prot · GY09116 · 2011-06-15 00:00:00 — Vi i står fast vid det sammanfattande omdöme om de nya lagreglerna som utskottet gav uttryck för i lex Laval-betänkandet: Reglerna genomsyras av en ambition att inte genomföra större förändringar än nödvändigt. Det sker på ett sätt som balanserar de olika intressen som gör sig gällande, det vill säga en väl fungerade inre marknad med fri rörlighet för tjänster, en sund och lojal konkurrens mellan svenska och utländska tjänsteföretag och ett upprätthållande av en svensk standard på arbets- och anställningsvillkor för de utstationerade arbetstagarna. Med detta är det dock inte sagt att det inte kan finnas utrymme för olika tolkningar av , något som också framhölls i lagstiftningsarbetet. Förändringar kan alltså behövas . kommer att utvecklas vidare genom ytterligare domar från till exempel i fråga om utstationeringsdirektivet. Det måste därför finnas en beredskap att framöver revidera lagstiftningen. Det ska också noteras att kommissionen i sitt lagstiftningsprogram har ett lagstiftningsinitiativ som syftar till att förbättra genomförandet och efterlevnaden av utstationeringsdirektivet, där ansträngningarna koncentreras på att förbättra tillämpningen och genomförandet av det nuvarande direktivet. Att, som de rödgröna partierna tillsammans med , ha som utgångspunkt att reglerna ska rivas upp kan dock inte komma i fråga. Än mindre kan vi i ställa oss bakom initiativ som kan leda till en begränsning av den fria rörligheten, vare sig denna frihet avser arbetstagare eller tjänster. Det kan konstateras att det inte är helt lätt att klara ut var de rödgröna partierna står i fråga om lex . Att det finns kritik som förenar de tre rödgröna partierna är klart, men i detaljerna och i fråga om vad som bör komma i stället är ståndpunkterna mer svårförenliga, att döma av partiernas kommittémotioner. Vad som är mer förvånande är bristen på enhetlighet och konsekvens i den socialdemokratiska ståndpunkten. I den enskilda S-motionen A411 framställs det krav som går långt utöver det som yrkas såväl i det egna partiets kommittémotion som i de övriga kommittémotionerna, detta parallellt med krav som i stort överensstämmer med kommittémotionen. De förstnämnda yrkandena avser dessutom preciserade lagförslag. Innebörden av lagförslagen är för det första att förutsättningarna för att få vidta en stridsåtgärd i samband med utstationering ska ändras. Det ska räcka att de krav som ställs är minst i nivå med miniminivån enligt lag. Som förslaget får förstås ska någon inskränkning inte alls gälla om stridsåtgärderna syftar till att ta till vara en medlems intresse. För det andra tas bevisregeln bort helt. Den praktiska innebörden är att det skulle vara fritt fram att vidta stridsåtgärder mot utstationerande arbetsgivare alldeles oavsett vilka villkor de utstationerade arbetstagarna redan har. Därutöver har motionen ett konkret lagförslag om att återinföra skyldigheten för utstationerande arbetsgivare att ge en arbetstagare besked om ändringar i arbetstidens förläggning i förväg. Men motionen saknar en analys av hur dessa lagförslag förhåller sig till . En analys saknas också av vad som skulle bli de faktiska konsekvenserna av att lagförslagen genomfördes. Det står ju klart att ett genomförande av framför allt motionens yrkande 2 skulle leda till ett omfattande hinder för den fria rörligheten och diskriminering av utländska företagare. Det skulle dessutom innebära en påtaglig risk för ytterligare domar i som underkänner svensk lagstiftning, liksom risk för kraftiga skadestånd för organisationer som genomför stridsåtgärder enligt reglerna. Jag tycker att det inger allvarlig oro att det i socialdemokratiska motioner på detta sätt framställs yrkanden med en närmast protektionistisk innebörd. Med något varierande motiveringar framställer Socialdemokraterna, och i sina respektive kommittémotioner också krav på att utstationeringsdirektivet revideras i syfte att säkerställa karaktären av minimikrav så att likabehandling av löntagare kan garanteras, enligt Socialdemokraterna och , eller enbart för att garantera likabehandling av löntagare, enligt . Inte i några motioner utvecklas när och på vilket sätt det här ska ske. Krav på att ska agera på EU-nivå har framställts av oppositionen . Vi i allianspartierna noterar att kommissionen också aviserat ett lagstiftningsinitiativ som syftar till att förbättra genomförandet och efterlevnaden av utstationeringsdirektivet. Vår uppfattning är att kommissionen gör rätt i att koncentrera ansträngningarna på att förbättra tillämpningen och genomförandet av det nuvarande direktivet. Det finns ju också väldigt många olika arbetsmarknadsmodeller bland EU:s medlemsstater och olika syn på den rimliga balansen mellan den fria rörligheten för tjänster och arbetstagares rättigheter. Slutsatsen som har dragits är att det inte fanns någon anledning att ifrågasätta den uppfattning som tidigare framförts till utskottet av bland annat regeringsföreträdare. Regeringsföreträdare har nämligen framfört att en omförhandling av direktivet skulle kunna leda till ett resultat som inte vore en förbättring ur svensk synvinkel. Denna formulering tycker jag är viktig att ha med sig när man talar om denna fråga. I detta anförande instämde (C) och (KD). 147 (S) replik: Jag har några följdfrågor till utifrån hans anförande. nämner ett antal gånger att det är viktigt med den svenska modellen. Då har jag väldigt svårt att förstå varför inte kan stödja vårt ställningstagande i utskottet om att se över lex i en utredning som handlar om att man bör klara ut det här med anmälningsplikt och, inte minst, också få fram en behörig representant för det utländska företaget i . Jag har lite svårt att förstå varför motsätter sig det. Om vi nu vill ha en svensk modell, vilket jag vill ha, vilket Socialdemokraterna vill ha, vilket vill ha och vilket också kommer att säga i sitt anförande, tycker jag att det är väldigt märkligt att man motsätter sig att det ska finnas en behörig representant i . Jag ställer samma fråga till dig, , som jag ställde till : Den svenska modellen förutsätter väl svenska kollektivavtal och inte norska, finska eller danska kollektivavtal? Åtminstone ser jag det så, och jag vill bara fråga om han har samma bild av detta. Eller skiljer det sig åt när det gäller de svenska kollektivavtalen? 148 HANS (FP) replik: När det gäller utredningen kan vi i inte ställa oss bakom en utredning som har som utgångspunkt att riva upp lex . Det är det som andas i motionen som ni stöder. När det gäller att ha en behörig representant här i landet arbetas det ju med detta. Det står också i vårt betänkande att utskottet i den delen med tillfredsställelse kan konstatera att har beslutat om ett tillkännagivande till regeringen just om att titta på det här med behörig representant för företag som är etablerade i utlandet. Då är det väl bra om vi kan avvakta det arbetet. Det är ett tillkännagivande från näringsutskottet som har kommit enhälligt, vilket är bra, och jag kan läsa från betänkandet: välkomnade den utredning som enligt uppgift hade tillsatts av regeringen och som påbörjat sitt arbete med att utreda frågan om att i utstationeringslagen införa en anmälningsskyldighet och ett krav på en representant för utländska företag och näringsidkare. Utskottet ansåg dock att det fanns skäl att betona betydelsen av att det införs krav på att företag etablerade i utlandet eller näringsidkare bosatta utomlands i samband med utstationering av arbetstagare till ska ha en representant i landet som är behörig att företräda dem i kontakter med myndigheter och vid förhandlingar med arbetstagarorganisationerna. Där har vi alltså ett arbete på gång. När det gäller den svenska modellen står vi självklart bakom den. Det är därför vi är skeptiska till att börja se över och jobba med utstationeringsdirektivsförändringar. Vi tror nämligen att det kan leda till att det blir sämre villkor för än vad vi har . Därför står vi bakom den svenska modellen, och vi vill också skydda den genom att inte riskera den genom att börja förhandla om förändringar i detta. 149 (S) replik: Jag vet inte om jag blev så mycket klokare av svar, men jag ska försöka ytterligare ett varv. Svenska kollektivavtal ska gälla på den svenska arbetsmarknaden; det ser vi som självklart. Jag fick inget svar på huruvida det skulle vara det även i . Däremot tycker jag att det är viktigt att komma ihåg att den när det gäller lex i den här delen har slagit fast att det handlar om minimikrav och minimiavtal när det gäller lönesättning och andra delar. De svenska kollektivavtalen kan ju gå över minimikraven och minimiavtalen, och då vill jag återigen fråga om det också är syn att detta kan vara möjligt med de svenska kollektivavtalen. Eller är det andra kollektivavtal syftar på i sitt anförande? 150 HANS (FP) replik: Det jag sade var att vi måste förhålla oss till det som gäller enligt i det här sammanhanget, det vill säga att parterna inom sitt avtalsområde kan bestämma miniminivåer inom den hårda kärnan minimilön, arbetstid, semestrar, arbetsmiljö och så vidare. Problemet är ju att om man drar det åt det håll som Socialdemokraterna vill kommer vi sannolikt att igen få EU-domar på oss, och de organisationer som driver de konflikter som ni vill ge arbetstagarorganisationerna rätt att driva skulle sannolikt få skadeståndskrav. Detta har vi analyserat och utrett. Vi har tittat på det och kommit fram till att de förändringar som vi har gjort och som gäller, alltså att vi ska ha ett regelverk som är i nivå med svenska avtal och svenska regler, är det som vi kan använda oss av för att förhålla oss till och trygga den svenska modellen. Som jag sade i mitt anförande ställs höga krav på att de villkor som kommer från ett annat land, som man använder sig av och har redogjort för att man ska ha, också är tillförlitliga. Det är så vi vill arbeta för att både säkra den svenska modellen och kunna förhålla oss till . Återigen tycker jag att det är oroväckande att Socialdemokraterna så starkt vill se över utstationeringsdirektivet och revidera detta, för jag är mycket orolig för att det skulle leda till försämringar för den svenska modellen med tanke på att de 27 medlemsländerna inom EU har så olika syn på dessa frågor. Här känner jag alltså att Socialdemokraterna borde ansluta sig till och allianspartierna för att tänka på den svenska modellen och skydda den. 151 (C): Jag har i denna kammare debatterat den fria rörligheten på en alltmer globaliserad arbetsmarknad. Vi gör det under rubriken , men detta berör både arbetsrätt, , den svenska modellen och många fler frågor. För mig som centerpartist är globaliseringen viktig och en kraft för utveckling. När rörligheten på arbetsmarknaden ökar, välfärden stiger och den ekonomiska tillväxten tar fart gynnar det oss här i , men det gynnar också människor i de länder som ännu inte har samma välståndsnivå som vi har här hos oss. Genom tiderna har hundratusentals svenskar rest till andra länder för att skaffa sig ett bättre liv. var det till ; är det till . är det nu många förväntansfulla letter och polacker som vill jobba och driva företag i för att kunna köpa skor till sina barn eller ge sina föräldrar en värdig ålderdom. Det råder en viss obalans i debatten om rörligheten på arbetsmarknaden. Den har främst handlat om olika avigsidor och beskrivit en mörk bild. Det har inte talats om möjligheterna för konsumenter, löntagare och företagare. Vad som är nytt för dagens debatt är att det är första gången som är med i denna debatt i kammaren. De hyllar den fria marknaden och frihandeln men nämner aldrig vad deras krav på utträde ur EU skulle betyda i form av nya murar för företag i som vill bedriva handel med och kontroller vid gränser på semesterresan för att inte tala om bekymren för alla dem som arbetspendlar över gränserna. De säger alltså en sak, men fattar beslut som leder till det motsatta resultatet. Tillsammans med den övriga oppositionen vill de nu riva upp den så kallade utstationeringslagen. Jag måste få uttrycka min oro över det som sker. I den här debatten med tillkännagivandet om utstationeringsdirektivet lyfts bara hoten med rörligheten över gränserna fram. Socialdemokraterna, miljöpartisterna och vänsterpartisterna gör nu gemensam sak med i en fråga som rör människors rörlighet över gränserna. S, MP och V gör nu det man sade att man inte skulle göra; man ger inflytande och det i en fråga som rör människors rörlighet över gränserna. För mig är det en oerhört viktig värdering att stå upp för den fria rörligheten. Jag delar inte den syn som delas av de partier som i denna fråga bildar majoritet på att andra människor inte är välkomna hit. Det vi ser här och är en, i och för sig mer stiliserad, upprepning av det Go home! som skanderades vid det uppmärksammade bygget i . Det är vad som sker här och . Oppositionen har missat att globaliseringen är en möjlighet för som är ett litet och exportberoende land och starkt ekonomiskt beroende av omvärlden. Det finns över 600 000 människor som är anställda i ett företag som är utlandsägt. Att se de utländska företagen som ett problem bäddar för ekonomisk tillbakagång och ökad arbetslöshet. Ett alternativt perspektiv, som jag föredrar, handlar om att svenska företag får ökade möjligheter i och med öppenheten att verka på andra marknader. Det stimulerar den europeiska integrationen. Med konkurrens finns fler företag som utvecklas här i och som därmed är livskraftiga och kan anställa. Med konkurrens finns ett bättre utbud på varor och tjänster till bättre priser för oss konsumenter. Rörlighet över gränserna handlar förutom om en grundläggande värdering om möjligheten till ett bättre liv för oss här, men också om möjligheten till ett bättre liv även för andra någon form av solidaritet, kanske. Utstationeringslagen ger såväl utländska arbetstagare som arbetsgivare trygghet och klara spelregler vid arbete i genom att garantera villkor om lön, arbetstid, arbetsmiljö och ledighet. Det är alltså den hårda kärnan. har varit uppe och krävt att det ska vara svenska kollektivavtal. Också nämnde det. Det var det sade att vi inte kan kräva. Man har inte rätt att kräva svenska kollektivavtal däremot den hårda kärnan med vissa villkor. Detta blev tydliggjort, och det blev också tydliggjort på vilket sätt man ska redovisa vad det är för avtal som man har att rätta sig efter när man kommer till . Det är det som blev resultatet av den utstationeringslag som vi inrättade. Vi har den för att ge klara och tydliga villkor och ge ett tydligt regelverk så att alla vet vad det är som gäller när man ska etablera sig här. Utstationeringslagen möter upp mot dessa krav men också mot det krav som fanns på att göra regleringen på ett sådant sätt att det hela rymdes inom ramen för den svenska modellen så att vi inte hotade den, vilket skanderandet faktiskt hade kunnat göra. Den ryms självfallet också inom ramen för så länge vi är medlemmar och vill att ska vara en aktiv medlem i EU. har fått en allt större betydelse för svensk ekonomi och utgör enligt Socialdemokraterna ett större hot för jobben i och andra EU-länder då man konkurrerar med lägre arbetskraftskostnader. Utländska företag ska enligt Socialdemokraterna därför inte tillåtas konkurrera på den svenska tjänste- och byggmarknaden eftersom det riskerar att leda till social dumpning. Denna uppfattning framstår som paradoxal. Det Socialdemokraterna likställer med social dumpning är när utländska företag konkurrerar på svensk tjänste- och byggmarknad, vilket i sin tur leder till lägre priser och då möjliggör vår konsumtion. Det är en utveckling som har skett inom de flesta andra branscher, fast där flyttade företagen utomlands i stället. De argument som oppositionen lyfter fram och som ligger till grund för tillkännagivandet om utstationeringsdirektivet har utretts tidigare och analyserats av den tidigare och den följande propositionen. Det är ett grundligt och omfattande arbete som har debatterats . De slutsatser som drogs var väl avvägda utifrån det läge som fanns med domen från EG-rätten och utifrån den svenska modellen, där vi inte lagstiftar om minimilöner. Det är arbetsmarknadens parter som sätter upp reglerna för det. Det innebär att den grundläggande principen om att huvudansvaret för att bestämma lönevillkor fortfarande ligger på parterna utan statlig inblandning inom ramarna för . I stället visar argumenten att det är protektionism och att försvåra rörlighet som är skälet bakom kravet på utredning. Om man läser motionerna ser man att det står att det handlar om att riva upp lagen. I tar vi strid mot skadlig protektionism och även mot unken nationalism. Vi är tvärtom övertygade om att det behöver bli ännu lättare att komma till för att arbeta och driva företag. Genom att göra till ett attraktivt nybyggarland för människor från jordens alla hörn kan vi öka tillväxten och trygga välfärden också då allt färre ska försörja allt fler. När blev medlem i EU levde ungefär 2 000 polacker i . arbetade en kvarts miljon polacker där. Utan detta inflöde hade den irländska tillväxtboomen gett upphov till en kraftig löneinflation och inte till den utveckling som man fick där. Tack vare detta inflöde kan nu en kvarts miljon polacker också åka hem med besparingar som motsvarar många årslöner i och stå bättre rustade. Eventuellt kan de också investera i ett eget företag på hemmaplan. Det är bara att konstatera att striden om rätten att arbeta i andra länder inom EU fortsätter. När det lettiska företaget fick i uppdrag att bygga en skola i ändrade sin argumentation : Här skulle det inte komma några letter och konkurrera med svenska fackmedlemmar! krävde helt enkelt att de lettiska byggarbetarna skulle riva sitt lettiska kollektivavtal och få betalt enligt den genomsnittliga svenska kollektivavtalslönen. De krävde alltså mer i lön på den här arbetsplatsen än ungefär hälften av de andra, svenska, byggarbetare hade i lön! Det är tydligt att kraven var ett försök att hålla ute konkurrenter från andra länder. Hade det varit den världen vi skulle leva i hade också den svenska snickaren förblivit arbetslös i medan det var byggboom i . Den polska rörmokaren hade förblivit arbetslös i medan det var arbetskraftsbrist i . Lettiska byggarbetare hade förblivit arbetslösa när svenska byggföretag hade svårt att rekrytera. Men det är inte så vill ha det. Frågan som ställs på sin spets är om EU ska vara ett samarbete där människor kan röra sig fritt över gränserna för att studera, arbeta och semestra. Eller ska passkontroller och murar begränsa medborgarnas frihet som under ? När det gäller ratificeringen av 94 som Socialdemokraterna för övrigt har haft på sig att ratificera eftersom det var den antogs finns det oklarheter kring om detta överensstämmer med upphandlingsdirektiven på EU-nivå. Därför krävs det ett rättsligt klargörande av vad som gäller. har fått i uppdrag att utreda om våra egna upphandlingsregler i tillräcklig utsträckning möjliggör för upphandlande myndigheter och enheter att göra goda ekonomiska affärer samt använda sin köpkraft till att förbättra miljön, ta social och etisk hänsyn samt verka för ökade affärsmöjligheter för både små och medelstora företag. Att då föregripa både det rättsliga läget och den utredning som tittar på frågan med tillkännagivandet tyder på ett populistiskt och tämligen oansvarigt agerande från S, MP, SD och V som även i denna fråga gör gemensam sak. Jag vill att ska vara ett land där man kan få ett jobb eller starta ett företag utifrån den erfarenhet och kompetens man har med sig i bagaget. Det ska vara ett land där man blir accepterad för den man är och där man känner ett ansvar för att tillsammans skapa ett bra och inkluderande samhälle runt omkring sig. kommer alltid att verka för en politik som öppnar gränserna, för att enskilda företagare ska våga investera och satsa på nya affärsidéer och för att enskilda människor ska våga flytta till ett annat land för att skapa sig det välstånd de eftersträvar. Genom att vara nybyggarlandet för människor från jordens alla hörn kan vi öka tillväxten och trygga välfärden. Det är nämligen öppna gränser som skapar tillväxt, välfärd och framtidstro. Med detta står jag självfallet bakom våra båda reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 1. I detta anförande instämde och (båda M) samt (FP) och (KD). 152 (S) replik: Jag måste fråga och varför inte och ser det som viktigt med svenska kollektivavtal i . Varför ser man inte det som viktigt? Vad är skälet till detta? Det är den första frågan. Vi har i vårt tillkännagivande i utskottet sagt att det är viktigt med en behörig representant. Jag vill klarlägga det. Jag sade i en replik till , men jag gör det också i repliken till dig, , att vi ser det som mycket värdefullt och viktigt med en arbetskraftsinvandring till och att man öppnar upp för utländsk arbetskraft till , men naturligtvis ska det ske enligt svenska kollektivavtalsvillkor. Det är också viktigt i denna del att om man hamnar i en konflikt det gör man kanske dagligdags på sin arbetsplats löser vi det naturligtvis genom de svenska kollektivavtalen. Om man inte klarar ut detta avtalsvägen ska man också naturligtvis ges möjlighet att driva en stridsåtgärd i . Det ser vi också som grundläggande i denna del. Jag måste fråga och varför ni inte delar denna syn. Ni säger att ni värnar om de svenska småföretagarna. Du säger det , och sade det . De svenska småföretagen bygger på att man har svenska kollektivavtal. Varför står ni inte upp för detta? 153 (C) replik: Vi värnar den svenska modellen. Där handlar det om möjligheten att teckna avtal antingen på facklig grund eller individuellt. Vi har inget tvång att teckna kollektivavtal. Det som stipuleras i handlar om den hårda kärnan, och då är det utifrån de svenska avtalens nivåer. På det sättet stöder vi den svenska modellens avtalsnivå men inte att man måste teckna svenska avtal. Har man med sig avtal från sitt hemland men garanteras de nivåer som finns i är det nog. I den svenska kollektivavtalsmodellen finns det också många olika försäkringar som man såg att man inte hade rätt att kräva, och den bedömningen står vi bakom. När det gäller behörig representant sade vi redan när vi antog utstationeringsdirektivet att vi skulle återkomma till detta och att regeringen skulle se över det. Precis som du, , säger måste det finnas någon som man har möjlighet att förhandla med. Jag vet att det finns en nyansskillnad när det gäller exakt hur detta ska se ut. Men där pågår det en utredning som ska titta på det och återkomma. Det var någonting som vi sade redan när vi satte detta i sjön . 154 (S) replik: Jag blir faktiskt inte riktigt klok på det som säger. Hon anser att man ska ha den svenska modellen och de svenska avtalen men inte svenska kollektivavtal. Är det så jag ska tolka det som du säger i denna del? 155 (C) replik: Det som slog fast var att man har rätt att ta strid för den hårda kärnan men inte för ett helt kollektivavtal. Det står vi bakom. 156 (V): Den svenska arbetsmarknaden blir alltmer tudelad. Där finns en solsida som ännu präglas av fasta anställningar, hyggliga löner och arbetsvillkor och där kollektivavtal och medbestämmande tillämpas. Det finns också en växande skuggsida som präglas av otrygghet, exploatering och ren laglöshet. Där väntar unga oroligt vid telefonen på att bli inringda på timvikariat och behovsanställningar. Där får gamla trotjänare beskedet att de får gå därför att deras jobb ska tas över av inhyrd personal från ett bemanningsföretag. Där hotas asiatiska diskplockare med utvisning om de klagar på att lönen de får ut bara är en femtedel av vad som lovades i kontraktet. Där går östeuropeiska byggjobbare till arbetet med stukade handleder och influensa eftersom de inte får en enda krona om de sjukskriver sig. Vi har också bärplockarna som lovats skyhöga inkomster av rekryterare och bemanningsföretag i sina hemländer bara för att finna att när de kommer till kan de inte ens tjäna ihop till de skulder som de har dragit på sig för att komma hit.