prot · GY0988 · 2011-04-14 00:00:00 — Den innebär att man inte alltid anser att alla frågor alltid ska hanteras på EU-nivå. Det är bra att vi har haft och har en svensk modell. Jag tycker att det är viktigt att det är arbetsmarknadens parter som ska komma överens i denna typ av frågor. Därför är jag i grunden skeptisk till att denna typ av regler kommer från EU. Det hade varit bättre om vi nationellt eller arbetsmarknadens parter hade kunnat ta fram denna typ av regelverk. Jag sade också i mitt anförande att vi har ett förändrat samhälle och att vi har allt fler företag som har verksamhet i många olika länder. Därför kan jag se ett visst behov av denna typ av regelverk. Jag yrkar därför bifall till förslaget i utskottets betänkande och ställer mig bakom propositionen från regeringen. Det finns vissa väsentliga förbättringar när det gäller att stärka arbetstagarnas rättigheter. Men jag har en fråga till . Hur mycket lagstiftning vill du ha? Så fort det är aktuellt med en ny lagstiftning vill man gå längre från Socialdemokraterna. Det är krav på ny lagstiftning. Det är mammaledighetsdirektiv i EU och annat som vi ser att era Europaparlamentariker ställer sig bakom. Då undrar jag: Vad ska vi bestämma i , och innebär inte den svenska modellen att det är parterna som faktiskt ska ha ett stort inflytande? 23 (S) replik: Som jag sade tidigare tycker jag att vi ska ha en stark skyddslagstiftning i . Det anser jag är grunden i den svenska modellen. Sedan har vi naturligtvis en lång tradition både från arbetsmarknadens parter och från partier som har innehaft regeringsmakten att se till att den svenska modellen fungerar. Men det känns emellanåt som om man framför allt från talar med lite kluven tunga när det gäller den svenska modellen. Men mitt konkreta svar på din fråga, , är att jag tycker att man ska ha en stark skyddslagstiftning. Jag tycker inte att den lagstiftning som tillkommer är tillräckligt stark i denna del, därav reservationen från Socialdemokraterna, där vi framför att vi vill stärka lagstiftningen för att värna den svenska modellen för att detta ska kunna hanteras på ett bra sätt. 24 (M) replik: Jag förstår inte vad som menas med en stark skyddslagstiftning. Vi ska ha en bra och sjyst skyddslagstiftning i . Det tror jag att vi alla står bakom. Men till exempel hur många möten som man ska ha tycker jag att arbetsmarknadens parter skulle kunna bestämma. Jag anser att det finns en hel del förbättringar i den här lagen som jag valde att lyfta fram. Det gäller framför allt två förbättringar. Det handlar bland annat om rätten till utbildning. Det är bra att de som sitter i det europeiska företagsrådet från arbetstagarsidan ges relevant utbildning. Men då har jag en fråga till er. Ni skriver att man själv ska få välja utbildning. Men ni preciserar inte detta. Vad innebär det? Ska man kunna gå en ettårig utbildning om man tycker att man är i behov av det? Ska man kunna ta ledigt från jobbet och få betalt? Ska man kunna välja helt själv? Är det inte rimligt att man tillsammans med arbetstagarna och arbetsgivarna diskuterar vilken utbildning som man ska ha? Det är lite luddigt vad ni faktiskt menar. Säger ni att vi ska ha en stark skyddslagstiftning tycker jag att ni kanske ska vara lite mer precisa när det gäller vad ni faktiskt menar med det. 25 (V) replik: Det blev en diskussion om vad som egentligen är den svenska modellen och huruvida vi i oppositionen vill gå in med en massa onödig och överflödig lagstiftning. Precis som säger bygger den svenska modellen på att vi har både lagstiftning och avtal. Det är inget konstigt med det. Att sedan och Muf har velat slopa både LAS och MBL är väl känt. säger de att de inte vill göra det längre. Men när man lyssnar på här är det precis detta som man hör ett eko av. Det ska inte vara någon lagstiftning över huvud taget. I huvudsak står vi bakom detta förslag. Men på några punkter vill vi ha förtydliganden och förstärkningar. På alla punkter där vi vill ha förstärkningar i lagstiftningen vill också LO, TCO och ha det. LO, TCO och är de tre fackliga centralorganisationer som representerar lejonparten av alla människor som arbetar här i och är bärare av den svenska modellen, får man nog lov att säga. Är det då så att de tre fackliga centralorganisationerna sämre begriper vad den svenska modellen går ut på och inte fattar sitt eget bästa och kräver detta i strid med den svenska modellen? Det är så det låter när man hör här. 26 (M) replik: När det gäller hur den svenska modellen ska fungera tycker jag att det är rimligt att den här typen av direktiv egentligen uteslutande regleras mellan arbetsmarknadens parter eller åtminstone i den nationella lagstiftningen. I alla fall ska man ha varningslampor eftersom det kommer en hel del direktiv som reglerar just arbetsmarknadspolitiken på denna typ av område. , du kan stå här och i en rad olika frågor raljera kring och sådant som jag absolut inte står bakom; det kan gälla LAS exempelvis. Ännu roligare blir det när , som är ett EU-kritiskt parti, ofta när man kommer till EU vi är ju nu med i EU kräver alltmer av reglering från EU och tycker att det är bra med olika direktiv och att vi ska gå längre än direktiven kräver. Är det inte rimligt att vi när vi har ett direktiv väljer att lägga oss på miniminivån? Vill man sedan gå längre kan arbetsmarknadens parter själva förhandla. Dessutom är den här lagstiftningen dispositiv. Både du, , och jag vet att det ändå är ganska få företag och arbetstagare som träffas av lagstiftningen eftersom de allra flesta kollektivavtal har så pass bra villkor att lagen inte behöver tillämpas. 27 (V) replik: Vi i tycker att man ska vara väldigt restriktiv med lagstiftning på EU-nivå. Men vi är inte så dumma att vi när det kommer ett direktiv säger: Det här tänker vi inte hålla på med, för vi gillar inte EU. Nej, nu måste vi införliva det här direktivet i svensk lag. Då behöver vi göra det på ett så bra sätt som möjligt. Bra i det hänseendet är just, tycker vi som jag sagt i mitt anförande att direktivet är av minimikaraktär, det vill säga att det lämnas utrymme för att anpassa direktivets krav till vår arbetsmarknadsmodell. Vi har möjlighet att stärka löntagarnas inflytande så att det harmoniserar med de inflytanderegler som vi har på svensk arbetsmarknad, exempelvis genom MBL. Precis som jag sagt är det precis så som alla tre fackliga centralorganisationerna ser på saken. De inser att det behövs en lagstiftning som fastställer ett golv och som ställer minimikrav det här måste parterna på arbetsmarknaden leva upp till. Om man inte kommer överens om annat gäller det som ett minimikrav. Jag vill upprepa den fråga som försökte ducka från, vilket jag i och för sig kan förstå: Är det så att de tre fackliga centralorganisationerna , TCO och LO inte begriper vad den svenska modellen går ut på och att det är därför som de vill ha tydligare krav i bland annat den här lagstiftningen? Jag undrar alltså om vet någonting om hur den svenska modellen fungerar som de tre fackliga centralorganisationerna inte vet. 28 (M) replik: Jag tror att det låter som att vi är mer oense än vi faktiskt är. Det här direktivet är vi i stora delar överens om, men i vissa frågor vill ni gå lite längre. Jag tycker att det är rimligt att vi väljer att lägga oss på miniminivån när det gäller det här direktivet. Det är viktigt att vi är lite varsamma med att gå lite längre än som krävs och med att reglera lite mer. Vi ska vara försiktiga med att reglera allting via lag. Därför tycker jag att det är rimligt att vi väljer att lägga oss på miniminivån och därför har jag yrkat bifall till utskottets förslag till beslut. 29 HANS (FP): debatterar vi ett förslag om genomförande av och rådets direktiv om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare. Syftet med direktivet är i huvudsak att säkerställa ett mer effektivt utövande av arbetstagares rättigheter beträffande gränsöverskridande information och samråd, att öka andelen europeiska företagsråd, att förbättra rättssäkerheten, att komma till rätta med vissa praktiska tillämpningsproblem och att bättre samordna de olika EU-direktiven på området information till och samråd med arbetstagare. Vi i Alliansen vill understryka vikten av att förfarandet för samråd alltså dialog och utbyte av åsikter mellan arbetstagarrepresentanterna och ledningen ska vara ändamålsenligt och genomföras så att beslut i gemenskapsföretaget eller företagsgruppen kan fattas på ett effektivt sätt. Enligt direktivet ska samråd ske på ett sätt som gör detta meningsfullt. Det är viktigt eftersom det bland annat innebär att det ska ske innan gemenskapsföretaget eller företagsgruppen fattar beslut. Oppositionen har framfört synpunkter på ordvalet lämna synpunkter i det svenska lagförslaget. Vi i Alliansen vill peka på att uttrycket i den svenska versionen visserligen är översatt till avge yttrande. Motsvarande skrivning i den engelska versionen är to express an opinion. Regeringen gör bedömningen att de synpunkter som arbetstagarrepresentanter i det enskilda fallet vill föra fram mycket väl kan lämnas i form av skriftliga yttranden och att det förmodligen också kommer att göras på det viset och ofta kommer att framstå som mest lämpligt. Uttrycket väsentlig omstrukturering ingår i lagförslaget. Av ingressen till det nya direktivet framgår att till exempel fusion, förvärv eller uppdelning kan vara just en väsentlig omstrukturering. Vi i Alliansen har uppfattningen att man i det enskilda fallet måste göra en bedömning av vad som är en väsentlig omstrukturering med utgångspunkt i direktivet. Vi anser inte att det är nödvändigt att införa exemplen i lagtexten men instämmer med regeringen om att de kan utgöra ett betydelsefullt underlag vid bedömningen av om en sådan situation föreligger. Vi välkomnar de uttalanden som regeringen gör i propositionen och anser att detta på ett tillräckligt sätt uppfyller kravet på tydlighet. I det nya direktivet ingår också uttrycket gränsöverskridande fråga. Gränsöverskridande frågor anses vara sådana frågor som berör hela gemenskapsföretag eller grupper av gemenskapsföretag eller två av deras driftsställen eller företag som är belägna i olika medlemsstater. Målet med direktivet är att förbättra arbetstagarnas rätt till information och samråd i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag. Information till och samråd med arbetstagare ska ske på den lednings- och representationsnivå som är relevant med hänsyn till den fråga som behandlas. Detta är också en väsentlig del av direktivet. Dessutom noterar vi att det av författningskommentaren till lagförslaget framgår att man vid tolkningen av begreppet bör se till vilka konsekvenser eller möjliga följdverkningar ett beslut i en fråga får. Regeringen konstaterar att det ofta kan vara av betydelse på vilken nivå i gemenskapsföretag eller företagsgrupper ett beslut fattas. Vidare ger regeringen exempel på gränsöverskridande frågor. Dit hör frågor som, oberoende av antalet medlemsstater som berörs, är viktiga för den europeiska arbetsstyrkan på grund av de konsekvenser som de kan få eller som innefattar överföringar av verksamhet mellan medlemsstaterna. Alliansen gör också bedömningen att den föreslagna lagtextens definition av gränsöverskridande fråga i kombination med uttalandena i propositionen uppfyller kravet på tydlighet i lagstiftningen. Liksom regeringen tycker också vi att ansvaret för företaget att skapa förutsättningar för att ett informations- och samrådsförfarande i någon form införs tydligt bör framgå av den nya lagen. Det är lämpligt att detta kommer till uttryck på samma sätt som i den nuvarande lagen, det vill säga genom att det i lagtexten anges att företaget aktivt ska verka för detta. Vi ansluter oss till den föreslagna ordningen att företagets skyldigheter inträder först när de allmänna formella förutsättningarna är uppfyllda eller när en situation som motsvarar kriterierna för en väsentlig omstrukturering inträffar och ett initiativ till förhandling har tagits. Ett sådant initiativ kan, som tidigare nämnts här, tas av företaget eller skriftligen av minst hundra arbetstagare eller behöriga representanter för dem vid minst två verksamheter eller företag i minst två EES-länder. När ett sådant initiativ tagits av arbetstagarna och företaget vägrar att inleda förhandlingar ska ett företagsråd enligt tilläggsföreskrifterna inrättas från förhandlingsframställan. Ett europeiskt företagsråd ska också inrättas om en förhandlingsdelegation inrättats men överenskommelse inte nåtts om ett företagsråd eller annat förfarande för information och samråd från det att någon av parterna tagit initiativ till förhandlingar. Därmed konstaterar vi att den föreslagna lagen har tidsgränser. Vi vill också peka på att företaget kan bli skadeståndsskyldigt om det inte med tillräcklig kraft verkar för att ett informations- och samrådsförfarande i någon form införs. Slutligen: Bestämmelsen i lagförslaget om att ledamöterna i förhandlingsdelegationerna och i de europeiska företagsråden ges rätt till utbildning är ny. Alliansen välkomnar att det nu införs en bestämmelse om rätt till utbildning för ledamöterna i de särskilda förhandlingsorganen och i de europeiska företagsråden. Vi konstaterar att det enligt propositionen i första hand är förhandlingsdelegationen respektive företagsrådet som kan och ska göra en bedömning av vilken utbildning som behövs. Sedan har parterna en diskussion och kommer fram till en gemensam ståndpunkt om vilken utbildning som krävs. I dessa diskussioner ingår som en naturlig del även frågan om formerna för utbildningen. Vi instämmer i regeringens ställningstagande att utgångspunkten bör vara att företaget inte ska vägra att tillmötesgå företagsrådets eller delegationens begäran så länge den är rimlig. Alliansen vill betona att det är företaget som har ansvar för att arbetstagarrepresentanterna erbjuds och får utbildningen. Dessutom är det företagets ansvar att betala för den. 30 (C): och jag välkomnar den nya propositionen om det europeiska företagsrådet och yrkar därför bifall till utskottets förslag till beslut. Tanken och syftet med det europeiska företagsrådet är att skapa ett internt europeiskt samarbete över nationsgränserna på europeisk nivå. Samarbetet i ett europeiskt företagsråd gör det möjligt att träffa, få information från och samråda med företagsledningen på den europeiska nivån i frågor av gränsöverskridande karaktär som berör de anställdas situation. Den nya lagen innebär bland annat förstärkta rättigheter för arbetstagarna vad gäller information och inflytande i gränsöverskridande frågor. Vidare förstärker den nya lagen fackens roll som förtroendevalda på europeisk nivå. och jag vill ha ett smalare och vassare EU. EU ska syssla med det EU är bra på inte ägna sin tid åt att lagstifta på områden där till exempel arbetsmarknadsparterna är bättre lämpade att utforma lagarna än några tjänstemän i . En viktig förändring i den nya lagen kommer att bli slopandet av tröskelkravet i den gamla lagen, det vill säga att minst 50 anställda ska delta i en speciell förhandlingsgrupp. En annan viktig förändring gäller reglerna om information och samråd. ställs krav på arbetsgivarens information till de anställdas representanter, och den måste ges i sådan tid och på sådant sätt att det medger de anställdas representanter möjlighet att göra en djupgående värdering av möjliga påföljder. Då är det lämpligt att förbereda konsultationer med anställdas representanter på gemenskapsnivå. lämnar lagen plats åt den svenska modellen, även om jag tycker att den svenska modellen är lite gammalmodig och globaliseringsfientlig i form av till exempel turordningsreglerna. Jag tänkte påtala och belysa flera förbättringar i den nya lagen. Till stöd i förhandlingarna ska de anställdas representanter kunna kalla in egna valda experter eller representanter från fackliga organisationer på EU-nivå. Sådana experter eller fackliga representanter ska delta i förhandlingsmöten i rådgivande kapacitet. Arbetsgivare ska också svara för att de anställdas representanter utbildas för sina uppdrag i företagsråden. Detta är en viktig förbättring. Två ytterligare förbättringar handlar om sanktioner då företag inte lever upp till direktivet, och det sägs att medlemsländerna måste se till att åtgärder vidtas mot berörda företag men att åtgärderna också måste vara adekvata, proportionerliga och avrådande. Detta trodde jag aldrig att jag skulle göra, men jag var inne på LO:s hemsida. Där står följande: Beslutet om det reviderade direktivet blev bättre än vad hade hoppats på. På samma hemsida och på Unionens och hemsidor hittar man erbjudanden om utbildningar i den nya lagen. Att de svenska fackorganisationerna redan förbereder sig för de kommande förändringarna för att i största möjliga mån kunna skydda de svenska löntagarnas rättigheter och intressen tycker jag är positivt. måste våra diskussioner bygga på att de europeiska företagsrådens arbete ska vara effektivt och leda till resultat. Att det har blivit färre lagskrivna möten anser inte jag och vara någonting negativt. Snarare ska dessa möten vara effektiva och leda till resultat. Som jag ser det bör företag ägna sin tid åt att vara i drift, skapa arbetstillfällen, generera skatteintäkter och bidra till vår gemensamma välfärd inte nödvändigtvis sitta i möten. Antalet möten behöver inte nödvändigtvis leda till ett bättre skydd för arbetstagarna. Jag har även läst på TCO:s, Sacos och PTK:s hemsidor, där de har kommit med förbättringsförslag men även lyft fram de väldigt många positiva förändringarna i den nya lagstiftningen. 31 (S) replik: Jag har några frågor till utifrån hennes anförande. Först gäller det detta med skyddslagstiftning. Min fråga till dig, , är: Hur ser du och på skyddslagstiftning när det gäller den svenska modellen? Du sade också i ditt inlägg någonting som jag reagerade över. Det är vad jag förstår väldigt udda för allianspartierna att du anser att den svenska modellen är gammalmodig. Jag vet mycket väl inställning när det gäller bland annat LAS och turordningsregler, men du får gärna utveckla detta. På vilket sätt är den svenska modellen gammalmodig? Sedan tycker jag att det är glädjande att du är inne och tittar på LO:s hemsida. Det kanske är fler av Alliansens ledamöter i utskottet som behöver besöka den med jämna mellanrum. Det är en väldigt bra informationskälla, ska jag säga. Jag nöjer mig med detta så . 32 (C) replik: och jag tycker att LAS är en diskriminerande lagstiftning. Det har vi sagt ganska tydligt både i valrörelsen och efteråt. Den svenska modellen bygger på ett som inte är del av en globaliserad värld utan där man enbart tittar inåt och inte tittar även på arbetstagarnas möjlighet att arbeta ute i världen och vår möjlighet att ha arbetskraftinvandrare. I LAS är det framför allt turordningsreglerna vi har tyckt varit diskriminerande mot invandrare och unga. Turordningsreglerna har gjort det svårt för dessa grupper att komma in på arbetsmarknaden och cementerat en kultur av att vara på en och samma arbetsplats livet ut, för man känner inte trygghet att röra sig på arbetsmarknaden. Jag tycker att det är väldigt beklagligt att man inte som man skyddar arbetare har gett dem en verklig möjlighet att röra sig på den svenska arbetsmarknaden och byta arbetsgivare utifrån den egna ambitionen och de egna behoven. 33 (S) replik: Jag förstod inte riktigt logiken med den gammalmodiga svenska modellen och det europeiska företagsrådet. Detta bygger ändå på den svenska modellen, hur man nu tolkar lagstiftningen. Vi från oppositionens sida vill ha en del justeringar i det. Som jag sade inledningsvis i mitt anförande tycker vi att lagstiftningen är bra och att den kommer till, men vi tycker att man bör förstärka den och kanske inte bara ligga på miniminivån. Återigen: Ser du, , att den svenska modellen är en del i ett större sammanhang när det gäller globaliseringen av arbetsmarknaden? 34 (C) replik: Den svenska modellen måste också moderniseras. Det får inte avstanna, och vi får inte ha heliga kor i som vi inte vågar lyfta upp och diskutera utifrån arbetstagarnas situation. Jag och tycker att vi behöver prata om dessa frågor utan att man så att säga blir uthängd som någon som inte vill ha något skydd för arbetstagarna eller någon som inte ser till att människor kommer till sin rätt på arbetsmarknaden. Tvärtom görs detta för att skapa en större rörelsefrihet och för att den som jobbar på ålderdomshemmet inte ska behöva göra det resten av livet för att hon eller han är rädd för att byta arbetsgivare. Därför måste vi se den svenska modellen i en global kontext förutom den svenska kontexten. 35 (KD): Inför denna debatt roade jag mig med att sända ut en fråga till ett flertal vänner och bekanta. Jag ställde frågan: Vad tycker du att jag ska ta upp när vi ska debattera europeiska företagsråd? Jag fick en del svar. Några sade: Ingen aning. Andra sade: Vad är det för någonting? En tredje sade: Det låter skumt. En annan sade: Nej, inte mer EU-byråkrati . Bara en av dem som jag kontaktade visste vad europeiska företagsråd är för något. Jag tror inte att mitt nätverk avviker från gemene mans, utan svaren speglar förmodligen ett tvärsnitt av människor som skulle få samma fråga. Europeiska företagsråd är ingen, som vi brukar säga, kioskvältare som engagerar de breda folklagren, men frågan är inte desto mindre viktig när det gäller arbetstagarnas inflytande i stora företag med verksamhet i flera europeiska länder. Små naturliga gemenskaper och det civila samhället är en viktig del av den kristdemokratiska samhällssynen. Familjen utgör den mest grundläggande gemenskapen i samhället och spelar en viktig roll för att tillgodose familjemedlemmarnas olika behov. På ett liknande sätt här fackliga organisationer en värdefull uppgift på arbetsplatsen för att tillgodose de olika behoven och verka för att förbättra arbetstagarnas situation och villkor. Det är något grundläggande värdefullt att individer kan göra aktiva val för att bli en del av en större gemenskap. Det är naturligt att organisera sig i sin närmiljö och något vi vill uppmuntra vare sig det handlar om skola, arbetsliv eller fritid. Den svenska modellen med starka fackföreningar och arbetsgivarorganisationer har varit och är alltjämt en hörnsten i välfärdsbygge. Modellen är också ett gott exempel på hur det civila samhället kan ta ansvar för att lösa viktiga uppgifter och göra det på ett bättre sätt än vad som skulle ha varit fallet med statlig inblandning. Arbetsmarknadens parter har genom förhandlingar kunnat sluta avtal som har gett de anställda bra anställningsvillkor och reallöneökningar som freden på arbetsmarknaden har bevarats. Vid internationella jämförelser hör till de länder som har minst antal konfliktdagar på arbetsmarknaden. Arbetstagarnas rätt att samråda med och få information av arbetsgivaren har varit på EU:s agenda ända . Ändå dröjde det innan medlemsländerna lyckades ta ett gemensamt beslut om direktivet om europeiska företagsråd. Detta trädde i kraft och innehöll de första gemensamma reglerna för arbetstagarinflytande i stora företag med verksamhet i flera europeiska länder. fanns det 881 europeiska företagsråd i 858 multinationella företag, vilka omfattar mer än 15,5 miljoner arbetstagare. Men det är enbart en tredjedel av alla de företag som skulle kunna vara möjliga. I ser det lite annorlunda ut. Av de 120 företagen med säte i som 2006 omfattades av direktivet var det 57 som inrättat företagsråd, och av de ca 780 företagen med verksamhet i som omfattades av direktivet var det drygt 410 som hade europeiska företagsråd. Jämförelsen visar alltså att snittet i EU-länderna ligger på en tredjedel, medan det i är vartannat. Att har betydligt högre siffror kan förmodligen tillskrivas den svenska modellen där arbetsmarknadens parter har en lång tradition av att vara aktiva, ta ansvar och initiativ.