prot · GZ0939 · 2011-11-30 00:00:00 — Men det motsvarar att hela bnp skulle försvinna från Europeiska unionen. Det är en sänkning av bnp för Europeiska unionen som är mycket kraftfull. Om man jämför det med intäkterna, som är 57 miljarder, sänker man bnp med betydligt mer än 57 miljarder. Det blir alltså en nettoförlust för EU. Huvudsyftet med skatten är att minska volatiliteten på de finansiella marknaderna och skapa större stabilitet och mindre spekulation. Jag har på mitt bord här i sex forskarrapporter där man drar motsatt slutsats. Man tror att volatiliteten kommer att öka. Det är någonting som inte alls vore en önskvärd effekt av skatten. Det kan vi återkomma till. Det är någonting som vi behöver diskutera när vi har sakfrågebehandlingen av skatten, ifall det kommer så långt. handlar det om subsidiaritetsprövningen. Vi anser bestämt att detta strider mot tanken på en nationell beskattningsrätt för länderna inom EU. Vi anser att det tydligt strider mot subsidiaritetsprincipen. Detta är en fråga som behandlas med enhällighet inom EU. Det innebär att om ett land är emot spelar det ingen roll om 26 länder skulle vara för. Ifall ett land är emot kommer det inte att bli verklighet. är emot förslaget. kan stoppa beskattningen från EU:s sida och överföringen av makt över skattepolitiken till . Det är därför som vi är väldigt glada över att vi inte bara är eniga i Alliansen utan att vi också har en bred enighet med Socialdemokraterna i fråga om den subsidiaritetsprövning som sker. Jag vill avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag i denna fråga. 22 (SD): I subsidiaritetsprövningar kommer man ofta in på sakfrågan. Det har de flesta andra här också gjort. Jag kommer inte att vara ett undantag. Vad det handlar om är att införa en EU-skatt. Direktivförslaget syftar enligt kommissionen till att skapa en harmonisering av medlemsstaternas skatter på finansiella transaktioner och skapa en ny inkomstkälla för EU. Det är positivt att regeringen har hamnat helt rätt i den här frågan. Det är inte alltid den gör det när det gäller sådant som kommer från EU. Vi är också ganska överens i utskottet, i varje fall när det gäller vissa delar. Jag ska kort komma in på sakfrågan. syn på saken är att vi i har mycket dåliga erfarenheter av omsättningsskatt på värdepapper. Vi hade det , och resultatet var förödande. All handel flyttade utomlands. I det förslag som behandlas, och som skatteutskottet har prövat i subsidiaritetshänseende, finns förvisso en del undantag. Skattesatsen är mycket låg, och hela systemet tycks vara bättre genomtänkt och bättre planerat än vad den svenska varianten var . Lägg därtill att EU är en avsevärt större marknad. Det kommer att vara svårare att flytta ut handeln helt utanför EU. Men det kvarstår ändå det faktum att de som skatten beräknas inbringa är ett starkt incitament för de företag som kommer att drabbas av skatten att flytta åtminstone delar av sin verksamhet utanför EU. Det är förhållandevis enkelt att flytta handel över statsgränser till där den är mer lönsam. Dessutom finns det ett värde i att det bedrivs mycket handel. Det ökar tillgången till riskkapital. Vi sverigedemokrater är därför skeptiska till transaktionsskatten i sak. Vi menar att det bara är möjligt att genomföra om det görs globalt. Jag menar, ärligt talat, att den inte bör lägga två strån i kors för att få till stånd en sådan uppgörelse. Det vore att ödsla energi och resurser på någonting tämligen utsiktslöst, i varje fall . Beträffande subsidiaritetsprövningen kan det sägas att staternas skattesuveränitet står på spel. stöder helt och hållet skrivningen i förslaget till motiverat yttrande: Det faller inom ramen för varje medlemsstats nationella kompetens att säkra välfärden genom att ta ut och använda skatteintäkter på lämpligt sätt. Förslaget kan inte anses nödvändigt för att nå målet om en fungerande inre marknad. Beslut ska fattas på nationell nivå. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag om att utlåtandet strider mot subsidiaritetsprincipen. Vi ställer oss också bakom förslaget till motiverat yttrande. 23 (FP): missar man att anmäla sig till talarlistan. Jag skulle kunna nöja mig med att helt och hållet instämma med . Jag tycker att allting som han hade att säga var välmotiverat. Skillnaden mellan Alliansen och Socialdemokraterna och de två andra partierna är egentligen i grund och botten ganska ringa utom i den avgörande frågan om man ska ha transaktionsskatt eller inte. Där har och en annan åsikt. Att jag nu ytterligare begärde ordet var för att tydliggöra den oerhörda skillnad som finns mellan och Alliansen. Vi har helt olika motiv för detta. Vi vill från Alliansens sida inte att EU ska få egna medel eller någonting sådant. Men vi vill i varje fall ha ett starkt EU. har ett annat motiv. De vill inte vara med i EU över huvud taget. De hamnar visserligen formellt på samma linje men av helt andra skäl. Det är väldigt viktigt att påpeka i denna debatt att vi har olika motiv för vårt avståndstagande från denna skatt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 12 § Subsidiaritetsprövning av förslaget till förordning om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (20142020) Föredrogs arbetsmarknadsutskottets utlåtande /12:AU3 Subsidiaritetsprövning av förslaget till förordning om Europeiska fonden för justering för globaliseringseffekter (20142020) (KOM(2011)608). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 24 (S): Detta är det andra ärendet om subsidiaritetsprövning. Det handlar om en förordning för Europeiska fonden för justering av globaliseringseffekter. Vi har en situation då EU:s medlemsstater möter betydande utmaningar på arbetsmarknaden. Arbetslösheten är rekordhög, och ungdomsarbetslösheten utgör ett enormt hot. Utöver den aktuella krisen i flera medlemsländer möter allt skarpare global konkurrens liksom växande krav på kompetens och rörlighet på arbetsmarknaden. Att bekämpa arbetslösheten och skapa förutsättningar för hållbar och uthållig tillväxt är enligt vår mening den absolut viktigaste politiska uppgiften. Helt andra och mer omfattande insatser än vad som förekommer behövs inom detta område. Utskottets uppgift är inte att nu ta ställning i sak till den av kommissionen föreslagna nya perioden och de något förändrade inriktningar för globaliseringsfonden som finns, utan enbart att ta ställning till subsidiaritetsprövningen av förslaget. Detta är viktigt att hålla i minnet med tanke på den debatt som fördes här tidigare. Det handlar om hur man hanterar subsidiaritetsprövningen och vilken uppfattning man eventuellt har i sakfrågan. Vi konstaterar att unionen inte har exklusiv befogenhet på det sysselsättningspolitiska området. Enligt fördraget ska medlemsstaterna och unionen arbeta för att utveckla en samordnad strategi för sysselsättning. Vi konstaterar att medlemsstaterna genom sin nationella sysselsättningspolitik ska bidra till att de uppsatta målen nås på ett sätt som överensstämmer med allmänna riktlinjer för medlemsstaternas och unionens ekonomiska politik. Främjande av sysselsättning ska betraktas som en fråga av gemensamt intresse, och medlemsstaterna ska samordna sina åtgärder på området. Det är viktigt att se till att unionen medverkar till att målen uppnås genom att uppmuntra samarbete mellan medlemsstaterna och stödja deras åtgärder. Vid behov ska unionen kunna komplettera medlemsstaternas åtgärder som de enskilda staternas befogenheter respekteras. Det är enligt vår uppfattning avgörande och självklart att medlemsländernas respektive arbetsmarknadsmodell respekteras inom EU-samarbetet. Den svenska modell baserad på kollektivavtal mellan starka parter som har tjänat oss så väl får inte på något sätt inskränkas, utan ska stärkas. Vår uppfattning är att förslaget om globaliseringsfonden på samma sätt som förslaget om Europeiska socialfonden är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Det är här det är viktigt att hålla dagens debatt på den bogen. Sedan får man ta en sakdebatt i själva frågan när det blir aktuellt. Om man tittar på kommissionens bedömning ser man att kommissionen just när det gäller subsidiaritetsprincipens tillämpning resonerar så att EU-länderna själva inte i tillräcklig utsträckning kan uppnå förslagets mål att under särskilda omständigheter visa solidaritet på unionsnivå med den del av arbetskraften som har blivit lidande till följd av globalisering, en plötslig kris eller ett handelsavtal. Detta mål kan bättre uppnås på EU-nivå eftersom fonden är ett uttryck för solidaritet mellan länderna, menar kommissionen. Det är detta som enligt vår uppfattning är det som ska subsidiaritetsprövas. När man har denna ingång gör vi socialdemokrater bedömningen att detta är tillämpligt och att de enskilda staterna inte i tillräcklig utsträckning själva kan uppnå förslagets mål. Därmed är det rimligt att man fattar ett sådant här beslut på EU-nivå. Det går naturligtvis alltid att fundera över vad man tycker i själva sakfrågan, men när det gäller prövningen är vi helt övertygade om att den bedömning som kommissionen gör är rimlig och korrekt. Det gäller även de ställningstaganden som vi har gjort i liknande situationer tidigare. Det är väl näst intill omöjligt att inte blanda ihop sin inställning i en specifik sakfråga med subsidiaritetsprövningen. Ju mer kritisk man är till att över huvud taget ha ett samarbete på EU-nivå, desto mer benägen är man kanske att säga att alla subsidiaritetsprövningar på något sätt ska landa i bedömningen att man hävdar att allting ska lösas på medlemsstatsnivå. Det kanske är ofrånkomligt att man hamnar i denna situation när det gäller subsidiaritetsprövning. Om man ska få Europasamarbetet att fungera på ett vettigt sätt tycker vi ändå att det är viktigt att man tar subsidiaritetsprövningarna på allvar och inte enbart använder dem som ett slagträ när det gäller vad man tycker i själva sakfrågan. Med detta sagt, fru talman, yrkar jag bifall till den socialdemokratiska reservationen i utlåtande AU3. 25 (M): Det går bra för . Så har ett antal politiker uttryckt sig . har det stämt bra, och ibland kanske det inte har stämt alls. Låt mig ändå våga säga att det går bra för . Vi har troligtvis starkaste statsfinanser. Vi ligger i topplaceringarna bland de länder som har högst konkurrenskraft. Vi satsar mycket på forskning. Vi är ny världsetta som det land där man helst vill köpa långsiktiga statspapper. Men har inte bara Alliansens ansvarstagande för ekonomin givit resultat, utan också arbetslinjen. 200 000 fler arbetar. 143 000 färre är förtidspensionärer. Antalet sjuka har kraftigt minskat. Men det kanske viktigaste är att vi har fört bort ifrån det tillstånd som rådde då vi hade tillväxt men då inga nya jobb växte fram. Om vi går igenom höstprognos kan vi notera att deltagandet på arbetsmarknaden i är högre än i något annat EU-land. Talar vi om långtidsarbetslöshet framgår det att den genomsnittliga långtidsarbetslösheten i är så hög som i . Allt detta är bra. föreligger det både stora samhällsproblem och utmaningar framför oss. Jag vågar hävda att även om vissa säger att det går bra för kanske man inte skulle säga detsamma om just . Den tidigare finanskrisen och den nu pågående skuldkrisen är mycket allvarlig. Det som utspelar sig är stora nedskärningar i företag och i välfärdens verksamheter och en ökande arbetslöshet. Det skulle vara farligt att tro att som en liten och öppen ekonomi inte skulle påverkas av den oro som råder i vår omvärld. Tillväxten bromsas nu in, precis som vi har väntat oss. Det är alldeles uppenbart att ett litet land i ett utsatt läge därför måste vara berett att agera så att vi undviker onödiga tillbakagångar. En stark och aktiv arbetsmarknadspolitik kommer att vara avgörande för fortsatta utveckling. Det handlar inte minst om omställningsinsatser, där stöd och hjälp att söka arbete och goda utbildningsmöjligheter är en självklarhet. I känner vi en stolthet över vår arbetsmarknadspolitik och över den svenska modellen. Att varje land inom ramen för har möjlighet att värna och utveckla sina respektive arbetsmarknadsmodeller är en viktig princip som vi tycker att i alla lägen borde värna. För detta har det rått ett brett stöd i , och det är en princip som borde gälla också nu när vi ska diskutera globaliseringsfonden. från Socialdemokraterna vill inte tala om sakfrågan. Det förstår jag. I sak är det korrekt. prövar vi subsidiaritetsfrågan. Men i denna bedömning kan man inte låta bli att också diskutera sakfrågan; det är klart. Jag förstår att det är problematiskt för Socialdemokraterna. När globaliseringsfonden blev aktuell i 2005 var samtliga partier i riksdag motståndare till dess bildande. Även om vi också då hade olika ståndpunkter om arbetsmarknadspolitiken var vi överens om att detta är ett ansvar för respektive medlemsland. Den dåvarande socialdemokratiska regeringen tvingades trots detta till slut acceptera fonden som en del av en större uppgörelse om EU:s långtidsbudget. har fonden expanderat, men det har inte rått någon oklarhet om att när programperioden är avslutad ska verka för en uppfattning i linje med den svenska modellen, det vill säga att globaliseringsfonden ska avslutas. Jag nämnde tidigare att globaliseringsfonden med tiden har expanderat. föreslås inte bara en fortsättning utan en ytterligare breddning. Det ska inte bara handla om hjälp för uppsagda i företag runt om i , utan nu siktar man även in sig på att till exempel tillhandahålla ekonomiskt stöd till icke konkurrenskraftigt jordbruk, och man vill ha detta för hela programperioden 20142020. Det handlar om totalt där max 2 ½ miljard ska kunna användas till jordbruk. I svenska kronor handlar det om 29 miljarder. Ur svensk synvinkel är detta problematiskt ur flera aspekter. Vi anser inte att det finns ett europeiskt mervärde med den typen av arbetsmarknadspolitik. Det är varje medlemsstats eget ansvar. Vidare anser vi att en för stor del av EU:s budget redan går till jordbruksstöd. Vi anser dessutom inte att EU-avgiften behöver höjas. Om man i alla lägen behåller alla fonder och dessutom säger ja till nya kommer EU-avgiften så klart att höjas. Det handlar om att ta ansvar för ekonomin inte bara här hemma i utan också på Europanivå. Jag vill klargöra att erfarenhetsutbyte, utvärdering och gemensamma målsättningar är arbetssätt som givetvis bör användas av samtliga medlemsstater. Vi kan lära och ska lära av varandra, men varje land inom EU är ansvarigt för den egna sysselsättnings- och socialpolitiken. Låt det inte råda någon oklarhet om detta! Ett effektivt EU-samarbete på sysselsättningsområdet kräver respekt för såväl medlemsländernas olika utgångspunkter som nationell praxis på arbetsmarknaden. EU:s roll bör i detta fall enbart vara stödjande och kompletterande. Jag var övertygad om att vi skulle vara överens om detta inför dagens debatt, men jag kan tyvärr konstatera att socialdemokraterna i arbetsmarknadsutskottet har haft en egen politikutveckling i denna fråga. Det kan väl ibland vara bra med politikutveckling, men det gick kanske lite väl fort i den här frågan och det blev kanske lite väl fel. Socialdemokraterna har med sin nya linje i denna fråga övergivit en lång tradition av att hävda att arbetsmarknadspolitiken är en fråga för varje medlemsland, och det beklagar jag. Det kan i sammanhanget vara intressant att berätta hur till exempel , Socialdemokraternas före detta partiledare och statsminister, uttryckte sig om förhandlingarna när globaliseringsfonden var aktuell. Så här sade han: Jag ska säga att jag dessutom naturligtvis har kritiserat hårt , eller vad den nu heter den där skapelsen som Barroso och hans gäng hittat på. Men jag kan till min stora ledsnad konstatera att jag är ensam om att göra det, åtminstone vid de offentliga överläggningarna. Detta är ord som lika gärna skulle kunna beskriva en förhandling mellan och socialdemokraterna i arbetsmarknadsutskottet. Det är såväl Alliansens som en majoritet av utskottets ledamöters bedömning att varje EU-land självt kan uppnå målen med globaliseringsfonden. Det ligger inom varje medlemsstats eget ansvar. Förslaget kan i dess nuvarande skick inte anses förenligt med subsidiaritetsprincipen. bör därför besluta att avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande i enlighet med 10 kap. 6 § i riksdagsordningen. Vår inställning är densamma oavsett om det just för stunden passar oss eller inte. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i utlåtande AU3. 26 (S) replik: Efter det här eldfängda talet måste jag erkänna att jag inte var beredd på att det skulle bli ett replikskifte. Till skillnad från visste jag att vi hade lämnat in en reservation och blev inte alls förvånad över att så var fallet. Jag kommer inte ihåg om var ordförande vid det möte när vi gjorde detta, men jag tror det. Det var väl något möte i utskottet som missade. Men har tydligen blivit lite förvånad över den här reservationen och väldigt ideologiskt uppladdad och hållit en långt och mycket EU-kritiskt anförande där han försökt att använda den här subsidiaritetsprövningen för att distansera sig från EU-samarbetet. Man kan fundera över vem det är som förflyttar sig i Europafrågorna, om det är vi socialdemokrater eller om det är och . Det jag försökte säga i mitt anförande var att oavsett vad vi tycker om alla olika hanteringar av Europafrågorna i det svenska parlamentet prövar vi oss fram och försöker att hantera Lissabonfördraget, de regler som gäller och våra olika processer för att det ska fungera. Det kommer nog att ta lite tid innan den subsidiaritetsprövning som vi nu är inne i sätter sig så att vi får en rimlig behandling av detta och så att det kommer att fungera som det är tänkt och som är rimligt för kommissionen, och riksdag. I det läget var det min tanke att man skulle kunna ha en subsidiaritetsprövning som prövade just subsidiariteten och inte sakfrågan. Jag inser att alla som är motståndare till samarbete på Europanivå kommer att använda subsidiaritetsprövningarna för att hävda sin Europakritiska linje. Jag blir möjligen lite förvånad över att det kommer från och . 27 (M) replik: Tack för möjligheten till ett replikskifte, ! Vi är tydliga. Vi är stora vänner av EU-samarbetet. Vi driver starkt på för att vi ska ha ett starkt , och särskilt i dessa allvarliga tider. Men det finns en sak som uppenbarligen skiljer oss i denna fråga. Vi står nämligen fast vid uppfattningen att arbetsmarknadspolitik är en nationell fråga. Vi tycker inte att vi i varje läge ska se till att få en förflyttning bort ifrån detta. Om detta har Socialdemokraterna och vi varit fullkomligt överens. Det har aldrig rått någon tvekan om att när det kommer till det principiella är vi helt överens. Vi har stor förståelse för att man kan ha olika åsikter när vi under loppets gång har prövat detta med inriktning på globaliseringsfonden. Det är fullt naturligt för det har vi i inrikesdebatten. Men vad är det som har gjort att Socialdemokraterna har svängt och anser att det finns ett europeiskt mervärde av en arbetsmarknadspolitik? Vilket ansvar vill Socialdemokraterna ta när man nu öppnar för att inte har en enhällighet i den här frågan? Avslutningsvis skulle jag vilja fråga om menar att den här nya linjen kommer att ligga fast. Eller är det här en rörlig materia där det finns en politisk utveckling i den socialdemokratiska riksdagsgruppen? Eller är detta bara kopplat till ledamöterna i arbetsmarknadsutskottet? 28 (S) replik: Det här handlar om vår uppfattning i subsidiaritetsprövningen. Det är den vi har tagit ställning till och inget annat. var lite sen in i kammaren och missade tydligen de delar av mitt anförande där jag mycket tydligt slog fast att den svenska modellen baserad på kollektivavtal mellan starka parter inte i något läge får inskränkas utan ska stärkas. Där kan jag lugna . Däremot har vi fört en helt annan debatt, bland annat , om hur den moderata politiken, som framför allt för fram i arbetsmarknadsutskottet, kraftfullt försvårar för parterna att agera på den svenska arbetsmarknaden. Ni lägger förslag efter förslag som kraftigt försämrar möjligheten att driva den svenska modellen, men det är en helt annan debatt, fru talman. Det är inte en debatt som vi ska föra här. Jag för gärna en debatt om hur moderat politik urholkar den svenska modellen, men det har inte med dagens ärende att göra. Här handlar det om bedömningen av om det är möjligt att visa solidaritet i genom att medlemsstaterna själva agerar eller om man gör det bättre på unionsnivå. Vi har konstaterat att vi delar kommissionens uppfattning att detta kan göras på unionsnivå. Det är det vi tar ställning till här . Sedan kan man naturligtvis använda subsidiaritetsprövningar för att hävda en EU-kritisk linje i största allmänhet. Det är naturligtvis vars och ens möjlighet att göra det i den här kammaren, och jag kan inte på något sätt moralisera över det. Jag kan bara vara lite fundersam inför att det kommer just från . Debatten i sakfrågan kommer vi att få återkomma till, och den ser jag fram emot. Det ska bli spännande att få ta den med . 29 (M) replik: Det är intressant att och inte i sak vill argumentera för sitt ställningstagande. Man konstaterar lite kort att man delar kommissionens bedömning. Det var ju det vi ville komma fram till. Vad är det för nytt som har skett i Socialdemokraternas linje när man nu helt plötsligt tycker att det finns ett EU-mervärde i att vi ska ha en arbetsmarknadspolitik? Det är ju det som jag i grunden beklagar. Sedan kommer vi i sak att ha en debatt. Vi tycker att det är oroväckande att det ska bli 3 miljarder i ytterligare programinsatser till detta och att en stor del ska riktas in mot jordbruk. Det kommer vi att ha en vidare debatt om, men det intressanta här är ju vad det är som har gjort att Socialdemokraterna helt plötsligt har svängt . Jag kan bara hoppas att det handlar om en process bland ledamöterna i arbetsmarknadsutskottet som har handlat om att det har gått lite för fort och där man tyvärr har landat fel. Vi är väldigt tydliga med att vi är positiva till EU-samarbete, men vi står fast vid att arbetsmarknadspolitiken är någonting som ligger på de enskilda medlemsstaterna. Det är ju om detta vi har försökt att vara överens. Det är klart att det är viktigt, om man har den inställning som vi har, att också vara tydlig om detta när man gör en subsidiaritetsprövning. Det är bara att beklaga att Socialdemokraterna uppenbarligen har vaknat upp på fel sida i den här frågan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 13 § Subsidiaritetsprövning av förslaget till förordning om Europeiska unionens program för social förändring och social innovation Föredrogs arbetsmarknadsutskottets utlåtande /12:AU4 Subsidiaritetsprövning av förslaget till förordning om Europeiska unionens program för social förändring och social innovation (KOM(2011)609). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 30 (SD): Vi ska debattera subsidiaritetsprövning av förslaget till förordning om Europeiska unionens program för social förändring och social innovation. Först vill jag yrka bifall till reservation 1. anser att medlemsstaterna har ansvaret för att utforma och genomföra politiken på det sysselsättnings- och socialpolitiska området. Vi bedömer till skillnad från utskottsmajoriteten att programdelarna Progress och Eures strider mot subsidiaritetsprincipen. Vi gör bedömningen att medlemsstaterna själva bäst och med bästa resultat kan uppnå målen för programmen på nationell nivå. Någon skulle nu kunna påstå att vår bedömning har färgats av vårt motstånd mot en harmonisering av arbetsmarknads- och socialpolitiken. Men det är vår övertygelse att denna övervakning i syfte att harmonisera inte är till gagn för medlemsstaterna. Det ska erkännas att den påverkan på framför allt arbetsmarknadspolitiken och arbetsmarknaden som EU-medlemskapet har haft förskräcker.