prot · GY0953 · 2011-02-03 00:00:00 — Å andra sidan säger han att det nu är mycket som tyder på att även den svenska insatsen har tydligare koppling till de övergrepp som begås än vi tidigare misstänkt. Det är häpnadsväckande påståenden. Jag vill fråga : Vad tyder på detta? Vad är det har misstänkt? Vad är det nu misstänker, och på vilka grunder framför dessa misstankar? Förstår inte vad det är han själv antyder gentemot svenska biståndsarbetare, soldater, diplomater och anhöriga? Att anklaga någon för delaktighet i eller koppling till brott mot mänskliga rättigheter och övergrepp mot civila människor, som gör i sin artikel, är utomordentligt allvarligt. En sådan anklagelse kan rimligen bara ske på utomordentligt solida grunder. Vad är det hävdar att man vet, anser sig veta eller har som grund för sina påståenden? Det som också är anmärkningsvärt är Vänsterns totala relativisering av människoliv. Man påstår i att man har uppmärksammat båda sidornas brott mot mänskliga rättigheter i . Det är fullständigt fel. Man ägnar sig helt och uteslutande åt att peka på den minoritet av civila dödsfall som den internationella närvaron sägs orsaka. Här räcker det för Vänstern med antydningar eller misstankar som de i dagens tidning riktar mot och den svenska närvaron. har aldrig brytt sig om den majoritet vi pratar om minst två tredjedelar av civila dödsfall som talibaner och extremister orsakar. Var finns artiklarna, ? Var finns interpellationerna och de skriftliga frågorna? Var finns uttalandena från som entydigt fördömer motståndsgruppernas, talibanernas och extremisternas våld mot civila? Inte i någon del i mediespel inför dagens debatt finns några som helst fördömanden av talibanernas våld mot civila, trots att detta våld medvetet riktas mot civila för att undertrycka civilbefolkningen. Byar hålls i terror och utsätts för repressalier om de samverkar med sin egen regering eller för den delen ISAF. Alla människoliv är lika mycket värda. Vänstern har inte ägnat något intresse alls åt de civila som medvetet dödas av motståndsgrupper och extremister i . Denna totala brist på trovärdighet hos och i samtliga frågor som rör blir så uppenbar. Man pratar om och det är rätt i sig det våld som den internationella närvaron har riktat, ofta av misstag, mot civila men blundar fullständigt för det medvetna våld som extremisterna begår mot civila. Därför klingar engagemang fullständigt falskt. 12 (V): Det brukar sägas att anfall är bästa försvar, och det gäller tydligen även försvarsministrar när man inte svarar på en enda av de frågor man fick utan går till ett våldsamt svingande motangrepp. Kan det möjligen bero på att det saknas svar på frågorna? Vi uppmärksammade denna riksdag på talibanernas övergrepp i via motioner redan innan talibanerna avsattes. Det var mer än ditt eget parti orkade med . Det är alltså lite stenkastning i glashus här. Vi har aldrig anklagat den svenska truppen för att begå några övergrepp. Vi blir bekymrade när man delar bas med ett förband som bevisligen både har dödat civila och ibland beter sig som en ren dödspatrull. Det borde bekymra även försvarsministern. Så till mina frågor, som försvarsministern väljer att inte svara på. Den första: Svenska specialförband har varit verksamma i . Inte minst gäller det spaning även FRA finns såvitt vi vet på plats. Kan försvarsministern garantera att de inte samarbetar med eller sänder information till amerikanska specialstyrkor av den typ vi här pratar om? Det är en viktig fråga. Det handlar om trovärdigheten i försvarsministerns svar. Den andra frågan är kanske ännu mer central. Den svenska underrättelsesektionen rapporterar sina underrättelser till det regionala kommandot i norr till , antar jag. Där finns också förbandet Task Force 3-10. Hur kan man säkert veta att dessa uppgifter i andra eller tredje led inte hamnar där man inte vill att de ska hamna, till exempel på JPEL det som i praktiken kallas dödslistan? Kan försvarsministern garantera det här och ? Om försvarsministern inte kan göra det faller ju svaret på interpellationen. Den tredje frågan är lite delikat. Vi ska ha samma kommunikationssystem i som Nato. Jag antar att det då är samma kommunikationssystem som även denna typ av förband har. Innebär det inte att amerikanerna i praktiken kan höra den svenska kommunikationen på plats? Dessa frågor är centrala, för om kan svara som jag hoppas, nämligen att vi inte behöver ha några farhågor för något av detta, håller svaret på interpellationen. Kan han inte svara så för var och en av frågorna håller inte svaret. Därför ser jag fram emot att få konkret svar på dessa frågor. Kriget i är fruktansvärt. Framför allt är det fruktansvärt för afghanerna. Det är ingen tvekan om att den största olycka som skulle kunna drabba vore talibanernas återkomst. Det är just därför jag ifrågasätter strategin för den svenska och den internationella militära närvaron i . Ju längre den militära insatsen har fortsatt, desto starkare har nämligen talibanerna blivit. Ju fler övergrepp som sker mot civilbefolkningen, desto lättare får talibanerna att rekrytera soldater. Därför är det så avgörande att vi inte beblandar oss med ett amerikanskt förband av denna typ. Vi ska till exempel inte dela bas eller kommunikationssystem med dem. Denna fråga menar jag att försvarsministern borde ta på lite större allvar. Det handlar också i grunden om att hålla någon sorts rågång mellan ISAF och OEF någon sorts rågång mellan dem som faktiskt är där på FN-mandat och dem som inte är det. Det blir alltmer bekymmersamt i takt med att de amerikanska styrkorna flyttar in i det svenska området och man alltmer delar infrastruktur, till exempel en gemensam bas. Mina huvudfrågor till försvarsministern är dock de tre konkreta frågorna om risken för informationsöverföring till denna typ av amerikanska baser. Jag ser fram emot det konkreta svaret på var och en av dessa tre frågor. 13 (V): Jag tycker att man ser att detta är en fråga som är besvärande för försvarsministern. Det är som säger: Anfall är bästa försvar. Man får på sätt och vis en känsla av att det finns något slags bakgrund som inte går att lyfta fram något slags hemlighetsmakeri. , när vi förut har haft debatter med andra ministrar, har jag fått känslan att detta gränsar till ett litet hyckleri man kan inte avslöja saker, för de är besvärande. Det försvarsministern kallar mediespel är faktiskt berättigade frågor. Vad är det som händer, och vad gör svensk försvarsmakt i dessa frågor i ? Har vi ett samarbete som egentligen inte är rättfärdigat, ett samarbete som på något sätt är kontraproduktivt? Det finns ju där. Vad händer i ? Vad händer med de svenska styrkor som finns där om stödet för talibanerna växer? Detta har varit vår fråga . var det parti som först lyfte fram frågan om talibanerna och vad som hände där. Det förtryck som finns har också funnits just i talibanernas . Det är alltså också någon slags gränskänsla av hyckleri, att man på något sätt kastar tillbaka till oss att det är så väldigt viktigt med talibanerna när vi i egentligen har drivit frågan längst av alla. Att höja rösten är naturligtvis ett debattknep som kan lura vissa. Frågorna kvarstår de som lyft fram, de som förekommer i debattartiklar i och i övrigt. Vad händer med svensk försvarsmakt? Vilka samarbetar vi med? Är det så att vi gör saker som vi inte borde göra när vi i namn av att försvara mänskliga rättigheter och folkrätt gör saker tillsammans med styrkor som inte är under FN-mandat? Det är frågor som borde kunna besvaras av försvarsministern. 14 Försvarsminister (M): är höggradigt ointresserad av rågången mellan olika insatser i av den enkla anledningen att han vill att ska lämna oavsett rågång eller inte rågång. Konsekvensen av detta är att än en gång skulle riskera att återgå till ett styre baserat på extremism och förtryck av civilbefolkningen. Det är det står för. En oreserverad omedelbar svensk tillbakadragning av militär närvaro i får den konsekvensen. Det intresserar inte . Visa mig gärna, , motioner, interpellationer, skriftliga frågor, pressmeddelanden, artiklar som handlar om de civila offren för talibanernas och extremisternas våld i och visa mig de politiska initiativen, så lovar jag att ta ditt engagemang vad gäller våld mot civila i på betydligt större allvar! Jag vill hemskt gärna ta del av reseskildringar från hans resor i , samtal med lokala politiker och civilbefolkningen och redogörelse för hur de ser på den internationella militära närvaron och konsekvenserna om omvärlden skulle lämna landet. Jag har besvarat exakt de frågor som ställs i interpellationen. har inte besvarat någonting vad han baserar sina påståenden på. I skriver han: Tyvärr är det nu mycket som tyder på att även den svenska insatsen inte ens bara den militära utan generellt den svenska har tydligare kopplingar till de övergrepp som begås i än vad vi tidigare misstänkt. Då behöver jag veta: Vad är det som tyder på detta? Vad är det Vänstern har misstänkt? Vad är det Vänstern nu misstänker och på vilka grunder? Vad är det Vänstern vet eller anser sig veta som ger grund för sådana påståenden som riktar sig mot hela den svenska närvaron, civil, politisk, diplomatisk och militär, i ? Jag har tydligt svarat på fråga: Samverkar svensk militär med Task Force 3-10? Svensk militär samverkar inte med Task Force 3-10. Försvarsmakten har svarat departementet entydigt på detta. Marmalbasen ligger inte under svenskt ansvar, som sade i början av sitt mediespel, utan tyskt. Det är där den tyske befälhavaren för Regional Command North sitter och som ansvarar för basen. samverkar med andra ISAF-enheter och afghanska förband. Det är mer än 40 länder som är på plats i och som alla tar gemensamt ansvar för fred och säkerhet där. Vi uppträder alltid tydligt under ISAF- flagg. Vi har inte sett några tecken på sammanblandning, som frågan från landade i, mellan svensk närvaro och andra länders närvaro, i synnerhet inte Task Force 3-10. Ingen information lämnas enligt Försvarsmakten till Task Force 3-10, utan vi har kontakt med vår struktur, som är ISAF-strukturen. Den sista poängen: Svenska enheter, officerare och soldater har skyldighet att direkt anmäla folkrättsstridiga handlingar som bevittnas, både ISAF:s kommandokedja och den nationella ledningskedjan. Därmed är samtliga frågor som ställer i sin interpellation besvarade, men han är skyldig svar på samtliga frågor jag har riktat till honom här . Vad är det Vänstern vet om svenska övergrepp i ? Vad finns det för grund att göra ett sådant påstående? Hur ska de som deltar i insatsen och deras anhöriga uppfatta sådana påståenden från ? 15 (V): Om försvarsministern hade läst den tidigare artikeln kunde han ha sett att vi aldrig påstått att svenska soldater begått några övergrepp i svart på vitt i tidningen. Du vet mycket väl, ministern, vad jag frågar efter. Försvarsministern är helt medveten om vad de tre följdfrågorna handlar om. De handlar om hur informationen går från de svenska trupperna och hur den kan användas av amerikanerna. Det är konkretiseringen, det är själva vägen som avgör om försvarsministerns första svar på interpellationen är giltigt eller ej. På de frågorna väljer försvarsministern att inte lämna något svar. Det är oroande. Om det är så och det har försvarsministern inte på något sätt förnekat i debatten att den svenska underrättelsesektionen rapporterar sina underrättelser till det norra regionala kommandot kanske uppgifterna kan hamna hos amerikanerna. Det är en intressant fråga. Det innebär inte att svenskarna skickar uppgifter direkt till exempelvis JPEL eller Task Force 3-10, men de kanske går en annan väg. Då vill jag veta om försvarsministern kan garantera att de inte går den vägen. Hur är det med det nya kommunikationssystemet? Är det inte så att amerikanerna i praktiken kan ta reda på allting som sägs? Då kanske det blir svårt att hemlighålla saker som man vill hemlighålla i det systemet. Jag noterar att försvarsministern väljer att inte svara på mina frågor. Därför kommer jag att återkomma till dem i olika forum; det kan bli ett löfte. Jag skulle vilja höra hur försvarsministern själv vill karakterisera det förband som vi delvis delar bas med. Är det som och skriver och som ingen förnekar, att man har råkat skjuta civila, att man i praktiken har dödat människor utan att försöka ta dem till fånga och att man håller människor fängslade utan rättegång, försvarbart? 16 Försvarsminister (M): inleder med att säga: Vi har aldrig sagt att är delaktigt i några övergrepp. Sedan går han över till sin artikel där man anser att så är fallet, men han kan inte ge någon grund för påståendena. I artikeln i , som jag rekommenderar till läsning och som är så avslöjande för , inleder man med att beskriva alla de övergrepp som man anser begås mot civila i . Dessa övergrepp har skapat ett omänskligt lidande för civilbefolkningen . Men man säger ingenting om vare sig terrorism, extremism, talibaner, dem som tidigare utgjorde diktaturen i , dem som riktar sitt våld medvetet och med flit mot civila. Det är inte intressant för . Förklaringen till det är bara inrikespolitik. Det är inte så att ger sig ut i världen bara i akt och mening att stödja mänskliga fri- och rättigheter, för då hade man inte kunnat vara så blind i att man bortser från två tredjedelar av det dödliga våldet för att tala inte om nästa tredjedel utan om de , enligt de senaste uppgifterna, som den internationella närvaron står för. Jag är den första att beklaga att det finns ett sådant våld. Jag har tagit upp det på samtliga möten med ISAF-länder som jag har varit på, direkt med den afghanska regeringen och direkt med amerikanerna. Sådant våld måste upphöra. Men jag är inte så blind att jag bara ser en part. Jag är inte så blind som att jag kan bortse från två tredjedelar av det dödliga våldet, av inrikespolitiska skäl. har inte gett något exempel på sitt engagemang för alla människor i . Var finns artiklarna, motionerna, interpellationerna och de skriftliga frågorna, pressmeddelanden som handlar om hela det afghanska folkets lidande? De finns inte. Därför klingar engagemang i frågorna väldigt falskt. Med detta sagt är jag helt för att man för en debatt om den svenska närvaron i , som jag ansvarar för, och om vad vi uppnår där, för det är ganska mycket just nu både civilt och militärt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2010/11:150 om romernas situation i och EU 17 Statsrådet (FP): Amineh Kakabaveh har frågat mig om jag avser att verka för att inrätta en rapportör för romernas mänskliga rättigheter i . Hon har också frågat mig om jag avser att vidta särskilda åtgärder för romska barns skolgång och utbildning. Situationen för romer i och övriga är en angelägen fråga för den . Romer i är utsatta för diskriminering, social exkludering och segregation. Många har låg utbildningsnivå, svårigheter att få arbete, låga inkomster och dålig hälsa. De riskerar att utsättas för hot om våld och våld. Jag anser att det är oförsvarbart att de mänskliga rättigheterna inte respekteras för romer. De mänskliga rättigheterna gäller alla människor, utan åtskillnad de är universella. Jag håller med Amineh Kakabaveh om att vi nu på olika nivåer i samhället måste arbeta aktivt för att förbättra romers vardag och skapa förutsättningar för att öka romers egenmakt. har både och EU ökat sitt engagemang, vilket jag välkomnar. Ett aktivt arbete på internationell nivå är nödvändigt. antog den så kallade Strasbourgdeklarationen om romer. En särskild representant för romafrågor har utsetts som ska ansvara för hur organiserar sitt arbete med romer framöver. Det ungerska ordförandeskapet i EU kommer att ta fram förslag till rådsslutsatser om ett ramverk för nationella romastrategier. Europeiska kommissionen har sedan för avsikt att följa upp dessa strategier. Kommissionen har också tillsatt en arbetsgrupp som ser över hur EU:s fonder kan användas bättre för romers integrering. När det gäller bevakning av romers mänskliga rättigheter har kommissarie för mänskliga rättigheter valt att särskilt fokusera på detta. Han tar återkommande upp romers svåra situation och lämnar rekommendationer till medlemsländerna om hur de kan förbättra respekten för romers mänskliga rättigheter. Kommissariens arbete tillsammans med Europeiska kommissionens ambitioner att följa utvecklingen i medlemsstaterna gör att jag inte ser något behov av att skapa en särskild rapportör för mänskliga rättigheter för romer. Vår ambition är också att i första hand använda och utveckla redan befintliga institutioner och verktyg. När det gäller utbildning pågår det också ett arbete på internationell nivå. Utbildning är ett av de områden som medlemsstaterna i EU är överens om bör prioriteras, inte minst som ett verktyg för att främja social inkludering. Ytterst ligger dock ansvaret för romers integrering på respektive land. I har romer historiskt utsatts för diskriminering och olika former av övergrepp både som individer och som minoritet. Detta fortsätter tyvärr även . har regeringen påbörjat ett aktivt arbete för att förbättra situationen för romer och de andra nationella minoriteterna. En särskild minoritetspolitisk strategi har tagits fram där ansvaret för genomförandet av politiken har förtydligats och förutsättningar har skapats för att öka inflytandet för de nationella minoriteterna samt för att förstärka minoritetsspråken. Ett system för uppföljning är på plats, och anslaget för den nationella minoritetspolitiken har ökat från till . Det pågår också ett arbete på utbildningsområdet men mer behöver göras. Exempelvis har tagit fram en broschyr till skolorna för att informera om de nationella minoriteternas rättigheter. har fått i uppdrag att senast föreslå åtgärder för hur tillgången på lärare i nationella minoritetsspråk kan förbättras. Ett antal myndigheter, däribland och , har fått i uppdrag att följa upp, analysera och redovisa sina insatser utifrån minoritetspolitikens mål. En första analys av dessa rapporter ska lämnas . Betänkandet Romers rätt en strategi för romer i (SOU 2010:55) har remitterats. I betänkandet betonas utbildningens betydelse för att romers situation ska förbättras. Det pekar också tydligt på de problem och brister som finns . Förslagen i betänkandet kommer att beredas vidare inom . För att kunna vara en stark röst för romer i måste vi påbörja ett förändringsarbete hemma. Det är min ambition att verka för att regeringen föreslår åtgärder som kan bidra till att förbättra romernas situation. Det kräver ett långsiktigt åtagande och ett förändringsarbete bland alla ansvariga. 18 AMINEH KAKABAVEH (V): Jag vill börja med att tacka integrationsminister för svaret. Det är positivt att regeringen och ministern har tagit till sig romernas alarmerande situation, som framgår av det tjocka betänkandet Romers rätt en strategi för romer i . Tyvärr är mänskliga och medborgerliga rättigheter ännu inte en självklarhet för många medborgare i EU och inte ens i , där romerna erkänns som en nationell minoritet. kan vi se att mer än hälften av romska barn inte går ut och att ännu färre går vidare till gymnasium och högre utbildning. Det omfattande betänkandet visar på resultatet av en både häpnadsväckande och skrämmande situation. Det beskrivs ingående hur romerna systematiskt utestängs från det svenska samhället av institutioner och kommunala och statliga myndigheter i i stort sett alla samhälleliga sammanhang. Deras problem har myndigheterna hanterat utifrån uppenbart rasistiska och etniskt diskriminerande utgångspunkter. Allt detta är inget som enbart hör till historien. Situationen för romerna i och är praktiskt taget densamma som den varit under tidigare århundraden. Överallt i har romerna mötts av utestängning och diskriminering. Behandlingen av romer är en stor men sällan uppmärksammad skamfläck i historia och samtid. Man glömmer alltför lätt att många romer förintats i . Diskrimineringen av romerna i fick naturligtvis en viss uppmärksamhet genom den rasistiska behandling de fick genom Berlusconis och Sarcozys antizigenska kampanjer och förföljelser . Ministern hänvisar till det ungerska ordförandeskapet i EU som kommer att ta fram förslag till ett ramverk för nationella romastrategier. Jag måste tyvärr säga att detta inte är särskilt förtroendeingivande med tanke på hur rasistiskt romerna har behandlats i just . Detta är inte en fråga om huruvida romerna ska integreras i sina egna hemländer. De är naturligtvis väldigt positivt, och det är en avsevärd höjning från 10 till 85 miljoner. Men, herr talman, om man delar det på de fem minoriteterna i blir det ca per folkgrupp. Romernas situation kommer fortsatt att innebära ett lidande eftersom den här satsningen inte kommer att räcka till för att komma till rätta med den situation som råder i skolan, på arbetsmarknaden och så vidare. Så frågan är hur man med de 15 miljonerna kommer att få bukt med problematiken när det gäller romernas situation. 19 (V): Egentligen tror jag att vi är tämligen överens om synen på de oförrätter som den romska befolkningen utsätts för i och i det EU-flaggade . Sedan många generationer tillbaka har romska medborgare behandlats på ett sätt som strider mot både mänskliga och medborgerliga rättigheter. Skillnaden är, som jag ser det, att vi vänsterpartister vill göra något konkret och resolut åt saken. Integrationsminister svar svävar en hel del på målet när det gäller viktiga, konkreta frågor. Än hänvisas det till , än till det ungerska ordförandeskapet i EU och ett, som det heter, ökat engagemang. Men det sägs också i svaret att ytterst ligger ansvaret för romers integrering på respektive land just så. Vi har i riksdag ett stort ansvar, och romerna har all rätt att kräva att vi tar detta ansvar i humanismens och demokratins namn. Det räcker alltså inte med att, som säger, har tagit fram en broschyr till skolorna för att informera om de nationella minoriteternas rättigheter. Det som gäller är att denna broschyr ska omsättas i konkret verklighet, här och i . Självklart borde också integrationsminister låta romerna själva föra sin talan i överensstämmelse med det synsätt som utredningens engagerade ordförande i olika sammanhang har företrätt. Romerna måste själva föra sin talan och måste få ett rum för denna röst. Det handlar om fundamentala mänskliga och medborgerliga rättigheter. Här borde kunna gå i täten och anslå tonen inför övriga EU-länder i allmänhet och i synnerhet. Det är en fruktansvärd skamfläck för den så kallade europeiska gemenskapen att ett helt folk, romerna, och dess kultur diskrimineras på detta sätt decennium efter decennium, generation efter generation. , lyssna på romerna och se till att våra demokratiska rättigheter också gäller för dem! Vad konkret inför mötet i i vår kommer att framföra för att främja romernas sak? 20 (FP): Jag tackar Amineh Kakabaveh för att hon har ställt dessa frågor. Jag delar mycket av det hon säger. Hon pekar i interpellationen på två bekymmer som vi från också har varit engagerade i. Det gäller dels utanförskapet i skolorna att många hoppar av eller inte fullföljer gymnasiet dels det faktum att av de vuxna romerna är arbetslösa, vilket är ett stort bekymmer. Jag delar dock inte åsikterna i inlägg. Han framställer och alliansregeringen som passiva i dessa frågor. Jag ska inte försvara regeringen, men det har faktiskt hänt ett antal saker. Regeringen har haft ett särskilt fokus. Delegationen för romska frågor är ett konkret exempel på det, och den har tagit fram den utredning som Amineh Kakabaveh tog upp. Den här typen av frågor kräver dialog. Min erfarenhet från det romska rådet i är att allt bygger på dialog, tillit och förtroende tillsammans med romerna. Ingen politiker på eller nationell nivå skulle komma med ett trettiotal punkter eller 50 förslag utan att först diskutera det med och förankra det hos dem som berörs. För ett drygt år sedan fattade dessutom beslut om en minoritetslagstiftning. Ambitionen var ännu högre vad gällde det finska förvaltningsområdet.