prot · GY09105 · 2011-05-19 00:00:00 — När det gäller vapenindustrin står det så här i vårt principprogram: Som en följd av Försvarets uppgifter krävs en försvarsmateriell kompetens inom landet, vilket förutsätter en inhemsk försvarsindustri. Vapenexporten ska begränsas till demokratiska stater och omgärdas av noggrann kontroll. Export ska ej gå till offensivt krigförande länder eller till stater där det förekommer systematiska kränkningar av mänskliga rättigheter. Med det som bakgrund i vårt principprogram är jag nöjd att utskottet går vidare med en begäran till regeringen om att komma tillbaka med åtgärder för ytterligare skärpning av vapenexportlagstiftningen. Den ska ytterligare tydliggöra att vi inte vill att vapen sänds till icke-demokratier. Vi vill att vapen ska skydda civilbefolkningen. Vi har ett försvar för att skydda och vi har en skyldighet att skydda både vår egen befolkning och civila i andra länder. Självklart ska hålla en hög profil när det kommer till att verka för fred och frihet och utveckling av demokrati och en hållbar utveckling i fattiga länder runt om i världen. Med det förslag vi lägger fram tror jag att vi tar ett steg i rätt riktning och att vi ytterligare kan förbättra för fattiga människor i tredje världen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 98 (MP) replik: Eftersom tar upp våra reservationer vill jag förklara att vi inte säger nej till att det ska bli en förbättring. Vi är glada över att det kommer att bli en förbättring. Däremot har vi ett eget förslag som vi röstar för. Det innebär att vi skulle vilja att detta läggs i en utredning där alla får vara med. Vi tror att det kan bli så att man använder sig av den gamla . Den har, som jag sade tidigare, legat och samlat damm . Den bör vara rätt inaktuell . Jag hoppas att ni inte fastnar i utan att ni utgår från dagens situation. Jag ser att nickar. Jag har stort förtroende för att du håller fanan högt i den här frågan, . Vi reserverar oss inte mot att ni går ett steg vidare. Vi har bara ett eget förslag som vi röstar för. Jag är glad att också talar om PGU och vikten av samstämmighet i all politik, även när det gäller vapenexport. Jag kan inte se hur en fortsatt vapenexport till länder som inte bryr sig särskilt mycket om fattigdomsbekämpning går ihop med PGU. Vi exporterar till , och vi exporterar till . I mitt anförande sade jag att på varje krona till bistånd läggs på militära utgifter i världen. Det talar sitt tydliga språk om hur situationen är. Jag fick inte svar på den samvetsfråga jag ställde till . Om man exporterar vapen till ett land som vänder dem mot den egna befolkningen, vilket ansvar har man då? 99 (KD) replik: Det är bra att och står bakom det som vi vill göra, nämligen komma fram med en ny lagstiftning. Jag tycker att det är synd att ni har reserverat er. Det visar att vi inte är eniga. Vi har gjort en beställning till regeringen. Det hade varit bra om hela hade varit enig om att den här beställningen ska komma fram, och att den ska komma fram så fort som möjligt. Jag tycker att det är synd att ni har begärt en utredning. Precis som du säger finns den gamla . Vi ska inte använda oss av den. Vi har gett helt nya förutsättningar som är ganska öppna. Jag tror att en ny utredning hade riskerat att förlänga processen ytterligare. Vad är det som säger att det inte hade blivit samma slutsatser i en ny krututredning? Tanken är att det ska komma fram snabbare och att vi inte ska gräva ned frågan i en större parlamentarisk utredning. Vi ska stärka utrikespolitiken. Varje ärende behandlas individuellt. Det tycker jag är viktigt. Det är så det ska gå till. Vi har regelverket, men varje ärende måste behandlas individuellt. Där du säger att det är militära ändamål kan det ibland vara dubbla användningsområden. är det svårt att avgöra när det används civilt och när det används militärt. Det måste göras en bedömning i det enskilda fallet. Det finns redan mycket skrivet. Det får inte kränka mänskliga rättigheter och inte användas för internt förtryck. Jag tror att det är bra om vi ytterligare kan förstärka att det inte får gå till icke-demokratier. Därför hoppas jag att förslaget kommer att innebära att vi inte skickar till tredje land där det finns risk för förtryck. Regelverket är bra, men det kan säkert bli bättre. 100 (MP) replik: Jag vill förtydliga att jag talade för MP:s reservation, inte för eller någon annans. De får tala för sig själva. Jag tycker också att det är bra att vi är eniga. Vi är egentligen eniga om att vi vill ha en striktare politik. Det kan jag garantera. I vår reservation finns många andra yrkanden också, som att det ska vara i överensstämmelse med PGU, att det är bättre att inte sälja till krigförande stater och att man ska göra konsekvensanalyser samt en massa annat som inte finns med i betänkandet. Vi står självklart bakom de yrkanden som vi själva har lagt fram i motioner. Jag fick inte svar på samvetsfrågan. Jag tycker att det är en viktig fråga. Vi har ju situationen med det uppblossande kriget i då man börjar fundera över om vi har sålt vapen till den där galningen. Vi hade tydligen inte gjort det, annat än för väldigt länge sedan. Det känns bra att affären med övervakningssystem aldrig gick igenom så att vi slipper skämmas för den åtminstone. Om man har sålt vapen till ett land som använder dem mot den egna befolkningen måste man kanske ta ett större ansvar än de länder som inte har gjort det. Vi har ett ansvar inför deras medborgare också. Vi har inte bara ett ansvar för att skydda vår egen försvarsindustri. Vi måste också skydda människor runt om i världen. Jag tycker att det är en samvetsfråga hur vi hanterar vapenexporten. Att krigsmateriel endast får exporteras om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det är grundkriteriet. Jag utgår ifrån att det syftar på vår säkerhets- och försvarspolitik. Man kan då ifrågasätta mycket av den svenska vapenexporten. 101 (KD) replik: Vapenförsäljning handlar om individuella bedömningar. Gör man en bedömning till exempel när det gäller har situationen förändrats. Vi är på väg mot en demokrati. Självklart kan vi, när vi skickar vapen till ett land, inte veta hur situationen ser ut där . Det är lite svårt att säga det som är ute efter, nämligen att detta aldrig någonsin kommer att användas på si eller så sätt. Vi vet ingenting om hur det kommer att vara i de länder som vi skickar detta till. Vi ska göra en bedömning, som det står här. Kan detta komma att användas repressivt? Kan detta komma att användas mot den egna befolkningen? Ligger man i konflikt med ett land i sitt närområde ska vi inte skicka vapen dit. Det finns redan mycket skrivet om vad man ska tänka på inför ett exportärende. Jag tycker därför att det finns ganska mycket livremmar och hängslen redan i skrivningarna. Men visst kan vi ytterligare förstärka detta. När det gäller är det bra att vi inte har skickat något dit på . Som jag sade i mitt anförande har ISP sagt att det är flera länder som vi inte ska skicka något till. Till exempel har man varit restriktiv till . Det är bra eftersom det är många konflikter i denna region. Vi har inte heller skickat något till . Någonstans finns det i alla fall några varningsklockor som ringer. Det är inte bara fritt fram att exportera. Avslutningsvis vill jag säga att när det gäller krigsmaterielexporten 2010 visar skrivelsen från regeringen att EU har köpt . Vi säljer mycket till exempelvis som vi känner ganska stort förtroende för. Det tror jag att till och med skulle kunna säga. har köpt , och till har gått. Jag tycker att detta ändå för att vi har någorlunda kontroll på vart vi skickar våra vapen. Det tror jag att man kan säga. Sedan finns det övervakningssystem som ibland kan användas för både militära och civila ändamål, och det är lite svårt att här utläsa om det är någonting som kommer att användas mot den egna befolkningen. Det ska inte vara fallet. 102 (MP): Den svenska vapenexporten har fyrdubblats, och är världens största vapenleverantör räknat per capita. Det svenska regelverket för vapenexport är på papperet restriktivt och avråder från export av krigsmateriel till länder där omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter förekommer. Trots detta har värdet av krigsmaterielexporten till länder med omfattande brott just mot de mänskliga rättigheterna ökat väsentligt . Detta tycker jag är mycket allvarligt. Genom krigsmaterielexporten stärker och legitimerar den regim där människorättskränkningar förekommer, vilket försvårar en nödvändig förändring. exporterades krigsmateriel för över 2 000 miljoner och gick till bland annat , , , , , och . Både vapenexporten och den statligt finansierade exportpolitiken med och måste underordnas regelverk för att säkerställa att man inte ger stöd till affärer som riskerar att bidra till kränkningar av mänskliga rättigheter. är världens tionde största vapenexportör räknat i reella pengar. Att ha en betydande roll på den internationella vapenmarknaden får konsekvenser. Det är framför allt fyra svenska vapen som bidrar till att göda krig och konflikter, bidrar till brott mot mänskliga rättigheter, bidrar till fattigdom och därmed stärker diktaturer. Världen spenderar totalt ca på militära rustningar. Det motsvarar mer än per person i världen. dör ca 30 000 barn av sjukdomar relaterade till brist på mat, vatten och hälsovård. Om resurserna hade fördelats annorlunda hade många liv kunnat räddas. Militär upprustning är i sig en starkt bidragande orsak till konflikter och till att konflikter tar ett våldsamt och destruktivt förlopp. Omvänt har nedrustning i många fall varit ett viktigt inslag i de processer som har lett till stabil fred. har länge varit en stor vapenproducent, men har vapenexporten flerdubblats, detta trots att all vapenexport från på papperet är förbjuden. Enligt svensk lag är det bara just vid dessa undantag som detta förbud tillfälligt kan upphävas. Bland annat sägs det i riktlinjerna att inte bör exportera vapen till länder som är i krig och till länder som omfattande och grovt bryter mot mänskliga rättigheter. Med tanke på att på papperet har en ganska tuff lagstiftning när det gäller vapenexport kan det kanske förvåna att vapen exporteras till länder som systematiskt bryter mot mänskliga rättigheter. Den internationella vapenhandeln är en viktig drivkraft bakom militär rustning och bidrar därmed till krig och väpnade konflikter. Därför anser jag att bör verka för en radikal svensk och global nedrustning och för att resurser som används till militär rustning omfördelas till insatser som kan förebygga krig och konflikter. Dess värre finns det nu i stället förslag i som går i motsatt riktning och som ytterligare öppnar upp för att sälja vapen till krigförande länder, förslag som syftar till att göra det enklare att exportera till ett antal strategiskt viktiga länder som har ett omfattande krigsmaterielsamarbete med. En konsekvens av detta är att lättare kan exportera krigsmateriel till krigförande länder, till exempel och . Ett annat exempel är att , trots långvarigt krig mellan och , fortsätter leverera krigsmateriel till båda parter för att inte undergräva nuvarande och framtida affärskontakter. Att svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna har av riksdag och regering betonats alltmer . Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Det är i detta sammanhang märkligt att regeringens fagra tal om mänskliga rättigheter inte får samma betydelse när det gäller den svenska vapenindustrins möjligheter att sälja sina produkter på den internationella marknaden. Trots de hårda skrivningarna ser verkligheten helt annorlunda ut än de restriktiva intentionerna. riktlinjer för vapenexport åsidosätts systematiskt. exporterar stora mängder krigsmateriel till flera länder där svåra brott mot mänskliga rättigheter begås, vilket både legitimerar regeringarnas politik och stärker deras vapenmakt rent konkret. vill att vapenindustrins möjligheter att få exportkrediter stoppas när det gäller export till länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna. Svenska vapen säljs till länder med stor fattigdom där vapenköpen kan direkt motverka arbetet mot fattigdom. Det är ett grundläggande problem att världen väljer att prioritera militära satsningar i stället för att lösa fattigdomsproblemen. För varje krona som läggs på bistånd i världen läggs ytterligare på militära utgifter. När beslutade om politiken för global utveckling var huvudpunkten att politik måste vara samstämmig: Det säger och gör i ett sammanhang måste stämma med svenskt agerande i sin helhet. Alla politikområden ska sträva mot samma mål. Målet är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken ska präglas av ett rättighetsperspektiv och kännetecknas av de fattigas perspektiv på utveckling. Det innebär att fattiga människors behov, intressen och förutsättningar ska vara utgångspunkt i strävan mot en rättvis och hållbar utveckling. Om ska leva upp till detta bör vapenexporten i varje enskilt fall föregås av en problematiserande granskning av huruvida vapenexporten riskerar att just motverka en hållbar utveckling. En försiktighetsprincip bör anges i samband med vapenexport som innebär att fattigdomsbekämpningen, om det finns risk för en målkonflikt, bör få företräde. är en av världens mest brutala diktaturer. riktar i sin rapport stark kritik mot bristen på respekt för mänskliga rättigheter. Det är inte tillåtet att offentligt kritisera islam eller kungafamiljen. Politiska partier är förbjudna, och demonstrationer är olagliga. I enlighet med sharialagarna utdöms kroppslig bestraffning i form av piskning och amputering, och dödsstraff tillämpas. Trots denna vetskap undertecknade ett långtgående militärt samarbetsavtal med ett avtal som fortfarande gäller. står inför ett viktigt vägval. Trots att har en mycket restriktiv vapenexportpolitik har denna i grunden förändrats. Svensk vapenexport har blivit mer och mer exportorienterad. Det finns till och med en svensk myndighet som har i uppgift att försöka hjälpa svenska företag att exportera så mycket vapen som möjligt. finns det en liten markering från regeringens sida om en skärpning när det gäller vapenexporten. Det är bra. Men vi i tycker att skrivningen är för vag. Vi vet inte vad skärpningen innebär. Vi hoppas att regeringen tar tillfället i akt och tillsätter en parlamentarisk utredning som får se över svensk vapenexport och svensk import. I detta anförande instämde (MP). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 10 § Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU10 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen (skr. 2010/11:105). 103 (S): För att undvika att glömma det börjar jag med att yrka bifall till reservation 6 från Socialdemokraterna och till reservation 18 från Socialdemokraterna, och . Givetvis står vi socialdemokrater bakom också våra övriga reservationer i betänkandet. Men för tids vinnande begränsar vi oss till att yrka bifall endast till de två nämnda reservationerna. EU är för oss socialdemokrater ett samarbete mellan suveräna stater. Vi tycker att det är viktigt att det är på just det viset. är det 27 suveräna stater som på lika villkor samarbetar. Naturligtvis är det olika storlek och karaktär på medlemsstaterna. Men själva grundtanken, att 27 stater möts och samarbetar om gemensamma frågor, är viktig för oss socialdemokrater. Vi tycker att det är viktigt att slå vakt om det i EU-samarbetet. Det handlar om att tillsammans med övriga EU-länder söka gemensamma lösningar på gemensamma utmaningar. Det finns gott om sådana utmaningar i och i världen. Tillsammans i kan vi när det gäller globala utmaningar skapa åtminstone dellösningar och bidra till bra globala lösningar genom att vara föregångare i vårt samarbete inom EU. är det den inre marknaden som hamnar i fokus i EU-arbetet talet om de fyra friheterna för människor, kapital, varor och tjänster. tycks de få röra sig så fritt att det faktiskt inte blir någon ordning på förutsättningarna för att ha ordning och reda exempelvis på arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater tycker att det finns en hel del att göra också från svensk sida för att förbättra situationen i EU och för att hävda svenska intressen och värderingar när det gäller ordning och reda på arbetsmarknaden och att kollektivavtal i olika länder ska gälla i länderna. Det får inte vara så att EU-samarbetet i den ekonomiska delen blir ett slags kapplöpning ned mot botten av villkoren. Grundtanken med hela tittar man i ser man det snabbt som en av de första och viktigaste punkterna som slogs fast 1957 är att man syftar till en stabil social och ekonomisk utveckling och till utjämnade villkor. Den utjämningen handlar naturligtvis inte om att utjämna nedåt, utan den handlar om att utjämna uppåt. Då är det allvarligt med den situation vi har med en regering som inte förstår värdet av att förändra utstationeringsdirektivet och att motverka de negativa konsekvenser som den så kallade Lavaldomen fått. Jag är alldeles övertygad om att andra socialdemokratiska riksdagsledamöter senare här i debatten mer och djupare går in på de arbetsrättsliga aspekterna och på vikten av ordning och reda på arbetsmarknaden när det kommer till EU-frågor. För att gå tillbaka till det som handlar om EU:s gemensamma agerande och EU:s utrikespolitik kan jag säga att vi socialdemokrater tycker att det är viktigt att EU tar ansvar också utanför EU. Vårt ansvar för världen tar inte slut vid EU:s yttre gränser tvärtom! EU måste ta ett ansvar för att utveckla närområdet både söder och öster om oss där man behöver hjälp med både sin ekonomiska utveckling och sin utveckling för att få mänskliga rättigheter, där man behöver hjälp för att vinna demokratin och där människor , som vi i princip kan se, kämpar för just de rättigheter som vi tycker är så självklara att de är grundläggande för hela EU-samarbetet. Därför tycker vi socialdemokrater att EU ska engagera sig mer i sin omvärld och framför allt i sitt närområde. Och därför är EU:s olika partnerskap viktiga. De måste få en högre prioritet. Men det får inte fortsätta att vara som det varit under en mycket då kortsiktiga ekonomiska intressen fått gå före långsiktiga moraliska och värderingsmässiga intressen. Det kan inte bara handla om ekonomi och aldrig om situationen för mänskliga rättigheter och demokrati. I de avtal som vi skriver med de länder utanför EU som vi samarbetar med tar vi upp både de ekonomiska aspekterna och de aspekter som handlar om demokrati och mänskliga rättigheter. Men när bläcket torkat på de avtal som EU skriver med länder i sin omvärld är det alltför ofta så att vi inriktar oss enbart på de ekonomiska delarna i avtalen. Snabbt glömmer vi de krav som vi ställt och den hjälp som vi sagt skulle erbjudas från EU för att åstadkomma en utveckling av just mänskliga rättigheter och demokrati. Här måste EU bli betydligt bättre på att leva upp till sina egna löften. Jag tycker att det är en utmaning för att vara pådrivande i EU-samarbetet för att EU ska infria det som står skrivet och driva på så att länder som slutit avtal med oss driver på i sin utveckling och så att vi kan se en verklighet där människor också utanför EU:s gränser får det bättre. Trots allt tror jag att det viktigaste med hela är att människor får det bättre. Det här ska inte vara politikens och byråkraternas projekt, utan det här måste vara människornas projekt. Den gemensamma utrikespolitiken i EU bygger på att besluten fattas i enhällighet. Det har sina sidor att göra så, för ibland är det väldigt svårt att enas när det är 27 medlemsländer som bevisligen har olika nationella intressen och som givetvis styrs av regeringar som inte har en och samma politiska färg. kan klyftorna vara ganska stora, och ibland inträffar det att EU misslyckas med att komma fram till gemensamma ståndpunkter i de oftast allra svåraste internationella frågorna. höjs röster för att ge upp detta med gemensam utrikespolitik eller, kanske oftare, för att ge upp tanken på att fatta besluten med enhällighet. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi utsätter oss för denna prövning varje gång vi ska fatta beslut om utrikespolitik i EU att vi just strävar efter enigheten. De få gånger det händer att EU misslyckas är det ändå så att vi har tagit ett steg närmare att komma dithän att vi tillsammans, alla medlemsländer, faktiskt formulerar en gemensam utrikespolitik. Vi vet nämligen att det när EU gör det har en möjlighet att få mycket stor påverkan på vår omvärld. Det är viktigt att EU agerar internationellt, utanför sina egna gränser, och agerar i olika internationella organ, exempelvis i FN-systemet. Det är klart: Då måste vi utsätta oss för prövningarna, som ibland är tuffare än andra gånger, att diskutera oss fram till de gemensamma ståndpunkterna. vet vi att det arbete vi gör i EU, som vi lägger mycket tid på och ägnar mycket möda åt, är ett föredöme i omvärlden. Andra regionala samarbeten runt om i världen tittar på EU och kommer till EU för att lära sig hur man gör. De inspireras av vårt arbete och naturligtvis också av de framgångar vi har haft under med detta samarbete. Vi ska vara stolta över detta, men naturligtvis inte nöjda utan fortsätta att utveckla samarbetet. Det är det som är viktigt för oss socialdemokrater: att fortsätta att utveckla samarbetet i EU och göra livet och vardagen bättre för människorna, både inom och utom EU. Där skulle det vara välgörande med en svensk regering som inte bara vill tillhöra EU:s kärna, som vi fick höra mycket om , men som alltför sällan egentligen hävdar några åsikter eller är pådrivande i EU. Det är det vi socialdemokrater saknar i EU-samarbetet den svenska pådrivande rösten. 104 (MP): Den årliga skrivelsen om verksamheten i Europeiska unionen tar upp allt mellan himmel och jord, eller åtminstone allt mellan och . Det är en rapport om vad som har skett och lite grann av en uppslagsbok när man vill gå tillbaka och se vad som hänt i en fråga . Den är inte särskilt upphetsande, dock. Jag kommer att göra korta nedslag i bara några områden, herr talman, och jag tänker inte omvandla denna diskussion till en ny vapenexportdebatt det skulle kunna gå och inte heller till en Nordafrikadebatt. Det skulle också kunna gå, men vi har haft många . I ljuset av vad som pågår i flera av EU:s södra grannländer är det dock uppenbart att EU behöver förändra sin grannskapspolitik, så jag börjar ändå i den änden. Med de nyvunna erfarenheterna av det som har skett med början i fredliga men nedslagna demonstrationer i och därefter i land efter land i både och är det uppenbart att de instrument EU har haft inom ramen för associeringsavtal och Medelhavsunionen inte har fungerat alls då det gäller att stötta folkens krav på demokrati, mänskliga rättigheter och social rättvisa. Vi har begärt att EU:s associeringsavtal tydligare måste kopplas till krav på att länderna i fråga respekterar de mänskliga rättigheterna. Det är omöjligt att frikoppla frågor om handel och ekonomiskt samarbete från frågor om mänskliga rättigheter. Vi måste också vara självkritiska och ifrågasätta det av EU påtvingade samarbetet på migrationsområdet, med Gaddafi och andra trevliga gossar i regionen. Som vi har diskuterat har utvecklingen i regionen visat på problematiken med inte bara den svenska vapenexporten utan i synnerhet ett antal andra EU-länders tvivelaktiga affärer med diktatorerna. Lösningen i regionen är politisk, inte militär, och EU kan i egenskap av närmaste granne spela en större roll. Men det krävs att det sker på likvärdiga villkor, inte bara utifrån ett europeiskt egenintresse. Just nu är behoven av humanitärt stöd och stöd till skapandet av demokratiska institutioner skriande. Det behövs också en ny syn på länderna i fråga, som utgår från deras medborgares vilja och deras rättigheter. Då tänker jag på dem som bor där oavsett om de kallas medborgare, undersåtar eller är ockuperade.