prot · GY09117 · 2011-06-16 00:00:00 — Vi måste ha klart för oss att de som är handledare på arbetsplatser befinner sig på arbetsplatser. De är inte yrkeslärare i skolans värld. Vi tycker att det är viktigt att man kan lära sig yrket i praktiken på en arbetsplats. Då måste man ha klart för sig att det inte är riktigt lika lätt som i skolans värld. Förhållandevis få av de handledare som var med kunde vara med , men de kunde vara med på en del av utbildningen. Det visar på något viktigt, nämligen att det är personer som är uppskattade på sina arbetsplatser och inte kan vara därifrån hur länge som helst. Anledningen till att vi inte föreslår någon obligatorisk handledarutbildning i detta är att risken för vad som skulle ske är uppenbar. Om vi kräver en alltför långtgående utbildning, på samma sätt som för en yrkeslärare, riskerar vi att få kan tänka sig att vara handledare. Däremot ska vi vara tydliga med att de som är handledare ska ha en bred erfarenhet och vara kompetenta. Det är själva poängen. Det visar varför utbildningskontraktet är viktigt. Där kan vi komma åt en del av sakerna, se till att man vet exakt vad som gäller, hur ansvarsfördelningen ska se ut, vilka delar som ska vara förlagda till arbetsplatsen och vad som ska ske på skolan. blir uppföljningen viktig, och inte minst ska Skolinspektionen se till att regler följs och att det blir en kvalitativ undervisning. 96 (FP): diskuterar vi egentligen bara förändringarna i skollagen som rör den gymnasiala lärlingsutbildningen. Den går från försök till en permanent del av gymnasieskolan. Men den gymnasiala lärlingsutbildningen kan inte ses i sin enkelhet, utan den ingår naturligtvis i det kompletta reformpaket som alliansregeringen gick till val på, vann valet på två gånger och äntligen får genomföra. Vi ska kanske påminna om bara en liten parentes. Vi som sitter i den här salen har bilden klar för oss, men det kan finnas någon som tittar som inte har det. Vi kanske ska påminna om hur gymnasieskolan fungerar . Antalet avhopp är mycket stort, främst från yrkesutbildningarna. Antalet underkända elever är mycket stort. Det individuella programmet, som skulle vara en utbildningsinriktning främst för de ungdomar som saknar betyg från nian i skolans viktigaste ämnen, blev i själva verket det största programmet i skolan. Många yrkesutbildningar har för låg kvalitet, enligt de branscher som sedan ska ta emot dessa ungdomar ute på arbetsplatserna. har många av de högskoleförberedande programmen för låg kvalitet, vilket de vittnar om när man åker ut på högskolor och pratar med lärare där. De hävdar att de får spendera första året på högskolan med att lära eleverna vad de skulle haft med sig från gymnasieskolan i teori. Så här kan det inte få fortsätta. För Alliansen och för mig som liberal är det därför prioriterat med en total omläggning av svensk utbildningspolitik. Dit hör gymnasiereformen i allra högsta grad. Det finns tre inriktningar, en inriktning som leder till gymnasieexamen med högskolebehörighet, en som leder till yrkesexamen och en som leder till lärlingsexamen. Som ett led i min egen utbildning som utbildningspolitiker har jag besökt ett försvarligt antal gymnasiala lärlingsutbildningar. Låt mig bara ge en liten del av den bild som jag har fått. Det som var uppenbart var att de elever som gick lärlingsprogrammet var de mest motiverade elever jag någonsin har träffat. Man delar alltså sin studietid mellan skola och yrkesplats, en eller flera arbetsplatser. De var alltså betydligt mer motiverade. De flesta verkade dessutom trivas genuint. Eftersom det nu är skolavslutningstider kan jag också säga att så gott som alla hade ett sommararbete. Detta var speciellt noterbart när man pratade med unga tjejer som gick omvårdnadsprogram. Men inte nog med det: De hade dessutom löfte om anställning efter examen. Men, fru talman, säg den sol som inte har fläckar. Det var också uppenbart som jag besökte dem att det fanns problem. Det fanns mycket egna lokala lösningar. Det var mycket laga efter läge. I vissa fall fanns det inga avtal över huvud taget. Och i vissa fall fungerade det alldeles utmärkt, där skolhuvudmannen arbetade tätt med arbetsplats och handledning, där man upprättade kontrakt med eleverna och de tre parterna. Det är alltså egentligen det detta betänkande handlar om. Det är förslag till konkreta åtgärder för ökad kvalitet. Elever som går en lärlingsutbildning på gymnasienivå ska ingå ett utbildningskontrakt med arbetsplatsen där de är lärlingar. Kontraktet ska undertecknas av eleven. Det ska framgå vilka delar av utbildningen som ska genomföras på arbetsplatsen och vad som ska omfattas. Kontraktet ska också reglera ansvar när det gäller skada till exempel. Dessutom ska det innehålla avtalstider. Det är alltså ett mycket vattentätt avtal. Skolinspektionen har fått i uppdrag att särskilt redovisa sitt arbete med tillsyn över och kvalitetsgranskning av yrkesutbildningarna, inklusive lärlingsutbildningarna. Lärlingsverksamheten följs upp av och . Skolhuvudmannen har ett tydligt ansvar för handledarna för att de ska få tillräcklig kunskap, ha tillräcklig anknytning till verksamheten och få erfarenhet. Det är en fråga som regeringen menar att man bör följa upp specifikt för att se till att det fungerar. Vi delar alltså den oro som oppositionen målar upp här. Men detta är ett sätt att garantera att skolhuvudmännen ser till att man har tillräcklig kunskap ute i verksamheten. Utöver det ska ta fram föreskrifter och vägledning för likvärdighet, som tar sin utgångspunkt i de nationellt beslutade ämnesplanerna allt för att garantera kvalitet och nationell likvärdighet. Vår målsättning med den nya gymnasieskolan är att hitta utbildningsvägar som passar varje enskild individ, att fokusera på kvalitet och på kunskap. Jag tror benhårt på lärlingsutbildningar, men självklart måste kvaliteten och kontrollen vara tydliga här. Jag, liksom och mina övriga allianskolleger, utesluter inte att det kan behöva göras förändringar igen. Allt måste kontinuerligt följas upp, och om det finns brister är det självklart att de måste åtgärdas. Det är min övertygelse att vi genom att bifalla förslaget i detta betänkande skapar goda förutsättningar för den nya utbildning som drar i gång i och med nästa termin. Med dessa korta ord, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Trevligt sommarlov till dem som ska ha det! (Applåder) I detta anförande instämde (FP). 97 i (C): Skolan är näringslivets viktigaste leverantör. Det kanske låter lite märkligt, men så brukar uttrycka sig när man vill tala om att skolan är oerhört viktig för näringslivet. Den kompetens som unga människor i skolan och i utbildning på olika sätt tillägnar sig är så viktig när man kommer ut på arbetsmarknaden, för det är det som lägger grunden till ett framgångsrikt yrkesliv oavsett om det gäller ett hantverksyrke, ett akademiskt yrke, en anställning eller som företagare. I många politiska dokument skriver vi att är en kunskapsnation, och ska vi vara en kunskapsnation av klass krävs det att vi har bra utbildningar för alla. Vi har nog alla med oro följt utvecklingen i olika undersökningar, och alliansregeringen har som alla vet verkligen genomfört ett stort antal reformer på hela skolområdet som kommer att öka alla elevers möjligheter till god utbildning. Det har från oppositionen talats om stängda dörrar för unga människor, men alla som vet vad reformerna handlar om inser att det är precis tvärtom. Det handlar om att öppna fler dörrar, ge alla elever möjlighet att nå sin potential, utifrån vars och ens motivation och talang. Därför finns det flera examina i den nya gymnasieskolan, och när det gäller yrkesutbildningar finns det också flera vägar, både mer skolförlagd yrkesutbildning och lärlingsutbildning. Förslaget i dagens beslut grundar sig i den försöksverksamhet som pågått och som har följts upp. Man har pekat på olika delar som behöver stärkas i det vi fattar beslut om . Det har också utvärderats. Det blir nu en del av den nya gymnasieskolan, som äntligen börjar . För mig och är det viktigt att alla elever får den bästa möjliga utbildningen utifrån deras egna intressen och behov. Det måste finnas olika vägar till utbildning. Lärlingsutbildningen har många fördelar. Dels kan vi se att länder med lärlingsutbildningar och ett väl utbyggt system för det har lägre ungdomsarbetslöshet. Dels ger den möjlighet till en mer individanpassad utbildning utifrån den enskilde eleven. Det har varit ett större intresse för lärlingsutbildningar vid det här försöket än vid tidigare försök. Deltagande arbetsplatser i försöket är huvudsakligen positiva till verksamheten, och de framhäver tre olika drivkrafter för att ta emot lärlingar. Jag tycker att det är intressant att lyssna på vad man på arbetsplatserna säger är viktigt. För det första är det givetvis rekryteringsbehovet som är en viktig del för näringslivet. För det andra är det viktigt att man har ett lokalt samhällsengagemang, att man vill ta del av unga människors utbildning och deras resa mot sitt yrkesliv. För det tredje är det viljan att medverka till en utbildning som svarar mot branschens och arbetslivets kompetenskrav. Jag är fullt medveten om att utvärderingar visar att det inte är så bra på alla ställen. Men vi har ett ansvar för att se till att följa upp de propositioner som vi både debatterar och fattar beslut om. Precis som sade i den tidigare ärendedebatten är det viktigt att vi kontinuerligt följer upp de reformer som vi beslutar om och ständigt förbättrar dem. Nationella lärlingskommittén pekar på behovet av ett nationellt kvalitetssäkringssystem och en tydligare ansvarsfördelning mellan skola och arbetsplats för utbildningens olika delar. Det är bland annat vad den här propositionen och det här betänkandet handlar om: Kvalitet i gymnasial lärlingsutbildning. Lärlingsutbildningen ges både i skolan och på arbetsplatser, men genom att upprätta ett utbildningskontrakt blir det klart vad var och en har för ansvar och vilka uppgifter man har i utbildningen. I utbildningskontraktet ska det framgå vilka delar som ska genomföras på arbetsplatsen och omfattningen av dessa delar. Det ska också framgå vilken avtalstiden är och grunderna för att avtalet ska kunna upphöra samt vilken lärare på skolenheten och vilken handledare på arbetsplatsen som ska vara kontaktpersoner för den arbetsplatsförlagda tiden. Det har i debatten framförts olika frågor, om det är tillräckligt och hur vi kan garantera detta. Jag tror att det är oerhört viktigt att se att det finns tre parter i detta avtal. Dels är det skolan, dels är det arbetsplatsen och dels är det eleven det är viktigt att visa att individen ska vara tydlig i detta. Det finns ett antal motioner och reservationer i ärendet från en del av oppositionspartierna. Men det är också positivt att ett så brett stöd har uttalats för den här reformen från dessa partier. Att förslagen handlar om att man vill att det ska heta något annat kanske visar mest att man verkligen har fått anstränga sig för att hitta något att slå ned på. Det mesta finns faktiskt tillgodosett i regeringens proposition. Jag är övertygad om att detta är en del för att stärka ungas väg, för dem som vill gå en lärlingsutbildning. Utbildningskontraktet är en viktig garant för kvalitet, och vi ska borga för en god utbildning och olika vägar till god yrkeskompetens för våra svenska ungdomar i . (Applåder) I detta anförande instämde (KD). 98 (KD): sker det något stort i svensk utbildningshistoria något riktigt stort. De flesta som är lite komna kommer ihåg att den gamla föregångaren till vårt gymnasium var lärdomsskolan. Den var till för bara de riktigt bildade, och det var ren teoretisk kunskap. Sedan kom fackskoleingenjörerna, som vi kallade 25-öresingenjörer. Gymnasieskolan skulle vara teoretisk. Det var en mycket stark kraft inom Socialdemokraterna som drev bort allt av praktiskt kunnande från den gymnasieskola som växte fram. Gymnasieskolan blev bra, men allt skulle teoretiseras successivt. Så har det varit. tog man bort den riktigt goda yrkesutbildningen. Via en gymnasieskola skulle man gå vidare till olika typer av yrkesutbildningar efteråt. Vi kristdemokrater har jag själv arbetat för att vi skulle få in en lärlingsutbildning värd namnet. Mäster-lärar-förhållandet var den pedagogiska modell som fick fram de duktiga hantverkarna, och den är fortfarande mycket viktig i all utbildning som har med hantverket att göra, som har med handens kunskap att göra. Eftersom jag aldrig någonsin tror att alla människor kommer att vara lika men ska behandlas lika, värderas lika och är lika mycket värda är det viktigt att alla olika begåvningar tas om hand i ett samhälle. Politiken att föra en alltför teoretiserande linje var inte framgångsrik. Det har lett till att industrin saknar yrkesskickligt folk bland ungdomar. Det har gjort att det efterfrågas svetsare, rörmokare och andra ute i arbetslivet. De som sade sig driva arbetarnas intressen värderade inte handens kunskap lika starkt. har vi äntligen kommit till den punkt där vi kan glädjas över att vi får en lärlingsutbildning som en utbildning på gymnasieskolan som gör gymnasieskolan bra för alla när den tar emot alla unga med den typen av begåvning och kan ge dem en träning som gör att de med hedern i behåll kan gå ut en gymnasieskola och få ett avgångsbetyg för de kunskaper som de faktiskt har tillägnat sig. Handens kunskap är ju lika mycket värd som den teoretiska kunskapen, för allt behövs i ett samhälle, och vi behöver matcha detta. är vi där, och jag är jätteglad för att Socialdemokraterna har visat så tydligt i debatten att de tycker att det är ett bra förslag som vi för fram. Här kan vi nu enigt visa det unga att vi möter upp mot deras förväntan, deras behov. Vi satsar 800 miljoner för dessa 30 000 lärlingsplatser och tolv yrkesinriktade program, som gör att vi kan säga: Visst bör alla kunna få sina behov tillgodosedda, få sina kunskaper slipade för att bättre passa endera ett arbetsliv direkt eller en högskola, en yrkeshögskola eller ett universitet. Det finns många vägar att gå. Men alla ska kunna gå ut gymnasieskolan med fullgoda avgångsbetyg. Detta är jag glad åt. Jag tycker att det är en seger här i kammaren att denna alliansregering har kommit fram med ett förslag som innebär att vi får en gymnasieskola för alla, där allas möjligheter värderas och där alla kan se fram emot att gå ut med yrkeskunskaper eller de kunskaper som krävs för att gå vidare till högre utbildning av något slag. Därför vill jag stryka under det regeringen också har betonat, att det är viktigt att följa kvaliteten och vidta åtgärder som gör att det blir hög kvalitet. Det har vi alla ögonen på. Mina kamrater har fört fram vad försöksverksamheten visade. Det är väl ingen som blundar för det. Vi är beredda att lägga grunden för något som kommer att vara jättebra i samhället och som är historiskt, för det som händer nu är ett paradigmskifte i svensk gymnasieutbildning, till förmån för att alla ska kunna känna sig inkluderade i samhället och behövas. Här kommer tjänstemannakulturen att gå sida vid sida med arbetarkulturen, för alla behövs i ett bra, effektivt samhälle där alla ska ha en plats och en möjlighet att arbeta och utvecklas. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer och motioner. (Applåder) I detta anförande instämde (KD) och (M). 99 (S) replik: Historien, , är det bra att ha lite koll på. Jag kan upprepa det jag sade tidigare. var det faktiskt Socialdemokraterna som hade förslag om att inrätta lärlingsutbildning. Det förslaget lade ni i papperskorgen sedan ni hade tillträtt 2006. Det är inte alls så att vi inte har gjort något. Vi har haft ett väldigt bra förslag. Vi hade kunnat vara framme mycket tidigare, om ni inte hade slängt det förslaget i papperskorgen. Sedan måste jag fundera över omvärldsspaningen. Någon av de tidigare talarna sade att man reste runt i landet och tittade. Det kan inte ha gjort. Det finns hur många S-styrda orter som helst som har satsat mycket på yrkesutbildningar, jättebra yrkesgymnasier där människor får jobb direkt efter en yrkesutbildning. Att det inte skulle finnas några sådana satsningar i landet är ren lögn, så det tycker jag inte om att du säger. pratar om en uppdelning i handens kunskap och teoretisk kunskap. Det är ett begrepp inte vi står för i alla fall. Vi menar att man måste ha bägge delarna. Det finns väl ingen uppdelning här. Är man en kreativ människa har man det kreativa med sig och det man har läst sig till. Den uppdelningen är något som ni på er sida gör. Vi gör inte den uppdelningen av människor definitivt inte. säger att industrin saknar kompetens. Ja, absolut! De skriker efter folk som kan omskola sig. Men vad gör ni då? Jo, då lägger ni en massa pengar på coacher, i stället för att omskola människor, så att de faktiskt kan ta de jobb som de borde kunna ta, med en liten omskolning. Det finns mycket att göra för dem som styr det här landet, och det är inte vi. 100 (KD) replik: Jag drog ett historiskt svep. Jag vet mycket väl att många socialdemokratiska regionala företrädare och kommunföreträdare har lyssnat in vad man har sagt de senaste åtta nio åren. Men och var det genomgående en rätt stor nonchalans kring just de här utbildningarna för ungdomar. De som har fått gå på de yrkesinriktade utbildningar som har funnits har i huvudsak varit de som har varit arbetslösa efter avslutad gymnasieutbildning, utan avgångsbetyg. Det var precis det vi inte vill ha. Vi vill inte att unga människor därför att de inte klarar en teoretisk gymnasieskola ska behöva gå arbetslösa innan de får andra möjligheter till hjälp för att komma ut i yrkesinriktade studier, praktikplatser eller lärlingsplatser. Det har inte funnits det helhetsgrepp som vi nu har och som jag jublar över . Vi har ett helhetsgrepp. Vi erbjuder alla redan efter årskurs 9 att söka in på endera yrkesinriktade linjer eller teoretiska eller både och. Jag ser det inte som en politisk fråga att människor har olika typer av begåvningar och fallenhet. Det finns ytterligheter. En del är mycket teoretiska. Man brukar säga att de kanske har tummen mitt i handen. Andra är väldigt praktiska. De här människorna finns, och dem kan vi titta på forskningsmässigt. Vi har nonchalerat dem som inte har haft fallenhet för teoretiska studier. Det är min absoluta uppfattning. Industrin har mycket kompetent personal, men de efterfrågar ungdomar med en tydlig yrkesinriktning. 101 (S) replik: Ja, eftersom de gör det borde man verkligen satsa på detta. Vi har ändå väldigt många ungdomar som går utan att ha någonting alls att hitta på. Då borde man verkligen satsa på att ge dem en utbildning, så att de kan komma in och få ett riktigt jobb i stället. Du sade tidigare, , att du inte vill ha någon lucka. Ungdomar ska inte gå omkring utan att ha någonting att göra. Men får de gå arbetslösa innan någon över huvud taget bryr sig om dem. Vad är det om inte en lucka? Man borde verkligen se till att de från dag ett får någonting att göra, till exempel att de får en bra utbildning. 102 (KD) replik: Ja, det stämmer fullständigt. Jag håller med om att vi måste göra mycket mer för de ungdomar som går arbetslösa. Vad vi gör i det här förslaget, som vi ska fatta beslut om , är att vi förhindrar att de någonsin hamnar där. Vi vill inte ha ungdomar som går ut utan fullständiga gymnasiebetyg. Vi vill inte ha ungdomar som inte känner att de har lärt sig ett jobb när de kommer ut, om de inte vill studera vidare. Vi förhindrar att den luckan uppstår. Sedan måste vi göra något för dem som är där. Det håller jag med om. Det är en viktig poäng i sammanhanget. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 12 § Horisontella konkurrensbegränsningar m.m. Föredrogs näringsutskottets betänkande 2010/11:NU23 Horisontella konkurrensbegränsningar m.m. (prop. 2010/11:59). 103 (C): Alla som lyssnar och tittar! Först får jag be om ursäkt för att min röst är så dålig, men jag har åkt på en riktig förkylning. Jag hoppas att ni ska höra mig i alla fall. ska vi behandla näringsutskottets betänkande om någonting så spännande som horisontella konkurrensbegränsningar. Jag kommer ihåg då det här området var helt nytt för mig. Jag måste erkänna att det var bland de konstigaste beteckningar på ett område som jag hört. Jag minns att jag i mitt stilla sinne funderade på om det även fanns vertikala konkurrensbegränsningar. Det finns det faktiskt. Men jag funderade också på om det fanns konkava. Det finns det inte; det har jag lärt mig. För den som undrar kan jag säga att horisontella konkurrensbegränsningar, något enkelt förklarat, betyder ett avtal mellan konkurrerande näringsidkare i syfte att man ska begränsa inbördes konkurrens mellan företag. Ett bra exempel är någonting som jag nyttjar emellanåt, . Det är bra för näringsidkarna och bra för kunderna. Jag tänkte komma in på konkurrens på lika villkor mellan offentlig och privat sektor. Jag har varit kommunpolitiker i kommun tidigare. Därför kunde jag inte undgå att läsa om , som för sedan hade lagt anbud på ett större antal resor via länstrafiken. För kom beskedet att vunnit en hel del upphandlingar av busskörningar inom . Det här får till konsekvens att privata bussföretag kommer att få lägga ned sin verksamhet. Det har naturligtvis väckt starka reaktioner bland företagare, näringslivsorganisationer och hos gemene man. Ska då verkligen ett kommunalt bussbolag få konkurrera om länstrafik med privata aktörer, då de privata faktiskt är helt beroende av att gå med vinst? Här spelar man ju inte riktigt i samma division, då kommun ingår i det kommunala moderbolaget , där Kraft är en väldigt stor vinstmaskin, som på sista raden håller upp siffrorna för moderbolaget. läste jag lyckligtvis på text-tv att har satt ned foten i frågan, vilket är väldigt välkommet. Det är just den här typen av snedvriden konkurrens mellan offentlig och privat sektor som vi inte vill ha. Sedan har vi det här med om- och avregleringar. Det har genom årens lopp genomförts en del avregleringar på olika marknader, till exempel el-, inrikesflyg-, apoteks- och järnvägsmarknaden. Just nu pågår det en del utvärderingar av de här avregleringarna. Det är viktigt, inte minst ur ett medborgarperspektiv. Trafikanalys har fått regeringens uppdrag att utvärdera effekterna av öppnandet av marknaden för kommersiell persontrafik på järnväg. Här kommer man naturligtvis att titta på effekter för medborgare, resenärer, näringsliv och samhälle i olika delar av landet. Man ska även titta på berörda myndigheters agerande. Utvärderingen kommer att redovisas , men det kommer även att bli en slutredovisning till regeringen . När det gäller avregleringen av järnvägsmarknaden kan jag konstatera att nu är en av de bästa i klassen i när det gäller godstransporter. Avregleringen har banat väg för fler miljövänliga transporter, och man har i allt högre grad skapat lösningar tillsammans med gränsöverskridande aktörer i stället för, som tidigare, endast med de nationella aktörerna. Tack var branschsamarbetet, som ger unika volymer, och de nya paneuropeiska aktörerna kan hela tåg nu föras ned till kundterminaler över hela på . Resultatet är att det transporteras mer gods än på järnväg. Det är ingenting som säger att avregleringen av persontrafiken ska fungera dåligt. Det kanske inte kommer att bli samma sak som med godstrafiken, men det är ännu för tidigt att säga. Det har gått alldeles för att man ska kunna göra en väldigt snabb översyn just . När det gäller energimarknaden pågår även där ett arbete, bland annat genom . Dessutom pågår det ett arbete på nordisk nivå för att man ska se hur funktionen på elmarknaden kan bli bättre. Jag kan väl passa på att säga att det gläder mig att det finns en utredning som tittar på hur man som privatperson kan producera sin egen el och kanske, förhoppningsvis, sälja en del av överskottet. Det hoppas jag i sin tur kommer att bidra till en framtida prisbild som är något mer modest än den vi ser .