt att jämföra den här transaktionsskatten med en valpskatt, som pratar om. Det är lätt att konstatera att är ett mycket mindre område än vad EU är, och även när man tittar på de finansiella marknaderna är de mycket starkare och stabilare på europeisk nivå än på svensk nivå. Jag tror att risken för att alla transaktioner skulle flytta från euroområdet bara för att man inför en sådan här väldigt låg skatt är klart överdriven. Men vi lär få se det, för det ser ut som att den här skatten kommer att införas. Vi kommer väl att få stå här och bedöma vad resultaten har blivit. 142 PER ÅSLING (C): Stram budget, frysta reala utgifter och budgetdisciplin har varit våra ingångar inför kommande budgetperiod. presenterade sitt förslag till långtidsbudget för åren 20142020. Från svensk utgångspunkt är det ett dåligt förslag som gör att vi riskerar en fördyrad årlig EU-avgift på upp till 10 miljarder, vilket är helt oacceptabelt. Det är dessutom ett förslag som rimmar illa med tidens anda, och det av flera skäl. För det första föreslår kommissionen att utgifterna ska öka jämfört med innevarande budgetperiod detta i ett läge när flera av EU:s medlemsländer, ja till och med de flesta, kämpar med stora underskott och statsskulder och har genomfört eller planerar att genomföra utgiftsminskningar och skattehöjningar för sina befolkningar. För det andra är budgetens innehåll i alltför hög grad förankrat i gårdagens EU. Det gör att utrymmet för en mer framtids- och reforminriktad budget, med utgifter som fokuserar på åtgärder som tydligt kan stärka unionens tillväxtförutsättningar och konkurrenskraft och därmed kopplas till tillväxtagendan 2020, blir ytterst begränsat. För det tredje föreslår kommissionen två nya egna finansiella transaktionsinstrument, en transaktionsskatt och en ny EU-moms. Vi motsätter oss nya egna medel och överföring av mer kompetens på skatteområdet till EU-nivå. anser att det är viktigt att är pådrivande i förhandlingarna om långtidsbudgeten när det gäller att påpeka behovet av strukturella riktiga reformer och utgifter som bidrar till att EU kan nå politiskt prioriterade mål, som exempelvis ökad hållbar tillväxt och sysselsättning i hela unionen. Det är angeläget att göra prioriteringar och vidta åtgärder som skapar tydliga europeiska mervärden. Det kan vara satsningar på forskning och innovation, infrastruktur, klimat, miljö och hållbar energiomställning. På föregående veckas toppmöte i beslutades det om en inriktning för den inre marknaden det gäller energiområdet som ska vara genomförd 2014, detta för att skynda på bland annat energieffektivisering och satsningar på infrastruktur. Vi ser mycket positivt på dessa framsteg och anser att det är angeläget att hålla uppe reformtakten på energiområdet. En annan viktig europeisk prioritering är en reformering av jordbrukspolitiken med produktionsinriktning utifrån nytta och behov och långsiktighet som utgångspunkt. är det viktigt att den gemensamma jordbrukspolitiken bidrar till fungerande marknader och därmed sund konkurrens. menar att EU:s gemensamma jordbrukspolitik kan bidra till ett bättre klimat genom att reformeras i en grönare riktning men också stärka landsbygdens förutsättningar genom att värna och bygga ut landsbygdsprogrammet. Sådana satsningar är angelägna och har, som vi ser det, ett tydligt europeiskt mervärde. För att hålla samman EU, inte minst i dessa tider av ekonomisk och politisk osäkerhet, spelar sammanhållningspolitiken en viktig roll. Sammanhållningspolitiken är för oss i en viktig del av EU:s agenda för att skapa hållbar tillväxt i hela unionen. Regioner med störst behov ska prioriteras när det gäller inriktningen för den nya sammanhållningspolitiken. har sammanhållningspolitiken alltmer kommit att fokusera på forskning och innovation, infrastruktur och tillgänglighet men också gränsöverskridande samarbete åtgärder som tydligt bidrar till ökad tillväxt och konkurrenskraft i hela unionen. Kommissionens förslag innebär att en större andel av budgeten kommer att gå just till territoriellt samarbete, något som varmt välkomnar. På så sätt motverkas de negativa effekterna av nationella gränser, och vi får en mer balanserad utveckling i hela . Gleshet måste även framöver vara ett av kriterierna för fördelningen av medel mellan medlemsländerna. I de fortsatta förhandlingarna är det angeläget att bevaka att gleshetskriteriet ges tillräcklig tyngd men också att optimera återflöden. Med erfarenhet från förhandlingarna inför nuvarande budgetperiod kan det konstateras att återföring av medel, till exempel via landsbygdsprogrammet, har varit framgångsrikt. Den svenska nettoavgiften har blivit lägre. Avslutningsvis konstaterar jag att ett EU som prioriterar klart avgränsade politikområden, där vinsten av gemensam europeisk politik är hög, har potential att bidra till långsiktighet och hållbar tillväxt i hela . Men då måste EU-politiken först ses som en helhet, inte som ett nollsummespel där vissa vinner och andra förlorar. Jag vill yrka bifall till utskottets förslag. 143 (SD): som parti ser positivt på ett samarbete och ett utbyte med och delar särskilt tanken och idén om en öppen europeisk marknad. Däremot delar vi inte EU:s ambitioner att bilda en federal europeisk superstat. Det är ambitioner som inte bara uttrycks av kommissionen utan som även framförs av förbundskansler och president . Det sker både inlindat och genom att de föreslår en fiskal union med egen beskattningsrätt. Dessa tongångar går dess värre varma också här hemma i och i denna kammare. Från den rödgröna sidan deklarerar man att man är för en europeisk skatt på transaktioner. Och från regeringens sida har man, med stöd från Socialdemokraterna och , gett sig själv rätten att via IMF finansiera EMU:s misslyckande med, i slutändan, skattebetalarnas pengar. Båda alternativen utgör två snarlika versioner av en socialiserad och gemensam skuldhantering i , där skötsamma och välfungerande länder finansierar de länder som antingen inte skött sina finanser eller som har råkat ut för EMU:s inbyggda baksidor med en penningpolitik för 17 olika, i flera fall fundamentalt olika, länder. Därför säger också nej till båda formerna av skuldhantering för ett valuta- och penningpolitiskt system som redan från början, genom att endast tre deltagarländer klarade konvergenskraven, var dömt att misslyckas och som står i full brand. Fram till dess att den politiska opinionen i denna kammare omvänts eller byts ut så att ett förhandlande om ett utträde ur EU kan inledas står det emellertid även under vårt ansvar att framföra åsikter om hur EU:s gemensamma medel bör hanteras. Eftersom svenska skattebetalare dessutom betalar ca till EU:s budget och idéer på EU-nivå framförs att denna avgift kraftigt ska öka, som återflödet från EU endast ligger i storleksordningen 1015 miljarder, har vi ännu större anledning att lägga oss i hur EU-avgiften hanteras. Det handlar kort sagt om mycket stora svenska anslag för att stötta en överstatlig union som det svenska folket aldrig röstat om att tillhöra. Amsterdamfördraget, och Lissabonfördraget medförde alla, efter anslutning till EU, förstärkningar av EU:s makt på bekostnad av det svenska folket. I detta perspektiv menar jag att det är viktigt att slå vakt om svensk självständighet och svensk rätt att själva i så hög utsträckning som möjligt få bestämma över våra egna skattemedel. Därför är det primära inte bara att vi från sida inför EU försöker hålla kvar nuvarande kostnadsnivåer, vilket ju är regeringens ståndpunkt, utan att vi även i förhandlingarna driver på hårt för att utöka vår så kallade rabatt på EU-avgiften. Det kan under inga omständigheter anses rimligt att , som för övrigt tillsammans med tillhör världens främsta land vad gäller att via biståndet ta ut skattepengar som sedan fördelas ut till flertalet länder, däribland till och med och , och ovanpå detta dessutom står för västvärldens mest oansvarliga och kostsamma invandringspolitik, ska stå som finansiär för att också understödja länder. Detta gäller särskilt som denna omfördelning syftar till att underlätta för bildandet av en enhetsstat, eftersom en sådan förutsätter just denna form av utjämningsprincip för att fungera. Det svenska målet bör därför vara självklart: EU-avgift ska så länge vi kvarstår som medlemsland minst hållas på en neutral nettonivå. 144 (V): Det är en stor fråga som behandlas i dagens utlåtande, nämligen förslag till långtidsbudget för EU för nästa planperiod 20142020. föreslår olika ändringar som sammantaget innebär att den totala budgetramen höjs med eller ca eller uttryckt som andel av bni, från till . Det kan tyckas som en begränsad ökning, men det handlar alltså om mycket pengar sammanlagt. är vi i eniga över partigränserna om att säga nej till denna utökning. Ett enigt utskott anser alltså att den totala budgetramen bör frysas på nuvarande nivå, det vill säga av EU-ländernas samlade bni. Inte minst är det viktigt att EU visar återhållsamhet i dagens ekonomiska läge när många medlemsstater brottas med stora underskott. När man lyssnar på debatten om europakten och ökad övervakning och kontroll av statsbudgetar framstår förslag som mindre väl tajmat. Även om förslaget måste avvisas när det gäller volymen finns det delar i förslaget som jag tycker är intressanta. Jag tänker till exempel på att kommissionen vill förenkla budgetbestämmelserna och sätta fokus på resultaten, särskilt vad gäller sammanhållningspolitiken och jordbrukspolitiken. Det senare ligger i linje med vad utskottet förespråkade , nämligen att EU:s budget i högre grad borde vara resultatorienterad och sätta effekterna i fokus. Utskottet påpekar också i dagens utlåtande att EU:s revisionsrätt bör ges ökade möjligheter att genomföra effektivitetsrevisioner för att kontrollera att medlen används effektivt för att nå uppsatta mål och inte bara, som , mest fokusera på att medlen används korrekt i lagens mening. Här har EU en del att lära av den svenska effektivitetsrevisionen som utför. Inom ramen för en alltså realt sett oförändrad budget vill vi se förändringar genom ökat stöd bland annat till forskning och utveckling men å andra sidan ökade besparingar inom den så kallade sammanhållningspolitiken, det vill säga EU:s regionalpolitik och jordbrukspolitiken. Här har kommissionen inte gått tillräckligt långt i sitt förslag. Förslaget innehåller ändringar av de rabatter som olika länder, också , har på sin medlemsavgift. är ju nettobetalare till EU, det vill säga vi betalar mer i avgift än vi får tillbaka till exempel inom sammanhållningspolitiken och jordbrukspolitiken. Enligt kommissionen ska vår rabatt minskas avsevärt, vilket i sin tur alltså innebär en ökning av nettobetalning till EU. Detta är inte rimligt utan måste avvisas. Det som kanske fått mest uppmärksamhet i förslaget och där vi i utskottet har lite olika synsätt gäller förslaget från kommissionen om egna medel. Vi är i och för sig över partigränserna eniga om att det inte finns anledning att tillmötesgå de förslag på nya egna medel som föreslås, eftersom det riskerar att bli medel att expandera EU:s budget. Kommissionen föreslår dels en ny form av momsavgift, dels en skatt på finansiella transaktioner. Vi avvisar alltså enigt detta som förslag på nya egna medel. Däremot anser , liksom Socialdemokraterna och som vi har hört tidigare, att en väl utformad skatt på finansiella transaktioner kan nå andra syften, nämligen att minska finansiell spekulation och därmed bidra till att förbättra stabiliteten på finansmarknaderna. Enligt mig är det också rimligt att en sådan transaktionsskatt samordnas på EU-nivå, annars är risken stor att skatten blir meningslös. Helst bör naturligtvis en sådan skatt vara global, men EU är trots allt en tillräckligt stor aktör för att göra det meningsfullt. Det har också den effekten att frågan kan lyftas upp med större kraft till exempel inom G20-kretsen. har gjort beräkningar på möjliga intäkter från en transaktionsskatt och landat på en uppskattning på eller motsvarande för hela EU. Beräkningen utgår från en mycket låg minimiskattesats på transaktioner, på handel med obligationer och aktier och på handeln med derivat. Medlemsländerna kan enligt förslaget i och för sig besluta om högre skattesatser. ser alltså positivt på en sådan skatt. Det är ju en annan, nyare variant av den så kallade Tobinskatten. föreslog en skatt på internationella valutatransaktioner som då främst var avsedd att motverka valutaspekulation. Den här skatten är i samma härad som Tobinskatten. föreslår att en stor del av de beräknade intäkterna från transaktionsskatten ska tillfalla EU som egna medel. Ett enigt utskott avvisar som sagt detta, men från den rödgröna sidan ser vi ändå positivt på en sådan skatt av andra anledningar. Finansmarknaden är lågt beskattad, och en transaktionsskatt kan motverka finansiell spekulation. Detta är i stort innehållet i det gemensamma särskilda yttrandet från S, V och MP i ärendet. Med detta, fru talman, ställer jag mig bakom såväl förslaget i utskottets utlåtande om EU:s långtidsbudget 20142020 som vårt särskilda yttrande. 145 (S): I den här debatten, som alltså handlar om finansutskottets utlåtande om EU:s långtidsbudget, vill jag också göra ett förhoppningsvis kort inlägg. Även i näringsutskottet har vi haft anledning att diskutera kommissionens förslag, framför allt med avseende på sammanhållningspolitiken för den kommande budgetperioden 20142020. I den diskussion som vi i näringsutskottet har haft har vi socialdemokrater väldigt tydligt markerat vår principiella inställning just när det gäller sammanhållningspolitiken. Vi delar uppfattningen att en övergripande målsättning i förhandlingarna om nästa fleråriga budgetram är en oförändrad EU-avgift, men vi är kritiska till att regeringen med det som utgångspunkt efterlyst ytterligare besparingar inom just sammanhållningspolitiken. Vi menar att det finns andra utgiftsområden inom EU-budgeten som det finns större skäl att genomföra besparingar inom. En svensk inställning under hela vårt medlemskap har ju varit att jordbrukspolitiken måste i grunden reformeras. Däremot vill vi, med större eftertryck än regeringen, peka på behovet när det gäller stödsystemen inom sammanhållningspolitiken. De får inte bli mer komplicerade och skapa en ökad administrativ börda, ett problem som många har vittnat om genom åren när det gäller sammanhållningspolitiken. Vi anser att det är angeläget också av legitimitetsskäl att alla regioner inom EU även i fortsättningen omfattas av sammanhållningspolitiken. Den ska gälla alla medlemsländer med utgångspunkt från deras respektive förutsättningar. Uppgiften för det här området är nämligen att minska skillnaderna mellan regioner, men också att utjämna skillnaderna inom länderna. Det övergripande målet för sammanhållningspolitiken, som enligt kommissionens förslag är att bidra till att nå EU:s 2020-mål, handlar för del bland annat om satsningar på energieffektivisering, förnybara energikällor, innovation och förbättrad konkurrenskraft hos små och medelstora företag. När det gäller Socialfonden handlar det om att möta de utmaningar som finns inom sysselsättningsområdet, utbildningsområdet och fattigdomsbekämpningen. I är det så att den svenska regionalpolitiken är lika med EU:s sammanhållningspolitik. Alldenstund regeringen inte är beredd att satsa nya och egna nationella resurser på den regionala utvecklingen inom , för att hålla ihop och utveckla hela landet, behöver vi en sammanhållningspolitik på den nivå som den nu är, minst.