prot · GY09102 · 2011-05-13 00:00:00 — Då handlade det om den massiva kritik som den danska trafikministern hade mot det svenska underhållet och punktligheten när det gäller Öresundstrafiken. Ministern säger i svaret att det har vidtagits åtgärder så att det har blivit mycket bättre. Det är inte riktigt den erfarenhet som pendlarna har. Det är fortfarande stora problem. Det är inte huvudtemat . står vi här av en annan anledning. Det kommer tydliga signaler från den danska trafikministern om att vi nu är vid vägs ände. Man har gett den danska trafikstyrelsen i uppdrag att förbereda för att avbryta. De planerna är långt gångna. Det innebär att man ersätter trafiken från till och med S-tåg på den danska sidan. De kan inte gå på bron vilket innebär att man måste byta tåg och att det blir olika biljettsystem. Det är naturligtvis inga beslut fattade, men i danska medier har den danska trafikstyrelsen klart redogjort för hur det skulle fungera. Det vore hemskt olyckligt. När man tittar i backspegeln kan man undra om den danska ministern hade kännedom om de ekonomiska problemen i DSB First och jämnade marken för den här situationen genom att tydligt lägga skulden på det svenska dåliga underhållet för att kunna lösa situationen inför ett val. Frågan om upphandling och aktörer är ämne för en särskild debatt. Det här handlar om att det danska statliga järnvägsföretaget vann upphandlingen mot det tyska statliga järnvägsföretaget där huvuddelen av trafiken går på svensk mark. Det svenska statliga järnvägsföretaget ville inte blanda sig i detta över huvud taget eftersom man misstänkte underprissättning. Så kan vi inte ha det. Trafiken är högst väsentlig för vår ekonomi och tillväxt. Ministern svarar som förra gången att ministern utgår från att det är de regionala huvudmännens ansvar att sköta det här. Det slutar med att ministern inte tänker ta några initiativ. Jag menar att det här är något annat. Det handlar om två nationer. På den ena sidan agerar den danska staten och den danska regeringen väldigt högljutt. Nästan kan man läsa uttalanden i den här frågan från den danska regeringen. Den svarar inte på något sätt. Det regeringen säger är att ett regionråd i och några landstingspolitiker på andra håll ska matcha den danska regeringen. Det här börjar likna utrikespolitik. har dragit in flygplats och vidtagit motåtgärder. Det är inte riktigt. förhållande till andra nationer är endast regeringens ansvar. Regeringen är skyldig att jobba med det. Vi socialdemokrater ser inte utvecklingen av som en regional fråga utan som en fråga av nationellt intresse. Därför säger vi: måste regeringen agera. 12 Statsrådet (M): Jag skulle vilja rikta tillbaka frågan till . Vad är det egentliga engagemanget och drivet hos i den här frågan? Är det en långsiktigt hållbar utveckling av tågtrafiken över sundet så att vi får behålla den integration som har vuxit fram och som är viktig för regionen och för både och ? Eller är det något annat? På den danska sidan har vi ett klart uttalat ministerstyre. Är det vad vill att vi ska ha här i ? Här har vi den ordningen att vi har fyra trafikhuvudmän som för sin regions och sitt näringslivs och sina resenärers bästa vill integrera en bra tågtrafik. De har tagit på sig ansvaret att upphandla trafik och de vill fortsatt göra det. Dessutom jobbar de enligt den svenska modellen nära och i tät kontakt med och Transportstyrelsen, och det har de gjort på ett bra sätt. I de kontakter som jag har med och de olika trafikhuvudmännen kommer det inte fram några uttryck för att de vill att jag ska gå in och ta över deras roll eller ens återta det ansvar som förut låg mer centralt. är det mer angeläget att se hur resenärerna ska känna sig trygga i att kunna åka över sundet. Det har blivit betydligt bättre sedan vi gemensamt investerade i . Om det ska återgå till den situation vi hade tidigare kan vi ur ett nationellt perspektiv säga att var en förgävesinvestering. Så vill vi inte se det. Vi vill ju snarare att den ska utvecklas. Det är inte vi i som har val. Det ska man vara klar över. I medierna i , och pågår det ett tufft ordkrig inte bara på trafikområdet. Det gäller gränskontroller och annat från den danska sidan. Här handlar det om att vara inriktad på att lösa situationen. De fyra trafikhuvudmännen som har upphandlat tågtrafiken för diskussioner med DSB. Hur det ser ut ekonomiskt är en fråga för den danska sidan. Men är det så att de inte lyckas klara av att köra den trafik som de har åtagit sig att göra, då är också trafikhuvudmännen beredda att ta in en annan operatör i stället. Det finns flera som är intresserade. Vi måste ändå på något sätt kunna hålla ihop. Jag tycker att det skulle vara en fördel och om möjligt ännu mer klädsamt gentemot , som är en ganska tuff motpart, om vi från den svenska sidan, oavsett om det är lokalt, regionalt eller nationellt, gemensamt höll ihop. Jag tolkar det i alla fall som att även är intresserad av att vi fortsatt ska ha bra tågförbindelser över sundet. Någonting annat jobbar inte jag heller för. Då kanske vi ska använda dessa krafter gemensamt i stället för att försöka hitta någon form av splittring som de facto inte finns. 13 (S): Statsrådet säger att den danska regeringen är en väldigt tuff motpart, och det är den. Då drar statsrådet slutsatsen att hon inte tänker ta några som helst initiativ och tänker lägga sig platt för den danska regeringen och hoppas att region- och landstingspolitiker i kan matcha den danska regeringen. Detta går inte ihop. Jag talar inte om att ministern ska syssla med ministerstyre eller ta över de uppgifter som finns. Vad jag talar om är att det behövs ett nationellt politiskt stöd för det agerande som sker från trafikhuvudmännen där nere i form av tydliga uttalanden och att hon naturligtvis ska träffa den danska trafikministern. Denna brist på engagemang leder mig naturligtvis till att den inte vill störa den danska regeringen inför ett kommande val snart. Ett tydliggörande av den svenska positionen skulle störa den inrikespolitiska agenda som den danska regeringen har inför valet. Det är hemskt obehagligt om det skulle vara på det sättet att valtaktiska överväganden mellan borgerliga regeringar gör att man faktiskt inte tar sitt ansvar som minister, för det tycker jag inte att ministern gör. Jag tycker att ska bestämma en träff med sin danska kollega och se till att föra fram följande nationella svenska krav på den danska regeringen. Det första är att den danska regeringen har ansvar för att detta avtal ska fullföljas. Det är inte vilken aktör som helst. Det är ett dotterbolag i huvudsak ägt av den danska staten, och den danska staten kan inte springa ifrån sina åtaganden med hänvisning till vilka som helst problem som man har haft i sin interna kontroll, i sitt interna regelverk och hur ekonomin ser ut. I grunden har de fyra trafikhuvudmännen handlat upp en trafik av den danska staten, och position gentemot måste vara att de måste fullfölja det som de har åtagit sig. Då talar jag inte om företaget, utan jag talar om den danska staten som ägare. Det andra budskapet som den borde föra fram till den danska regeringen är att inte accepterar steg tillbaka när det gäller den gränsöverskridande trafiken. Den är så viktig för att regionen ska kunna utvecklas . Rent politiskt måste och därför vara överens om att det är en gemensam uppgift att se till att denna trafik kan fortsätta utvecklas. Den är fortfarande inte färdig. Alla tåg är inte på plats och så vidare. Det ska bli ännu bättre . Det måste vara nationella uppfattning och inte en uppfattning bara från regionala politiska församlingar. Eftersom man både ska ge och ta är det tredje budskapet att jag tycker att ministern ska säga att vi kanske inte har skött underhållet så bra på den svenska sidan men att vi ska ge allt för att några förseningar på den danska sidan inte ska uppkomma på grund av att vi i har snålat på underhållet. Åk till eller be trafikministern i att komma till eller träffas hemskt gärna i och gör upp dessa saker och kom överens mellan och ! Det skulle vara en insats av en regering som faktiskt bryr sig. 14 Statsrådet (M): När jag lyssnar på skulle jag själv nästan behöva bläddra tillbaka i min egen kalender för att se om jag verkligen inte har haft någon träff med min danske kollega . Men jag kan konstatera att jag har haft det ett flertal gånger och kommer även att ha det snart igen. Men det är bra att har en uttalad ambition om vad jag som statsråd borde göra. Flera av punkterna är inte heller felaktiga. Det är lite grann i linje med det som det arbetas. säger utifrån den första punkten att jag egentligen bör ta den danska staten, som är en av parterna, i örat för att tala om att man ska hålla sig till sitt avtal. Det är underförstått att när det gäller ett avtal som är gjort mellan två parter, där den danska staten är en och de trafikhuvudmän som vi har på den svenska sidan är den andra, är det i första hand där som diskussionen och ansvarsutkrävandet ska ske. Det är där som följderna också tas om någonting inte händer. Precis detta ansvar tar våra svenska trafikhuvudmän. Jag har en ständig dialog med dem då jag blir uppdaterad och informerad. Att inte skulle acceptera att vi tar ett steg tillbaka är självklart. Varför skulle vi annars ha diskussioner som snarare handlar om hur vi ska utveckla Öresundsintegrationen? Och varför pratar vi i så fall över huvud taget om en ny HH-förbindelse om vi inte tror på integrationen och behovet av att ha mer, inte mindre, förbindelser över ? Det tredje handlar om att jag som statsråd borde använda hårdare uttryck gentemot den danska sidan utifrån att vi satsar och jobbar för att förbättra det svenska järnvägssystemet. Det gör vi uttryckligen på den svenska sidan men också i kontakter där det faktiskt redan har givit resultat. Jag tror att de som hänger med i denna diskussion ska komma ihåg en sak när det gäller förseningar i trafiken över . Den danska sidan har 6 mil järnväg innan man kommer fram. Den svenska sidan har . Det finns många fler sträckningar som gör att förseningar kan uppkomma. Men likväl kan det inte accepteras. Det är också därför som man på har haft extratåg att sätta in. Vid minsta misstanke om försening över sätts det in ett extratåg. har vi de fyra spåren runt i gång. Det kommer att bli bättre , och vi ser redan nu att vi har bättre punktlighet från den svenska sidan än man har från den danska sidan. Det sker alltså saker, och det görs förbättringar. Det är inte där som problemet ligger. Just nu tycker jag att det är mycket mer intressant att faktiskt följa vad man gör på den danska sidan i sina bolag. Hur fungerar diskussionerna mellan trafikhuvudmännen, och vad sker i praktiken? Jag har blivit uppdaterad inte minst och inte minst efter diskussioner som fördes i regionsamarbetet. nämnde själv diskussionerna om . Det pågår en hel del där nere. Men min uppfattning är att den som faktiskt har ansvaret, den som har efterfrågat och som har fått ansvaret av oss, tar det fullt ut. Jag ser ingenting som gör att jag för den skull skulle behöva ingripa. Men jag kan tala om för att jag med stor sannolikhet kommer att träffa min danska kollega igen. 15 (S): Ministern gör detta till en fråga om att tolka ett avtal. För mig handlar det faktiskt om utrikes relationer. Jag kanske har ställt interpellationen till fel person. Den skulle kanske ha ställts till i stället. Det kanske är som ska hantera detta framöver. Detta är betydligt väsentligare än att vara bara en fråga om hur man upprätthåller detta avtal. Detta är inte bara en fråga om kommersiella relationer. Detta handlar om relationerna mellan och . Än mer oroad blir jag när regeringen säger att man inte tar något ansvar för detta utan låter aktörerna på regional nivå sköta detta helt och hållet. Det som oroar mig är att man i debatten börjar ta till vapenskrammel på ett sätt som liknar vad två stater gör, när det gäller stödet till och vilken betydelse ska ha . Det där är utrikespolitik, och det är regeringen som ansvarar för den. Det är min huvudsakliga poäng: Det handlar inte om att gå in och ta över ansvaret från de regionala huvudmännen, utan det handlar om att ge dem det stöd som behövs när det är fråga om en annan nation och en nation, som ministern själv sade, som är väldigt duktig på att förhandla. Det stödet kan vi ge genom att göra offentliga uttalanden och tala om var den står, lämpligtvis enligt de tre punkter som jag föreslår. För oss socialdemokrater är den här utvecklingen av nationellt intresse. Vi kommer tillsammans med våra danska partivänner att växla upp de här frågorna rejält. Vi ser en möjlighet till en utveckling av en kunskapsbaserad ekonomi i , ett nav i utvecklingen av riktiga jobb som ger bra löner och bra kvalitet, i stället för regeringens luftstickning i fas 3. 16 Statsrådet (M): När det gäller huruvida man ska tolka avtal eller inte om hela denna process handlar om att tolka avtal är ju oftast avtal i grunden till för att man över huvud taget ska veta vad man är överens om och framför allt vad man inte är överens om. Därför har parter avtal sinsemellan, och följer inte den ena parten avtalet finns det konsekvenser för det. Det låter här i kammaren som om det skulle finnas mer motstridigheter än vad det faktiskt finns, inte minst regionalt nere i där man faktiskt har en rätt enig linje om vad som är viktigt och riktigt oavsett vilket parti man företräder. Jag har ingen annan uppfattning än att det nu sker ett arbete, med den kraft och den förmåga som man har efterfrågat, tagit på sig och också nu har, med att se till att ha en bra tågförbindelse över sundet en förbindelse som är minst lika viktig för den danska sidan som för den svenska. Jag tycker att det vore bättre om vi fokuserade på att stötta regionen där nere. Jag gör det på mitt sätt, och jag hoppas att också gör det. Men jag tror kanske inte att det alltid tjänar sitt syfte att stå och försöka framhålla att regeringen ingenting gör. Kom ihåg att det är de olika trafikhuvudmännen regionalt som själva har begärt att få ta ansvaret! De har fått det, och de gör det väldigt bra. Jag följer frågan väldigt noga , och jag har inget skäl att tro att det inte skulle fungera. när det gäller resenärerna: Skulle det inte fungera fortsättningsvis med den avtalspart man har finns det flera andra med intresse av att få köra trafiken i stället. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2010/11:351 om regeringens tågsatsning 17 Statsrådet (M): har frågat mig hur regeringens satsning på i ökat underhåll och drift till järnvägen ska finansieras, om det är min avsikt att kommer att ha mindre pengar till drift och underhåll än föregående år samt vilka åtgärder jag i så fall avser att vidta för att undvika problem i tågsystemet kommande vinter. Regeringen beslutade om en historisk infrastruktursatsning på fram . Vidare har regeringen den senaste mandatperioden kraftfullt ökat resurserna för drift och underhåll av det svenska järnvägsnätet. och fram till har anslagen till drift och underhåll av järnvägsnätet ökat med i löpande prisnivå. Utöver denna betydande satsning presenterade regeringen genom partiledarna en ytterligare satsning på järnvägen med 800 miljoner , 2011. De insatser för att stärka järnvägssystemet, inte minst , som , numera , påbörjade inom befintliga ekonomiska ramar kommer därmed att kunna fortsätta. För att inleda nödvändiga åtgärder redan nu inför kommande vinter ska kunna utnyttja sin anslagskredit. Denna återställs när medel görs tillgängliga 2012. Regeringens särskilde utredare angående järnvägens vinterberedskap, Per , lämnade slutbetänkandet Förbättrad vinterberedskap inom järnvägen . Utredarens huvudförslag var att ett samlat åtgärdsprogram för järnvägens vinterberedskap bör upprättas och skötas av . Men det bör tilläggas att ansvaret för förbättrad vinterberedskap ligger hos samtliga aktörer inom järnvägsbranschen. Endast med ett samarbete mellan alla berörda aktörer kan liknande situationer som den gångna vinterns väderproblematik motverkas. Regeringen har beslutat att ska upprätthålla och till regeringen redovisa ett samlat åtgärdsprogram för järnvägens störningsberedskap, med särskilt vinterfokus. Jag vill också i sammanhanget nämna att regeringen gav i uppdrag att analysera kapacitetsbehoven inom järnvägen. Särskilt ska aspekter belysas som kan identifiera flaskhalsar, behov av följdinvesteringar i andra delar av transportsystemet, i vilken mån ekonomiska styrmedel kan bidra till ett effektivare järnvägssystem samt hur drifts- och underhållsåtgärder kan bidra till effektivitetsökningar. Förbättringarna ska kunna ske på såväl kort som medellång och lång sikt. En första delrapport ska lämnas , och slutrapportering ska ske . Regeringen har därmed lagt grunden för bättre underhåll och investeringar i järnväg . ska, steg för steg, bli tillförlitlig och robust. Något annat är inte acceptabelt. 18 (MP): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation, även om jag inte tycker att jag har fått svar på de tre frågor jag ställde. Jag skulle vilja börja med den första frågan om finansieringen av de 800 miljonerna. Precis som statsrådet sade presenterades regeringens så kallade tågsatsning stort vid en presskonferens där Alliansens samtliga partiledare deltog. Jag, som länge stridit för mer pengar till järnvägen, satt som klistrad vid datorn och lyssnade. Jag måste säga att 800 miljoner är en början, så jag blev uppriktigt glad över vad jag hörde. På frågan var pengarna skulle tas ifrån svarade och : Det är helt nya pengar. slog också fast att de 800 miljonerna skulle finnas med i det som förut kallades tilläggsbudgeten. Döm om min förvåning när jag fick det som kallas vårändringsbudgeten knappt . I den fanns nämligen inte ett ord om dessa 800 miljoner. Vi har därefter fått reda på att de 800 miljonerna inte är några nya pengar; de är ett lån. får låna pengar ur sin anslagskredit till regeringens järnvägssatsning. Vid gårdagens möte med trafikutskottet hade vi representanter för både Finans- och och hos oss. De var där för att svara på samma frågor som jag nu har ställt till statsrådet. Vi fick då bland annat veta att trots de extra 800 miljonerna har 400 miljoner mindre till drift och underhåll än : 7 miljarder i stället för 7,4 miljarder. På det sättet fick jag svaret på min andra fråga den som statsrådet inte alls har svarat på och det är en oroande uppgift. Vi fick också veta att kommer att ha utnyttjat 1,6 miljarder av sin anslagskredit. Statsrådet säger i sitt svar till mig att får utnyttja sin anslagskredit för att inleda nödvändiga åtgärder inför kommande vintrar. Statsrådet säger också att denna återställs när medel görs tillgängliga 2012. undrar jag: Vad innebär detta? Innebär det att ska betala tillbaka dessa pengar, eller innebär det att regeringen kommer att efterskänka de pengar som nu får ta ur krediten? Det hoppas jag att kommer att ge mig ett svar på, för det är en viktig upplysning. Jag undrar också: Varför finns dessa 800 miljoner inte med i vårändringsbudgeten, trots att sade det så tydligt vid presskonferensen? 19 (FP): Jag kan börja med att instämma i infrastrukturministerns svar. Jag har väl egentligen inget att andra mot det. Jag tycker dock att det är viktigt att vi här ser på helheten och det långsiktiga perspektivet. Utan tvekan är det så att regeringen, och jag har en liknande verklighetsuppfattning när det gäller det långsiktigt eftersatta underhållet av järnvägsnätet. Det är helt uppenbart att regeringen är medveten om och jobbar väldigt långsiktigt och konsekvent med detta. I det sammanhanget är grunden och det som är viktigt naturligtvis det långsiktiga. Anslagsnivån för drift och underhåll har höjts betydligt. Den ligger nu på 5,2 miljarder i stället för som tidigare 3,8 miljarder. refererade till processen som pågår i trafikutskottet kring vårändringsbudgeten. Vi hade som sagt en dragning i trafikutskottet i går med representanter för både regeringen och . Att det finns skillnader mellan år när det gäller drift- och underhållspengar till järnväg var helt uppenbart, och man visade väldigt tydligt vad det berodde på. Det var ett tydligt stapeldiagram, där man såg att den höjda anslagsnivån låg som en trygg och säker grund i botten. Att det sedan blev skillnader berodde på och det kunde man tydligt se att det görs extrasatsningar. Det är naturligtvis en följd av att regeringen verkligen jobbar seriöst med frågan för att långsiktigt komma till rätta med det eftersatta underhållet. Vidare redovisades väldigt tydligt detta med att arbeta med anslagskredit och att det är ett helt naturligt sätt att arbeta. Det beror mycket på att man inom just detta område är väldigt beroende av flexibilitet och att kunna göra insatser. Man visade hur anslagskrediterna varit både minus och plus . Det kändes alltså väldigt tryggt. Det är så man arbetar, och man har arbetat så . Detta är ingen ny företeelse. Som generaldirektören för sade har det ur verksamhetens synpunkt ingen betydelse hur man administrerar pengarna och var de kommer ifrån. Sedan blir det väldigt mycket diskussion om anslagsnivåer. Jag skulle nog vilja framhålla en annan del av arbetet som jag tror är minst lika viktig och där regeringen verkligen jobbar brett, och det är att få det till system så att de pengar som finns används effektivt. Vi har fått en del rapporter från som har visat att det historiskt har funnits brister. , när vi har haft diskussioner i i dessa sammanhang, har vi kunnat redovisa att regeringen jobbar väldigt brett för att få till en bättre uppföljning, en bättre analys och även en bättre återrapportering till för att vi ska kunna veta att pengarna används effektivt. Det är alltså en delad frågeställning. Det handlar dels om att tillföra de resurser som krävs och dels om att använda dem effektivt. blir det mer en diskussion om pengarnas väg fram till verksamheten, men som sagt: Generaldirektören var väldigt tydlig med att det ur verksamhetens synpunkt inte hade någon betydelse på vilken sätt pengarna togs fram. När spaden sattes i jorden märktes inte det. 20 Statsrådet (M): Jag tror att vi alla egentligen söker hur och på vilket sätt vi kan få mer infrastruktur för pengarna, och ännu hellre hur mycket tidigare vi kan få infrastruktur. Det gäller nog över hela landet, och särskilt har vi haft fokus inte minst på järnvägen. När det gäller anslagen, som är det som regeringen förfogar över och som också fattar beslut om, är det en del och det redovisade också som har att disponera. Sedan har , precis som andra myndigheter, andra typer av resurser som de har möjlighet att förfoga över. När det gäller har de dels anslaget, som år har höjts. De har även banavgifterna att ta in, som också används till drift och underhåll. Det har dessutom funnits särskilda, tillfälliga satsningar. Sedan har vi detta med anslagskrediten. Det finns ett visst utrymme, just för att kunna ha flexibiliteten över åren. Då ingår dock också att när en myndighet precis som använder sig av den jag skulle kunna säga som ; man lånar lite av sig själv ska det återställas och återbetalas. I fallet med de 800 miljonerna har det tydligt sagts från regeringen att för att redan under innevarande år kunna förbereda sig, inte bara för vintern utan för att bygga upp robustheten, kan arbeta med detta nu och använda sig av anslagskrediten. När höstbudgeten kommer blir man dock kompenserad via anslaget. Det är inte tänkt så att de 800 miljonerna på så sätt ska återbetalas, vilket man annars gör när man använder sig av anslagskrediter. Detta är det inget konstigt att gör; det tidigare har gjort precis likadant över åren. Vi kan särskilt tydligt se att man åren 20022004 använde sig väldigt mycket av anslagskrediten. Detta görs inte minst för att man har oerhört många olika projekt som går, men också för att vädret har en tendens att variera extra kraftigt särskilt de två senaste vintrarna. Jag tycker att detta är viktigt att ha med. Jag tror egentligen att hade sina förhoppningar när dessa extrapengar presenterades.