prot · GY09108 · 2011-05-31 00:00:00 — 1 § Anmälan om återtagande av plats i vice talmannen meddelade att (M) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för (M). vice talmannen meddelade att (S) avsagt sig uppdraget som ledamot i riksbanksfullmäktige. Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval till riksbanksfullmäktige vice talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som ledamot i riksbanksfullmäktige. vice talmannen förklarade vald till ledamot i riksbanksfullmäktige (S) 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2010/11:356 Till Interpellation 2010/11:356 Upprustning av Västerdalsbanan av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är planerade nationella och utrikes resor. (M) Enligt uppdrag Interpellation 2010/11:357 Till Interpellation 2010/11:357 Regeringens vallöfte om fossila bränslen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är planerade nationella och utrikes resor. (C) Enligt uppdrag Interpellation 2010/11:358 Till Interpellation 2010/11:358 Regeringens fortsatta satsning på kärnkraften av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är planerade nationella och utrikes resor. (C) Enligt uppdrag 5 § Svar på interpellation 2010/11:372 om barnskötare som ett framtidsyrke 1 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag avser att göra för att barnskötaryrkets framtid inte ska kännas så dyster utan vända det till att barnskötarna som yrkesgrupp också behövs. Personalen i förskolan, både förskollärare och barnskötare, har bidragit till vad svensk förskola är unik och respekterad i omvärlden och med högt anseende. Förskollärare och barnskötare medverkar till att lägga grunden för barnens utveckling och lärande. Under hela förskolans utbyggnad har barnskötarna utgjort en stor del av personalen. fanns det 32 600 årsarbetare med barnskötarutbildning i förskolan, vilket motsvarar av personalen. Barnskötare är därmed en betydande del av förskolans personal, och deras arbetsinsats är av stort värde. I förskolan arbetar barnskötare och förskollärare tillsammans utifrån en helhetssyn på barnen, deras utveckling och lärande. Det är viktigt att olika kompetenser kan bidra till förskolans utveckling. Regeringen har genomfört en rad åtgärder som markerar barnskötaryrket som viktigt i förskolan. Jag vill här lyfta fram tre exempel. Precis som noterar har regeringen tydligt beskrivit barnskötares roll i förskolan i förarbetena till den nya skollagen. Barnskötare är en viktig personalgrupp i förskolans arbetslag och kommer även att komplettera förskollärarna och ha betydelse för förskolans verksamhet. Regeringen har även förstärkt förskolans pedagogiska uppdrag i förskolan och förtydligat vissa mål i förskolans läroplan. Detta berör alla som arbetar i förskolan, även barnskötare. Yrket barnskötare får därmed ett tydligare uppdrag vilket innebär att yrket utvecklas. Vidare har regeringen satsat totalt på Förskolelyftet för att ge barnskötare och förskollärare möjlighet till fortbildning. Barnskötare som deltar i Förskolelyftet får kompetensutveckling inom de områden som regeringen valt att förtydliga i förskolans läroplan, framför allt barns språkliga och matematiska utveckling. Sammantaget kommer barnskötarna också att vara en viktig yrkesgrupp i förskolan. Att arbeta tillsammans i arbetslag med olika kompetenser har varit en framgångsfaktor i den svenska förskolan. Jag är övertygad om att barnskötarnas kompetens kommer att behövas i förskolan även framöver. 2 (S): Tack, ministern, för ett väldigt glädjande svar för väldigt många barnskötare! Det är inte så ofta jag står här i kammaren och debatterar med ministern och kan säga att jag är väldigt glad över det svar som jag har fått. Men plötsligt händer det! Bakgrunden till att jag skrev interpellationen är att många barnskötare som har sitt dagliga arbete i förskolan har känt sig hotade i sin yrkesroll. De har fått höra att deras tjänster ska göras om till förskollärartjänster eller att kommunerna inte anställer barnskötare för att man har tagit sådana politiska beslut. De har fått nöja sig med visstidsanställningar eller vikariat tills tjänsterna kan tillsättas med en förskollärare, ofta på en lägre sysselsättningsgrad, vilket innebär att det är svårt att få en lön att leva på. Blir man arbetslös baseras också ersättningen på detta. Det har alltså varit en väldigt tuff tid för många barnskötare som har fått höra och uppleva det här, och de har även känt sig kränkta över att deras yrkesroll inte har dugt i förskolan. Men precis som ministern säger i svaret har barnskötarna varit en jätteviktig del i den utveckling som har skett inom den svenska förskolan, en förskola som vi alla har varit väldigt stolta över, även om förskolan nog ändå kan utvecklas lite så att den passar i modern tid. Jag har också träffat väldigt många ungdomar som läser på barn- och fritidsprogrammet. De har frågat mig varför de gymnasieutbildning inte kan få en anställning som barnskötare utan måste läsa vidare till ett helt annat yrke på högskolan. Om man jämför med hur det när man utbildar sig inom vården så är man undersköterska efter de tre åren på gymnasiet och då anställningsbar, ofta direkt efter skolan. Här är något som är fel, för i stället för att anställa utbildade barnskötare som man gör med undersköterskor anställer man inom förskolan personal som har någon annan utbildning som kan kopplas till förskolans värld men som inte är adekvat för förskolan. Då får arbetsgivarna ett problem lite längre fram, för förr eller senare blir de fast anställda och har inte den utbildning man ska ha för förskolan, och då behöver personalen utbildning för att fortfarande ha en hög kompetens. Därför är det också viktigt att betona att det behövs ytterligare grupper i förskolan. Det kanske inte bara ska vara förskollärare och barnskötare utan ännu fler. Precis som ministern säger behöver förskolan både förskollärare och barnskötare eftersom de har olika kompetenser och kan komplettera varandra med sina olika utbildningar. Det handlar ju både om omsorgspedagogik och om inlärningspedagogik. Den svenska förskolan har varit unik, accepterad och önskvärd hos både föräldrar och barn, och då tycker jag att vi ska fortsätta satsa på det. Men återigen har vi problemet att få ut till barnskötarna som grupp att detta faktiskt är ett framtidsyrke så att man vågar satsa på det och så att det inte blir som det beslutats i många kommuner. 3 Statsrådet (FP): Jag är väldigt glad att har ställt denna fråga så att vi får möjlighet att debattera och diskutera detta i en dialog. Även jag har nämligen känt av den oro som finns bland barnskötarna över att deras framtid inte längre finns inom förskolan, eftersom det har gått rykten om att det bara är förskollärare som ska vara verksamma inom förskolan. Det är jätteviktigt att vi skickar ut dessa signaler om att vi värnar om de olika pedagoger som finns inom förskolan. Jag tror inte att den svenska förskolan hade varit vad den är om den inte hade haft just en blandning av personal som är förskollärare, barnskötare, kulturpedagoger och andra som kan finnas, inte minst när det gäller modersmålsstöd för de barn som behöver det. Här har vi något som vi måste värna om. Som ett led i att sprida information har vi också hjälp av andra aktörer. Det har kommit till min kännedom att och har skickat ett brev till kommunerna, och därmed hoppas jag att det når fram till förskolorna att barnskötare även fortsättningsvis kommer att behövas. Det finns barnskötarutbildning på gymnasiet. Kommunerna själva har eftergymnasial utbildning för dem som vill bli barnskötare. Vi satsar på fortbildning för att också barnskötarna ska utvecklas. Det är viktigt att påpeka förskollärarnas ansvar för de pedagogiska momenten i förskolan, men det är också viktigt att säga att det inte finns någon omsorg som inte också leder till lärande och det finns inget lärande som kan ges till barnen utan omsorg. Därför blir alla grupperna i förskolan viktiga för barnen. Om det ska finnas en förskola där både omsorg, lärande och lek blandas behövs också olika typer av pedagoger. Därför är det bra med denna debatt. Jag hoppas att budskapet ska komma ut till alla förskolor och den personal som finns där. Vi kan också göra mer utanför kammaren när det gäller att informera om barnskötarnas framtid och att de kommer att behövas i den svenska förskolan även framgent. Jag tackar så mycket för initiativet att få diskutera frågan. 4 (S): Det är oerhört viktigt att vi sänder ut från både riksdag och regering att det inte finns några statliga intentioner som innebär en strävan efter en viss personalkategori i förskolan. Både förskollärare och barnskötare är viktiga framtidsyrken. Det måste satsas på såväl en bra förskollärarutbildning som en utbildning som ger en barnskötarexamen som arbetsgivarna också tycker är bra och som uppfyller de krav de har. I denna debatt är det särskilt viktigt att lyfta fram och , de två fackliga organisationerna, och att de har varit överens om att båda yrkena behövs och bidrar på sitt sätt till en bra förskola. Kompetensen som båda har i sina yrkesutbildningar och i sitt yrkesutövande är viktig för hela förskolan. Precis som ministern sade sänder de ut ett gemensamt brev till samtliga landets kommuner om förskolan och hur de ser på förändringarna i den nya läroplanen som träder i kraft redan om en månad, . Ministern tog också upp i sitt svar satsningen på Förskolelyftet. Det är bra. Det ger barnskötare och förskollärare möjligheter till fortbildning. Det är alltid bra att få kompetensutbildning och fortbildning. Det är viktigt att man som barnskötare kan känna stolthet för sitt yrke och att det är ett framtidsyrke. Man ska känna att man behövs men inte behöva känna att man måste utbilda sig till förskollärare. Yrket barnskötare ska innebära en kompetens. Det talas oerhört mycket om att få utbildning och få validera sina kunskaper, men det är viktigt att få vara kvar i sitt yrke som barnskötare om man så vill. Det är också viktigt att få validera sina kunskaper och få komplettera till förskollärare. Det är bra för båda yrkesgrupperna. Vi är överens om att det är så oerhört viktigt med de olika yrkesgrupperna. Men det finns ett annat politiskt bekymmer att rätta till, nämligen att barnskötarna måste få tryggare anställningar. Det finns fler visstidsanställningar bland barnskötare, och det är lägre sysselsättningsgrad bland barnskötare. Det är inte heller acceptabelt om man tycker att det är en viktig yrkesgrupp, och frågan måste tas på allvar. Det är viktigt för yrkesgruppen med till exempel heltidstjänster för alla som önskar, att få bestämma sin sysselsättningsgrad och få en fast anställning. Det är oerhört viktigt för den som vill utvecklas i sitt yrke att ha en fast anställning. Det är då som man vågar satsa på sitt yrke och framtiden. 5 Statsrådet (FP): Att jobba inom den svenska förskolan är ett framtidsyrke. Det är ett intresse vi alla delar. De reformer som kommer att gälla , där förskolan blir en egen skolform, där vi inför en förskollärarutbildning och förskollärarlegitimation, förskolledare och så vidare, kommer att höja statusen för själva skolformen och för dem som jobbar inom den. Vi är tydliga med att alla pedagoger som finns inom förskolan behövs för att vi ska upprätthålla den kvalitet svensk förskola är känd för internationellt. Inte minst ser jag behov av att fortsatt utveckla forskningsdelen, att ge förskollärare möjlighet att forska. Det är viktigt att kombinera praktik med forskning som ett led i att utveckla pedagogiken i förskolan för att hjälpa barn i sin utveckling. Jag håller också med beskrivning av de anställningsformer som finns. Det är kommunerna och enskilda huvudmän som anställer. Den tydliga signalen från regeringens sida, och som jag uppfattar från sida, är att barnskötare behövs lika mycket i förskolan som förskollärare. Det ligger också i kommunernas och i enskilda huvudmäns intresse att se till att också barnskötarna har anställningsformer som gör att människor vill utbilda sig till barnskötare och ta anställning inom förskolan. Gör vi inte så blir det stora problem med en framtida förskola. Det kommer inte att finnas en förskola av hög kvalitet om inte folk vill utbilda sig till barnskötare eller förskollärare. Jag anser att det finns ett intresse att jobba för att skicka ut signalerna, det vill säga att anställa utbildade som vill vara med och utveckla våra barn och se till att de har goda anställningsvillkor så att det blir ett yrke som lockar till förskolan, inte minst att locka män till förskolan. Jag ser gärna att arbetsmarknaden blir mindre segregerad än vad den är , att vi får män inom kvinnodominerade yrken och kvinnor till mansdominerade yrken. Här finns flera olika utmaningar att arbeta med framgent. Även om vi har en förskola att vara stolta över finns det fortfarande mycket kvar att göra. Jag ser fram emot flera diskussioner och dialoger för hur vi tillsammans kan utveckla förskolan för alla våra barn. 6 (S): Det är oerhört viktigt att vi fortsätter att utveckla förskolan. Förskolan har också fått tuffa direktiv genom att barngrupperna blir större och att barnomsorgen inte alltid är anpassad efter verkligheten med de öppettider som föräldrarna har behov av. Speciellt ensamstående mammor har mycket bekymmer. Det som är oroväckande är att många kommuner har fattat politiska beslut att barnskötarna ska bort. Det är oerhört viktigt att vi hjälper till att signalera att det inte ska vara så. Barnskötaryrket kommer att bli ett framtidsyrke och ska inte bort. Det är viktigt. Konsekvenserna har blivit att mängden outbildad personal har ökat. Det är inte heller bra om vi vill ha hög kvalitet på förskolan. Det är oerhört viktigt att vi ger våra ungdomar som går på barn- och fritidsprogrammet ett löfte att de när de avslutar sina utbildningar blir godkända som barnskötare, att de får ett slags examen. Det ska inte vara upp till arbetsgivaren att bedöma om de är anställningsbara som barnskötare. har det hängt på arbetsgivarna. Om arbetsgivarna inte tycker att utbildningen har varit tillräckligt lämplig för att bli anställd på förskolan har arbetsgivarna haft ett ansvar som de inte har tagit att förändra utbildningen så att den passar den svenska förskolan. Vi har ett gemensamt ansvar att utveckla utbildningen för barnskötarna och förskollärarna för hela förskolan. 7 Statsrådet (FP): Jag har inte riktigt den bild som beskriver av hur anställningarna går till inom kommunerna och beträffande fristående friskolor att man avskedar eller inte vill anställa barnskötare och sedan anställer outbildade. Den bilden har jag inte riktigt. Men om det förekommer vill jag säga till alla huvudmän till förskolor: Vi har en tillsyn av förskolor. Den tillsynen går ut på att kvalitetssäkra, att se till att kvaliteten hålls. En del av kvaliteten i förskolan handlar just om att vi har utbildad personal som är till för att utveckla våra barn. Är det så att kommunen eller enskilda huvudmän sätter i system att anställa outbildad personal kommer Skolinspektionen eller kommunen i sin inspektion av de fristående förskolorna att upptäcka att kvaliteten inte hålls, och därmed riskerar man att få sin förskola nedlagd. Det är viktigt att säga. Vi behöver förskollärare som ansvarar för de pedagogiska delarna. Men vi behöver också barnskötare, för de har tillsammans med förskollärare ansvar för lärande men också för omsorg och tillsyn av våra barn. Det är bara när de båda typerna av utbildning men också andra, som kulturpedagoger, som jag talade om tidigare finns i våra förskolor som vi kan garantera kvaliteten. Jag hoppas verkligen inte att det förekommer att man säger upp barnskötare för att anställa outbildade, för då kommer man inte att kunna hålla kvaliteten när Skolinspektionen sedan kommer och granskar verksamheten. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2010/11:379 om barnomsorg på oregelbunden arbetstid som en jämställdhetsfråga 8 Statsrådet (FP): har frågat mig vad jag avser att göra för att stimulera så att kommunerna ökar aktiviteterna för att tillskapa fler platser inom barnomsorgen på så kallade oregelbundna tider. Vidare har han frågat om jag är beredd att verka för att tillskjuta mer stimulansmedel för att tillskapa fler platser och om jag avser att ta initiativ till att ändra lagstiftningen så att det blir en rättighet för föräldrar att få barnomsorg . Enligt skollagen ska förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet erbjudas i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete, studier eller familjens situation i övrigt. fanns ca 4 000 barn i åldern inskrivna på obekväma tider. Som det informerats vid ett flertal tillfällen här i kammaren görs det i den nya skollagen, som ska börja tillämpas , ett förtydligande om att kommunerna ska sträva efter att erbjuda omsorg för barn då förskola eller fritidshem inte erbjuds. Det innebär att en kommun inte utan vidare kan avstå från att tillhandahålla sådan omsorg. Ambitionen måste vara att tillhandahålla kommunalt finansierad omsorg även under så kallad obekväm arbetstid för barn till föräldrar som har behov av det. Om kommunen inte har någon efterfrågan måste kommunen ändå planera för att tillhandahålla omsorg när situationen förändras. Det innebär ingen rättighet att i enskilda fall få omsorg under obekväm arbetstid, men föräldrar som har behov av omsorg utanför reguljär arbetstid ska få sitt behov prövat av kommunen. Eftersom den nya skollagen ännu inte ens börjat tillämpas är jag inte beredd att ta nya initiativ på detta område. Först vill jag följa hur den nya skollagen kommer att tillämpas. 9 (S): Tack, statsrådet, för svaret! Jag har lite följdfrågor kopplade till det svar som statsrådet har givit när det gäller barnomsorg på obekväm arbetstid. Men först har jag en annan fråga. Jag vet inte om ministern har tagit del av den rapport som tog fram . Den handlar mycket om deras medlemsgrupper och framför allt om öppettider inom förskolan. Rapporten visar entydigt att det framför allt hos medlemsgrupper finns ett ganska stort behov av att barnomsorg på obekväm arbetstid regleras på något sätt. Man säger i rapporten att av de medlemmar i som har förskolebarn har valt att inte jobba heltid på grund av problematiken när det gäller öppettider inom förskolan. Vi vill väl båda, ministern och jag, att vi ska försöka få så många som möjligt av våra medborgare i landet att jobba mycket i den här delen för att klara den framtida arbetskraftsförsörjningen och annat. Då är naturligtvis en väl fungerande förskola och väl fungerande barnomsorg på oregelbunden arbetstid väldigt viktigt. Ministern hänvisar till den nya lagen, som träder i kraft . Jag kan hålla med ministern om att det ska bli spännande att se hur man kommer att följa den ute i kommunerna och vad man kommer att göra för att kunna erbjuda barnomsorg. Jag har en följdfråga till ministern med anledning av just detta. Jag kan förstå att regeringen inte vill gå i clinch med frågan innan man har sett att lagstiftningen har trätt i kraft. Men finns det någon form av sanktioner kopplade till lagstiftningen, om det är uppenbart att kommuner inte följer lagstiftningen om att erbjuda barnomsorg på oregelbunden arbetstid? Det är min ena fråga. Den andra frågan handlar återigen om sysselsättningsmålet och kanske lite mer långsiktigt hur ministern ser på att man ska kunna klara barnomsorgsfrågan just när det gäller oregelbunden arbetstid. Det tidsmått som existerade tidigare 40 timmars arbetsvecka och rent generellt ser helt annorlunda ut . Väldigt många tider ligger på olika delar av dygnet. Då är det viktigt att klara ut barnomsorgsdelen. Min fråga är i första hand: Vilka sanktionsmöjligheter är kopplade till den nya lagstiftningen? 10 Statsrådet (FP): Jag inser att det har varit och är problematiskt med den nuvarande lagen, när kommunerna rakt ut har kunnat säga: Nej, vi tillhandahåller inte barnomsorg på obekväm arbetstid i vår kommun. Det är klart att det inte får vara så. Precis som säger måste vuxna människor, föräldrar, ha möjlighet att kombinera yrkesliv och familjeliv. Den svenska förskolan har varit en viktig del i att både kvinnor och män kan jobba i så stor utsträckning som de gör. Jag delar också uppfattningen att många människor, framför allt inom de kommunala verksamheterna, jobbar deltid. En del gör det för att de känner att det är så de vill jobba för att få ihop yrkesliv och familjeliv, andra kanske för att kommunen har dålig organisering av sin personal och inte alltid kan erbjuda den heltid som efterfrågas. Med det sagt vill jag säga: Lagstiftningen kommer att förändras, och vi säger två saker. Kommunen måste ha beredskap för att det i kommunen finns familjer som behöver barnomsorg på obekväm arbetstid. I den mån det inte finns för tillfället måste det i alla fall finnas beredskap i den mån någon familj kommer med en förfrågan om detta. Vad vi inte säger är att alla som jobbar obekväm arbetstid per automatik ska ha barnomsorg på obekväm arbetstid. Det beror också på den sociala situation som familjen befinner sig i. Majoriteten av de föräldrar som jobbar obekväm arbetstid hittar enkla lösningar på sin situation. Men sedan finns det alltid familjer som kommer att behöva denna omsorg. Det är kanske framför allt ensamstående mödrar, som nämnde. Det är på den punkten som jag hoppas att lagen kommer att göra skillnad. När man kommer in med en förfrågan till kommunen om att man behöver omsorg på obekväm arbetstid för att man inte kan lösa det på annat sätt, då bör kommunen ställa upp med omsorg på obekväm arbetstid. Ett direkt svar på fråga om det finns sanktionsmöjligheter är: Nej, det finns inga sanktionsmöjligheter, men det finns självfallet möjlighet att överklaga beslutet. Det är beklagligt, för om man behöver omsorg behöver man den på en gång. Men det finns alltså inga sanktionsmöjligheter kopplade till nya lagstiftningen. Jag vill ändå säga: Låt oss följa den lagstiftning som kommer att börja gälla. Jag hoppas verkligen att den ska göra skillnad i förhållande till den lag som gäller och som har givit kommunerna rätt när de har sagt att de inte alls tänker erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid. Jag ställer mina förhoppningar till den nya lagen. Men jag är inte heller främmande för att säga: Vi får följa upp lagen. Vi måste självfallet se hur det fungerar, hur kommunerna lever upp till sina åtaganden. kan jag inte redan nu börja leverera nya lösningar. Detta är lösningar på de problem som vi har identifierat . 11 (S): Tack, statsrådet, för det svaret! Jag har ytterligare en följdfråga. Jag har själv ganska lång erfarenhet och har kämpat med frågan om barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Precis som ministern säger brukar det oftast lösa sig på annat sätt, via far- eller morföräldrar eller andra. Men risken kan också vara att man inte klarar ut det här fullt ut. Då har jag en följdfråga i den här delen. Något som brukar få fart på kommunerna handlar om att kunna ge någon form av stimulans, om man nu inför en lagstiftning som man tror fullt och fast på. Då är jag tillbaka vid en av mina första frågor om någon form av stimulansbidrag till kommuner som ordnar barnomsorg på oregelbunden arbetstid. Är det någonting som ministern har funderat på? Är det någonting som ni har övervägt i samband med lagstiftningen? Är det någonting som kan vara tillämpbart framöver? Man ska inte stå och måla upp någonting här. Vi hoppas naturligtvis innerligt att den här lagstiftningen kommer att efterlevas av kommunerna. Men är det någonting som skulle kunna vara möjligt om man ser att det här kommer att ge ett ganska dåligt resultat? 12 Statsrådet (FP): Jag vill börja med att säga att det också med dagens lag fungerar väldigt bra, framför allt i storstäder, där vi ändå har de flesta barn boende i vårt land. Där erbjuds barnomsorg på obekväm arbetstid.