prot · GY09110 · 2011-06-07 00:00:00 — Det förstår alla att när jag tar upp det resonemanget med dem jag träffar och som är inskrivna i fas 3 blir de väldigt arga och undrar varför det ska vara så. hänvisar regeringen till att man går vidare med årets skattesänkningar. Och när vi talar om skattesänkningar handlar det inte om de människor som är inskrivna i fas 3 utan om oss andra som har det relativt eller riktigt bra här i livet. Det är stora pengar som används till skattesänkningar. När pekar ut den här gruppen och säger att vi har låga ersättningar en del är dessutom helt utan därför att hon, och andra i regeringen har tagit ansvar för ekonomi är det upprörande. På frågan varför man inte kunde få igenom åtminstone en timmes utbildning har regeringen blivit trängd av en allmän opinion och av medierna som gjort ett bra arbete när de granskat den skapelse som kallas för fas 3. säger man att okej, finns det en arbetsgivare som tittar på mig som är inskriven i fas 3 och säger att om jag får en utbildning, kanske får ett busskörkort eller någonting sådant, kan han eller hon anställa mig. Men det kanske inte gäller i övrigt. När jag ställde frågan varför dessa människor inte kan få möjlighet till utbildning svarade att det inte är lönt, eller rättare sagt att det kanske inte är lönt eftersom de varit arbetslösa så . Frågan är vad som är lösningen för dessa människor om man har den synen. Jag måste få säga att den synen är för mig upprörande eftersom den pekar på hur vi ser på människor. Vi ser på människor på olika sätt. Vi från Socialdemokraterna ser en möjlighet med människorna medan i sitt tidigare svar sade att det inte var lönt: Låt dem vara fattiga för man tar ansvar för ekonomi. 99 (S): har arbetsmarknadsministern vid ett flertal tillfällen tagit upp arbetslöshetsförsäkringen och ställt frågor till oss socialdemokrater. Då har det framför allt rört den så kallade 100-dagarsregeln som fattade beslut om skulle ändras. Det är en regel som ledande ekonomer, ekonomer, har dömt ut, alltså regeringens utformning av regeln som innebar att man skulle vara tvungen att ta första bästa jobb. Med det förslag som beslutat om har man möjlighet att under inledningen av sin arbetslöshetsperiod söka arbete inom sitt kompetensområde. Där uttalar sig forskare för att det stärker matchningen, att det är bra för den enskilde, att det är bra för samhällsekonomin, att det är arbetsmarknadspolitiskt riktigt att vidta en sådan åtgärd. Regeringen har varit emot att förbättra matchningen. Regeringen har varit emot att låta företagen få rätt att anställa. Regeringen har varit emot att individer ska få anställning inom sitt kompetensområde. I den debatt som vi hade med arbetsmarknadsutskottets ledamöter försökte man hävda att det inte var bra. Då ställde jag frågan till arbetsmarknadsutskottets ledamöter hur de kunde argumentera mot ekonomer och vilket forskningsstöd de hade när de ville gå emot förändringen av arbetslöshetsförsäkringen. Jag fick inte svar av någon vilket forskningsstöd man hade för att det här skulle förbättra matchningen. har arbetsmarknadsministern tagit upp det här vid ett flertal tillfällen , och då vill jag ställa frågan till henne: Har ekonomer fel när de dömer ut den borgerliga arbetslöshetsförsäkringens utformning? Vilken forskning stöder sig i så fall arbetsmarknadsministern på? Jag tycker att det vore hederligt att svara på den frågan. Sedan vill jag fortsätta på spåret med arbetslöshetsförsäkringen. ordförande flaggade i den debatt vi hade för att man från den moderata regeringen nu var beredd att se över hela regelverket i a-kassan och diskutera utformning, ersättningar, arbetsvillkor och annat, om man kunde få arbetslöshetsförsäkringen obligatorisk. Då skulle jag vilja fråga arbetsmarknadsministern om det stämmer att regeringen har för avsikt att se över ersättningsnivåer, regelverk och hela arbetslöshetsförsäkringen, därmed byta politik och göra en U-sväng eftersom man har hängt upp väldigt mycket av sin arbetsmarknadspolitik på arbetslöshetsförsäkringens utformning. Det skulle vara spännande att få ett besked från arbetsmarknadsministern även på den frågan. Men först och främst: Hur argumenterar arbetsmarknadsministern mot ekonomer när det gäller den så kallade 100-dagarsregeln och hur det påverkar matchningen? Det skulle vara väldigt spännande att höra om arbetsmarknadsministern har något annat forskningsstöd när det gäller att hävda den uppfattningen. 100 Arbetsmarknadsminister (M): Det är alltid intressant och upplyftande att debattera med arbetsmarknadsutskottets ledamöter. Jag tycker att det är viktigt att se på resultatet av den förda politiken och göra en kort tillbakablick på hur det var under den tidigare högkonjunkturen, när vi tog över regeringsmakten. Då var det slående få som fick jobb trots brinnande högkonjunktur och trots en hög tillväxt. Man talade till och med om en jobblös tillväxt där antalet timanställda ökade. Jag har tidigare här redogjort för att det är antalet tillsvidareanställningar som ökar med 93 000. 120 000 fler personer går till jobbet en vanlig junidag jämfört med . 33 000 fler unga har kommit i arbete . 32 000 färre är långtidsarbetslösa och går till jobbet. Arbetslösheten sjunker, och sysselsättningen ökar. Fler personer finns närmare arbetsmarknaden. Vi har också kunnat se att det har blivit en halvering av ohälsotalen. Under den tidigare socialdemokratiska regeringen gick många en arbetsmarknadspolitisk utbildning som inte ledde någonvart. Forskningen visade till och med att det var direkt kontraproduktivt. Man var inlåst. Man hade en period av åtgärd, en period av stämpling, en period av åtgärd. Ett annat sätt att frisera siffrorna var att låta personer bli förtidspensionerade i en rasande takt. Det var så många som 140 personer . Vi gick till val på arbetslinjen. Det är klart att det var olyckligt att vi hamnade i den djupaste lågkonjunkturen , och vi ser att det tar ett tag att komma tillbaka även om vi nu kan se att sysselsättningstappet på grund av finanskrisen är återtaget. Det vi gör som är oerhört viktigt för att förbättra möjligheten till sysselsättning är omfattande satsningar på skolan i den reguljära utbildningen, och hela arbetsmarknadspolitiken har fått en annan utformning, där aktivitet ska gå före passivitet. Men det vi inte tror på, till skillnad från oppositionen, är att långa kvalificerade yrkesutbildningar kan eller bör ges inom arbetsmarknadspolitiken. Arbetsmarknadsutbildningarna är dessutom så dyra som vanliga utbildningar. Men den ordinarie skolan är också betydligt bättre på att leverera relevanta utbildningar än de som upphandlas inom Arbetsförmedlingen, där man inte heller kan upphandla kommunala utbildningar. Jag har besökt en hel del arbetsplatser och har lyssnat med arbetsgivare vilka behov de har att anställa. Det finns många som gör studier på arbetskraftsbehoven framöver och även , och det handlar till största delen om kvalificerade utbildningar. Personer med låga utbildningar har väldigt svårt att få jobb, delvis också för att arbetsmarknaden har ställt om så att det finns en mindre andel jobb där det inte krävs utbildning. Därför är det nu viktigt att bygga ut lärlingssystemen i . Det är det som skiljer från och , där man har ett bra sätt att se till att alla kan få en plats på arbetsmarknaden, att genom studier eller genom praktiskt arbete lära sig ett yrke. Jag är inte nöjd, men jag är betydligt mer nöjd med situationen nu i en uppgång av konjunkturen än hur det var när vi hamnade i en situation där människor slogs ut för alltid. lämnar sju av tio jobb- och utvecklingsgarantin det är inte tillräckligt bra, men det går ändå åt rätt håll. Vi kommer också att utöka aktiviteterna i jobb- och utvecklingsgarantins fas 1 och 2 så att betydligt fler än sju av tio ska lämna dem innan de kommer vidare i fas 3. 101 (S): Det är spännande att börjar och slutar med att referera till hur det var när de tog över 2006. Jag tyckte att i ett tidigare anförande hade en fantastiskt bra beskrivning av verkligheten som jag tänkte upprepa. tog vi över en fullkomligt raserad ekonomi när allting var lågkonjunktur. Det innebar att mycket av de arbetsmarknadsutbildningar och annat som gjordes hade för stora volymer och för låg kvalitet. Det var inte bra. Vi tittade på utvärderingarna av de utbildningarna, och vi har dragit lärdom av det. Vi föreslår andra typer av utbildningar med högre kvalitet som bevisligen leder till att människor kommer i jobb. av dem som går i en arbetsmarknadsutbildning kommer i arbete, och har gjort det . När den här regeringen tog över 2006, före den senaste lågkonjunkturen, tog man över en stark ekonomi. Man hade kunnat göra helt andra saker, men man valde att inte göra det. Det som är så extremt spännande, sorgligt, skrattretande och allting på samma gång när man lyssnar på den här beskrivningen är att och hennes moderata kompisar 2006 tyckte att 6 procents arbetslöshet var att betrakta som massarbetslöshet. Man gick till val på att bekämpa denna massarbetslöshet och utrota utanförskap. Sedan har man haft en arbetslöshet på . Under brinnande högkonjunktur är den nere strax under 8, och man är nöjd. Men det är inte det värsta, för det är klart att den kommer att ticka ned lite till. Enligt regeringens egna prognoser, som de flesta andra bedömare tycker är lite optimistiska, kommer den att ticka ned till 2015. Det är det som står här och säger är ett lysande resultat av hennes politik. Om man fortfarande har regeringsmakten har man under regeringsinnehav lyckats pressa ned arbetslösheten . Då är det tydligen inte längre massarbetslöshet. 102 (S): pratar med precis samma retorik som vid valet . Då undrar man hur länge det ska hålla om hon inte vill röra vid de frågor som vi ställer, som är ganska enkla frågor. Varför inte svara på dem? Hon gör en egen analys av vår politik . Fas 3 ökar kraftigt, fas 3 låser in människor och fas 3 gör dem fattiga. Det är ett faktum. Det finns en stor opinion i landet mot att man utnyttjar människor på detta sätt. Ändå vill inte prata om det. blir det visserligen en debatt här om just fas 3 då det betänkandet ska behandlas. Men det vore ändå klädsamt om ville kommentera mina två små enkla frågor. Varför gör ni människor fattiga? Det är precis vad de säger till mig. De säger: Kan inte ni socialdemokrater försöka påverka den sittande regeringen och se till att den slutar göra oss fattiga? Varför är det begränsat till utbildning? Varför ser man så på oss? Är det vårt eget fel att vi inte har något arbete, eller ligger felet någon annanstans? Vad kan vi göra gemensamt? Vi har en jättehög arbetslöshet. Vi har goda tider jättebra! Arbetslösheten sjunker strålande! Men varför ska fas 3 öka så kraftigt och göra människor fattiga? 103 (S): Vi socialdemokrater har starkt forskningsstöd för att låta den arbetslöse inledningsvis söka inom sitt kompetensområde. Arbetsmarknadsministern tycker inte att det är en bra idé. Då ställer jag den enkla frågan: Vilket forskningsstöd finns för att man inte ska låta den arbetslöse inledningsvis söka inom sitt kompetensområde? När jag ställde den frågan till arbetsmarknadsutskottets borgerliga ledamöter fanns det ingen som kunde svara på frågan. Jag kunde då konstatera att deras påståenden var lösryckta och att de inte hade någon som helst grund för sin politik. Jag kan nu också, efter att ha diskuterat detta med arbetsmarknadsministern, konstatera att arbetsmarknadsministerns påståenden är helt lösryckta och att det inte finns någon grund för arbetsmarknadsministerns politik. Jag ställde dessutom en ytterligare fråga som jag inte fick svar på man kan väl fundera över vad det står för. Frågan var: Kommer regeringen att lägga om sin politik när det gäller a-kassan så som arbetsmarknadsutskottets moderate ordförande har gett uttryck för? Det skulle vara spännande om man är beredd att överge en stor del av den politik som man har gått till val på, eftersom man har insett att den inte fungerar. Det skulle naturligtvis vara en lycklig insikt och något som vi skulle applådera och se som en positiv utveckling. Jag skulle bara vilja ha ett svar på om det faktiskt är så att vi kan göra den positiva tolkningen att det är det som är regeringens syfte att lägga om sin politik när det gäller a-kassan. Jag fick inget svar på den frågan. Vi får väl fortsätta att söka svar på den frågan. Att det inte finns något som helst stöd i forskningen för regeringens politik visste vi tidigare, och det kunde vi konstatera igen. 104 Arbetsmarknadsminister (M): När det gäller regeringens politik kan vi se att det går åt rätt håll, att politiken fungerar. Prognosen är mycket riktigt att vi hoppas kunna nå en arbetslöshet på . Då får man också komma ihåg det gjordes ju en jämförelse att regeringen lade om statistiken när vi tillträdde. Vi räknar nu enligt internationella mått personer . räknade man inte in heltidsstuderande, och man hade ett annat åldersspann. skulle motsvara ungefär 3 procents arbetslöshet enligt de tidigare måtten. Det kan vara viktigt att poängtera. Vi utvärderar kontinuerligt, både själva och externt, regeringens reformer och politik, trimmar och förbättrar för att uppnå det mål som finns i arbetsmarknadspolitiken, att alla som kan arbeta också får chans att göra det. Därutöver satsar vi en ganska stor summa pengar på arbetsmarknadspolitiken. Det som skiljer från andra är att två tredjedelar av de 69 miljarderna går till aktiva åtgärder. Vi satsar också på mer aktivitet i garantierna, där arbetsmarknadsutbildningen är en del, men vi gör också satsningar på det reguljära skolväsendet. Det är viktigt vi kan se att skiljer sig från de flesta av länder att vi har en bra ekonomi, att vi har råd att göra satsningar. Med den tämligen ansvarslösa diskussion som förs fram här, med förslag på att i princip alla ska gå arbetsmarknadsutbildningar, långa yrkesutbildningar, skulle ekonomi ganska snabbt raseras. Det är viktigt att ha en balans mellan rätt åtgärder som leder till ett bra resultat och en bra och stabil ekonomi. Det gynnas av, och det gynnas ytterst löntagarna av, som får större möjlighet att komma till egen försörjning och eget jobb. Jag får önska ledamöterna en trevlig sommar. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2010/11:383 om åtgärder mot den växande klyftan i sysselsättning mellan kvinnor och män 105 Arbetsmarknadsminister (M): Jag kan först säga att vi har försökt ändra tiden för att interpellanten skulle kunna komma hit, så det förvånar mig att hon inte är här. Hon får väl läsa i protokollet sedan. har i vart fall frågat mig vilka konkreta initiativ jag kommer att ta för att åtgärda den växande klyftan i sysselsättning mellan kvinnor och män. Jobben växer nu till i . Jag är dock medveten om att det alltjämt råder skilda villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden, vilket bland annat medför skillnader i sysselsättningsgrad. Både kvinnor och män har gynnats av den senaste tidens sysselsättningsuppgång. Ökningen har dock varit kraftigare bland män. Detta kan delvis förklaras av att sysselsättningsgraden sjönk mer bland män än bland kvinnor under den ekonomiska krisen, eftersom det var mansdominerade branscher som drabbades särskilt hårt. Den senaste tidens positiva sysselsättningsutveckling har dock inneburit att gapet mellan kvinnors och mäns sysselsättningsgrad har ökat och återgått till samma nivå som före krisen. Jag är naturligtvis inte nöjd med att skillnaden kortsiktigt ökar. Regeringen har höga ambitioner när det gäller att främja en jämställd arbetsmarknad. För att komma till rätta med faktorer som motverkar en jämställd arbetsmarknad samt för att ge kvinnor och män lika förutsättningar i arbetslivet krävs flera samverkande och långsiktiga åtgärder. För att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och därigenom bidra till en mer jämställd arbetsmarknad genomför regeringen flera insatser. Bland annat bereds inom förslag från de två delegationer som på regeringens uppdrag har analyserat behov av åtgärder inom skolan och högskolan för att komma åt underliggande orsaker till den könssegregerade arbetsmarknaden. Regeringen har även genomfört en satsning för att främja kvinnors företagande. Satsningen innebär bland annat att regeringen har utsett 880 kvinnliga ambassadörer som, genom att tala i skolor, på universitet, i olika nätverk med mera, ska uppmuntra kvinnor i olika åldrar att se företagande som ett möjligt yrkesval samt öka deras kunskaper om företagande. Andra insatser som regeringen har gjort, som bland annat syftar till att öka sysselsättningen bland både kvinnor och män, är införandet av jobbskatteavdraget och skatteavdraget för hushållsnära tjänster. Jag vill avslutningsvis försäkra att regeringen kommer att driva arbetet för en jämställd arbetsmarknad vidare. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 106 (S): Jag ska börja med att be arbetsmarknadsministern om ursäkt. Det är nu som vi skjuter upp debatten. Jag ska i alla fall ta debatten, för hade svårigheter. Jag kan börja med att konstatera att det är männen som drar ifrån på arbetsmarknaden. Skillnaden mellan hur många kvinnor och män som jobbar nu är den största . var männens sysselsättningsgrad och kvinnornas . Det var 229 000 fler män än kvinnor som hade jobb. I den senaste arbetskraftsundersökningen från SCB var trenden tydlig. Arbetslösheten bland kvinnor sjunker inte längre, men den fortsätter att sjunka för män. Vad beror det på? Ja, det handlar naturligtvis om en återhämtning av krisen. Jobben inom industrin är på väg tillbaka. Det var flest män som varslades om uppsägning och blev arbetslösa. Men därefter har arbetsmarknaden gynnat män i mycket större utsträckning än kvinnor, eftersom den offentliga sektorn är återhållsam. Mansdominerade branscher återhämtar sig, men den kvinnodominerade offentliga sektorn är mer återhållsam. Det är alltså en fortsatt uppdelad arbetsmarknad. Kvinnor har också en svagare förankring på arbetsmarknaden. Till skillnad från de manligt dominerade arbetsplatserna har det i de traditionella kvinnoyrkena utvecklats en kultur av att det går att ta in nästan vad som helst. Då får man också en stor grupp som är löst knuten till arbetsplatsen. Vi har tidigare pratat om de kvinnor som väntar på att telefonen ska ringa. De är tillsvidareanställda, men de får inga timmar. Och varför inte tänka på alla som jobbar inom handeln, som är anställda på 1, . Jämställdheten går bakåt. Jag skulle kunna ställa några frågor till arbetsmarknadsministern. Det fanns ett sysselsättningsmål. Det togs bort. Ministern kan naturligtvis inte vara nöjd med att det är den största klyftan vad gäller sysselsättningsgraden . Nej, man är kanske inte nöjd med det. Men är man nöjd med någon skillnad när det gäller sysselsättningsgrad? I så fall undrar jag: Hur stor skillnad skulle regeringen och acceptera? Vi ser de ekonomiska klyftorna, som också ökar. Vi har pratat om arbetsmiljö tidigare. Kvinnorna är förlorarna på arbetsplatserna, på de dåliga arbetsplatserna och med de otrygga anställningarna. De sliter ut sig. Det är 80 000 kvinnor inom avtalsområde som har 40 procents risk att drabbas av långvariga arbetsskador. Vi har anställningsformerna, som jag nämnde tidigare. Man kan titta på hur det ser ut inom Handels, till exempel. Man kan titta på ett större varuhus eller en butik. Då visar det sig att det finns några som har 80 procents anställningsgrad. Det kanske är någon på 100. Men väldigt många kvinnor har väldigt låga tal. Det var en kvinna som gick på föräldraledighet. Hon hade en anställning . Hon blev ersatt av fyra personer. Oj då, tänker man, hon gjorde ett mycket stort jobb. Nej, men hon ersattes av två personer och två . Jämställdheten går bakåt. Jag ställde några frågor. Jag hoppas få svar. 107 Arbetsmarknadsminister (M): Nej, , jämställdheten går inte bakåt, men jag är inte nöjd. Sysselsättningsgapet mellan kvinnor och män är tillbaka på samma nivå som före krisen. Det har inte ökat. Däremot kan vi se lite glädjande siffror. Av de 120 000 personer som har glädjen att gå till ett jobb är det en större andel kvinnor. 62 000 av dem är kvinnor. 57 000 är män. Arbetslösheten har minskat mer bland kvinnor än bland män. Det är 93 000 fasta anställningar. Vi kan se att det är 53 000 kvinnor som har fått en fast anställning eller en tillsvidareanställning. Det är alltså ett bättre resultat än för män. Vi kan också se att lönegapet minskar. Jag är inte alls nöjd, men det går åt rätt håll. Jag tror att det är viktigt att vi håller oss till fakta. Sedan kan vi tvista om vilka åtgärder som är mest effektiva. Jobbskatteavdraget har, enligt KI:s lönebildningsrapport , gynnat kvinnor mer än män. Det är också viktigt att de hushållsnära tjänsterna numera i större utsträckning utförs i en vit sektor där det finns regler och avtal i stället för, som tidigare, i den svarta sektorn. Jag har tidigare haft flera debatter och bland annat berört frågor om jämställdhet. Det är klart att när samhället inte är jämställt i grunden är det inte heller jämställt på arbetsmarknaden. En viktig faktor är att arbetsmarknaden i är otroligt könsuppdelad. När kvinnor och män finns i helt skilda branscher medför det bekymmer. Därför är det arbete som regeringen nu gör viktigt, där man analyserar de förslag som har lagts fram av i delegationen om jämställdhet. Det finns en mängd kloka idéer och förslag. Någonstans börjar jämställdhet redan på förskolan eller ännu tidigare i familjen, med de val som föräldrar gör. Det handlar om hur man tar hand om sina barn, hur man arbetar och hur man fördelar arbetet i hemmet. Jämställdhet börjar i hemmet eller kanske ännu tidigare, på barnavårdscentralen. Det finns mycket man kan göra, men det går inte åt fel håll. Under den förra mandatperioden gjorde alliansregeringen en tio gånger så stor satsning på jämställdhet jämfört med tidigare socialdemokratiska regeringar. Det krävs ökad jämställdhet inom vården, inom skolan, inom arbetslivet ja, kort sagt, inom alla områden. Där pågår det ett långt och mödosamt arbete. Men det är som en Atlantångare. Man vänder inte utvecklingen väldigt snabbt. Det handlar också om vilka värderingar som människor ytterst har och synen på kvinnoroll och mansroll, på flickor och pojkar. Där finns det mycket kvar att göra. Allting går tyvärr inte heller att lösa med politiska metoder. 108 (S): Låt mig börja med alla de här kvinnorna, som i högkonjunkturen nu får jobb, vilket är väldigt glädjande. Jag måste fråga om de här 93 000, eller vad det var hon sade: Hur många av de här är tillsvidareanställda? Det kanske är alla som är det. Men kan man bli tillsvidareanställd på noll timmar? Då kan man väl säga att det är fasta och trygga jobb? Eller sitter man hemma och väntar på att telefonen ska ringa? Man kan titta på ett sådant företag som . Man har det är mycket bra en policy där man säger: Vi ska försöka höja anställningsgraden till åtminstone för av de anställda. Det är klart att det är många som har fått jobb där också. Det går väl att dyka ned i statistiken och säga att det är väldigt många som får jobb. Men problemet är, , att det är väldigt ojämlikt. De män som får jobb får ju jobb med mycket mer tjänstgöringstid. Det får inte kvinnorna. Då kan det väl inte vara någon lösning att säga: Ja, men då har vi ett RUT-avdrag, och det främjar kvinnorna, för det är kvinnorna som ska åka runt och städa. Så var tanken när ni skrev den ursprungliga propositionen. Den lågproduktiva arbetskraften skulle få ställen att få jobb på. Då är frågan: Vad har de för anställningsförhållanden? Vad har vi för kontroll på de här företagen? Vill vi ha kontroll på de här företagen? Man säger till och med att det är många som kommer från andra länder och gör de här förtjänstfulla jobben, städar hemmen och så vidare. Men det finns en svart sektor här också. Vad har de då för fördelar gentemot männen?