prot · GY09108 · 2011-05-31 00:00:00 — Ett sådant är Surfa lugnt som spelar stor roll när det gäller att sprida kunskap om hur man bör bete sig på nätet och vilka risker som finns. Vi har ett gemensamt ansvar att opinionsbilda i de här frågorna. Det är däremot inte något politiskt ansvar att utveckla digitala plånböcker. Det vi har ansvar för, och det vi arbetar med i regeringen, är att se till att vi har säkra system för att identifiera oss och signera på nätet, det vill säga elektroniska ID-handlingar. Ambitionen från regeringens sida är att vi ska få fram ett system så att man som individ, oavsett i vilken kapacitet man behöver identifiera sig eller signera dokument på nätet, ska kunna använda en och samma elektroniska ID-handling på samma sätt som man kan använda en och samma fysiska ID-handling i det dagliga livet. 97 (S): Det var bra att kom in på de frågorna i sitt näst sista inlägg. Jag tänkte just komma till frågan om sårbarhet i offentliga miljöer. Vi får andra typer av terminaler, och smarta telefoner, läsplattor, bärbara datorer och fasta datorer flyter ihop. När man använder dem i öppna nät finns det en stor risk. I samband med att man bygger ut de så kallade molnen och andra typer av nät finns det också en risk. Det blir då ännu viktigare att människor är medvetna om hur man lämnar ut sina uppgifter på nätet. Skolan har naturligtvis ett stort ansvar för de yngre medborgarna. Det har jag interpellerat skolministern om och det tänker jag diskutera längre fram. Men det finns många äldre som inte är medvetna om riskerna med att gå ut på nätet. När jag säger riskerna med att gå ut på nätet måste jag ändå poängtera att fördelarna överväger så mycket. Därför är det viktigt att titta på andra länder som har gått över till att ha ett enda kort som elektronisk ID-handling. Det är en oerhörd förenkling för medborgarna att ha ett enda kort för sjukvård, betalningar och andra uppgifter. Det är en förenkling, men innebär också en stor risk. Om det kortet försvinner är det ju väldigt mycket som försvinner. Det handlar om att titta på hur de länder har gjort som har övergått till det och hur vi ska kunna göra något liknande utan att få den stora sårbarhet som det kan innebära. Vi vill ju ligga i framkant. Vi vill att det ska vara säkert och vi vill att alla ska komma med i det digitala samhället framöver. 98 Statsrådet (C): Regeringens och min målsättning är att ska fortsätta att vara världens mest framgångsrika digitala samhälle. Det är klart att hög tillit till näten och till det som finns på Internet är helt avgörande för att vi ska åstadkomma det. Illasinnade personer människor som vill oss illa finns både i vardagen och på Internet. Det kan vi aldrig komma ifrån. Det gör att ingen annan än jag själv kan ta ansvar för vad jag väljer att utsätta mig för och vilka risker jag väljer att ta på nätet. I slutändan är jag ensam vid mitt tangentbord. Ingen politiker, vare sig jag eller , kan ändra på det. Vad man väljer att göra och inte göra på nätet är väldigt personligt och något som man gör i ett privat rum. Därför är det tydligt att man som privatperson måste fundera över vilka risker man utsätter sig för. Man måste se till att ha aktuell programvara och uppdatera den. Man måste fundera innan man publicerar personliga uppgifter som telefonnummer, personnummer och kortnummer på nätet. Vi politiker ska göra vad vi kan. Vi ska framför allt se till att få fram bra system för säker signering och identifiering på nätet så att man vet vem som är vem även på Internet. Vi ska också se till att samarbeta internationellt för att göra vad vi kan för att öka informationssäkerheten och säkerheten i nätstrukturen. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2010/11:377 om nätneutralitet mellan olika hemsidor 99 Statsrådet (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att konsumenterna ska kunna fortsätta att surfa med samma hastighet på olika hemsidor. Vidare har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förmå nätoperatörer att inte kräva betalning av ägarna till olika hemsidor för åtkomsten till dessa. har ställt en skriftlig fråga till mig tidigare på samma tema som jag besvarade . Jag svarade då bland annat att regeringen i sin antagna proposition Bättre regler för elektroniska kommunikationer föreslagit att , , ska ges möjlighet att vidta åtgärder om det skulle visa sig att det finns problem av den art som befarade. Vi har inga indikationer på att det som för fram är reella problem på den svenska eller för den delen på den europeiska marknaden. Men vi ska naturligtvis inte låta oss nöjas med det. Jag håller med om att det ofta handlar om att förekomma problem som kan dyka upp. Det är oerhört viktigt att det öppna Internet upprätthålls. Det får inte heller vara så att legala webbplatser blockeras eller hindras av en operatör för att undgå konkurrens från Internetbaserade tjänster som levereras av andra aktörer än operatören själv. Det är inte otänkbart att marknaden står inför ett skifte vad avser affärsmodeller och att detta skulle kunna leda till otillbörlig diskriminering av viss trafik. Med tanke på den stora betydelse som elektroniska kommunikationer har för yttrandefriheten och informationsfriheten är det givetvis angeläget att sådan diskriminering inte inverkar menligt på dessa friheter. Det är viktigt även ur ett innovationsperspektiv att företag och entreprenörer som utvecklar elektroniska kommunikationstjänster på Internet kan nå fram till hela konsumentmarknaden. I syfte att förekomma eventuella öppenhetsproblem som till exempel kan hänga samman med trafikstyrningen har regeringen både föreslagit ny lagstiftning som bygger på ett antal EU-rättsakter och gett ett uppdrag till PTS. Den nya lagstiftningen innebär till att börja med att operatören får en utökad informationsplikt i och med att kraven på transparenta avtal höjs. Det kommer att underlätta för konsumenterna att välja bort begränsade abonnemang till förmån för abonnemang utan begränsningar. Visar det sig att konsumenterna trots allt får svårt att teckna abonnemang utan blockeringar, eller att det uppstår faktiska problem med nedprioriterad trafik, kommer PTS att kunna meddela föreskrifter som blir tvingande för samtliga operatörer på marknaden som omfattas av lagen om elektronisk kommunikation. Utöver lagstiftning har regeringen gett PTS i uppdrag bland annat att i nära samverkan med och andra berörda myndigheter se över om informationen till konsumenterna om vad de köper är tillräckligt tydlig vad avser begränsningar i åtkomst till tjänster och innehåll. En annan del av uppdraget är att genomföra informationsinsatser om begränsningar av innehåll och tjänster och förutsättningarna att byta tjänsteleverantör. 100 (V): Jag tackar statsrådet för svaret. Det var mer uttömmande än svaret på min skriftliga fråga . Jag tycker att statsrådet har tagit några steg framåt. Men som opposition är man aldrig nöjd, och jag tycker inte att tillräckligt har gjorts i denna fråga. Det är första gången som vi debatterar denna fråga. Det betyder inte att frågan är oviktig, utan tvärtom är den viktig att lyfta fram. Jag tror nämligen att många konsumenter inte är medvetna om att det kan ta och att man kan bli blockerad från vissa hemsidor. Både för näringslivets utveckling och för den svenska demokratin är det viktigt att konsumenterna är medvetna om detta. Statsrådet hänvisar i sitt svar till den möjlighet som får att besluta om lägsta tjänstekvalitet för Internettjänster. Som jag anförde i min tidigare skriftliga fråga till statsrådet är detta naturligtvis ett steg i rätt riktning. Men frågan är om det är tillräckligt. Det är min stora fråga. Ett direktiv om lägsta tjänstekvalitet innebär ingenting annat än just någon form av minimigräns med vilken hastighet en hemsida kan få nedladdas. Då undrar jag om statsrådet verkligen menar att detta är tillräckligt. Jag kan inte se att det till exempel skulle innebära något hinder för en dagstidning att betala till någon nätoperatör för att det ska gå snabbare att ladda ned den egna hemsidan än konkurrentens. Är det rimligt? Nej, det tycker jag inte. Är det rimligt att det tar för den enskilde att kommunicera med en myndighet jämfört med privata företag för att det privata företaget har betalat någon form av avgift till nätoperatören? Nej, jag anser inte att det är rimligt. Är det rimligt att det går snabbare att besöka en myndighet om man har en nätoperatör jämfört med en annan därför att den nätoperatören anser att den myndighetens uppgifter är viktiga i samhället av ett eller annat skäl? Ska vissa hemsidor kunna laddas ned snabbare än andra beroende på vilken bedömning nätoperatören gör av den politiska lämpligheten av hemsidans innehåll? Nej, det tycker jag inte. tycker att det är olämpligt att denna typ av bedömningar ska ligga i händerna på privata företag. Jag vill inte säga att regeringen inte har gjort någonting. Jag tror faktiskt att man gör saker och försöker förbättra. Men vi ser mycket olika på hur man ska agera. menar att det är en självklar princip att om konsumenten har betalat för en viss hastighet ska denna gälla oavsett hemsida. Om statsrådet också anser att det är en viktig princip jag uppfattar ändå att statsrådet anser det och tycker som jag vad är statsrådet då beredd att göra för att det också ska bli så i ? 101 Statsrådet (C): Olika webbplatser kan vara olika snabba av olika skäl. Jag skulle gärna nämna något om vad skälen till detta faktiskt kan vara. I första hand beror det på vilken kapacitet som webbplatsinnehavaren själv har på sin hemsida, givet att allt annat är lika förstås, till exempel användarens utrustning, kapaciteten i näten och så vidare. Dessutom kan man som Internetleverantör påverka hastigheten genom att välja vilka servrar som man lagrar sitt innehåll på. Det finns tredjepartsföretag och även Internetleverantörer som erbjuder så kallade värdtjänster där serverutrymme erbjuds närmare konsumenterna så att det ska bli en kortare sträcka för innehållet att transporteras och därmed en snabbare överföring. Det som är viktigt att lyfta fram i sammanhanget och komma ihåg är att en innehållsleverantör aldrig är tvungen att betala för dessa så kallade CDN-tjänster. Det är en frivillig affär som man kan välja att ingå. Om det skulle visa sig, oavsett vilket skäl som det kan handla om, att PTS skulle upptäcka att tjänster på Internet diskrimineras, till exempel att trafiken fördröjs eller helt blockeras, är det precis som säger så att regeringen precis genom den proposition som vi har förelagt och som har beslutat om har givit PTS verktyget att beivra det genom de bestämmelser som träder i kraft . Om det skulle visa sig att det finns en sådan diskriminering på Internet är det ingen liten sak för PTS att gå in och besluta om lägsta tjänstekvalitet. Det är ett ganska stort marknadsingripande. Min förhoppning är att själva det faktum att marknadsaktörerna vet att PTS har detta verktyg ska leda till att de som levererar tjänster på Internet faktiskt väljer att agera proaktivt och att inte diskriminera tjänster. Det som avslutningsvis är viktigt att framhålla är att vi i den förändrade lagen om elektroniska kommunikationer väsentligt stärker konsumenternas rättigheter och deras möjligheter att faktiskt på förhand få veta vilka begränsningar som finns i olika avtal så att man kan rösta med fötterna eller välja ett avtal där man faktiskt kan få den tjänstekvalitet som man förväntar sig och som man är beredd att betala för. 102 (V): Jag är mycket väl medveten om det som statsrådet tog upp om kapacitet och så vidare. Men det förekommer problematik när det gäller att man av en eller annan anledning inte kan komma fram så snabbt som man egentligen skulle kunna göra. Det är det som jag vill försöka tillrättalägga. Det finns nämligen inte problem bara med nätoperatörer som önskar styra konsumenternas tillgång till Internet. Det berör också möjligheterna att använda IP-telefoni. Det finns exempel där mobiltelefoner kostar olika mycket beroende på om köparen vill kunna använda IP-telefoni såsom Skype eller inte. Jag ska ta ett exempel. I stängde en teleoperatör helt enkelt av möjligheten att använda Skype. Man kan konstatera att inte verkar vara speciellt intresserad av möjligheten att besluta om en lägsta tjänstekvalitet över huvud taget. Enligt , som är chef på , skulle denna typ av krav förändra endast nätoperatörens prissättning och affärsmodeller. Statsrådet har i sina svar på min interpellation och tidigare skriftliga fråga hänvisat till just Post- och möjligheter att besluta om en lägsta tjänstekvalitet, och jag har ifrågasatt om det verkligen är tillräckligt. Det känns faktiskt lite oroande att den lagstiftning som statsrådet hänvisar till som en viktig förändring inte ens verkar eftersträvansvärd eller betydelsefull av det ämbetsverk som får befogenheten. Om statsrådet och regeringen nu tar denna fråga på verkligt allvar, varför ställer man då inte detta som krav i en framtida utredning när det gäller till exempel auktioner i fråga om frekvenser? Är statsrådet beredd att gå vidare i denna riktning? 103 Statsrådet (C): nämnde i sitt inlägg att det finns exempel på abonnemang där det kostar olika mycket att använda till exempel IP-telefoni. Men det ligger inte i regeringens intresse, och jag tror inte heller att det ligger i intresse, att från politiskt håll gå in och likrikta vare sig prissättning eller exakt vad som ska finnas i olika abonnemang. Det som vi har varit mycket tydliga med från regeringens sida, och som nu har bekräftat genom att man har antagit den nu justerade lagen om elektroniska kommunikationer, är att om det skulle visa sig att man som konsument över huvud taget inte kan teckna ett abonnemang där man till exempel kan använda tjänsten IP-telefoni kan PTS gå in och göra ett ingripande och faktiskt stipulera vad som ska ingå som lägsta tjänstekvalitet. Det är dock ett väldigt ingripande och åtagande. Det är ingen orimlighet att det finns abonnemang som erbjuder olika saker och kostar olika mycket beroende på vad det är man som konsument vill köpa. Man kanske inte vill ha särskilt mycket innehåll i det man vill få tillgång till, och därmed kunna få ett lägre pris, eller så vill man ha en väldigt omfattande tjänst och är beredd att betala för det. Det viktiga är att konsumenten har valfrihet och att vi inte helt och hållet stänger ute en viss typ av tjänster, inte ens IP-telefoni, när det handlar om mobila tjänster. Man kan av , som är väldigt engagerad i frågan, få intrycket av att detta skulle vara ett stort problem på den svenska marknaden. Så är inte fallet; det kunde vi konstatera när vi arbetade fram den förändrade lagen om elektroniska kommunikationer. har vi inga tecken på att detta skulle vara ett stort problem på den svenska marknaden. Vi valde ändå från regeringens sida att arbeta proaktivt och faktiskt utöka PTS verktygslåda för den händelse problemet skulle uppstå, eller ännu mer för att stävja det på förhand och sända en tydlig signal att det för regeringen och är viktigt med ett öppet Internet och viktigt att konsumenterna faktiskt kan få tillgång till dessa tjänster. Det är också viktigt att de som utvecklar tjänsterna kan få tillgång till hela marknaden, så att blir en intressant marknad för tjänsteutvecklare att investera i. 104 (V): Tack, återigen, statsrådet! Nej, säg att det inte är någon stor problematik i det här landet. Oavsett om det är en stor problematik eller inte kan den dock växa sig stor om vi ingenting gör. Det är det som är min poäng. Jag vill i mitt sista inlägg citera , EU-kommissionär för telekomfrågor. Hon hotar med rättsliga åtgärder mot Internetleverantörer som förhindrar en rättvis tillgång till Internet genom att stoppa konkurrenternas tjänster. Företagens nätneutralitet ska nu hårdgranskas, enligt Kroes i . Hon framför som exempel på icke nätneutralt beteende en brittisk leverantör som ser till att Skype är oanvändbart på eftermiddagar och kvällar för att Internettelefoni inte ska ta för mycket plats i bredbanden från andra tjänster, som företagen som tjänar pengar på utan att kunderna ens varnas. fortsätter: Ta mig på orden: Om åtgärderna för att öka konkurrensen inte räcker för att ge konsumenterna verkliga valmöjligheter, så är jag redo att förbjuda blockering av tjänster och tillämpningar. Statsrådet, vår svenska IT-minister, är dock övertygad om att det inte finns några sådana problem i och att det även om så vore fallet finns ett tillräckligt starkt regelverk för att lösa detta. Det har statsrådet tagit upp här . Från sida är vi dock inte lika övertygade. 105 Statsrådet (C): Tack, , för debatten redan nu! Jag kan konstatera att det är lite märkligt att vi redan innan den justerade lagen om elektroniska kommunikationer träder i kraft kan dra tvärsäkra slutsatser om att verktygslådan inte räcker. Jag är helt övertygad om att precis som jag själv vet att det är rätt avsevärda förstärkningar av PTS möjligheter att ingripa och också förstärkningar av konsumenternas rättigheter när det gäller rätten att faktiskt få en transparent och allsidig information från dem man funderar på att köpa en tjänst av innan man tecknar ett abonnemang. Det viktigaste som konsument är att ha full information innan man ingår ett avtal, så att man kan välja om man vill teckna ett avtal med den personen eller inte. har jag träffat , och jag hyser den största respekt för henne. Jag delar också ett starkt engagemang för att vi ska ha en stark digital inre marknad i med henne. Det hon pekade på och som du, , anförde var ett brittiskt exempel. Med förlov sagt: Problem som finns på den brittiska marknaden föranleder inte att vi vidtar särskilda åtgärder på den svenska marknaden. Däremot har vi vidtagit åtgärder av ett helt annat skäl, nämligen att se till att förebygga och på förhand ge PTS muskler att ingripa inte utformat som ett förbud utan utformat som ett starkt verktyg för PTS att gå in och stipulera vad som ska vara lägsta tjänstekvalitet om det skulle visa sig att svenska konsumenter inte kan teckna abonnemang för en viss typ av tjänster, till exempel IP-telefoni. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellationerna 2010/11:384, 388 och 390 om fungerande telefoni för medborgarna 106 Statsrådet (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att teleabonnenter i framför allt landsbygd inte erbjuds fullgoda och fungerande alternativ till fast telefoni i ej lönsamma områden. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att fler ska erbjudas riktigt bredband i stället för det fasta telefonnätet. har frågat mig vilka åtgärder jag avser vidta för att säkerställa att lagen om elektronisk kommunikation och hemtelefoni verkligen omfattar hela befolkningen i . Jag har valt att besvara interpellationerna i ett sammanhang. Först och främst vill jag poängtera att när det gäller tillgången till telefoni finns det , enligt uppgifter från , , inga hushåll eller företag i som saknar telefoni och som vill ha det till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe. Bakgrunden är att Sonera genomför ett teknikskifte där bolagets kopparledningar byts ut mot trådlösa anslutningar i delar av landet. Bolaget har i en utfästelse försäkrat att fungerande trådlösa alternativ kommer att erbjudas de abonnenter vars fasta kopparförbindelse inte kommer att upprätthållas. Interpellanterna gör gällande att Sonera inte erbjuder fungerande alternativ. Jag förmodar att vad som avses är Soneras initiala försök med så kallad fastmobilsteknik, som varit behäftad med vissa brister. Detta var bland annat märkbart när man försökte återställa telefonnäten efter stormen . Bristerna var dock inte av en sådan omfattning som påstår. PTS har konstaterat att tjänsten uppfyllde lagens krav om god funktion och teknisk säkerhet. Sonera har vidareutvecklat en mobil ersättningstjänst, och den fungerar enligt PTS utan större avvikelser. Lösningarna innebär att en liten adapter monteras i hemmet och kunderna på så vis kan ringa med sina vanliga telefoner om de vill det. Den redovisning som har lämnats från både Sonera, PTS och berörda kommuner är att teknikskiftet fortlöper utan problem och under kontrollerade former. undrar om jag avser att föreslå ändringar i lagen om elektronisk kommunikation så att hemtelefoni verkligen omfattar hela befolkningen. Så som framgår av svaret är det ingen som saknar telefoni till sin stadigvarande bostad eller sitt fasta verksamhetsställe. Utgångspunkten är att marknaden ska tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, vilket följer av lagen om elektronisk kommunikation som lades fram av den dåvarande socialdemokratiska regeringen . De åtgärder som regeringen och PTS vidtar har denna inriktning, och de insatser som görs syftar till att i första hand uttömma marknadens potential. Därför ser jag inte något behov av en förändrad lagstiftning. För det fall vare sig marknaden eller andra åtgärder inte räcker till, såsom bland annat täckningskrav, är regeringens bedömning att det har funnits och fortfarande finns ett behov att upphandla åtminstone telefoni i enstaka fall. En rimlig utgångspunkt är att man ska ha haft telefoni tidigare samt att det ska vara fråga om stadigvarande bostäder eller fasta verksamhetsställen. Det innebär att exempelvis fritidsboenden inte kan räkna med telefoni utöver vad marknaden är beredd att bygga ut. Regeringens politik utgår ifrån att så många som möjligt i ska ha tillgång till elektroniska kommunikationer, inklusive telefoni, genom marknadens aktörer. Därför har vi i första hand gynnsamma lagar och regler för att främja investeringar i branschen och konkurrensen mellan operatörer. Det finns ett statligt televerk som alla är anslutna till, utan ett antal olika operatörer att välja mellan för de flesta. Hushållens och företagens telefoni- och bredbandslösningar skiljer sig åt, och denna trend kommer sannolikt att fortsätta, bland annat beroende på olika behov. Olika lösningar kommer att samverka för att tillgodose behovet av samhällsomfattande tjänster. När det gäller trådlösa alternativ är dessa på frammarsch både tekniskt och marknadsmässigt. Fler och fler väljer att bara ha ett abonnemang för trådlös kommunikation. Operatörerna har byggt ut sin mobiltäckning utöver tillståndskraven, vilket i sig är ett tecken på att just geografisk tillgänglighet är en konkurrensfördel på marknaden. När det gäller bredbandstillgång i områden som är mindre kommersiellt intressanta kommer de statliga täckningskraven, som villkorar en av operatörernas tillstånd i det så kallade 800-megaherzbandet, att användas. Villkoren kommer att bidra till att merparten av de hushåll och fasta verksamhetsställen som saknar överföringshastighet på kommer att tillhandahållas en sådan anslutning. Anslutningarna kommer också att medge taltelefoni. Denna insats är en viktig och bärande del i regeringens bredbandsstrategi. PTS har dessutom ytterst alltid en möjlighet att med lagstöd vid behov utse en operatör med uppgift att tillhandahålla alla rimliga krav på samhällsomfattande tjänster, vilket inbegriper telefoni. 107 (S): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Tillgång till fungerande telefoni är en rättighet och en nödvändighet. Av de flesta av oss tas det för givet, men i glesbygden, till exempel i , och , är det inte en självklarhet för alla, inte sedan påbörjade sin avveckling av det fasta kopparnätet. Ministern säger i sitt svar att ingen saknar telefoni i sin fasta bostad. Det trodde jag stämde, men det gör det faktiskt inte. Enligt de uppgifter jag har fått när jag har pratat med kommunala företrädare i vissa av de här kommunerna är det tyvärr inte så att alla har en fungerande telefon, fast eller mobil. Sedan kan man ställa sig frågan om den telefoni som de har fungerar som den borde. Tyvärr är fallet så att den inte gör det. Det är orsaken till min interpellation. Det började när vi fick rapporter om byar uppe i norra där det enda sättet att kommunicera med varandra var att använda walkie-talkie.