prot · GY0988 · 2011-04-14 00:00:00 — När Alliansen tillträdde 2006 blev jag verksam i arbetsmarknadsutskottet, och just frågan om att förbättra matchningen inom Arbetsförmedlingen och släppa in fler aktörer som kan matcha var vår stora fokusfråga. Jag står fast vid att det har blivit mycket bättre. Arbetsförmedlingen har blivit mycket bättre på att fixa matchning mellan arbetslösa och arbetsgivare, och vi har också släppt in andra aktörer jobbcoacher och andra som hittar sina specialområden och är jätteduktiga på att matcha personer till rätt yrke. Men som sade: Om inte Socialdemokraterna hade rustat ned yrkesutbildningen tror jag att matchningen hade fungerat mycket bättre . kanske det blir så som sade att jag sade vilket jag inte gjorde nämligen att matchningen fungerar utmärkt. Det sade jag aldrig, men kanske vi står här och kan konstatera att den faktiskt gör det. I så fall beror det på Alliansens utbildnings- och arbetsmarknadspolitik. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Familjerättsliga frågor Föredrogs civilutskottets betänkande 2010/11:CU18 Familjerättsliga frågor. 133 (S): Jag vill börja med att säga att jag självklart står bakom samtliga socialdemokratiska reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag enbart bifall till reservationerna 6, 8 och 11. Jag vill också peka på de särskilda yttrandena och de angelägna frågor som lyfts däri. Betänkandet hanterar motioner från den allmänna motionstiden som rör familjerättsliga frågor. Många och angelägna frågor lyfts fram. Det kanske är ett tecken på att vi har en familjerätt som vi skulle behöva ta ett större och mer samlat grepp om. har stora vinningar gjorts för att likställa samkönade relationer med heterosexuella relationer. har gjort sig självt till ett internationellt föredöme vad gäller hbt-personers rättigheter. Som hbt-person är det självklart något jag är fantastiskt tacksam för men också stolt över. Som kronan på verket har vi den svenska könsneutrala äktenskapslagstiftningen, som firar sitt tvåårsjubileum. Tyvärr verkar det som att det här tar stopp i det som i mångt och mycket på det här området har varit en näst intill enig riksdag. Det är inte så att vi i och med den förändrade äktenskapslagstiftningen uppnådde full likställighet mellan samkönade pars och heterosexuella pars ställning. Ett exempel är lagstiftningen om lesbiska pars möjligheter till assisterad befruktning. Andra regler gäller helt enkelt för vilka som ska ses som föräldrar till ett barn beroende på om föräldrarna lever i ett homo- eller heterosexuellt förhållande. Detta skapar problem för en del barn som blir till i lesbiska relationer. Kritiken mot den här lagstiftningen har funnits i princip från att den infördes, även om det självklart skett en förbättring mot hur läget såg ut tidigare. har det i någon skrivbordslåda på legat en utredning som kallas Föräldraskap vid assisterad befruktning. Utredningen lägger fram flera förslag på hur vi skulle kunna komma till rätta med många av de orättvisor som drabbar en hel del barn till lesbiska. Vi har full förståelse för att det här är juridiskt svåra frågor, men utredningen har legat utan att har sett några initiativ från regeringen. Vårt tålamod börjar tryta, och jag hoppas verkligen att regeringen snart kommer med förslag som kan lösa de här problemen. I betänkandet finns ytterligare ett särskilt yttrande. Det rör frågor om retroaktiva namnbyten för personer som har fått ändrad könstillhörighet. Även här har ett utredningsarbete pågått och ett betänkande under namnet Ändrad könstillhörighet förslag till ny lag har lämnats till regeringen. var bland de första länderna i världen att erkänna och ge transsexuella rätt till sin kropp. Tyvärr svarar inte lagstiftningen upp mot de rättmätiga krav personer med ändrad könstillhörighet har på att till exempel få sitt namn retroaktivt ändrat i officiella dokument. Transpersoner är en i samhället stigmatiserad grupp, och förändringar i lagstiftningen som verkar i riktning mot att i alla delar av en persons liv erkänna ändrad könstillhörighet skulle självklart minska detta stigma. Därför är det angeläget att regeringen kommer med förslag som uppdaterar och moderniserar lagstiftningen på detta område. Precis som synen på samkönade pars rättigheter har förändrats har också synen på äktenskapet i stort förändrats. Det är inte längre så att personer som väljer att bilda familj också per automatik väljer att gifta sig. Sambor som väljer att utvidga sin familj med barn behandlas annorlunda av samhället än gifta som väljer att skaffa barn. I ett samboförhållande utsätts man för en process där man måste bevisa sitt föräldraskap en process som av många upplevs som förnedrande. Likaså är det skillnad i vem och vilka som vid ett barns födelse betraktas som vårdnadshavare. Är föräldrarna gifta betraktas båda som vårdnadshavare medan så inte är fallet om föräldrarna är sambor. Med tanke på den allmänna synen på vad som är en familj borde de här reglerna uppdateras och moderniseras så att automatisk gemensam vårdnad om gemensamt barn ges oavsett om ett par är gifta eller sambor. För inte är det så att vi fortfarande betraktar pappor som mindre värda föräldrar än mammor? I betänkandet avhandlas också frågor som rör barns rätt. Det första jag tänker ta upp rör barns rätt till juridiskt biträde i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. har tillkännagett för regeringen att regeringen ska överväga respektive återkomma med nödvändiga förslag på området. Det har gått det senaste tillkännagivandet. Trots den långa väntan verkar inte dagens riksdagsmajoritet tycka att detta är särskilt allvarligt utan hänvisar i stället till den kommande propositionen om stärkt skydd för barn i internationella situationer en proposition vi ännu inte har sett. Det tycker jag är tråkigt, särskilt som man när man själv inte satt i regering tyckte att denna fråga var angelägen och inte kunde tänka sig att blidkas av liknande förklaringar till avslag som vi får i detta betänkande. Den sista av våra reservationer jag vill ta upp här i kammaren rör barns skuldsättning. Det har genomförts förändringar för att minska möjligheterna för föräldrar att skuldsätta sina barn. Det är bra, men vi frågar oss om det är tillräckligt. Enligt FN:s konvention om barnets rättigheter är det föräldrarna som ska ha det fulla ansvaret för barnen. Vuxna ska se till att barnens bästa alltid ska vara vägledande. Barn har som regel inte beslutanderätt över sina egna tillgångar, och därför bör barn heller inte kunna drabbas av skulder som de inte kan betala. Konsekvenserna av en skuldsättning för barnen kan bli att de inte kan teckna hyresavtal och telefonabonnemang eller låna pengar när de väl blir vuxna. Vi anser att lagstiftningen måste ändras så att barns skuldsättning förhindras. Regeringen bör därför återkomma med en utvärdering av hur de genomförda lagändringarna har inverkat på barns skuldsättning och om det är nödvändigt att vidta ytterligare åtgärder för att förhindra barns skuldsättning. För att sammanfatta det hela: Det är tråkigt och skapar svårigheter för enskilda att regeringen låter viktiga frågor ligga i långbänk. Det är tydligt att det saknas viktiga komponenter för att vi ska ha en familjerätt som svarar upp mot de behov och krav dagens familjer har. Likaså är det ledsamt att vi har en regering som inte prioriterar barns rätt till skydd mot vuxna som inte placerar deras väl och ve i främsta rummet. har genom egna initiativ löst frågor som alliansregeringen inte har orkat lösa själv, till exempel frågan om könsneutrala äktenskap. Inte är det väl det vi ska förvänta oss på alla frågor som rör familjerätten? (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla S), (MP) och (V). 134 (MP): betänkande 18 handlar om familjerättsliga frågor. Majoriteten avstyrker totalt 70 olika yrkanden från allmänna motionstiden. av dessa avvisade förslag är förslag som lagts av ledamöter från de partier som utgör regeringsunderlaget. Kanske säger det något om toppstyrning och lågt i taket för ledamöter från de fyra högerpartierna. Familjebegreppet är, fru talman, inte längre så förutsägbart och enkelspårigt som det, åtminstone i våra traditionella barnböcker, brukar beskrivas. Det är inte längre självklart att en familj består av två vuxna av olika kön med två barn till vilka dessa vuxna båda är biologiska föräldrar. kompletteras den klassiska kärnfamiljen av det som ofta brukar benämnas stjärnfamiljen, en familj som alltså inte är en sluten kärna utan en familj med många bonusbarn, extrapappor och bonusmorsor, en familj som strålar. Vart femte barn som växer upp växer upp i en familjekonstellation som avviker från den traditionella kärnfamiljebilden. Familjer ska bygga på kärlek och samhörighet och inte på en norm om hur en familj bör se ut. All politik måste därför genomsyras, menar vi i , av ett stjärnfamiljeperspektiv där man tar hänsyn till alla former av familjer. Alltför länge har politiken utgått från att alla familjer är klassiska kärnfamiljer. Det finns därför en lång rad regler som vi menar måste moderniseras. För barnens skull är det viktigt att alla familjeformer betraktas som riktiga familjer. Inget barn ska behöva växa upp med en känsla av att den egna familjen inte riktigt duger därför att den inte stämmer med om hur en familj ska se ut. Inget barn ska behöva fara illa för att samhället inte tar hänsyn till den form av familj som just det barnet växer upp i. de gröna förespråkar en familjesyn där varje människa har rätten och även möjligheten att definiera sin familj. En av de begränsningar och problem som vi ser med den rådande lagstiftningen är att ett barn högst kan ha två vårdnadshavare. Många barn, det vet vi alla, har i praktiken fler vårdnadshavare än dessa två. Bakgrunden kan exempelvis vara att separerade föräldrar fått nya partner som är lika viktiga vuxna för barnet som de biologiska föräldrarna. Ett barn kan alltså ha sociala föräldrar som inte anses vara föräldrar eller vårdnadshavare enligt den rådande lagstiftningen trots att det kanske i verkligheten är just dessa som tar det största praktiska ansvaret för barnet. Ett stort problem med dagens lagstiftning blir då att barnets rätt till umgänge med dessa extravuxna inte är skyddad. Ändå tydligare blir det kanske i familjer där två kvinnor blivit föräldrar tillsammans med en eller kanske två män. kan hbt-personer oavsett kön bli föräldrar. Metoderna är många, även om inte alla är lagliga i vårt land. Det är helt orimligt att barnet ska straffas för att föräldrarna funnit sin kärlek på annat håll än i det heterosexuellt traditionella. Vi i menar att grundsynen måste utgå från att all kärlek är god kärlek. Att inte alla personer som i realiteten fungerar som barnets föräldrar också är det i lagens mening skapar flera praktiska problem. Exempelvis finns det förskolor och skolor som inte vill skicka information till andra än just de juridiska vårdnadshavarna. Men de största problemen uppstår vid en eventuell separation. Med dagens lagstiftning har de juridiska vårdnadshavarna alla möjligheter att frånta barnet dess rätt till umgänge och kontakt med personer som i praktiken har fungerat som barnets föräldrar sedan barnet föddes. anser att barnets intresse i den här typen av fall måste gå före de vuxnas intressen. de gröna förespråkar en politik där lagstiftningen anpassas till det faktum att många barn växer upp med fler än två vuxna som tar gemensamt ansvar för barnets vård och uppfostran. Vi menar att barn exempelvis ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Likaså ska barns rätt till umgänge med sina sociala föräldrar skyddas, alltså umgänge med de vuxna som inte kan bli vårdnadshavare på grund av lagstiftningens begränsningar. Vi miljöpartister menar att det är rimligt att ställa kravet att regeringen skyndsamt tillsätter en utredning som får överväga hur barnets rätt till sina vuxna i stjärnfamiljen kan tryggas. Två gånger har tillkännagett för regeringen att regeringen ska återkomma till med förslag om hur barnets rätt att föra sin egen talan vid en vårdnadstvist ska lösas. , liksom Socialdemokraterna och , anser att det nu har dragit ut oacceptabelt . Det är det infördes en paragraf i att den som utreder en vårdnadstvist ska ta reda på barnets inställning till tvisten och redovisa den för rätten. Lagstiftarens avsikt med det var att barnet skulle komma till tals i rätten. undersökningar visar att lagstiftningen inte har fått önskad effekt. I nästan hälften av alla vårdnadstvister har barnets talan inte kommit rätten till del. anser därför att barn ska ha rätt till ett eget offentligt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge för att på det sättet säkerställa att barnet kommer till tals och att barnets intressen tas till vara. anser att det är av särskilt stor vikt att den som företräder barnet endast företräder barnet och inte någon annan av parterna. Vi menar att det är hög tid att regeringen tar tag i denna angelägna fråga och att verkligen ger ett starkt stöd för det. En annan situation, fru talman, där barn behöver ett bättre fungerande juridiskt stöd är när de kommer till vårt land utan någon känd vårdnadshavare, så kallade ensamkommande barn. Det handlade om 2 250 ensamkommande barn och ungdomar som kom till . I Rädda Barnens rapport uppdrag visas att systemet med god man för ensamkommande flyktingbarn har stora brister. Inte nog med att barnen tvingas vänta upp för att få en god man utsedd; rapporten pekar också på stora oklarheter i vad uppdraget som god man som sådant kräver. Rapporten från ger ett bra underlag för den som vill driva tesen att variationen på kvaliteten på dem som utses till gode män är för ojämn för att barnens rätt ska kunna garanteras. Den första uppgiften för regeringen borde därför vara att garantera att systemet fungerar så att rätt kompetens och kvalitet finns hos dem som utses. Vidare är det viktigt att ensamkommande barn får en god man efter det att de har kommit till . Vårt mål är att en god man ska utses för att på det sättet kunna ta till vara barnens intressen och vara det stöd som fordras. Som ensam minderårig i ett främmande land, kanske efter en väldigt lång och svår tid på flykt, behövs den trygghet och den ledsagning som en god man är tänkt att vara. Det finns många viktiga slutsatser att dra från Rädda Barnens rapport. En av de slutsatser som vi i drar är att det behövs en tydlig nationell uppdragsbeskrivning, nationella lämplighetskriterier och ett nationellt system för utbildning, fortbildning och handledning om vi ska få ordning på systemet med gode män för ensamkommande barn. Självklart, fru talman, står vi i bakom samtliga våra reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 8 om biträde för barn. Slutligen vill jag påpeka för kammaren att dubbelspåret mellan och är ytterst angeläget. 135 (SD): Vi behandlar en rad motioner från allmänna motionstiden. Många av dessa är jättebra och förtjänar egentligen att bifallas, men många har fått svaret att det pågår en utredning, att det pågår en utvärdering eller att det pågår en översyn av lagen. Naturligtvis ska vi inte föregripa resultaten av dessa utvärderingar och utredningar, så nöjer jag mig med att avvakta. Men jag tänker inte sitta still i båten länge, utan jag tänker agera om det inte kommer några resultat. Man kan inte år bara hänvisa till utvärderingar och utredningar som görs utan att de tar slut, utan man måste också leverera resultat. Jag yrkar bifall till reservation 2, därför att jag anser att det är en självklarhet att en man som tror sig vara far till ett barn ska kunna kräva en undersökning som fastställer att han är barnets biologiska pappa. är det endast barnet eller barnets moder, om barnet är omyndigt, som kan begära ett faderskaptest. Att bli pappa är en av de största händelserna i en mans liv. Drömmen, hoppet och lyckan kan snabbt förändras till oro och förtvivlan om det finns en ovisshet om han är pappa eller inte. Här står mannen helt utan makt . Ett barn har rätt till båda sina föräldrar. Det är därför viktigt att fastställa vilka dessa två föräldrar är. Barnperspektivet ska alltid gälla, och det är politiska utgångspunkt. Frågor kring faderskap är i lagen enkla och klara, men i verkligheten är allting så mycket mer komplicerat. Fastställande av faderskap, som motionerna tar upp, bör vara jämställt och även innefatta om en man tror sig vara far till ett barn. Frågan om ett jämställt samhälle är viktig. Jämställdhet och personlig frihet samt barns rätt i samhället kommer till utryck även i motionerna om att slopa dispensmöjligheten i när det gäller äktenskap för barn . Flera remissinstanser har uttalat att möjligheten för länsstyrelserna att bevilja dispens för barn att gifta sig bör tas bort. ställer sig eniga med remissinstansernas yttrande, och vi har därför lämnat ett yttrande i frågan där vi anser att dispensmöjligheten bör tas bort. Men vi vill inte föregripa den pågående utredningen. Det är inte att tillvarata barnperspektivet att tillåta barnäktenskap, om än med dispens. Ytterst är det jämställdhet och rätten och friheten att leva sitt eget liv utifrån fria val som ska bejakas. Barnäktenskap och tvångsäktenskap ska inte under några omständigheter vara tillåtet i , oavsett vigselförrättare. Inte heller ska giftermål ske på grunder som inte har med kärlek att göra, utan det bör ske utifrån det egna valet och den personliga friheten. Naturligtvis är det inte den sprudlande kärleken mellan två människor som vi är emot utan att giftermål ibland används som en fasad för att tradition och religion kräver det och även av rädsla för att få problem med släkten om man inte går med på det arrangerade äktenskapet. Det öppna och fria samhället förutsätter att människors frihet inte begränsas av sedvänjor och religiösa eller kulturella vanföreställningar. Jag avser att nogsamt följa den utredning som följer frågan och lär återkomma med ett förslag om det finns skäl för detta. Avslutningsvis riskerar frågor liknande dessa att bli en fråga om sanning eller sannolikhet. Om faderskapet eller viljan att ingå ett äktenskap är sannolikt ska det också anses vara sant. Men sant och sannolikt är inte riktigt samma sak, för sannolikt är inte pålitligt. 136 (V): Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och 13 och vill också tydliggöra att jag ställer mig bakom reservationerna 6, 8 och 14. Om ett barn blir sjukt och är i stort behov av vård måste barnet naturligtvis få tillgång till hälso- och sjukvård. Något annat duger inte. Det ska inte kunna stoppas av den ena vårdnadshavaren, oftast en man. Det är att vi här och från alla partier verkligen ser till att vi har barnets bästa för ögonen. Men när det verkligen gäller hänvisar Alliansen alltid till att det pågår en beredning inom och att arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från . Tänker Alliansen på barnets bästa eller är det vårdnadshavaren som ni stöttar? Regeringen måste nu på allvar ta initiativ till ett förslag till en lagstiftning som stärker barnets rätt till hälso- och sjukvård när vårdnadshavarna inte enas. Något annat är helt förödande för de drabbade barnen. Hur många barn ska drabbas av att den ene vårdnadshavaren blockerar vård eller behandling, som han oftast gör för att eventuellt hämnas på sin tidigare partner? Detta är sanslöst och ska inte få förekomma. Att stå upp för barnen är vår skyldighet som vuxna personer. Alla ungdomar bestämmer inte själva om, när eller med vem de ska gifta sig. Arrangerade äktenskap mot en parts vilja kan ha såväl kulturella som sociala och ekonomiska orsaker. Kvinnans sexualitet, familjebindning, äktenskap och skilsmässa kan i sådana sammanhang vara en kollektiv angelägenhet där ett litet eller inget utrymme ges för individens egna val. Både flickor och pojkar och kvinnor och män berörs, men flickor och kvinnor drabbas särskilt hårt. Konsekvenserna av att gå emot familjens tradition och önskemål från föräldrar och andra släktingar till den enskilda kvinnan eller mannen kan vara så kännbara att det i praktiken inte är ett möjligt alternativ. kom 2009 med en kartläggning av ungdomars situation vid namn Gift mot sin vilja, där det konstateras att omkring 70 000 ungdomar i åldern inte har möjlighet att fritt få välja vem de vill gifta sig med. 70 000 ungdomar är en enormt stor grupp. Ska något barn i mot sin vilja ingå äktenskap? Nej, svarar naturligtvis de flesta. Men det förekommer, och det kan vi inte acceptera. utfärdar förvisso ett fåtal dispenser för personer , men anser att hur få de än må vara ska det inte få förekomma. När vi, fru talman, tillåter giftermål mot någons vilja, arrangerade eller under tvång, bryter vi mot artikel 16 i FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter, där rätten att fritt ingå äktenskap och bilda familj slås fast. Jag vet att regeringen har tillsatt en utredning för att se över tvångsäktenskap och barnäktenskap. Jag anser dock inte att vi i denna kammare bara kan sitta still och vänta, utan jag menar att vi som ett första steg tydligt ska peka ut att vi inte accepterar äktenskap mot någons vilja och att inga dispenser ska få förekomma för ungdomar . Det är ett bra medskick. Det finns många fler familjekonstellationer än kärnfamiljen , men lagstiftningen har tyvärr inte hängt med. För barnens bästa måste vi se till att få en lagstiftning som inte straffar barn som lever i andra familjebildningar än de traditionella. Ett viktigt steg är att införa en möjlighet för barn att ha fler än två vårdnadshavare. Dagens lagstiftning måste anpassas till dagens moderna familjebildningar. finns det många familjer med mer än två föräldrar. Jag kan ta upp samma exempel som från tog upp, nämligen att ett par kvinnor har blivit föräldrar tillsammans med en eller två män eller så har barnets ursprungliga två föräldrar separerat och fått nya partner som fungerar lika mycket som föräldrar som dem som var från början. Ett barn kan alltså ha sociala föräldrar som inte anses vara föräldrar eller vårdnadshavare enligt gällande lagstiftning. Att de personer som i verkligheten fungerar som barnets föräldrar inte är det i lagens mening skapar problem. Ett inte ovanligt exempel är att den skola barnet går i inte vill skicka ut information till någon annan än den juridiska vårdnadshavaren. Det kan tyckas vara ett litet problem, men det kan upplevas som kränkande och ledsamt både för barnet och för den sociala föräldern. Den största problematiken kan uppstå vid en separation. Med dagens lagstiftning kan den juridiska vårdnadshavaren frånta barnet rätten till umgänge och kontakt med den person som har fungerat som barnets förälder i praktiken sedan barnet föddes. anser att barnet ska ha rätt till umgänge med sina sociala föräldrar som inte kan bli vårdnadshavare. Det ska inte vara upp till vårdnadshavarens goda vilja. Det är förödande för många barn att mer eller mindre eller helt klippas bort från en eller flera personer de levt ihop med sedan födseln eller under sin uppväxt. Ur ett barnperspektiv kan vi inte acceptera det. anser vidare att det verkligen är att lagstiftningen anpassas till det faktum att många barn växer upp med fler än två vuxna som tar gemensamt ansvar för barnets uppväxt på alla områden. Därför, fru talman, anser att barn ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Vårt budskap till regeringen är att på allvar ta tag i frågan och skyndsamt utreda den. 137 (M): De familjerättsliga frågorna handlar om det juridiska området där den uråldriga relationen mellan föräldrar och barn möter den moderna lagens värld och där relationer som kan verka oerhört enkla men ändå är komplexa ska rutas in, beskrivas och regleras. I detta betänkande har utskottet behandlat 70 motionsyrkanden. De rör vitt skilda områden som faderskap, bestämningen av föräldraskap vid assisterad befruktning, adoption, umgängesrätt och andra frågor som på olika sätt rör vårdnad.