prot · GZ0950 · 2011-12-16 00:00:00 — När det gäller kvalitetsbristerna är de tyvärr många. , generaldirektör i , redogjorde för det under gårdagens utfrågning. Han tog upp lex Sarah- och lex Maria-anmälningarna, och han kunde inte se någon skillnad mellan kommunalt och enskilt drivna äldreboenden. Anmälningar kommer från båda hållen. kommer att analysera de här fallen närmare. Vi har ju en patientsäkerhetslag nu som riktar in sig på systemfelen, och det här blir en viktig analys. Vi har också fått de öppna jämförelserna, brukarundersökningen, och i går fick vi ta del av dem. Undersökningen visade att många ändå är nöjda med den vård och omsorg de får, men den grupp som är sjukast, de som har mest hälsoproblem, visade tydligt att de var mindre nöjda med vården och omsorgen och inte minst det sociala innehållet i vardagen. Det ska vara roligt att vakna . Jag mötte tyvärr en äldre dam på ett äldreboende som sade: I min aftonbön ber jag att jag ska slippa vakna . Det är ju hemskt. En annan dam sade: Vid frukosten längtar jag till kvällsnyheterna. Också det är ett uttryck för en torftig vardag på det boende hon fått. Det finns mycket att göra åt detta, till exempel när det gäller det måltiderna som betyder så oerhört mycket för det sociala innehållet. Jag kommer i mitt nästa inlägg att ta upp en rad andra saker som vi bör åtgärda och som inte behöver kosta så mycket pengar. Jag kommer också att ta upp att det finns felanvända resurser i vården och omsorgen som skulle kunna användas på ett mycket bättre sätt. 7 (C): Det är bra att vi här i kammaren tar oss tid att diskutera hur de äldre har det och hur de har det den dag de behöver vård och omsorg. I går ordnade socialutskottet en hearing på samma tema. Vi fick då en väldigt bra beskrivning av hur situationen faktiskt ser ut. Min allra tydligaste bild från gårdagen är att skillnaderna är orimligt stora. Det är också min erfarenhet efter att ha besökt ett stort antal äldreboenden. generaldirektör beskrev hur det i vissa kommuner var av de äldre som var ordinerade olämpliga läkemedel medan det i andra kommuner var så mycket som . I vissa kommuner var nöjda med att personalen tog hänsyn till åsikter eller önskemål medan andelen i andra kommuner var så låg som . I vissa kommuner var det av de äldre som upplevde att de kunde få en pratstund med personalen medan det i andra kommuner var så många som . Det här, fru talman, är helt orimliga skillnader, och skillnaderna beror inte på om det är en privat eller en utförare. Vi kan vara överens om några saker. För det första: Vanvård måste fördömas. För det andra: Vinster ska inte smusslas undan utan beskattas. För det tredje: Meddelarskyddet ska gälla också i de privata boendena. Men för mig och är den allra viktigaste reformen i äldreomsorgen att vi myndigförklarar de äldre och även deras anhöriga. Ingen kan förklara för mig varför livet ska behöva ändras från till en annan för den som är och månaden innan har fått besluta allt om sitt liv men som när stroken kommer förvandlas till en vårdtagare och fråntas rätten att själv bestämma. Ingen äldre med behov av samhällets stöd ska behöva utstå detta. Alla kommuner måste bli skyldiga att ge makten till de äldre genom att införa lagen om valfrihetssystem i äldreomsorgen. Det är en i grunden ideologisk fråga som av er i partierna till vänster ofta beskrivs som att man tvingar kommunerna att privatisera äldreomsorgen. I min värld handlar det i stället om att ge värdighet och självbestämmande till de äldre och deras anhöriga. Erfarenheten från alla de kommuner som infört LOV är att det inte betyder att de äldre snabbt byter från till privat. De stannar kvar i den kommunala , men maktförhållandena förändras. Plötsligt kommer den äldres behov och önskningar i centrum, inte organisationens och personalens behov. Den gamles rätt att bestämma över sitt liv är för mig och långt viktigare än kommunpolitikernas rätt att bestämma över sin äldreomsorgsförvaltning. Den allra viktigaste kvalitetskontrollen är nämligen att ge de äldre och deras anhöriga rätten att välja bort den hemtjänst och det äldreboende som inte erbjuder kvalitet. Det betyder dock inte att kommuner och stat frånhänder sig sitt ansvar. Här har väldigt mycket gjorts, men det finns väldigt mycket mer att göra. Det visar inte minst det som har hänt . fanns inga undersökningar om vad äldre och deras anhöriga faktiskt tyckte om äldreomsorgen. Det finns , och det ger värdefull information. Tyvärr är den bara nedbrytbar per kommun och inte per enhet. Även om de visar på stora skillnader måste de här undersökningarna utvecklas så att vårdgivare kan jämföras och också enheter. låg den statliga tillsynen utspridd på 21 länsstyrelser helt utan möjlighet till samordning. är den samordnad hos med möjlighet till skarpa och samordnade insatser. Den nattliga räd som gjorde, där man kunde konstatera att det på sex av tio demensboende var så att det saknades personal och de dementa låstes in, är möjlig att göra . Det var inte möjligt . Men tillsynen måste bli skarpare, och måste också använda möjligheten att helt stänga enheter där det förekommer vanvård. fanns det över huvud taget inga öppna jämförelser mellan kommunerna. De stora skillnaderna mellan kommuner som redovisades under gårdagens hearing som kommer att leda till förbättringar fanns det ingen möjlighet att ta fram. Att mäta och påvisa skillnader är en oerhört viktig drivkraft i att förbättra kvaliteten i den svenska äldreomsorgen. Vid gårdagens hearing berättade generaldirektör att myndigheten dessutom haft så många regeringsuppdrag som alla syftar till en högre kvalitet på svensk äldreomsorg. Men det finns mycket kvar att göra. Den största bristen vi ser är vården och omsorgen om de mest sjuka äldre. En ögonblicksbild, även den från gårdagens hearing, är att det i vissa kommuner är av de äldre som får bedömning av smärta och vid behov behandling under den i livet. Men i många kommuner får de döende över huvud taget ingen adekvat smärtbehandling. Den stora satsning som regeringen och Kommuner och Landsting i går presenterade är oerhört efterlängtad. Vi har en skyldighet mot våra äldre. Det är att aldrig någonsin förtröttas i arbetet med att förbättra vården och omsorgen av dem som har byggt vårt land. Steg har tagits, men det är väldigt mycket som återstår att göra. 8 PER RAMHORN (SD): Jag är glad att vi har den här debatten om en så viktig sak som äldreomsorgen. Ska man våga bli gammal? Det finns många som funderar på vilken äldreomsorg man kommer att få när man blir äldre och inte längre klarar sig själv. Den frågan är berättigad, och det är inte konstigt efter alla de skandaler som har framkommit i medierna . Jag menar att det inte är något vi ska vara förvånade över att detta har framkommit . Försämringar och neddragningar inom svensk äldreomsorg har pågått . är det lite av ett lotteri vilken kvalitet det är på den vård och omsorg man får på ålderns höst. Skillnaderna är mycket stora. Det kan bero på vilken kommun du råkar bo i eller rent av i vilken stadsdel. Ett äldreboende i låste in demenssjuka därför att det saknades personal. Tyvärr var inte detta en engångsföreteelse. När gjorde oanmäld tillsyn på cirka hundra demensboenden i landet visade det sig att det var så lite personal på sex av tio boenden att de var tvungna att låsa in de dementa utan tillsyn. Vi vet också att det finns många som klagar på kvaliteten på den mat som de får. I går fick vi höra från att i en del av kommunerna är bara mycket nöjda med hur maten smakar. Dessutom är det många äldre på äldreboenden som har alltför lite att göra . I 200 av landets kommuner har man satt upp mål för hur ofta gemensamma aktiviteter ska finnas på äldreboendet. Men inte ens hälften av de kommuner som ingår i databas når upp till de målen. Även de nationella brukarundersökningarna för äldreomsorgen visar tydligt att social samvaro och social aktivitet var områden som de äldre var mest missnöjda med. Vi sverigedemokrater har varnat för den här utvecklingen , och vi ser mycket allvarligt på att landets äldreboenden riskerar att bli en förvaringsplats där de äldre blir passiva och riskerar att bli deprimerade. Vi vet också att många inte får komma ut tillräckligt ofta och att gamla tvingas gå till sängs alldeles för . Detta är oacceptabelt, och denna utveckling måste vändas omgående. har över 27 000 vårdplatser försvunnit från äldreboenden i . Det innebär att antalet vårdplatser har skurits ned med nästan en fjärdedel. har de äldre i genomsnitt mindre hemtjänsttid nu än . Dessutom blir de äldre allt fler. Detta innebär att man har skjutit över ansvaret på de anhöriga. Denna utveckling är skrämmande och visar brist på respekt för de äldre som har varit med och byggt upp den välfärd som vi har i . Efter att ha arbetat inom den verksamhet som vi debatterar tänker jag ofta på alla de äldre som jag har träffat , så mycket kunskap och så mycket värme. Jag minns särskilt en dam som inte finns med oss längre. Vi kan kalla henne . Hon var när jag träffade henne. När jag träffade henne första gången hade hon bott på ett äldreboende . Var gång jag träffade henne var hon mer och mer nedstämd. bestämde jag mig för att fråga varför hon var ledsen och nedstämd . Hon svarade mig: Hur tror du att det känns att aldrig känna sig behövd och inte få bestämma över sitt eget liv bara för att man har blivit gammal, att behöva sitta framför en tv i dagrummet från morgon till kväll på grund av att personalen har fullt upp med att ta hand om andra som är sjukare än jag själv? Hur tror du det känns att inte komma ut i friska luften, höra fågelkvitter och känna doften av blommor? Även om jag har blivit gammal har jag fortfarande behov och känslor. Det är bara mitt skal som har blivit gammalt. Jag är fortfarande den nyfikna flickan som jag alltid har varit här inne, och så pekade hon på sitt hjärta. Jag tänkte mycket på de ord som sade när jag gick hem från jobbet den kvällen. Jag är helt övertygad om att vi måste ändra vårt synsätt när det gäller de äldre. För att uppnå god kvalitet i äldreomsorgen krävs ett ändrat synsätt på de äldres rätt till självbestämmande och till en meningsfull tillvaro. De äldre har precis samma rätt till ett meningsfullt liv som alla vi här inne. Det är inte värdigt ett land som att behandla den äldre generationen på det här viset. Fortsätter den här utvecklingen finns det faktiskt en stor risk att vi får en upprättelseceremoni också för de äldre i . 9 (V): Utan en medicinskt ansvarig sjuksköterska med civilkurage, utan läkarna på Trygg Hälsa som riskerade avtal och inkomster när de påpekade att det fanns stora brister i den medicinska vården på det av Carema drivna äldreboendet i , utan anhöriga som öppet lyfte fram sin kritik, anställda som hörde av sig anonymt och en aktiv mediebevakning tror jag inte att debatten hade ägt rum. Jag är stolt över alla de personer som har bidragit till detta. Att äldre har vanvårdats medan cheferna fick bonus och personalen inte ens hade tillgång till de mest elementära hygienartiklar utan fick springa runt och leta efter blöjor, tvättlappar och handskar har lett till en folkstorm. I och med det försvann chefernas bonus. Riskkapitalbolagen gick ut med en stor helsidesannons i en rad tidningar hur mycket det kostar kan jag inte riktigt räkna ut och bad om ursäkt. De lovade att skatta för den vinst de gör på äldreomsorgen i i vårt land framöver. Men räcker verkligen det? Jag skulle vilja ställa den frågan till alla er som har varit uppe i talarstolen och sagt att nu är det bra med det här. Ska inte alla pengar som vi genom skatter sätter av till äldreomsorgen verkligen gå till äldreomsorgens verksamhet? Den frågan skulle jag också vilja ställa till Per Ramhorn från som över huvud taget inte nämnde den frågan i sitt inlägg. De stora vinsterna gör de här riskkapitalbolagen när de säljer vårdföretag som Carema efter fyra , för längre är de inte intresserade av att driva verksamheten. Ett kraschat varumärke blir i det sammanhanget en ekonomisk katastrof. För det här finns också ett stort ansvar hos den borgerliga regeringen och borgerliga kommunpolitiker som har drivit på en privatisering i hisnande fart. Med tillgång till skattemedel men låg kontroll och reglering har svensk äldreomsorg blivit attraktiv för riskkapitalbolag. Och som jag sade förut, från är det märkvärdigt tyst. Vi är mycket tydliga från . Vinstdrivna privata företag hör inte hemma i äldreomsorgen. Alla skattepengar behövs till en äldreomsorg med krympande resurser. Äldre människors behov av vård och omsorg ska inte vara en handelsvara. Personalens arbetsvillkor ska inte vara en bricka i spelet. Det är på personalen det går att tjäna pengar. har lägre personalbemanning, fler deltider och timanställningar. Låt mig påminna om att Carema inte är det enda privata företag som har varit i blåsväder. På på Söder slog sjuksköterskeeleverna från larm om kränkande behandling. De äldre vågade inte larma för de var rädda att bli utskällda. När de ville gå på toaletten uppmanades de att kissa i blöjan. Det var som Attendo Care vann kontraktet på Vintertullen genom att ligga 12 miljoner och 27 tjänster lägre än sina konkurrenter. har det varit en ständigt återkommande diskussion om och kritik av hur äldreomsorgen har fungerat på Vintertullen. Men först nu 2011, eller egentligen 2012, kommer avtalet att avslutas. Det är väldigt sällan som äldre byter äldreboende, men desperata anhöriga flyttade en del av sina föräldrar till det kommunalt drivna Katarinagården och fick uppleva hur Attendo Care gick in i upphandlingen där. Med gemensamma krafter och tusen namn i namninsamlingen har detta stoppats. Katarinagården kommer i alla fall ett tag till att drivas kommunalt. Vi har redan hört här, och det är sant, att det finns kränkningar på kommunala äldreboenden också. Och självklart finns det privata som fungerar mycket bättre än Vintertullen och Koppargården. Men när en i personalen tvingade in uppkräkt mat i munnen på en kvinna på ett äldreboende i reagerade politikerna snabbt. Den personen arbetar inte kvar i äldreomsorgen. Nya tydligare regler togs fram om hur man skulle hantera sådant, och hela äldreomsorg diskuterade bemötande och värdegrund. Men missförhållandena på har pågått . När man ser resultatet av vinstintressena är det magstarkt att och regeringen är beredda att tvinga kommuner som , , , och många i norra att marknadsanpassa sin äldreomsorg och släppa in företag som Carema och Attendo Care med hjälp av nationell tvångslagstiftning som lagen om valfrihet. Återigen hänger på. Varför, frågar jag mig. Är det här speciellt folkhemskt och socialkonservativt? Varför inte låta min hemstad , som har flyttat makten till de äldre och undersköterskorna att själva lägga upp hur de använder tid, fortsätta att jobba så? har som första storstad undertecknat avtal med om rätt till heltid. De äldre i är alls inte mer missnöjda än vad man är i med snarare tvärtom. Äldreomsorgens brister försvinner inte med privatisering. Det behövs betydligt mer. Det har ni rätt i. En sak som behövs är tydliga riktlinjer för bemanning, att man tydligt talar om vilken tid som behövs för att det ska vara en bra äldreomsorg, för att äldre inte ska behöva bära blöjor i stället för att få hjälp till toaletten, för att det ska finnas tid till lugna situationer när det är dags att äta. Vi vill därför ha dessa riktlinjer. Men jag börjar undra vad och vill. Vi öronmärker pengar för att det här ska bli verklighet i kommunerna. Vi gör en tioårig satsning på kompetenshöjning och kompletterande utbildningsvikariat. Det skulle lyfta upp äldreomsorgen och ge bättre arbetsvillkor. Det är äldreomsorgens personal värd. 10 Statsrådet (KD): Jag träffade , en charmant dam , som hade varit pianolärare hela sitt liv. Hon sade: Jag vill inte bli betraktad som en åldring. Jag vill bli betraktad och bemött som den person jag faktiskt är. Jag spelar fortfarande piano mycket bra trots att jag sitter i rullstol, men det är sällan någon ber mig. När får spela piano mår hon bra. När får tillåtelse att ta med sig sin älskade katt till äldreboendet mår han bra. Detta händer också i vårt land i äldreomsorgen . Just det här handlar värdegrunden om. Det är den värdegrund som vi kristdemokrater så länge har arbetat för och som är lag . Värdegrunden innebär att hela äldreomsorgen inriktas på att äldre får leva ett värdigt liv och att välbefinnande kan uppstå. Det är olika för oss vad välbefinnande är. Därför måste varje äldres levnadsberättelse, erfarenheter och önskemål vara utgångspunkten för hur omsorgen utformas. Den äldre ska uppleva både trygghet och meningsfullhet. Äldreomsorg kan aldrig handla bara om mediciner och omläggning av bensår. Den måste också handla om att livet ska vara rikt och roligt så länge det varar. Människan är inte bara kropp utan också själ. I biståndsbedömningen har det tagits för lite hänsyn till det. I äldreomsorgen har det tagits för lite hänsyn till det. är värdegrunden på plats. Den kan ge värme i husen, i äldreboendena. Det finns ett stort intresse från personalens sida. 600 utbildningsplatser om värdegrunden är fyllda . 233 kommuner har börjat arbeta med värdighetsgarantier för att göra kött och blod av värdegrunden. Det finns ett färskt allmänt råd från om hur man kan arbeta. Värdegrunden innebär ett helt nytt sätt att tänka och se på de äldre och deras behov. Den driver på kvalitetsarbetet, och vi kan ta spjärn mot värdegrunden när vi skriver förslaget om parboendegaranti som vi snart hoppas leverera till . Det handlar om rätten att få bo tillsammans, också när ett par har olika vårdbehov. Det är klart att välbefinnandet är avhängigt om man får bo med sin käresta eller inte. Värdegrunden har varit omdiskuterad. Någon har kallat den en hyllvärmare. Jag menar att den senaste tidens händelser visar tydligt på behovet av ett värdegrundsarbete på varenda äldreboende. Jag påstår att värdegrunden kan vara det viktigaste som har hänt svensk äldreomsorg . När den tillämpas överallt i vårt land får vi ett bra vaccin mot vanvård. Sedan ska värdegrunden kompletteras med föreskrifter för bemanning och med kompetenslyft för personal. Vi har på gång en specialisering, . Den inkluderas i omvårdnadslyftet. Det ska vara ett omfattande program för de mest sjuka äldre . Men tro inte att man kan komma åt problemen inom äldreomsorgen med ett enda förslag, ett alexanderhugg som löser problemen. Regeringen har insett att vi behöver arbeta på många fronter. Vad är oppositionens recept? Inga särskilda pengar finns i budgeten mer än hos . (Applåder) I detta anförande instämde (KD). 11 (MP): Det talas en hel del om kontroll i debatten. Visst är det viktigt att skärpa kontrollen av äldreomsorgen. Det visar skandalerna. är en stor myndighet med många ansvarsområden och har uppenbarligen inte fullt ut klarat av sitt nuvarande kontrolluppdrag. Det finns exempel på vad man kan göra i ett sådant fall, nämligen när Skolinspektionen lyftes ut ur blev det bättre kvalitet på tillsynen i skolan. Vi måste nog göra något liknande . De äldre är inte mindre värda än de unga. De ska också kunna förvänta sig en oberoende kvalitetsgranskning. Vi vill skapa en äldreinspektion, en myndighet som lyfts ur , och som på ett strukturerat sätt kontrollerar kvaliteten på våra äldreboenden med stickprovskontroller vid oanmälda besök. En äldreinspektion ska också kunna utveckla kvalitetskriterier och göra öppna jämförelser som tydligt omfattar en uppföljning av privat såväl som offentligt driven äldreomsorg. Ett särskilt larmnummer kan kopplas till äldreinspektionen dit äldre, anhöriga och personal kan ringa och påtala missförhållanden. De ska veta att de alltid blir tagna på allvar och alltid når fram till rätt instans. Det ska inte behöva vara den anhörige som sett någonting, misstänker någonting och är orolig för någonting som ska behöva ta reda på vilken myndighet eller vilka strukturer i den kommunala organisationen man behöver kontakta. Det ska finnas ett tydligt nummer att ringa till. Men kontroll har man så klart inte för att försöka rätta till missförhållanden i efterhand. Kontrollen har man för att se till att missförhållanden aldrig uppstår. Då måste man komplettera kontrollen med att det finns tillräckligt med personal från första början för att omsorgen ska bli värdig. Jag upprepar därför i debatten gång på gång kraven på ökad bemanning, tillräckligt med personal för att ge alla äldre i omsorgen en värdig behandling, möjlighet till delaktighet i sin vardag och meningsfull tid. Med vårt krav får alla anhöriga och äldre veta hur mycket personal de kan förvänta sig på äldreboendena i kommunen, privata såväl som kommunala. Ingen politiker eller privat utförare kan skära ned på personalen med mindre än att kommunen fattar ett aktivt beslut att sänka personaltätheten och är beredd att möta sina medborgare i en debatt om beslutet. Jag har frågat företrädare om de är beredda att ställa upp på det krav vi har väckt i socialutskottet, men jag har inte fått svar. I stället säger regeringen att man vill arbeta med värdegrunden, att man vill satsa pengar på en förbättrad värdegrund. Hur ska det värdegrundsarbete gå till som ger en undersköterska kraft att själv klara av de lyft som kräver två, som gör att man vågar öppna dörrarna och tala med äldre som vill gå upp snarare än att övermedicinera vid för låg bemanning? ställs personalen på många äldreboenden inför omöjliga val. Värdighet måste handla om att kunna utföra en bra vård och att personal på ett svenskt äldreboende aldrig ska behöva välja mellan vilken person som ska få duscha, vem som ska lyftas eller vem som ska bytas på. Den typen av värdighet kan bara uppstå om det finns tillräckligt med personal inom äldreomsorgen. Det grundläggande problemet i svensk äldreomsorg är nog inte personalens värdegrund utan kanske snarare politikens värdegrund. Man har skurit ned så kraftigt i personalstyrkan att vi nu tvingas se skandaler som skadar hela vårt förtroende för omsorgen och tryggheten inför ålderdomen. Sedan är man inte beredd att satsa det som krävs för att reparera den skada som är gjord. I stället skyller man indirekt på personalen. Kanske skulle det behövas ett värdegrundsarbete också i . De pengar man nu tillsätter kommer tyvärr inte att gå till personal. Det är tillfälliga miljarder, och få kommuner vågar anställa med tillfälliga resurser och anslag från regeringen som riskerar att försvinna . Därför behöver vi mer generella anslag till kommunerna, vilket vi anslår, och krav på minimibemanning inom äldreomsorgen. Vad säger om detta krav? Ni har en chans till på er att svara på den frågan. I detta anförande instämde (MP). 12 (S): Det är många som har nämnt gårdagens hearing, som socialutskottet ordnade. Det framkom då tydligt från flera talare hur otillräcklig bemanningen är på många håll i dagens äldreomsorg. Jag menar inte att personalen är otillräcklig i sina ambitioner och i sin strävan att erbjuda god omsorg, men personalen ges otillräckliga möjligheter att organisera den vård och den omsorg som de skulle vilja ge och som vi i samhället förväntar oss. Alltför många saknar tillräcklig utbildning. För få erbjuds kontinuerlig fortbildning i yrket. Det är allt färre geriatrikplatser i landstingen, och det finns för få specialister på äldre och deras sjukdomar. Som flera talare har sagt före mig är även antalet personal otillräckligt. Bemanningen är avgörande för att visa de äldre respekt och ge förutsättningar för att fungera så självständigt som det bara är möjligt. Det är på många håll en smått anorektisk verksamhet vi kan se. Hur kan vi annars förklara personalens egna berättelser om hur de tvingas spola av de äldre i stället för att hjälpa dem att duscha, hur de får sätta på en blöja i stället för att hjälpa till med toalettbesök och hur de snabbt sätter på kläderna i stället för att hjälpa till att sätta på strumpbyxorna och knäppa skjortan, trots att många äldre skulle klara detta med lite hjälp?