prot · GY0957 · 2011-02-10 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Svar på interpellation 2010/11:171 om tingsrätten i 1 (): i har frågat mig om jag står bakom de centraliseringsplaner som föreslår och om jag avser att verka för förslaget att tingsrätten i ska slås samman med tingsrätten i . Bakgrunden till interpellationen är en promemoria som har upprättat och som behandlar organisationen av vissa tingsrätter. Promemorian innehåller bland annat ett förslag som går ut på att läggs samman med till en domstol med kansli i . har skickat ut promemorian på remiss. Remissinstanserna får nu möjlighet att lämna synpunkter till verket på förslagen i promemorian. Först när synpunkterna har analyserats kan verket avgöra om någon framställning ska göras till regeringen. egen process är alltså ännu inte slutförd. Något förslag för mig att ta ställning till finns således inte . 2 i (S): Tack, justitieministern, för svaret! Jag har full förståelse för det svar justitieministern har lämnat, att det inte finns något förslag för regeringen att ta ställning till . Jag tycker ändå att det här är en fråga som är viktig att ta upp i sin linda. Förslaget finns från ; man har lämnat ut en promemoria som är ute på remiss hos många remissinstanser. Därför tycker jag att det är viktigt att man ändå plockar upp frågan tidigt i . Det har varit lugnt i fråga om tingsrätterna , men är det för en ny översyn. Det har gjorts stora förändringar, och det var vår regering som jobbade med den frågan 20012005. Det var kritik då. Jag har roat mig med att läsa lite om de debatter som förekom 2005 när de senaste förändringarna gjordes. Då var det väldigt stora protester från de borgerliga ledamöterna, och även från vårt håll förekom det protester, mot de här nedläggningarna. Dåvarande regeringen sade i det skedet: Hit men inte längre, nu räcker det, nu har man gjort de stora förändringarna. hänvisar i sin promemoria till en proposition som regeringen kommer att lägga fram jag har inte riktigt koll på om den redan är framlagd där man tittar på inskrivningsmyndigheterna. Det här är en sak som redan har skett. i exempelvis har redan övergått till Lantmäteriet. Jag tar upp tingsrätten i därför att jag bor i den trakten, men jag tror att många av argumenten gäller även de tingsrätterna. , som hänvisar till, fungerar redan som en egen enhet, och jag kan tänka mig att det är så även i de tingsrätter där det inte har skett en överflyttning. Jag tycker knappast att det är något argument. har hänvisat till regeringens uttalande om att domstolarna ska vara dimensionerade på ett sätt som ger möjlighet till specialisering, kompetensutveckling och en väl fungerande beredningsorganisation. Hur har det fungerat i verkligheten? Man har inte tyckt att specialiseringen var riktigt bra. Man har flyttat över vissa ansvarsuppgifter, gjort dem lite mer specialiserade eller lagt på någon. Men i det stora hela menar man att den flexibilitet som finns inom de mindre enheterna har tillfört mer än specialinriktningar. Jag förstår att på större domstolar och större rätter kan det vara en vits med en specialisering men inte allmänt över landet. När det gäller kompetensutveckling finns det samma möjlighet oavsett om det är en stor eller liten rätt, så jag tycker inte att det håller. Hur ser beredningsorganisationen ut i exempelvis ? har kommit väldigt långt och är kanske en av dem som kommit längst av tingsrätterna. Jag är fundersam över detta. Jag har svårt att tänka mig att gör denna promemoria på helt eget bevåg. Min första fråga till ministern är: Vilket samråd har skett mellan och inför framtagandet av denna promemoria? 3 (): Något samråd har vi naturligtvis inte med myndigheterna. Det ligger i myndigheternas ansvar att löpande utvärdera och fundera över utvecklingen inom respektive ansvarsområde. Jag tycker att det är otroligt viktigt att myndigheterna tar det ansvaret. Det är riktigt att det gjordes en hel del sammanslagningar under en tidigare S-regering. Vi gjorde också omfattande förändringar under förra mandatperioden, men till skillnad när Socialdemokraterna gjorde en del sammanslagningar lade vi väldigt stor vikt vid medborgarnas närhet. Vi fick använda en utredning som hade gjorts på uppdrag av och som var ganska långt ifrån verkligheten, vilket gjorde att departementet åkte buss och bil och tåg genom halva för att försöka reda ut hur man rimligen skulle kunna ta sig till en tingsrätt och hur det fungerade i verkligheten. Utifrån ett väldigt jordnära perspektiv gjorde vi en del förändringar. Det har alltså gjorts en del. Nej, vi har inga diskussioner om myndighetspromemorior. Man har tagit fram synpunkter utifrån myndigheters horisont, och dem skickar man ut på remiss, och jag vill ogärna gå in i det. Det rör fyra tingsrätter som har haft inskrivningsverksamhet tidigare. Tingsrätter är inte helt enhetliga. Det kan finnas olika aspekter på de olika, och därför är det viktigt med remissarbetet. När det gäller regeringens syn på domstolar och tingsrätter gjorde vi förändringarna under förra mandatperioden utifrån att vi tror att det måste vara möjligt att specialisera sig, att kompetensutveckla och ha en fungerande beredningsorganisation. Tyvärr är så beskaffat att det är svårt att göra jämna fyrkanter för att bedriva fungerande verksamhet. Därför måste man ta in flera aspekter. Låt mig säga så här: Det övergripande måste vara att vi kan säkra en jämn och hög kvalitet i dömande i alla domstolar. Var och en ska vara lika inför lagen. Det är viktigt att vi kan hålla hög kvalitet. Det måste vara ledstjärnan i arbetet. När det gäller den promemoria som har gått ut får nu arbeta med detta och ta in de synpunkter som finns innan jag över huvud taget är beredd att gå in och analysera om det finns skäl för regeringen att i någon mening ta sig an förslag som kan komma från . Det är viktigt med den arbetsordningen. Det är därför vi har de självständiga myndigheterna. Det är naturligt att det blir ett engagemang och en diskussion i landet kring remissarbetet. Jag har stor respekt för den typen av arbetssätt. Det vore mig främmande att gå in under remissarbetet och diskussionen och anlägga synpunkter. Det är ungefär som att lägga en våt filt över diskussionerna. får det här hanteras i den ordning som det ska hanteras. Vi får se om det kommer några förslag från . Däremot tycker jag naturligtvis inte att det är något fel i att frågan lyfts fram i och att man har synpunkter på den. Men jag tror att vi alla är betjänta av att ha ett gediget beslutsunderlag innan vi tar ställning i sakfrågorna. 4 i (S): Jag har förståelse för att ministern inte kan gå ut här och ta ställning till något som och remissinstanserna håller på att jobba med. Ministern lyfte själv fram medborgarperspektivet. Det är ett av de stora argument som finns. Jag pratade tidigare om här, för det är den tingsrätt jag känner till och som finns i min närhet. Man säger tingsrätt, men är ju inte bara till för . Den täcker totalt hela höglandet och servar sex kommuner, varav fem före detta städer. Jag tycker att ministern kan ta sig en funderare på hur hårt man organiserar de olika myndigheterna inom rättskedjan. Polisen är i hög grad länsindelad . På så sätt har också tingsrättsorganisationen blivit länsindelad. Men om man tittar på det rent geografiskt ser vi att hela norra är helt utan tingsrätter. Där har man kanske en större närhet exempelvis till än ned till . Detta är också en bit som jag tycker att vi ska fundera på när det gäller dessa frågor. Den sista delen ligger på utredningsdelar, där man också tittar på hur statens myndigheter ska indelas. Den kommer inte , men det kanske är en del som man ska ta sig en funderare på också när det gäller detta. Som jag sade är det sex kommuner som tingsrätten servar. Våra kommunalråd i dessa sex kommuner har varit eniga om att detta är viktigt ur ett medborgarperspektiv, vilket ministern själv lyfter fram. Det ska finnas en närhet; det ska vara lätt för vittnena att komma dit. Det ska finnas en möjlighet till en snabb och effektiv organisation. Det håller jag absolut med om. Det ska hända saker och det ska dömas snabbt, så att det inte blir ett fördröjande. Det är kanske speciellt viktigt för våra ungdomar som kommer i klammeri med rättvisan att det hela sker snabbt och att de får en respons på och en konsekvens av vad det är de har ställt till med. Tyvärr är det så också i Eksjös domsaga att antalet mål har ökat ganska radikalt . hade vi 791 mål, och 2010 hade vi 1 057. Det är en radikal ökning. Ändå är tingsrätten bland de effektivaste som finns. Den har en omloppstid på exempelvis vissa delar av tvistemål där regeringen har satt målet . Vi och då menar jag tingsrätten i har ett enda släpande mål som är äldre än . Det finns också ett som är tidsatt , så det är totalt två. Man har alltså en effektiv organisation. har inte tagit hänsyn till detta i sin promemoria nu tar jag upp den i alla fall. Man har inte tagit hänsyn till några av argumenten. Man har plockat fram olika delar som ska vara uppfyllda, men sedan har man inte gått ut och tittat om de faktiskt är det. Man har inte gjort någon djupare analys, och det tycker jag är mycket beklagligt. Om det nu blir så att kommer med sin promemoria eller lägger fram sitt förslag det kan ju vara så att man backar tillbaka och desto bättre är det i så fall vill jag att ministern tar stor hänsyn till hur detta ser ut . Det bör göras en djupare analys än vad har gjort i frågorna innan regeringen lägger fram något förslag till . 5 (): Jag förutsätter att det remissarbete som nu genomför sker just därför att man vill göra en fördjupad analys av de olika perspektiv som finns på olika delar av organisationen. Det är inte bara som finns med i promemorian. Jag tror att detta är otroligt viktigt, och jag har ingen annan synpunkt än denna. Jag tror också att medborgarperspektivet är viktigt. Det var det som styrde de beslut vi fattade under förra mandatperioden när det gällde domstolsförändringar. , när man tittar på domstolar generellt, är det viktigt att det finns en effektiv dömandeverksamhet, om jag uttrycker mig så. Det handlar också om saker som funktionsanpassade lokaler, säkerhetsnivå och mycket annat som måste väga in i det hela. Man måste se vad de totala kostnaderna blir. En hög och jämn kvalitet i dömandet i våra domstolar är centralt för mig. Det kräver att man har goda förutsättningar att rekrytera bra domare och andra till de anställningar som görs. Det finns alltså många olika aspekter i detta. Jag har all respekt för de invändningar och den kritik som kan finnas mot en promemoria. Det är hela poängen med processen. När det finns ett underlag som möjligen landar i form av några förslag till regeringen är jag beredd att gå in och analysera dessa noggrant. Det är lätt att förändra organisationer i och för sig, men man ska göra det med omdöme och med en långsiktighet. Eftersom jag befinner mig i just nu tycker jag att det finns anledning att säga att jag har förstått att det på en del håll finns idéer om att man skulle göra tillkännagivanden redan på det här stadiet och säga: Låt oss stoppa alla förändringar vad gäller domstolsorganisation och så vidare! Om jag får ha en synpunkt på detta är det åtminstone för mig främmande att utan ett fullgott underlag förbjuda utveckling och nytänkande. Vi har regler för de självständiga myndigheterna och för hur vi fattar beslut i det här landet. Jag tror att vi ska vara lite varsamma med det så att vi inte hamnar i en situation där någon av våra myndigheter helt plötsligt får för sig att det inte är någon idé. Då stannar kvalitetsutvecklingen av, och just när det gäller domstolar är det så otroligt centralt att den fungerar. Vi ska vara rädda om de tingsrätter och domstolar vi har och se till att de verkligen fungerar väl. Men låt oss se till att nu får arbeta med promemorian och med de synpunkter man kommer att få in under det ganska omfattande remissarbete som pågår. Vi kommer att få många olika perspektiv och argument i olika avseenden som kanske belyser de enskilda sakfrågorna på ett fullgott sätt så att vi känner att vi har möjlighet att fatta beslut. Det råder ingen tvekan om att våra domstolar är viktiga och att det finns en närhet och inte bara kvalitet. Jag är ingen älskare av stora centralistiska lösningar. Jag tror inte på idén att allt vore bättre om allt låg i . Jag har aldrig haft den inställningen. Men jag har respekt för att vi måste ha en nivå på verksamheten som gör att vi kan rekrytera och svara för hög kvalitet. En vanlig domstol har otroligt många ärendekategorier och en kravnivå på kunskaper som ligger högt. Helt enkelt är alltså inte detta. väntar vi på de underlag som finns, och så får vi se om kommer med något förslag över huvud taget. Vi vet faktiskt inte det . 6 i (S): Ministern tar upp många av de frågor som har tagit upp och som jag tycker att man lätt kan slå hål på. Jag tycker fortfarande att promemorian är dåligt underbyggd. Det kommer säkert de flesta remissinstanser, åtminstone från vårt område, också att peka på. Alla de saker som har att titta på utifrån regeringens uppdrag har man inte tittat på. Det gäller exempelvis . Rekryteringen har inte varit några problem. Säkerheten byggdes om 20052006. Även polisen själv säger att det är en mycket bra säkerhetsombyggnad både med hänsyn till själva säkerheten och integriteten för dem som är åtalade och häktade och som förs in den vägen. Ministern var ju själv i och invigde det nya polishuset. Det är en sak som jag tycker att man ska ta i beaktande när man tittar på organisationsförändringarna: Hur kan man skapa närheten inte bara för allmänheten utan också för dem som är involverade i hanteringen vid en tingsrätt? Där är polisen en stor del. Polisen har ansvar för transporterna och för andra delar tillsammans med tingsrätten, men poliser har också ett vittnesföreläggande som gör att de ska dit. Om en polis måste åka från till varje gång man ska vittna är det många timmar som går åt. Det kommer att ineffektivisera polisorganisationen. Det finns många aspekter att ta hänsyn till här. Jag hoppas att inte fullföljer sina planer, och om det kommer så långt hoppas jag verkligen att ministern tar alla möjligheter, tittar på analyserna och går igenom alla synpunkter. 7 (): Det allmänna uppdraget till myndigheterna är naturligtvis att ta ansvar för sina verksamhetsområden. Den inriktning som regeringen slog fast under den förra mandatperioden och som vi fortfarande står för är att våra domstolar ska vara dimensionerade på ett sätt som ger möjlighet till specialisering och kompetensutveckling. De ska ha en bra och fungerande beredningsorganisation. De ska också ha en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänhet, näringsliv och rättsväsendets övriga myndigheter. Jag kan nämna att så sent som i går fick jag utredning som handlar om transportverksamheten inom rättsväsendets myndigheter, som interpellanten tog upp här. Det är en nog så omfattande verksamhet. De här olika myndigheterna hänger ihop och har kontakt med varandra. Det är därför man måste se helheten. Det var det som gjorde att jag fick skicka ut tjänstemän att åka buss och ta sig mellan olika orter i . Det underlag som vi hade fått ärva var så teoretiskt att det inte stämde med hur man faktiskt rör sig och hur det ska fungera i praktiken. Det går inte. Vi måste ha en fungerande organisation. är inte fyrkantigt, och det är inte heller strukturellt likadant i varje hörn och i varje del. Man måste ha grundprinciper och sedan utgå från den verklighet som finns. Det är därför som det är så viktigt att vi får in de här olika synpunkterna från de kommuner som är närmast berörda av verksamheten i och också från andra myndigheter. Jag tror att det här är en process som ger bra underlag för att man eventuellt ska kunna fatta beslut om det skulle komma ett förslag. Det är därför jag också hoppas att ser till att inte låsa processer innan man faktiskt har ett gediget underlag. Överläggningen var härmed avslutad. 3 § Svar på interpellation 2010/11:172 om åtgärder mot barnfattigdom och hemlöshet 8 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka konkreta åtgärder som jag är beredd att vidta för att målen i hemlöshetsstrategin för 20072009 ska uppnås angående att alla ska ha möjlighet till tak över huvudet och att inga barn ska vräkas. presenterade regeringen mycket riktigt en samlad strategi för arbetet mot hemlöshet. Detta var första gången som arbetet mot hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden samlades i en strategi. Utgångspunkten var att belysa hemlöshetsfrågan brett, både som ett socialpolitiskt och som ett bostadspolitiskt problem. Strategin syftade till att skapa en struktur som skulle tydliggöra att många aktörer på såväl nationell och regional som lokal nivå har ett ansvar och en roll att spela i detta arbete. Strategin innebar således en ambitionshöjning genom att ange en tydlig handlingsinriktning och ett brett angreppssätt. Ansvaret för att motverka hemlöshet har till största delen vilat på kommunernas socialtjänst. Detta ansvar ligger kvar, men hemlöshetsstrategin pekade också ut vikten av att fler aktörer måste engageras. fick därför i uppdrag att genomföra strategin i samråd med , , Kriminalvården och Kommuner och Landsting. som strategin har löpt har mycket arbete gjorts av samtliga inblandade. Huvudaktiviteten har varit att ge stöd till lokalt utvecklingsarbete i syfte att utveckla arbetssätt för att åstadkomma uthållighet i arbetet mot hemlöshet. fördelades till 23 satsningar. Resultaten av dessa satsningar kommer att redovisas i en utvärdering som presenteras i . Dessutom har det inom ramen för strategin producerats mycket ny och värdefull kunskap som bland annat har lett till att har kunnat ta fram en vägledning till kommunernas arbete när det gäller att förebygga vräkningar samt en kunskapsöversikt om olika boendelösningar och deras effekter. Hemlösheten är en utmaning för det svenska välfärdssamhället och mycket arbete kvarstår. Framför allt behöver den nya kunskapen förankras lokalt. Det finns evidensbaserad kunskap om hur de olika huvudmännen kan utveckla arbetssätt i syfte att arbeta mer effektivt. Till hjälp för kommunerna har därför publicerat ett webbverktyg som ska underlätta för dem att använda den vägledning och kunskap som finns på området. Sammanfattningsvis kan jag konstatera att utvecklingen går i rätt riktning i förhållande till strategins inriktningsmål. Arbetet framöver behöver inriktas på att få kommunerna och övriga aktörer att använda kunskapen på ett effektivt sätt i det praktiska arbetet. För att påskynda denna utveckling och stimulera till ett lokalt förbättringsarbete kommer på regeringens uppdrag att utveckla öppna jämförelser på hemlöshetsområdet. Jag kommer alltså att noga följa utvecklingen i kommunerna. har också i uppdrag att genomföra en ny nationell kartläggning av antalet hemlösa. Därutöver inrättades det en arbetsgrupp knuten till med uppdrag att analysera orsakerna till att barnfamiljer fortfarande berörs av vräkning samt varför det finns så stora variationer mellan kommuner när det gäller antalet barn som är berörda av vräkning. Det faktum att det varierar tyder på att det finns möjligheter för kommuner att välja effektiva arbetssätt och att det också ger resultat. 9 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. Jag vill inleda mitt anförande med ett citat: Barnperspektivet i hemlöshetsproblematiken får vi aldrig glömma bort. Barn ska inte vräkas i vårt land, och allt ska göras för att se till att människor har en bostad. Ett hem är en grundläggande mänsklig rättighet. Den som inte har ett hem kan aldrig bli riktigt trygg. Det är vackra ord som föga förpliktar och ett exempel på att regeringens retorik inte hänger ihop med den förda politiken. Det här är nämligen ord tagna från en debatt på ungefär samma tema som det vi debatterar . Var har då hänt ? kallade 6 procents arbetslöshet för massarbetslöshet . har arbetslösheten ökat med 100 000 personer. är 400 000 personer arbetslösa. Drygt 25 000 av dessa befinner sig i den så kallade fas 3 med mycket små möjligheter att få arbete enligt Arbetsförmedlingens egna handläggare. Ca 75 000 personer kommer att utförsäkras , inte för att de är friska utan för att de har nått en tidsgräns. Antalet mottagare av ekonomiskt bistånd ökar i åtta av tio kommuner. Här finns barnfamiljerna, . Här finns de som inte har en trygg boendesituation. 119 kommuner anger brist på bostäder, och har förlorat sin topposition när det gäller likvärdighet i skolan. Det här berör också barnfamiljerna i vårt land. Listan skulle kunna göras mycket längre. Låt mig vara tydlig. Jag kritiserar inte regeringens initiativ till hemlöshetsstrategi. Jag kritiserar er misslyckade politik som har lett till att fler barn vräks, att barnfattigdomen ökar och att bostadsbristen är gigantisk. Ni saknar en politik för jobb och ett värdigt liv för arbetslösa och utförsäkrade. Vi behöver inte vänta på fler rapporter och utvärderingar, för situationen är glasklar. Av kronofogdens statistik beträffande vräkningar 2010 kan vi utläsa att det skett en ökning av antalet barn, trots regeringens mål om att inga barn ska vräkas. 76 fler barn vräktes . Av totalt 632 vräkta barn bodde 26 i hemlän . I mitt hemlän var det så många som 122. Det är helt oacceptabelt. I hälften av landets kommuner vräks barn. Är det fler rapporter och utvärderingar vi behöver, eller är det en konsekvent konkret politik som råder bot på detta? Enligt Rädda Barnens rapport har barnfattigdomen ökat med 10 000 barn. sammanfattar regeringens politik genom att konstatera att utvecklingen går i rätt riktning i förhållande till strategins inriktningsmål. Det är väl ett riktigt politikeruttalande! Målen i hemlöshetsstrategin har inte uppnåtts. Fler barn vräks. egna myndigheter presenterar statistik som tydligt visar på detta. Därför frågar jag : Vad är det som går i rätt riktning? 10 (KD): Jag vill börja med att säga att jag har stort förtroende för statsrådet och det arbete som görs på departementet i dessa frågor. Borta bra men ett hem är bäst. Det var ett uttryck vi hade i när jag arbetade med hemlöshet. Det innefattade stöd till barn som levde i utsatta situationer, bland annat i just vräkningssituationer. Det här är inga enkla frågor, och det finns inga enkla svar. Inte heller är det någon ny problematik. Hemlösheten var stor även under socialdemokratisk regim. Den ökade faktiskt , under , med mellan . Det är naturligtvis en skam för ett land som att vi ska ha hemlöshet och att barn ska vräkas. Det präglar ett barn för resten av livet. tar i sin interpellation upp barnfattigdom och hemlöshet. Jag vill ta upp en viktig aspekt som jag tycker är offensiv, en möjlighet, som även berör barn som lever i utsatthet. har vi i använt oss av en metod som vi kallar för boendetrappan. Det betyder att en hemlös person ska göra ett slags karriär för att nå upp till att få en egen bostad. När man nått ett eller två steg på boendetrappan brukar man trilla ned. Förväntningarna är låga men kraven mycket höga, och det har visat sig vara en dålig kombination. Det finns dock alternativ, och jag vill höra ministerns syn på det. Det finns en metod som kallas housing first, alltså bostad först, och nämns som ett av tre mål i hemlöshetsstrategin för 20072009, vilket också refererar till. Där sägs att inträde på den ordinarie bostadsmarknaden ska underlättas för kvinnor respektive män som befinner sig i boendetrappor, träningslägenheter eller andra former av boenden som tillhandhålls av eller andra aktörer. Bostad först bygger på principen att man allra först får en bostad, och därefter sätts det in andra åtgärder. Man får en egen nyckel, man får den trygghet som är så viktig för den hemlöse, och då kan man också ta itu med sina problem. Alltså: Först en egen bostad, därefter massiva hjälpinsatser. Grunden är således riktiga bostäder. Man får kontrakt med hyresvärden i stället för att sköter om själva kontraktet.