prot · GZ0950 · 2011-12-16 00:00:00 — Där kan väntetiderna variera oerhört mycket. För en heroinist kan varenda injicering av heroinet innebära en dödlig dos, men det kan ta ett till innan man får en substitutionsbehandling. För mig är det helt oacceptabelt. Det här är människor som behöver få de här substitutionsbehandlingarna direkt för att kunna få hjälp. Det är en fruktansvärd syn som vi har på människor i dagens läge. Någonting måste göras. Och kan inte landstingen garantera de här patienternas säkerhet menar jag att vi från sida måste gå in och lagstifta och tvinga landstingen att införa nationella sprututbytesprogram och tvinga dem att skärpa vårdgarantin, som man bland annat föreslår i . Sedan har jag svårt att tro att regeringen kommer att genomföra alla de 70 eller vad det är förslag som har. Man kommer att välja ut det som passar en själv. Sedan finns det hos representanter för och andra konservativa grupper i den här ett stort motstånd just mot sprututbytesprogram, substitutionsbehandlingar och så vidare. Jag hoppas verkligen att den här interpellationsdebatten ger någon form av tankeställare. Jag har träffat många människor som till och med har dött på grund av att de inte har kommit in till de olika substitutionsbehandlingarna. Jag hoppas att vi tar det här med oss och att vi kan samarbeta eller att vi i det här fallet kan skapa en dialog. 54 Statsrådet (KD): Jag hoppas att håller med mig om vikten och betydelsen av det förebyggande arbetet, så att människor inte hamnar i en beroendesituation som sedan blir en väldigt svår situation för många. Det hoppas jag att vi är fullständigt överens om. För mig är det viktigt, när vi talar om vård och behandling, att vi också talar om vikten av det förebyggande arbetet. säger här att han tycker att regeringen ska lagstifta om en behandlingsmetod. Men det är en väg som regeringen inte har valt tidigare. Det är en ordning som vi inte har i det här landet. På den nationella nivån lagstiftar vi inte om vilken behandlingsmetod som landstingen ska använda sig av. Skulle vi sätta det som prejudikat skulle vi få ett stort arbete med att lagstifta om olika behandlingsmetoder vid olika diagnoser. Dessutom skulle vi ofta få göra förändringar, eftersom det sker en kunskapsutveckling. Det är just därför som valet av behandlingsmetoder ska vila på landstingen utifrån den aktuella situationen. Sprututbytesprogrammen är en smittskyddsåtgärd. Den ska beslutas av landstingen och tillsammans med kommunerna. föreslår att landstingen ska kunna besluta själva. Det är helt nödvändigt, menar jag, att den typen av beslut tas av dem som är ansvariga och som har tillgång till den nödvändiga kunskapen. Men när det gäller sprututbytesprogram råder det en fullständig evidens om nyttan och nödvändigheten av de här programmen jag tycker att ska akta sig lite för att uttala sig alltför kategoriskt om människor i andra partier. Detta gör också att landstingen, såvida de har behov av den här typen av behandling, måste se till att den kommer på plats. Det finns nämligen evidens för att det här är verkningsfullt. Sedan gäller det föreskrifterna för läkemedelsassisterad behandling och uteslutning, som är inne på. Vi gav i uppdrag att titta över föreskrifterna, just med anledning av att vi fick signaler om att uteslutning tolkades olika på olika ställen i landet. Vi gav också uppdraget att revidera dem om de såg det som nödvändigt, så att man inte utesluter personer i strid med den vetenskap och beprövad erfarenhet som finns kring programmen. Det var därför som vi fick reviderade föreskrifter som trädde i kraft . Där ändrades också en bestämmelse. Om man hade uteslutit en person skulle den kunna återgå till behandling inom loppet av i stället . Den skulle kunna upptas om det fanns särskilda skäl. Det skedde en förändring. Problematiken är känd . Uppdraget till var att man skulle titta på: Hur ser evidensen ut nu? Finns det tolkningssvårigheter när det gäller uteslutning? Då kom de tillbaka med det här. är vår kunskapsmyndighet. Det är vi använder för att ta fram den här typen av underlag. På sitter vi inte med hela den kompetensen, utan vi använder våra kunskapsmyndigheter till detta. Och den ordning som vi har med att landstingen själva måste besluta är den enda rimliga. Sedan beklagar jag de långa väntetiderna. Jag tittar med intresse på förslaget från kring att också låta missbrukar- och beroendevård ingå i vårdgarantin. 55 (-): Jag ska inte vara långrandig, men jag vill ta upp något som jag glömde att ta upp tidigare. Det handlar om att man ska göra en konsekvensutredning när en person väl blir utskriven, för det sker inte . Den här konsekvensanalysen eller konsekvensutredningen innebär att man, när en patient riskerar att uteslutas ur ett substitutionsprogram, ska titta på vad det får för konsekvenser för den enskilda individen. Ofta måste man till exempel hålla sig ren för att få ha kvar sin bostad och för att få ha kvar försörjningsstöd. Vad finns det för risk att personen återfaller i ett tungt destruktivt missbruk? Ingen som helst konsekvensanalys görs . Det kan givetvis få förödande konsekvenser för den enskilda individen. Jag menar att man, när man gör en sådan här konsekvensanalys, måste väga in vad som är bäst för patienten. Vad kommer det att få för konsekvenser när patienten blir utskriven? Utifrån den bedömning som man gör måste man titta på vad som är negativt och vad som är positivt. Om det är mer negativt än positivt menar jag att det är fruktansvärt inhumant att utesluta en person som har fått återfall och blivit utskriven. Vi måste ju se till vad som är bäst för patienten. Det här är människor som riskerar att dö när de är ute på gatan och brukar narkotika. Det är en fruktansvärd press som de här människorna utsätts för. Jag träffar oerhört många som lever i total skräck och i total panik när de blivit uteslutna. Jag förstår inte hur man som medmänniska kan acceptera det. Vi måste kolla vad det får för konsekvenser. Det är därför jag efterfrågar en konsekvensanalys. 56 Statsrådet (KD): Man måste alltid belysa saker ur både ett individperspektiv och ett samhällsperspektiv. är, som sagt, vår kunskapsmyndighet, och vi måste förlita oss på de tolkningar de gör utifrån tillgången till den evidens som finns kring den här problematiken. Sedan kan jag glädja med att läkemedelsförskrivningen mot opiatmissbruk har ökat ganska mycket. var det 2 760 individer som fick detta i . var det 3 774. Det är alltså en ökning med ungefär 1 000 personer . Det vittnar om att det är allt fler landsting som använder behandlingsmetoden i enlighet med beprövad erfarenhet och evidens. Det händer ändå saker ute i landstingen, och det är naturligtvis viktigt att alla landsting är uppdaterade när det gäller den senast tillgängliga kunskapen när de värderar vilken typ av vård och behandlingsinsatser de ska erbjuda. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2011/12:128 om flytt av vinster till lågskatteländer 57 Finansminister (M): har frågat mig varför jag inte har agerat tidigare avseende riskkapitalbolagens skatteplanering med ränteavdrag. Han undrar också varför lagstiftning dröjer. Regeringen har lagstiftat för att stoppa viss skatteplanering med ränteavdrag. Den skatteplaneringen avsåg lån och förvärv inom en och samma koncern. fick i samband med detta ett uppdrag att kartlägga användningen av ränteavdrag. Regeringen har också tillsatt en företagsskattekommitté som ska se över reglerna om ränteavdrag. Det skatteupplägg som diskuteras handlar om interna lån men med externa förvärv. Min utgångspunkt är att skatter ska betalas på lika villkor av alla, oavsett vilken bransch vi talar om. Regeringen har därför lämnat ett nytt uppdrag till att se över skatteplanering med ränteavdrag i välfärdssektorn. Därutöver arbetar vi inom skyndsamt med frågan om ränteavdrag. Normala beredningsprocesser måste dock iakttas. Den här sortens aggressiva skatteplanering ska inte vara möjlig . Ett förslag på skärpta regler kommer . Min ambition är att det ska komma . 58 (S): Jag tänkte börja med att gratulera till den nya insikten om att en välfärd för alla också kräver att man har intäkter för att kunna betala den. Jag tänker på det citat som hade valt att låna av , när han sade att det är häftigt att betala skatt. Jag kan kanske tycka att det är lite anmärkningsvärt med tanke på vad som har hänt tidigare under den borgerliga regeringsperioden. Man har ju sänkt skatterna med i alla fall mer än kostnaden för all äldreomsorg i landet under . Även den här interpellationen handlar i grunden om det som har hänt inom äldreomsorgen , precis som de debatter vi har haft här och även hade i går, bland annat med en stor utfrågning i socialutskottets regi. Min fråga handlar i grunden om hur vi ser till att få de resurser som behövs för att vi ska kunna ta hand om våra barn och gamla på ett klokt sätt. Jag menar att det har funnits en brist på agerande från finansministerns sida när det gäller att täppa till de hål som finns i skattelagstiftningen, de hål som har gjort att företag som varit aktiva inom hälso- och sjukvården och i det här fallet äldreomsorgen, faktiskt har kunnat undvika att betala skatt i . Dels får de alltså betalt via skatten för sin verksamhet, dels undviker de att betala skatt för de vinster de gör. Det här är naturligtvis fullständigt otillständigt, och jag uppskattar att finansministern också klart och tydligt har sagt att det här vill man göra någonting åt. Problemet är att det här är kunskap som fanns efter att ett antal regeringsrättsdomar hade konstaterat att det var lagligt med de nuvarande reglerna att göra på det här sättet. Regeringen har i princip inte gjort någonting annat än vissa begränsade delar som finansministern tar upp i svaret, men de har egentligen inte haft så stor effekt på utfallet. Jag frågade om det vore möjligt att räkna ut hur mycket vi har mist av intäkter till det allmänna på grund av att man inte har gjort de här ändringarna tidigare. Det visade sig vara ganska svårt att göra dessa beräkningar, men gjorde 2008 en grov uppskattning av hur mycket pengar det skulle kunna handla om ifall man hade satt stopp för det redan då. kom fram till att det handlade om ca 7 miljarder. Räknar vi om det från fram till nu är det åtminstone 20 miljarder som vi har gått miste om som hade kunnat användas till att exempelvis förbättra äldreomsorgen. Jag tycker inte att det är något tecken på ansvarsfullhet från finansministerns sida att ha stått vid sidan av och låtit bli att agera, trots att man borde ha haft kunskap om detta åtminstone . 59 Finansminister (M): Det är naturligtvis så att vi i det här landet ska ha en bra välfärd och därför också måste betala skatter. Det är vi alla överens om. har relativt höga offentliga utgifter. Det har vi haft i förhållande till de flesta andra länder. Så kommer det förmodligen också att vara . Det Socialdemokraterna tyvärr ofta glömmer bort är att höga skatter har stora kostnader förknippade med sig i termer av tillväxt, investeringar, jobb, sysselsättning och arbetslöshet. Det är därför det är viktigt att också anpassa skattesystemet så att fler människor kommer i arbete. Det är det arbetet vi har bedrivit för att hantera det enorma utanförskap som Socialdemokraterna lämnade efter sig. Det finns självklart offentliga utgifter som är bra för tillväxten: utbildning, forskning och infrastruktur. Det som utmärker , särskilt , är att vi i förhållande till många andra länder har kunnat prioritera just de tillväxtfrämjande offentliga utgifterna. Vi har satsat på utbildning, vi har gjort en dramatisk uppskalning av forskningsresurserna och vi tillhör de länder i som gör de allra största offentliga investeringarna. Det är bra, och det är viktigt. Låt mig bara ge en bakgrund till den här frågan, för det förefaller som att kanske inte fullt ut har följt det här ärendet på det sätt som han borde ha gjort. Skälet till att vi har de här problemen är att den socialdemokratiska regeringen införde skattebefrielse på ägarandelar inom dotterbolag. Det var själva upprinnelsen till detta. Sedan kom när de interna räntesnurrorna växte, och så fick vi en dom på den sidan i Regeringsrätten. Då agerade regeringen mycket skyndsamt, och det är mycket riktigt så att det belopp vi då ansåg oss stänga var i storleksordningen 7 miljarder. Vid det tillfället gjorde också en uppskattning av räntesnurrors användning vid externa förvärv, och de var inte alls lika vanligt förekommande som de interna räntesnurrorna. Det är alltså en helt annan diskussion än den som vi förde . Låt mig påpeka för att den proposition vi lade fram trädde i kraft . De nya reglerna har alltså varit i kraft i två beskattningsår. när vi sjösatte de nya reglerna sade vi till att följa detta. De har återrapporterat det uppdraget, och då har vi sett att det nu har vuxit fram ett nyttjande av ränteavdrag vid externa förvärv. Jag tror att det är rätt viktigt att vi inte blandar ihop interna och externa räntesnurror här. Vi har alltså stängt de interna räntesnurrorna, någonting som Socialdemokraterna helt uppenbart och helt orimligt underlät att göra när man ändrade reglerna 2003. Vi har därmed korrigerat ett fel som den socialdemokratiska regeringen lämnade efter sig. Det är möjligt att beräkningar stämmer, men då bör de göras så att vi kan se hur mycket välfärd Socialdemokraterna i sådana fall förlorade. Det som dock är speciellt är att Socialdemokraterna i hela den här debatten har stått tomhänta. Vi har diskuterat två punkter. Den ena är vinst i välfärdsbolag. Där kan Socialdemokraterna inte leverera något svar. Det andra är att ni har sagt att ni har velat åtgärda detta, men vi har inte sett en enda rad, inte en mening, där ni förklarar hur det ska gå till. Vi har jobbat aktivt med frågan . Vi är på väg att få fram ett förslag som kommer att fungera, men det har inte funnits en enda socialdemokratisk motion där man löser ut hur den här begränsningen av ränteavdraget ska gå till. Det vi däremot har hört är att socialdemokrater säger att man kan göra det och att man bör göra det. Men, ursäkta mig, vi står i riksdag. Vi är företrädare för politiker. Politiker ska inte tycka, de ska föreslå fungerande förslag. Har man inte fungerande förslag kan man ju tycka fritt, men det är journalister som gör det. Socialdemokraterna har alltså gett sig in i en debatt om att man ska stoppa vinst i välfärden och stoppa ränteavdrag, men det finns inte någon som helst beskrivning av hur det ska gå till. Det går inte att ta på allvar. 60 (S): Att politiker inte ska få tycka verkar lite anmärkningsvärt, tycker jag. Finansministern började i en ända där jag nog anser att han är lite sårbar med tanke på den utveckling som har varit. Han hävdar att skattesänkningar innebär att man får ned arbetslösheten. Fakta i det fallet är att det är fler som är anställda. Det är riktigt. Det är fler som har kommit in på arbetsmarknaden. Men arbetslösheten är högre nu än den var när ni tillträdde. Trots att ni har sänkt skatterna med över hundra miljarder har man inte alls fått ut någonting av det som finansministern står här och säger att man har fått. Utanförskapet är likaså det väldigt högt fortfarande. Inte ens där har det haft någon effekt. Om vi börjar i den delen tycker jag nog att finansministern har en hel del att förklara. Hur kan det komma sig att det inte har fått den effekt som man trodde? Vad är det som gör att man även säger att när vi får mer resurser i landet ska vi fortsätta att sänka skatterna, trots att det inte har fått någon effekt? Att förklara att reglerna ser ut som de gör är inte något bra svar på varför man inte från er sida har gjort någonting snabbare. Från skatteutskottets sida jag sitter själv i socialutskottet har man presenterat en idé om att man här i riksdag skulle sätta ned foten och säga att vi sätter stopp för möjligheten att göra avdrag på räntorna . Det står i svaret att man måste ha en process för att komma fram till på vilket sätt man förändrar lagstiftning. Det är helt klart. Men i de lägen där ni har gjort förändringar väldigt snabbt, till exempel försämringarna i a-kassan och sjukförsäkringen, fanns det inte några stora krav på att man skulle ha någon beredning. Det genomfördes väldigt snabbt. Jag ställde en fråga till finansministern 2008 om det som interpellationen handlar om. Då fick jag svaret att om det skulle visa sig att lagstiftningen behöver ändras inom ett visst område kommer frågan att beredas i sedvanlig ordning. Det man kände till visste inte finansministern då om det skulle behöva göras några förändringar för att sätta stopp för. Det tycker jag är anmärkningsvärt. Inte ens efter att man hade upptäckt det här visste finansministern om det behövde göras någon förändring över huvud taget. En annan sak som jag tycker att man borde fundera kring är att den borgerliga regeringen valde att sälja ut , en viktig del av svensk hälso- och sjukvård, trots att man även där visste att det skulle kunna innebära att de företag som kommer in i , som ni lockade hit med 500 extra miljoner av skattepengarna, skulle bete sig på samma sätt som de andra riskkapitalisterna. Det var inte så förvånansvärt. Trots det valde ni att genomföra det. Det har naturligtvis också bidragit till att svenska skattebetalare har blivit av med inte bara den halva miljard som ni gav de här företagen från början utan även skatteintäkter så att en brist har uppstått. 61 Finansminister (M): Vi ska inte göra det här till en debatt om jobb, låt mig bara konstatera att förra mandatperioden ökade sysselsättningen med hundra tusen personer. har en långtidsarbetslöshet som är bland de lägsta i . har den i särklass högsta sysselsättningsgraden i . De länder som tillämpat det socialdemokratiska receptet, och med stora underskott och stora stimulansplaner, kör nu runt en mycket hög arbetslöshet. Låt oss konstatera att under de socialdemokratiska åren låg bolagsskatteintäkterna på någonstans mellan 40, 50 och 60 miljarder. ligger de på 130. När jag blev finansminister låg de på 100 och har de ökat till 130 miljarder. Det har alltså varit en kraftig ökning av bolagsskatteintäkterna därför att vi har vårdat bolagsskattebasen i . Låt oss igen försöka reda ut det här så att vi kan få lite ordning i den här debatten. Vi fick ett problem på grund av de socialdemokratiska regeländringarna 2003. Det växte fram 2004, 2005 och 2006 utan att den socialdemokratiska regeringen gjorde någonting. Vi fick Regeringsrättens dom 2007. presenterade vi i mycket rask takt och under hård kritik från förändringar av ränteavdragsregeln för den här typen av interna ränteavdrag. Det trädde i kraft . Det är helt riktigt att kan diskutera den lagstiftningsprocess vi hade 2008, men det åtgärdade vi ju. Det är det som har bidragit till att bolagsskattebaserna därefter har ökat. När det gäller de här förslagen måste jag säga att om hade varit klar över den här bilden är den här debatten ännu mer underlig. Socialdemokraterna har ju haft på sig att ta fram det förslag som ska stoppa ränteavdragen vid externa förvärv , om ni nu såg det här problemet som inte eller vi vid det tillfället såg, för då var det de interna räntesnurrorna vi åtgärdade. Låt oss inte blanda ihop det här. Regeringen agerade mycket skyndsamt mot de interna räntesnurrorna under stark kritik från näringslivet. Vi gav i uppdrag att fortsätta följa upp detta för de externa. Det gjorde man , vilket var det första taxeringsåret med den nya lagstiftningen, och det gjorde man . Därefter har vi skyndsamt återkommit. Det är klart att politiker har fri rätt att tycka som vi vill, men vad är det för krav väljarna ska ha på politiker? Jo, det är att man upptäcker samhällsproblem, att man analyserar dem och att man föreslår åtgärder. Det är det som är kärnverksamheten hos en regering och riksdag åtgärder. Det är det som skiljer oss från ledarskribenter, journalister och andra debattörer. Vi ska föreslå åtgärder som åtgärdar de problem vi pekar på. Därför är det frapperande att vi här debatterar skattereglerna för externa ränteavdrag och vinster i välfärden och inte på något av dessa områden, trots att vi har hört socialdemokrater upprepa sin kritik, har man haft ens en tillstymmelse till förslag. Man kan inte säga att man ska ha en stopplag utan att ha ett färdigt förslag. Först har man ett färdigt förslag. Sedan stiftar man en stopplag så att man från det datumet ändrar taxeringsreglerna. Det är så ordningen är. Man kan inte skilja stopplagen från att ha ett färdigt förslag. Det vet alla som håller på med skattelagstiftning. Socialdemokraterna har gett sig in i den här debatten obeväpnade. Man har inga egna förslag som åtgärdar de problem man pekar på. Det är därför kritiken inte biter. 62 (S): Jag börjar också i änden med jobben då. Det här blir naturligtvis väldigt besvärligt att begripa för den som tittar på det här utifrån. Jag säger någonting som stämmer och finansministern säger någonting som stämmer, men fakta är faktiskt att arbetslösheten är väldigt hög . Sysselsättningsnivån har faktiskt ökat, men det beror ju på att det kommer in flera människor i arbetsmarknaden. Finansministern skakar på huvudet, men det finns klara siffror på att det är så. Den marginella ökning av sysselsättningen som ändå har varit kan knappast beskrivas som en framgång utifrån den politik som ni nu har fört . Sedan måste jag säga att det lät som en nyhet att finansministern 2008 inte kände till det problem som Kalla fakta faktiskt visade på och som var grunden till den fråga som jag ställde till finansministern då. Det var precis det som finansministern uttryckte: Vi kände inte till det här. Ni kände till det, säger finansministern, varför gjorde ni inget? Finansministern har själv sagt att det här är någonting som han kommer att titta på, och ser han att det finns något problem här kommer han att åtgärda det. Det är först nu när medierna uppmärksammar som finansministern upprört ställer sig på barrikaderna och säger att man ska göra något åt detta. Man har länge vetat om att problemet finns. Men då är det bra. Då kan man säga någonting och tro att alla ska svälja att finansministern har upptäckt något som han inte kan acceptera. 63 Finansminister (M): Låt oss konstatera att är ett land som präglas av mycket omfattande och väl fungerande välfärd. Den är bättre än praktiskt taget alla andra länder när det gäller att upprätthålla en bra fördelning och trygghet för alla människor. Att vi dessutom har ett näringslivsklimat som gör att växer snabbare och klarar sig bättre i ekonomiska kriser än de flesta andra länder är naturligtvis glädjande. Fakta är att sysselsättningen i har vuxit snabbare än i några andra länder i . I andra länder, de som har tillämpat det socialdemokratiska receptet, är arbetslösheten 15, . Det är i arbetslösheten har klarat sig igenom krisen utan att gå upp på 12, som människor befarade. Det är som har den högsta sysselsättningsnivån i och den lägsta långtidsarbetslösheten. Varför kan inte vara stolt över att är ett land som fungerar? Vi har en modell för sammanhållning och stabilitet som fungerar också i kristider. Låt oss ta diskussionen eftersom den måste redas ut. Det vi gjorde 2008 med stor skyndsamhet och i hård konflikt med var att stänga de interna räntesnurrorna, de som regeringsrättsdomen handlade om och som uppkommit på grund av de socialdemokratiska regeländringarna. Det är klart att det även då fanns problem med externa räntesnurror, men det var inte det de 7 miljarderna handlade om. Det var de interna räntesnurrorna. Eftersom vi misstänkte att det skulle bli ett problem, som påpekar, bad vi att följa de externa räntesnurrorna och skrev i propositionen att vi skulle återkomma till frågan skyndsamt om det visade sig att problemet växte. Därefter har vi återkommit. Det har alltså gått två beskattningsår till dess vi har återkommit med lagstiftning på området. säger att vi skulle ha upptäckt och åtgärdat detta först nu därför att medierna har startat en debatt. Det är helt orimligt. Vi har jobbat intensivt med frågorna .