prot · GZ0923 · 2011-10-26 00:00:00 — En rättvis värld är möjlig är rubriken på vår stora kommittémotion, en omfattande skrivning och en politisk viljeinriktning som handlar om allt det som vi socialdemokrater anser skulle kunna och borde göras för att skapa opinion, påverka och komma till rätta med åtminstone en del av orättvisorna och ojämlikheterna i världen. Vi har också ägnat utrymme och intresse åt viktiga frågor som rör , och . Både i vår motion och här och visar vi hur positivt vi anser det vara att det nordiska samarbetet stärks på alla plan, men vi ser också att mer behöver göras. Jag tror att vi är tämligen överens om att är något av en gemensam arbetsmarknad. Då är det viktigt att den gränsöverskridande arbetspendlingen fungerar för de tusentals människor som bor på ena sidan landgränsen och arbetar på den andra sidan i exempelvis Öresunds- och Osloregionerna, , och mitt hemlän . Här har haft och har fortfarande en stor betydelse för att få bort krångel och byråkrati. Men mer finns att göra. Avslutningsvis vill jag lyfta fram det goda exempel som det gränsöverskridande samarbetet mellan i och Trysil i utgör. Enbart är under högsäsong som en medelstor svensk stad med ett befolkningstillskott på mellan 50 000 och 75 000 personer med allt vad det innebär för servicenäringen och inte minst för antalet arbetstillfällen. Just nu är Trysil och Malung-Sälens kommuner tillsammans med Region och Hedmark fylke dessutom mitt uppe i planeringsarbetet för en utbyggnad av området med ytterligare ca 30 000 bäddar, vilket inte skulle vara möjligt utan ett bra och krångelfritt samarbete när det gäller såväl arbetskraftsförsörjning som marknadsföring samt mellan svensk och norsk polis, räddningstjänst och sjukvård och mellan svenska och norska politiker och myndigheter. Det är positivt, konstruktivt och bra för invånarna i de berörda kommunerna och för hela regionen. 30 (M): Det har sagts mycket klokt i talarstolen . Jag tänker försöka koncentrera mitt anförande till det nordiska samarbetet. Samarbetet i har handlat mycket om det nordiska utrikes- och säkerhetssamarbete som också var inne på och om samarbete kring högre utbildning, forskning, innovation, entreprenörskap och konsumentpolitik. Förslag har lagts fram om kemikalier och tungmetaller. En strategi om mårdhunden har tagits fram kanske en till synes liten fråga, men väldigt viktig. Vi har också arbetat med energisamarbete och förnyad energi, som har sagts här. Men ett modernt nordiskt råd måste vara mer synligt, effektivt och fokuserat. Av detta skäl har i presidiet i lagt fram ett förslag om en bredare översyn av verksamhet och inriktning, vikten av förankring och inte minst parlamentarikernas roll i de nordiska länderna. Här tycker jag, fru talman, fortfarande att de nordiska parlamentarikerna inom sina respektive utskott än mer kan fokusera på det nordiska samarbetet redan nu och i sina diskussioner och förslag också se till att vi inte försvårar samarbetet ytterligare med nya lagar och regler. Det nordiska samarbetet är viktigt. Därför ska alla vägar användas för att säkerställa som en stark region i . Vi står inför många gemensamma utmaningar, där globalisering, en åldrande befolkning, klimatförändringar och en framtida välfärd för medborgarna men också företagens konkurrenskraft, sysselsättning och tillväxt och satsningar på en hållbar utveckling är mycket viktiga frågor. Tider förändras, utmaningar och möjligheter likaså. Därför ska också en organisation och dess verksamhet utvecklas och förnyas ytterligare för att rätt kunna möta nya tiders krav och behov. En nordisk vision och strategi, samordning av våra styrkor och en stark politisk viljeinriktning skulle göra detta möjligt. Ensam är inte alltid stark. tillsatte presidium med de nordiska länderna och de självstyrande områdena en arbetsgrupp vars uppgift var att se över verksamhet. Slutrapporten om ett nytt och modernt nordiskt råd kommer upp på sessionen i om . Min och uppfattning är klar: har tjänat oss väl alltsedan de nordiska ländernas avtal 1952 om samarbete. Men nya tider kräver ett modernt nordiskt råd för att möta de nya tidernas utmaningar. Därför kommer under sessionen att föreslå att rådsdirektören återkommer med förslag på hur arbetet med att skapa ett vassare, mer fokuserat och effektivare nordiskt råd kan inledas. För detta hoppas vi självklart få stöd av ledamöterna i den svenska delegationen. Inom EU finns en mängd liknande samarbetsorgan som de som finns i . tror vi att vi är ensamma om denna modell uppe i . har sammanställt en lista med mer än 200 olika gränsöverskridande samarbeten. Bland de 14 största kan jag nämna följande. är en organisation som syftar till att stärka samarbetet mellan parlamentarikerna i , och . Beneluxsamarbetet består av parlamentariker från , och . BritishIrish Parliamentary Assembly arbetar på liknande sätt. Parliamentary Assembly of the är en organisation med länder runt som arbetar på samma sätt. har ett liknande samarbete. Vad vill jag ha sagt med detta? Jo, har vi inte ett liknande samarbete också i där vi brett kan påverka står vi oss ganska slätt. består av små länder, men tillsammans utgör vi den tionde största ekonomin i världen, som vi har hört här. Det vore dumt att missa en sådan möjlighet som denna kraft innebär, i synnerhet som de övriga gränsöverskridande organ, som jag nämnde, fortsätter att driva sina frågor framåt också gentemot och EU. Genom den gemensamma nordiska arbetsmarknaden har de nordiska länderna kunnat hantera konjunktursvängningarna bättre. Genom att underlätta pendling skapas grund för en större arbetsmarknad, fler arbetstillfällen och ökad tillväxt. Det handlar om att främja näringslivet, underlätta utbyte av kunskap och idéer och vara attraktiv för utländska investeringar. Då skapar vi också underlag för framtidens tillväxt och sysselsättning, som är viktigt för att vår välfärd ska kunna bevaras. Även om många gränshinder har försvunnit existerar det fortfarande många onödiga gränshinder som försvårar vardagen för många människor och verksamheter. Arbetet med att lösa dessa gränshinder och knutar pågår på olika nivåer, men det måste fortsätta med oförminskad styrka och vara en gemensam ansträngning för samtliga våra länder i . I pågår utredningen om socialförsäkringarna, och ett delbetänkande kommer där man har analyserat de hinder som inom dessa områden kan försvåra möjligheterna att gränspendla. Tider förändras, utmaningar och möjligheter likaså, och därför ska också det nordiska samarbetet utvecklas och förnyas för att rätt kunna möta nya krav och behov. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 31 (C): I då svenskars engagemang och intresse följer människors kamp för frihet och frigörelse från envåldshärskare och galna diktatorer, och den åker i skytteltrafik till akutinkallade EU-möten, kanske det kan te sig lite för starkt eller för optimistiskt att just debatten om det nordiska samarbetet och vår fortsatta utveckling ska röna dagens största uppmärksamhet. Vi vet ju att svenskarna kanske i många sammanhang känner sig trygga med det nordiska arbetet och de nordiska samverkansformerna, och man känner att det tuffar på lite tryggt. Jag skulle vilja påstå, fru talman, att det är lite grann en sådan känsla jag får när jag läser utrikesutskottets betänkande om nordiskt samarbete. Jag hör också i debatten hur det lätt blir en mycket tydligare debatt om det nordiska samarbetets närområde och nordiskt samarbete med områden utanför . Även om det beskrivs i betänkandet hur vi samverkar och att samarbetet bygger på ett gemensamt kulturarv, som bygger på gemensamma värderingar i fråga om demokrati och rättvisa och en mycket stor portion tradition, tror jag att det är viktigt att vi ser att detta inte är allom givet. Eftersom globala utmaningar och internationella åtaganden kräver samverkan för att lösas ser jag att det nordiska samarbetet mellan , , , , , och har unika möjligheter att utveckla gemensamma lösningar för stora åtaganden som främlingsfientlighet och klimatåtaganden. Men vi har dessutom ett mycket tydligt ansvar att driva på utvecklingen för att just tydligare värna öppenhet, värna fri rörlighet och utveckla demokratiska redskap. I betänkandet redogörs för en del av det nordiska samarbetets prioriteringar, men både regeringens skrivelse och den svenska delegationens berättelse visar en bredd inom det nordiska samarbetet som är värd att ibland påminna sig om. Jag tycker att det är på sin plats att betona att den nordiska samverkan bygger på en mycket tydlig lokal och regional samverkan. Det är samverkan i det dagliga arbetet i gränskommunerna, i gränskommittéer och mellan myndigheter som har till uppgift att ha den nordiska nyttan för ögonen. Det är vid nationsgränsen som det kan göra skillnad för den enskilda människans vardag, om vi sedan på nationell nivå och i det nordiska samarbetets anda har tagit till oss de problem i vardagslivet som den enskilde medborgaren har pekat på eller vad den enskilda kommunen och de enskilda gränskommunerna har pekat på som viktigt att ta sig an. Det är kanske tusentals ungdomar som på ett mycket naturligt sätt tar del av den gränsöverskridande arbetsmarknaden. Det är ungdomar som går före, som knyter ihop de nordiska länderna till en helt ny, sammanhållen region. Det är vid passerandet av en gräns som företagens dagliga handelsutbyten, enkelheten och rörligheten sätts på prov. Att finna en strategi mot mårdhundar som drar över nationsgränsen kanske inte är det som vi först tänker på, men det blir inte mindre viktigt. Det är därför som tar sig an en sådan uppgift, liksom samarbete kring konsumentfrågor, pantsystem och bankavgifter. Det är handfasta frågor som bäst av genom ett nära samarbete med institutioner som fångar upp problemområden och som vi vet växlar och ser olika ut i våra olika länder. Det är med kraft i det dagliga arbetet som nordisk samverkan påverkar också dagordningen i våra grannländer och närområden, som Östersjö- och . Det är på det sättet som vi kan få upp och fokusera på frågor om urbefolkningens situation, civil säkerhet, trafficking och integrerad havspolitik, som har tagits upp här tidigare. Återigen: Det är när vi har de dagliga nordiska glasögonen på oss som vi också kan ta oss an de riktiga problem som gör att medborgare i faktiskt känner sig tillfredsställda och trygga med att det nordiska samarbetet fortsätter att utvecklas. Det är också med vår gemensamma historia och med vår gemensamma värdegrund avseende demokrati, rättvisa och synen på människors lika värde som de nordiska länderna nu tillsammans också har ett ansvar för att just efter massakern på Utøya utanför vara lyhörda för vad våra öppna samhällen behöver lyfta upp för att ytterligare stärka öppenhet och rörlighet och motverka främlingsfientlighet och rädsla. Därför är det mycket tillfredsställande att session kommer att ha de öppna nordiska samhällena som tema för toppmötet mellan de nordiska statsministrarna och parlamentarikerna. Det handlar om hur vi kan dra lärdom av varandra för att möta rädslan och med ökad kunskap också ta oss an det som den norska statsministern var så tydlig med att det handlar om, att satsa ytterligare på ökad öppenhet gentemot varandra. Det är det nordiska samarbetet som har möjlighet att göra skillnad i ett internationellt sammanhang. Därför har budgetarbete pekat ut arbetet mot främlingsfientlighet som en prioritering som ska genomsyra alla relevanta samarbetsområden , vilket så här långt också har bemötts positivt från ministerrådet. Från ser vi att det djupa nordiska samarbetet är unikt i många avseenden och därmed också har möjlighet att nu i samlat gå vidare och utvecklas med ny kraft och nya visioner, även om delar av länderna i också måste lägga kraft på akuta ekonomiska åtgärder. Jag vill lyfta upp och avslutningsvis nämna den spännande debatt som startade genom och ministerrådets årsbok , som har författats av historikern . Den har lockat den nordiska tanken vidare till nya visioner om roll i världen och nya former för att stärka det nordiska samarbetet. Låt oss lockas av de ibland provokativa tankarna, för att på ett spännande sätt gå vidare med ett starkt nordiskt samarbete, till gagn för våra ungdomar som knyter nya kontakter över gränserna men också till gagn för våra medborgare generellt. Som sagt är det nordiska samarbetet inte färdigbyggt, herr talman. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande UU3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 9 § om system för exportkontroll för produkter med dubbla användningsområden Föredrogs utrikesutskottets utlåtande /12:UU6 om system för exportkontroll för produkter med dubbla användningsområden (KOM(2011)393). 32 (S): Vi har att ta ställning till en grönbok: System för exportkontroll för produkter med dubbla användningsområden från EU: säkerhet och konkurrenskraft i en föränderlig värld. Att föra en bred diskussion om hur EU:s kontroll av export av produkter med dubbla användningsområden ska ske är viktigt och nödvändigt. Jag tror mig veta att alla partier ingående i utskottet och ser detta som mycket positivt. Några reservationer finns inte i ärendet, vare sig från oss socialdemokrater eller från något annat parti. Men ändå, herr talman, har vi socialdemokrater, i likhet med övriga partier som inte ingår i regeringsmajoriteten, lämnat in ett särskilt yttrande, som jag återkommer till som avslutning på mitt anförande. Precis som utskottsmajoriteten välkomnar vi socialdemokrater att en bred diskussion förs och att en översyn görs av hur kontrollen ska ske. Problemet med dagens system är att det faktiskt spretar åt olika håll och att implementeringen kan vara olika i olika medlemsländer. Produkter med dubbla användningsområden är produkter där det behövs en kontrollregim, i och med att produkterna skulle kunna användas för både civila och militära ändamål. Det finns system för detta i . Kontrollerna är ett viktigt instrument för icke-spridning av massförstörelsevapen och mot okontrollerade flöden av konventionella vapen. Jag är övertygad om att vi alla välkomnar förslag som medför bättre och ökad harmonisering mellan medlemsländerna. Industrin som tillverkar dessa produkter inom EU är omfattande. Det kan röra sig om allt från kärnkraft, elektronik, telekommunikation och kemi till datorer, lasrar och navigation. Uppskattningsvis finns det ca 5 000 företag inom EU-området som är engagerade i exporten av de här produkterna. Det är med andra ord en viktig del av unionens handel. Det är mycket av tillväxtpotential och innovationskraft som finns i dessa företag. Av den anledningen är det viktigt, herr talman, att vi som vi ser till att det finns strikta och effektiva kontroller inte skapar onödig byråkrati och handelshinder. Det allra mesta av utskottsmajoritetens skrivningar instämmer vi socialdemokrater i: att behålla tillståndsgivningen i nationell regi, att hänvisa till vikten av FN-resolutioner om allt från icke-spridning till kvinnor, fred och säkerhet. Det är bra. Men, herr talman, i utlåtandet finns också följande skrivning: Frågan om enskilda medlemsstater ska tillåtas att även utifrån nationella utrikespolitiska bedömningar göra en mer restriktiv tolkning än vad som gemensamt har överenskommits på europeisk nivå bör dock övervägas. Den skrivningen tycker vi är alldeles för svag. Därför har vi avgett följande särskilda yttrande: För Socialdemokraterna är det viktigt att all handel med krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden kontrolleras genom strikta regler. ska vara ett föregångsland genom sin restriktiva lagstiftning på området. Vi ser positivt på ökad effektivisering och samordning mellan EU:s medlemsstater men enskilda medlemsstater måste bl.a. på basis av sina egna utrikespolitiska bedömningar kunna föra en mer restriktiv politik än den gemensamma. Den EU-gemensamma politiken ska utgöra golvet, inte taket, gällande restriktivitet. Med det yttrandet, herr talman, vill vi socialdemokrater markera och få en anteckning i protokollet om att vi anser att vi helt enkelt måste höja våra krav ytterligare ett steg, med tanke på allvaret i frågan. 33 (M): Låt mig börja med lite konsumentupplysning. Dagens debatt handlar inte om vapen utan om kvalificerade tekniska industriprodukter som kan ha användning i krig men som i första hand är avsedda för helt civila och vanliga användningsområden. Dagens debatt handlar inte om hur vi i första hand ska hindra handel av dessa varor utan om hur vi ska kunna öka handeln och den fria marknaden i för dessa industriprodukter. Dagens debatt handlar inte i första hand om att skriva regler eller lagar för hur vi ska hantera detta i , utan det är en diskussion om hur vi ska skapa ett effektivt regelverk som ska tillåta just denna rörlighet med kvalificerade industriprodukter utan att det ska ge några säkerhetspolitiska dilemman eller svårigheter. Vad dagens debatt handlar om är nämligen EU:s så kallade grönbok gällande produkter med dubbel användning. Dubbel användning är ett begrepp som är avsett att spegla produkter som kan vara viktiga i en ofredssituation utan att det specifikt är vapen. Elektronik, industriprodukter med mera kan användas och vara nödvändiga i krigssituationen, men de har också en civil användning eller ska vi kanske säga en ofarlig användning, detta även i krigssituationen. Tolkningen av begreppet är svår att göra baserat på kriterier, och därför har det utvecklats ett system med långa listor som definierar vilka produkter som anses vara varor för dubbel användning. Listorna har naturligtvis problemet att de blir teknikberoende, det vill säga när ny teknik kommer kan den i och för sig uppfylla kriterierna för eller bedömas att det är en produkt med dubbelanvändning, men den blir inte antagen förrän den är med i systemet. Systemet riskerar också att ge utrymme för olika bedömningar. Anekdotiskt har det berättats för mig, visserligen i en lite annan fråga, att det fanns något land som ansåg stövlar vara krigsmateriel för att hindra stövlarna från att bli föremål för . är det inte så att jag på något sätt vill reglera stövlar, tro inte det. Meningen är snarare att visa vidden av begreppet. Läser man regeringens faktapromemoria i ärendet anges det i en fotnot att om man gör en vid tolkning av begreppet dubbel användning kan det handla om av EU:s totala exportvärde. Därmed får dessa regler en stor betydelse för ekonomi, handel och rörlighet inom EU:s marknad. som vi nu diskuterar tillkom alltså för att initiera en diskussion om hela komplexet. Syftet är att samla upp åsikter, hitta kriterier och kanske framför allt hitta system så att vi på ett enkelt sätt kan hantera och handla med industriprodukterna utan att komma i konflikt med säkerhets- och utrikespolitiska bedömningar. I utskottet är vi eniga i bedömningen att grönboken är välkommen och att det är av stor vikt att vi diskuterar hela handelskomplexet. Utskottet konstaterar vidare att man instämmer med regeringens positiva syn på behovet att skapa en fungerande marknad men med de reservationer som regeringen för fram, nämligen att nationella säkerhetsintressen måste få genomslag vid exportbedömningar, vilket är möjligt . Där vill utskottet också lägga till att utrikespolitiska intressen bör övervägas att kunna ge samma genomslag. När detta är sagt kan vi inte heller frångå att konstatera att det är en förhoppning att de utrikespolitiska och säkerhetspolitiska bedömningarna i allt väsentligt ska kunna samordnas inom ramen för demokratin i Europeiska unionen. Därmed kommer också de nationella särintressena i dessa avseenden att kunna minska i betydelse. Det känns också viktigt att lyfta fram möjligheten och att påpeka den totalt sett positiva utveckling som pågår mot en allt större global förståelse för vikten av demokrati, mänskliga rättigheter och öppenhet. Förhoppningen är därför att de möjligheter vi öppnar till nationella bedömningar ska finnas men behovet av den successivt avvecklas, eftersom vi demokratier emellan bör vara överens om tolkningar och hållningar. Jag vill med detta yrka bifall till utrikesutskottets förslag till beslut i utlåtande /12:UU6 om system för exportkontroll för produkter med dubbla användningsområden, som det heter på byråkratsvenska. 34 (MP): Det första jag kom att tänka på när jag skulle förbereda dagens debatt var konstgödsel. Ni förstår säkert varför. Rapporteringen från har etsat sig fast åtminstone i mig. En för både mig och många andra väldigt vanlig produkt som visade sig ha ett helt annat användningsområde än det gemene man brukar tänka sig användes för att bomba regeringskvarteren i och tog många människors liv på köpet. Sommarens händelser gav djupa sår både i som nation och i det norska socialdemokratiska partiet. Det var också en väckarklocka för många av oss här i området. Den europeiska kontrollen av export av varor och teknik med dubbla användningsområden syftar till att garantera att EU:s och medlemsstaternas internationella förpliktelser uppfylls när det gäller icke-spridning av massförstörelsevapen och spridningen av konventionella vapen. Det rör sig till exempel om åtaganden mot spridning av nukleära produkter och nukleär teknik inom ramen för gruppen av länder som levererar kärnmaterial och Australiengruppen mot spridning av kemiska och biologiska produkter och kemisk och biologisk teknik. tog tidigare upp att det är väldigt luddigt vad som egentligen är dubbla användningsområden, men en definition av produkter av det här slaget som jag har hittat i EU-texterna är: civila produkter som kan användas för militära ändamål och, i vissa fall, för tillverkning eller bärare avsedda för massförstörelsevapen (kärnvapen, biologiska och kemiska vapen eller missiler). Uppfattningen om vad vapen syftar till går förmodligen isär oss emellan. Vissa kanske tycker att de syftar till att försvara sig, andra att tillverkningen ger arbetstillfällen och en tredje vill kanske skrämma en eventuell motståndare. Min bild är tydlig. Vapen är till för att döda eller oskadliggöra. Ju färre vapen som finns i omlopp desto färre människor kommer att dö. Den som tillverkar eller säljer vapen måste därför vara utrustad med en stor skopa samvete och veta vad han, hon eller företaget ger sig in på. För samhällets del handlar det om att kontrollera både export av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. Det är av avgörande betydelse för att dels slippa delta i dödande, dels minska samhällets och människors sårbarhet. välkomnar därför varje initiativ på både nationell och internationell nivå som leder till tydligare och mer restriktiva regler för både handel med krigsmateriel och med produkter med dubbla användningsområden, så även konstgödsel om så behövs och inte bara för att vi förespråkar ekologisk odling. Vi ställer oss därför i grunden positiva till att EU lyft fram frågan till diskussion i grönboken. Det som oroar mig med grönboken är att fokus ligger mer på möjligheten till ökad handel än på att EU-länderna ska ha rent samvete. I utlåtandet kan vi i bakgrundsbeskrivningen läsa: Dessa varors och tekniks högteknologiska natur samt den betydande omfattning som denna handel utgör innebär att sektorn för produkter med dubbla användningsområden är en viktig del i EU:s satsning på innovation och konkurrenskraft. EU har en omfattande industri för produkter med dubbla användningsområden. Inom EU är ca 5 000 företag engagerade i export av kontrollerade produkter med dubbla användningsområden. Denna industri omfattar ett brett verksamhetsområde, inklusive bl.a. kärnkraft, biologi, kemi, materialbearbetningsutrustning, elektronik, datorer, telekommunikation, lasrar, navigation. Det stycket andas ingenting av restriktion bara möjlighet att sälja mer. Det finns ingenting av tankar om att styra om produktionen till produkter vi har bättre nytta av, till exempel miljöteknik, utveckling av infrastruktur för kollektivt resande etcetera. Det måste väl finnas annat att konkurrera om än sådant som kan leda till andra människors död?