prot · GZ0934 · 2011-11-22 00:00:00 — Det är kanske den svåraste ekonomiska kris som har upplevt sedan . Trots det når vi nu det mål för helårsekvivalenser som den socialdemokratiska regeringen ställde upp. Det kan vara en intressant detalj i den här diskussionen. driver tesen att vi har förstört svensk ekonomi. Det var ingången i debatten. Låt mig bara nämna att vi i det här förstörelsearbetet just nu har en högre sysselsättningsökning, 2 ½ procent, än praktiskt taget alla andra europeiska länder. När gör sin prognos har vi det högsta deltagandet på arbetsmarknaden. Vår andel långtidsarbetslösa är bland de lägsta. Är det detta som är förstörelsearbetet? Är förstörelsearbetet det faktum att tillväxten i har varit högre än i , EU och eurområdet? Är förstörelsearbetet det faktum att vi har sett en förstärkning av välfärden ? , i den budget vi har presenterat för , förstärker vi stödet för barnfamiljer som har bostadsbidrag. Vi förstärker stödet till pensionärer. Finns det någon annan regering i som genomför välfärdsreformer 2012? Mig veterligen är svaret på den frågan att det är en EU-regering som gör det, och det är . Det sker för att vi även har förmått att utveckla välfärden och sammanhållningen. Om förstörelsearbetet i har bedrivits med den kraft som hävdar undrar man lite hur tillväxten kan vara högre, hur sysselsättningen kan stiga snabbare och hur arbetslösheten kan minska i bättre takt som vi uppnår starka offentliga finanser och förmår att göra välfärdsreformer. På vilken punkt är det ett förstörelsearbete? 76 (S): Jag är förvånad över de senaste tre inläggen. Ni påstår att jag säger att ni har förstört ekonomin. I så fall tror jag att ni har missat poängen med mina inlägg. Vad jag har sagt är att ni inte har förstört ekonomin mer, för ni har inte har ändrat på de stabila och fasta regler som vi byggde upp. Har jag sagt något annat och tappat något av orden menar jag inte det. Jag brukar inte säga så, för jag tycker inte att ni har förstört ekonomin mer. Vi byggde ju upp väldigt fasta och stabila regler. Det är bra att jag får förtydliga detta, om ni nu vill dra växlar på det. Vi byggde upp fasta och stabila regler. Ni var bland annat mot överskottsmålet. vill ni ta äran åt er. Unga pensioneras bort från jobben. Allt fler unga pensioneras bort från arbetsmarknaden i . Det skrev dagstidningarna . står här och säger: Vi gör inte så. Flera av debattörerna säger: Nej, sådant gör inte vi. Ändå har det ökat . Antalet unga förtidspensionerade ökar i . Dessutom har ni inte lyckats sänka arbetslösheten. skriver Arbetsförmedlingen att det finns . De räknar alla som söker arbete. SCB räknar tydligen på något annat sätt. De ringer upp folk. Men räknar även dem som finns inlåsta i fas 3, för de borde räknas. De borde i allra högsta grad få möjlighet att få en annan typ av arbete. 77 (S): Jag noterar att inte önskar svara på mina frågor när det gäller försörjningsstöd eller socialbidrag i kommunerna. Det är en kraftig ökning över hela landet, för människor har tryckts ut ur försörjningssystem som tidigare fanns, sjukförsäkring, arbetslöshetsförsäkring. Det leder till att man trycker ut välfärd i kommunerna för barn och gamla. Du förflyttar den ekonomiska bördan från stat till kommun. Det är vad som skett. Men det viktigaste med den här debatten är att vi ånyo får fakta. Arbetslösheten har inte minskat. Utanförskapet har inte minskat. Det ni använder som metod, kraftiga skattesänkningar, har i stället åstadkommit två andra saker. För det första är det kraftigt ökade klyftor i vårt land. För det andra har vi gjort oss så fattiga att vi inte har haft råd att satsa . Jag tänker på bristen på bostäder i tillväxtorter, bristen på underhåll och byggande av infrastruktur och bristen på satsningar i fråga om studier, inte minst för de många som står utanför arbetsmarknaden. Det är den verkliga effekten av er politik medan det som sades vara målet, att driva jobbpolitik och skapa full sysselsättning, totalt har misslyckats. Priset har varit oerhört högt. 78 Finansminister (M): Det är alltid ett stort nöje att diskutera med socialdemokrater i kammaren, inte minst när man har tabeller så att man kan följa siffrorna lite. Det brukar ofta göra att debatterna blir lite tydligare. driver i debatten tesen att alliansregeringen har förstört svensk ekonomi. När hon driver den tesen redovisar vi uppgifter från om den högsta sysselsättningsökningen bland jämförbara länder och från om högsta antalet deltagande och om andelen långtidsarbetslösa som är bland de lägsta. Och det är stigande välfärd. Det är naturligtvis grundläggande att vi har en rimlig beskrivning av svensk ekonomi. Jag tog upp ett exempel. Den socialdemokratiska regeringen satte upp ett mål för utanförskapet. När man skulle ha uppnått det, 2004, saknades det 330 000 personer. når vi det mål som Socialdemokraterna aldrig nådde. Då har vi väl inte ökat utanförskapet? Då har det rimligen minskat. beskriver socialbidragen som det viktigaste måttet. Och han säger att vi har en katastrofhög nivå på dem. Låt mig då ta fram statistiken! Det kan ju vara en poäng att man tittar på den. räknar vi med att ha 86 200 personer i socialbidrag. Låt mig påpeka att 1994 var siffran högre. Då regerade Socialdemokraterna. Så var det 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004 och 2005. , 2006, var den lägre. Om det är en social katastrof vi har vill jag påpeka att det var en långvarig social katastrof vi upplevde under det socialdemokratiska regeringsinnehavet, eftersom det var en enda räcka av mycket höga socialbidragssiffror. Och det var under goda år med hög tillväxt. har vi genomgått den svåraste ekonomiska krisen, och vi kommer ned till nivån , givet de prognoser vi gör . Det visar hur vi har vårdat välfärden i en svår ekonomisk kris. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2011/12:63 om den finansiella sektorns bidrag till offentliga finanser 79 Finansminister (M): har frågat mig om det är rimligt att den finansiella sektorn ger ett större bidrag till offentliga finanser i och andra europeiska länder samt hur jag avser att åstadkomma ett större bidrag från den finansiella sektorn. Jag delar oro över det statsfinansiella läget i . Det visar på behovet av långsiktigt sunda offentliga finanser. Som jag har varit tydlig med i andra sammanhang är den finansiella sektorns risktagande ett stort problem i dess nuvarande form. Det visade sig inte minst under den senaste finanskrisen. Den finansiella sektorn måste bära sin rättmätiga del av kostnaderna för finansiella kriser. Som påpekar ställer sig regeringen inte bakom ett införande av en finansiell transaktionsskatt. Det finns andra lämpliga åtgärder för att hantera finanssektorns risktagande och ansvar i finansiella kriser. driver exempelvis på för att stabilitetsavgifter och tillhörande stabilitetsfonder ska inrättas både internationellt och inom EU. har varit vägledande när det gäller införandet av stabilitetsavgifter för banker och kreditinstitut. På detta sätt bidrar den finansiella sektorn till att täcka kostnaderna för statliga stödåtgärder i framtida kriser som ansvaret för eget risktagande och agerande tydliggörs. driver även på möjligheten att ha strängare kapitaltäckningsregler nationellt för bankerna än vad som krävs i förslaget till kapitaltäckningsdirektiv och -förordning som förhandlas i rådet. Förordningen skulle i så fall medföra att högre krav ställs på både kvaliteten och nivån på bankernas kapital. De åtgärder som vidtar minskar risken för finansiella kriser och skyddar skattebetalarnas pengar. 80 (S): Den finanskris som briserade fick fart på den internationella debatten om hur den finansiella sektorn bör regleras, hur man kan bygga olika former av buffertar för att klara framtida problem, hur hela branschen bör beskattas och hur den ska ge ett större bidrag till de offentliga finanserna. Alla dessa aspekter av frågan är intressanta och viktiga, men i min interpellation valde jag att framför allt fokusera på beskattningen. De svar jag har fått, som jag tackar finansministern för, handlar däremot mest om olika varianter av regleringar och buffertar. Finansministern tar upp frågan om kapitaltäckning i bankerna som är en viktig åtgärd. Högre kapitaltäckning är bra och nödvändig och gör att bankerna klarar större förluster med egna pengar innan de behöver vända sig till medborgarnas gemensamma ekonomiska kassa. Det är dock inte ett svar på hur man får finanssektorn att bidra mer till våra gemensamma utgifter, så frågan är om regeringen är beredd att föreslå en bättre beskattning av den finansiella sektorn. Frågan om stabilitetsavgifter som finansministern tar upp i sitt svar är också viktig. Vi är överens om att det behövs ett sådant system, och vi har hjälpt finansministern att baxa igenom de svenska stabilitetsavgifterna i . Det är bra att vi bygger en stabilitetsfond, men inte heller den är svaret på frågan om beskattningen av den finansiella sektorn. Även denna fråga kvarstår alltså. Av interpellationssvaret att döma diskuterar inte så gärna skatter på finanssektorn, men på många andra håll är debatten livlig. Det är inte så konstigt. Finanskrisen har resulterat i stora kostnader för medborgare och statskassor runt om i världen. Extremt risktagande, stora vinster och närmast obscena ersättningar och bonusar i branschen har varit utmanande. Verksamheter har kunnat privatisera övervinster men socialisera de gigantiska förluster som uppstått till följd av girighet och oansvarigt risktagande. Eftersom finansbranschen dessutom är att anse som underbeskattad genom sitt momsundantag är frågan om en bättre beskattning viktig också på det sättet. Sedan frågan om beskattning av finansbranschen lyftes fram i samband med den akuta delen av finanskrisen har kommit med förslag om att införa en finansiell transaktionsskatt. Jag och Socialdemokraterna tycker att en bred och helst global skatt på detta område är intressant. Den kan ge avsevärda belopp till gemensamma budgetar runt om i världen, också i . Den har dessutom potential att få den finansiella sektorn att fungera bättre. Vi motsätter oss, och det är lika bra att ta det nu innan finansministern säger det, en finansiell transaktionsskatt som en EU-skatt. Det är vi inte intresserade av. Det är dock beklagligt att regeringen så tydligt tar avstånd från hela idén att beskatta sektorn. Denna tydliga bild förstärks ytterligare av att man inte har något alternativ till beskattning, om man nu inte gillar transaktionsskatten. utredde och rekommenderade exempelvis en finansiell aktivitetsskatt vid sidan av stabilitetsfonder och kapitalkrav som en rimlig och bra åtgärd. Den skulle kunna utformas som en extraskatt på finanssektorns vinster eller på ersättningarna. Jag har förstått att regeringen har bundit sig hårt vid den linje man drivit om transaktionsskatter, men varför då inte föra in frågan om en aktivitetsskatt? Varför låta finansbranschen fortsätta vara underbeskattad? 81 (M): Den finansiella sektorn har blivit lovligt byte. Jag sällar mig till dem som kan konstatera att det definitivt har funnits vissa obalanser inom denna bransch, med ett högt risktagande som det kanske största problemet. När man talar om att beskatta den finansiella sektorn och kanske framför allt om transaktionsskatten är det viktigt att bestämma vilket mål man har med en eventuell transaktionsskatt. Ska den stabilisera marknaden eller användas som skattebas? Dessa två syften motverkar ju på något sätt varandra. Vi har erfarenhet av transaktionsskatt i . Vi hade en sådan . Effekten blev att den drev ut mycket verksamhet ur landet, och den hade varken stabiliserande verkan eller gav upphov till en särskilt bred skattebas. Detta är viktigt att ha med sig. Europeiska kommissionens uträkningar och värderingar av vad en transaktionsskatt skulle få för effekter på den europeiska marknaden visar att inom vissa delar av finansmarknaden kan man få en undanträngningseffekt på av verksamheten. I vissa fall kan det vara ytterst relevant att man tar bort en möjligen osund verksamhet och att den får förekomma någon annanstans. Det innebär dock inte att man får en större skattebas. Branschen bidrar inte på något sätt till att betala för det den har åsamkat eller ställt till med om man har flyttat bort verksamheten och gjort den otillgänglig som skattebas. Det gäller att ha detta med sig. räknar Europeiska kommissionen med att det långsiktigt kan få effekter på den samlade bnp:n för EU 27-länderna på . Det är ganska stora siffror. Detta är också viktigt att ta med i debatten. Är det något som behöver nu är det högre tillväxt och ökning av bnp, inte att man hämmar tillväxten. Det är helt fel. Jag håller med finansministern om att det finns andra och bättre åtgärder för att stabilisera marknaden givet att det inte går att införa en global transaktionsskatt, för då kanske det skulle finnas poänger med det. Jag tror dock att det är utsiktslöst. Jag tror som sagt att det finns bättre sätt att skapa stabilitet på finansmarknaden än genom en transaktionsskatt. 82 FINN (M): Det här är en intressant interpellationsdebatt, för den är i sak mycket viktig. Interpellanten och finansministern har delvis en samsyn, vilket gläder mig. finns det en viktig ideologisk dimension på denna interpellation som blir tydlig i muntliga anförande. Det handlar om vilken diagnos man vill sätta på problemet. Finansministerns svar innehåller en i allt väsentligt korrekt diagnos på problemet. Det handlar om det oansvar som finanssektorn ibland gör sig skyldig till och som särskilt i bistra tider kan drabba folk på ett oförtjänt och allvarligt sätt. säger att det i stället är de vinster som görs i samband med finansiella transaktioner som är problemet. Nå, om det vore så får vi fundera lite djupare på varför vi har finansiella transaktioner över huvud taget. Detta är ett ständigt spel för att söka sig fram där marknaden positionerar sig och där det är bäst att satsa riskkapital. Det är väl självklart att man måste se detta som något i grunden positivt, annars borde man gå hela vägen och minimera den här typen av transaktioner eller förbjuda dem helt och hållet. Som den förre talaren sade drev den så kallade valpskatten som infördes ut sådant kapital ur vårt land. Den gav inte heller den skattebas som den var avsedd att ge. Vi har alltså historik som säger att den typen av åtgärder sannolikt inte ger det man vill, om man nu vill åstadkomma detta. Det handlar kanske mer om att jaga att någon gör en vinst och att det inte passar in i den ideologi man har. Det är därför glädjande att läsa i finansministerns svar att det handlar om att titta på den oansvarighet som finanssektorn lätt ger sig in i och som blir tydlig i sådana allvarliga finanskriser som sveper över världen inte bara över . Det handlar om att skapa stabilitet genom stabilitetsavgifter och därtill hörande fonder, och att kräva kapitaltäckningsregler som inte utsätter bankerna för sådana risker att vi måste gå in med skattemedel och hjälpa branscher för att systemet ska överleva och fungera. Det är här man måste lösa problemet. Jag har lite svårt att förstå varför interpellanten inte är nöjd med finansministerns svar. Kan det bero på att han har en annan ideologisk ingång när det gäller nödvändigheten av finansiella transaktioner, och att det är de oansvariga, farliga komponenterna i en sådan marknad som behöver behärskas snarare än viljan att hindra någon som sysslar med finansiell verksamhet att göra vinst? 83 Finansminister (M): Världen går igenom en dramatisk finansiell kris. I praktiskt taget hela världen påverkas finansiella institut av en press som kommer från offentliga finanser i , men också från de tidigare problem som finanssektorn i skapat. Det betyder att vi kommer att ha en helt ny finanssektor . Den kommer att vara hårdare reglerad. Den kommer att ha ett mer omfattande regelverk för vilken verksamhet man får bedriva. Tillsynen kommer att vara både tyngre och tuffare. Kapitaltäckningen kommer att höjas. Krishanteringsinstitutioner kommer att skärpas. Det är den process som hela världen nu är på väg igenom. I detta har vi i varit ett föredöme. Vi har i flera avseenden hanterat finansiella kriser bättre än många andra länder, och vi har haft en samsyn när det gäller detta. Det är interpellation ett uttryck för, och det är jag glad för. Det finns en samsyn i om att vi ska ha en tuff ordning för finansiella marknader. Även i den här frågan finns det ett embryo till samsyn. Vi är överens om att egna medel till EU inte ska komma från skatter som lägger fast. Det är en grundläggande flod som inte bör överskridas; det är en Rubicon som inte bör korsas. Så är det för Socialdemokraterna när det gäller en finansiell transaktionsskatt. Jag utgår från att egnamedelsprincipen gäller även här. EU-debatten har tyvärr fastnat i en finansiell transaktionsskatt och inte i en finansiell aktivitetsskatt. Varför är det besvärligt? Därför att en finansiell transaktionsskatt har stora effekter på bnp. För handlar det om väldigt stora belopp. gör bedömningen att vi skulle landa i en bnp-förlust på . Deras egna beräkningar tyder på att den skulle kunna vara . har en stor finansiell sektor och ett skattetryck på . Det betyder att bnp-förlusten skulle ha en effekt på offentliga finanser på mellan 10 och 30 miljarder. Det skulle alltså innebära en mycket betydande förlust av skatteintäkter för om man genomförde den här skatten. Vi skulle få en del intäkter, men det är relativt sannolikt att det skulle bli ett minus för svenska staten om man införde en finansiell transaktionsskatt på det sätt som diskuterar, där två tredjedelar av intäkterna ska gå till . Det är naturligtvis helt annorlunda om vi diskuterar en finansiell aktivitetsskatt. Vårt grannland har en sådan. Man har där räknat ut att underbeskattningen på grund av momsbefrielsen för den finansiella sektorn är mycket betydande. Om jag har förstått beräkningarna rätt och minns siffrorna riktigt handlar det om i arbetsgivaravgift. Det är alltså en mycket betydande underbeskattning som ligger på finansiell sektor. Det skulle tala för att man precis som danskarna gör någon typ av korrigering. Man ska vara tydlig med skillnaderna. En finansiell transaktionsskatt kan leda till mycket stora förluster på transaktioner . Det kan man inte uppnå om man lägger på en arbetsgivaravgift. Man kan inte flytta ut hela verksamheten och lönesummorna på det sättet ur en bank, så den relativa effekten på ekonomin är mycket mindre. Tillväxteffekten av en finansiell transaktionsskatt som kommer av stigande upplåningskostnader, lägre kapitalstopp, sämre produktivitet och sämre löner följer inte av en finansiell aktivitetsskatt eftersom den inte påverkar finansieringskostnaderna för vare sig stater eller företag. Det är tyvärr inte den finansiella aktivitetsskatten som man diskuterar i EU. Hade det varit det hade jag kunnat stå betydligt närmare i den här diskussionen, men så är det inte. Jag vill göra gällande att när vi nu är på väg in i ett skift med högre kapitaltäckning som kommer att lägga tunga begränsningar på bankerna vore det olämpligt att lägga på en tyngre skattebelastning. Men jag tycker inte att vi ska utesluta det i ett längre perspektiv, om man nu talar om en finansiell aktivitetsskatt och inte om en finansiell transaktionsskatt. 84 (S): Det är bra om vi kan ha en samsyn i viktiga frågor inte minst hur man hanterar en besvärlig finansiell kris. När finansministern hade gått igenom alla invändningar mot möjliga skatter lät det ganska positivt när det handlade om en aktivitetsskatt. Man kan möjligen fundera över varför inte har drivit den frågan i EU. Det stämmer naturligtvis att det inte är den fråga som är uppe på dagordningen , men det är en lång process där man har möjlighet att komma med idéer och driva frågan på ett helt annat sätt än vad som har skett . Alla förslag rymmer ju både fördelar och nackdelar. Det gäller också frågan om kapitaltäckning. Där överväger fördelarna, som jag ser det. Det gäller naturligtvis en stabilitetsfond, där man också kan se övervältningsrisker på den avgift som tas ut. Även där överväger fördelarna, tycker jag. Det gäller också den finansiella sektorn. Här finns metoder som man kan använda för att få ett större bidrag till offentliga finanser från en sektor som inte bara ställer till problem och oreda med jämna mellanrum utan som också är underbeskattad. Finansministern har ett litet problem med argumentationen när det gäller stabilitetsfonderna som han säger värnar skattebetalarnas pengar. Det är inte bankerna som står för hela den avgiften. Medborgarna i har redan från början bidragit med en rejäl grundplåt. I granskning av Stabilitetsfonden kan man läsa att när fonden är fullt utbyggd är det inte mer än hälften av pengarna som kommer från bankernas avgifter, utan det är den grundplåt som de svenska medborgarna har lagt in från början som är den övervägande delen och den avkastning som man beräknar. Jag tycker dock att det är bra att finansministern öppnar för möjligheten att beskatta den här sektorn mer. En regering som har problem med att finansiera gymnasieskolan och kräver nedskärningar där, en regering som inte tycker att sjuka ska ha ett högkostnadsskydd som tidigare och därför försämrar för äldre och kroniskt sjuka, en regering som inte har resurser nog för att klara av att sköta de investeringar som behövs inte minst i infrastrukturen borde vara intresserad av att få ett större bidrag från en sektor som är underbeskattad. 85 (M): Jag ska väl inte förlänga debatten. Det känns som att vi har en konstruktiv diskussion med relativt stor samsyn i de här frågorna. Jag vill understryka att har en stor finansiell sektor. Den utgör av svensk bnp och har 140 000 anställda. Det är viktigt att ha det med sig när man värderar om det är en bra eller dålig affär för svensk ekonomi att införa en transaktionsskatt. Som jag tidigare sade är det viktigt att man har klart för sig vilket mål man har med en eventuell transaktionsskatt. Har man målet att man ska ta in mer skatter är det en dålig affär, som vi har kommit fram till här. Har man målet att man vill ha bättre stabilitet på den finansiella marknaden är det kanske en bra strategi. Som vi har sett och har erfarenhet av skulle detta av allt att döma driva ut verksamheten ur landet, och då skulle det kanske bli mer stabilt för svenskt vidkommande. Det är mycket möjligt att det skulle bli så. Men vill man ha stabilitet tror jag att det finns bättre vägar att gå, och det verkar som om vi har en relativt stor samsyn om detta både från Socialdemokraternas sida och från ministerns sida. Jag har därför gott hopp om att vi kommer framåt i denna fråga och att det blir hållbara lösningar som skapar en bättre stabilitet på marknaden. 86 FINN (M): Jag tycker att har en mycket balanserad inställning i den diskussion som vi för. Jag är också glad att se att det kan öppna för lösningar när det gäller att se över regelverket för den finansiella sektorn . Även finansministern tycker att det finns intressanta inslag i den diskussion som har förts så här långt. Jag tycker ändå att det är viktigt att poängtera att det vid sidan av finns andra i denna kammare som med emfas driver tanken på att ha just finansiella transaktionsskatter, till exempel en Tobinskatt som vi har hört talas om ute i . Detta är mycket farligt. sade i sitt senaste inlägg att denna regering har svårt att tänka över välfärdsfinansieringen. Då är det viktigt att slå fast att det är en bedömning som jag delar med finansministern om man i värsta fall skulle införa en sådan här finansiell transaktionsskatt rakt över, givet att man också tar fram de andra, som jag sade i mitt förra inlägg, oansvarighetsbegränsande inslagen av stabilitetsavgifter, fonder och högre kapitaltäckningsregler så att det blir en för tung börda, kommer det smörjmedel som behövs inom finanssektorn kanske att minska så drastiskt att det blir som finansministern bedömer det, nämligen en negativ intäkt för vårt land.