prot · GY0971 · 2011-03-11 00:00:00 — Jag hoppas därför att jag ska få svar på mina frågor. Om jag förstår ministern rätt syftar han i sitt svar på överenskommelsen mellan , och när han talar om långsiktiga hållbara spelregler på bostadsmarknaden. Men det är inte regeringens verk. Tror ministern verkligen att det räcker med det så att vi inte får en lågkonjunktur där hushåll kommer att bli överskuldsatta för livet och bostadsbubblan spricker? En del befarar en pyspunka som gör att det blir en lång och plågsam tid för många som är högt belånade. Allt detta är för att människor vill ha möjlighet att flytta till ett arbete och få tak över huvudet. säger att han inte tror på subventioner, men det är inte riktigt sant. Den här regeringen subventionerar också. ROT-avdraget är ett bra exempel. Det är helt okej att subventionera en köksombyggnad. Men att se till att det byggs bostäder så att människor har någonstans att bo är inte okej. Varför det är så skulle jag gärna vilja ha ett svar på. 46 Statsrådet (KD): Jag delar helt beskrivning av problemen vi har med bristen på bostäder. Jag kan vara övertydlig på den punkten så att det inte ska vara några tvivel om det. Vad gör man åt detta problem? Vi kan titta tillbaka i tiden på hur bostadsbyggandet i har utvecklats och jämföra oss exempelvis med , och . Vi har haft exakt samma konjunkturförlopp. När det steg i steg det i de andra länderna, när det sjönk i de andra länderna sjönk det också i . Det intressanta är bara att vi hade subventioner av socialdemokratisk modell avvek vi inte från det mönstret, utan vi följde precis det nordiska mönstret. Allt tydde på att de subventionerna gick rakt ned i byggherrarnas fickor. För att tala vänsterpartistiskt och socialdemokartiskt språk gick de rakt ned i byggkapitalisternas fickor. Däremot såg vi att under finanskrisen och dess omständigheter tvärstannade byggmarknaden. Det är denna utveckling vi nu har börjat lämna bakom oss. Under förra mandatperioden genomförde vi många reformer. När det gäller reformeringen av hyreslagstiftningen är det inte sant att det enbart var parterna som kom överens. Vi gjorde också en del regeländringar för att svara upp mot överenskommelsen. Vi reformerade allmännyttans roll. Vi avskaffade den statliga fastighetsskatten. Vi införde ägarlägenheter i nyproduktion. Vi införde statlig garanti för att motverka finanskrisen. Vi har reformerat plan och bygglagen som träder i kraft . Här jobbar vi intensivt med implementeringen av och information om den nya lagstiftningen för att se till att den ska bli effektivare och skapa bättre och tydligare processer. Vi jobbar vidare med regelförenklingsfrågor både på statlig nivå och på myndighetsnivå. Vi jobbar också med att försöka få mindre av regelkrångel ute i kommunerna. Vi ser över hur vi ska kunna stärka hyresrättens ställning. Ett utredningsarbete kommer att dras i gång för att se till att vi ska kunna skapa bättre spelregler för hyresrätten också långsiktigt. Vi jobbar på olika sätt för att få hela bostadsmarknaden att fungera bättre. Vi ser exempelvis hur byggprisindex har stigit mycket snabbare än den vanliga inflationen. Någonting är skevt också inom byggbranschen. Här måste vi både i samtal med branschen och genom att titta över hur upphandlare på nivå och i staten agerar se till att vi främjar en ökad konkurrens. Därmed kan vi få bort den kostnadspress uppåt som tydligen är mycket stark inom byggnadsindustrin och byggbranschen. Vi har alltså vidtagit en rad olika åtgärder. Men subventioner, i den mening vi har haft sådana i , har historiskt sett inte visat sig öka bostadsbyggandet och få oss att avvika från någon trend i andra länder. De har dessutom effekten att om man skulle införa sådana måste vi gå till EU för att få dem godkända, vilket tar . Och vad händer då? Då stannar byggandet av. Då avvaktar alla och undrar: Vad kommer det för bidrag? Hur ska vi anpassa vårt byggande till de nya bidragen? Den positiva trenden stannar upp. Det är effekten av denna typ av åtgärder. Sedan börjar branschen igen anpassa sig efter regelverk för subventioner och liknande saker. Nej, tydliga och bra spelregler vill vi ha och gärna också hitta lösningar budgetmässigt och tekniskt som innebär att skattetrycket mildras på boende och byggande. Men det är också en budgetfråga som måste hanteras i sammanhanget. Det handlar om att skapa goda spelregler långsiktigt. Varje åtgärd vi vidtar ska vara en åtgärd som har en långsiktig verkan. Det ska inte vara några kortsiktiga åtgärder som förrycker planeringsförutsättningarna och därmed skapar osäkerhet som i sin tur kommer att leda till ett minskat bostadsbyggande jämfört med hur fallet annars skulle kunna vara. 47 (S): Jag hör ministern. Det handlar om ägarlägenheter och om förslaget om att göra det mer lönsamt att ha inneboende. Det ställs ut krediter. Men hitintills har förslagen från regeringen gett liten effekt. Låt mig bara påpeka att bostadsbyggande tvärnitade när man tog bort investeringsstödet. Det skedde , innan vi var inne i en finanskris. Ministern talar om långsiktighet. Långsiktighet är självfallet bra. Men problemet finns . Människor behöver bostäder som de har råd att bo i utan att sätta sin framtid på spel . Jag har en vän som har flyttat till och köpt sin bostad. fick hon betala för sin lilla lägenhet. Jag kan förstå att det inte låter mycket med Stockholmsmått mätt. Men man ska veta att man för samma lägenhet för bara knappt kunde få . Bostadsbristen och risken för bostadsbubblan finns i hela landet. Frågan är: Anser att det finns ett samhälleligt ansvar för att människor ska ha ett boende till en rimlig kostnad? Eller delar exempelvis allianskollegan åsikt? Bostadskrisen måste varje individ ta ansvar för, har han sagt. Är det individens ansvar eller finns det ett samhälleligt ansvar för att se till att människor har råd att bo? 48 Statsrådet (KD): Självfallet är det vår gemensamma uppgift att skapa goda förutsättningar så att alla människor har en bostad till en kostnad man klarar av. Vi har också en särskild lag som ålägger kommunerna ett stort ansvar i sammanhanget. Låt mig återgå till påståendet om att bostadsbyggandet sjönk före krisen. Det är sant att den lilla uppgång vi hade i bostadsbyggandet toppade runt 2006. Det intressanta är att den gjorde exakt samma sak i , i , i och i . I de andra länderna hade man inga subventioner. Sedan sjönk bostadsbyggandet på ett ungefär likartat sätt i alla dessa länder . Det är märkligt att ett svenskt beslut om att avskaffa de socialdemokratiska subventionerna fick återverkningar även i , och . Det är möjligt att vi har större inflytande på våra nordiska grannar än vad vi har trott, men jag betvivlar att det var detta samband som fanns. Det hela följde alltså andra förlopp. ser vi hur bostadsbyggandet ökar kraftigt. Vi ser hur det tar fart. Alla indikatorer pekar brant uppåt. Det ska vi vara glada över. Vi ska se till att kurvan fortsätter i rätt riktning och under en lång följd av år ligger kvar på en hög nivå. Det är min ambition. Jag ställer frågan till många kommunala bostadsbolag, till privata byggherrar och till andra aktörer. Och jag får ett samstämmigt svar: Vi vill inte ha tillbaka subventioner och bidragsregler. Vi vill ha goda långsiktiga spelregler! Det vill jag arbeta för att skapa. Jag nämnde en rad olika reformer som vi har genomfört under förra mandatperioden, och vi jobbar vidare med hög ambitionsnivå under denna mandatperioden. Om man tittar tillbaka på den period då Socialdemokraterna styrde kom det inga reformer på området. Det hände ingenting. Om man tittar tillbaka på utvecklingen under en lång följd av år då Socialdemokraterna har haft makten ser vi hur bostadsbyggandet i har varit betydligt lägre än i våra nordiska grannländer, i , än Europasnittet och liknande. Det har inte fungerat i . Vi har problem på svensk bostads- och byggmarknad ja. Men lösningen har inte legat i de socialdemokratiska recepten. Jag tror på ny strategi för långsiktiga spelregler. Det jobbar jag för. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:221 om bostadsbristen 49 Statsrådet (KD): har frågat mig vad jag avser att göra för att realisera ett bostadsbyggande som svarar mot befolkningstillväxten och behovet av nya bostäder. Jag är enig med interpellanten om att det byggs alldeles för få bostäder i . Det har byggts för lite vilket får konsekvenser i form av bostadsbrist. Detta blir, precis som interpellanten framhåller, särskilt tydligt i tillväxtregionerna. Enligt färska uppgifter från SCB påbörjades byggande av nära 25 000 bostäder . Om även de bostäder som byggs om räknas med är antalet påbörjade bostäder ännu högre. och övriga prognosmakare förutspår att bostadsbyggandet kommer att öka ytterligare under innevarande år. Detta anser jag visar på att de åtgärder som regeringen har vidtagit sedan regeringsskiftet har gett effekt. Så sent som stod jag här i kammaren i en interpellationsdebatt och redogjorde för hur vi på olika sätt arbetar för att stimulera bostadsbyggandet. Under förra mandatperioden vidtog vi en rad åtgärder i syfte att stimulera bostadsbyggandet. Bland dessa kan särskilt framhållas de nya villkoren på hyresmarknaden som trädde i kraft samt den nya som träder i kraft . Vi kommer inte att slå oss till ro, utan fortsätta vårt långsiktiga arbete med att få fart på bostadsbyggandet. Både i Socialdemokraternas senaste budgetmotion och i rapporten från Socialdemokraternas kriskommission framgår att partiets strategi för bostadspolitiken är att återgå till en subventionspolitik. Jag har inga som helst intentioner att återgå till en sådan kortsiktig strategi med subventioner, utan kommer att fullfölja regeringens tydliga strategi att främja bostadsbyggandet genom långsiktigt stabila villkor på bostadsmarknaden. 50 (S): Bostadsministern och jag är eniga om att det byggs för få bostäder i . Men sedan är vi inte eniga om så mycket mer. I svaret hänvisar ministern till en förändrad plan- och bygglag och till nya villkor på arbetsmarknaden. Det skulle vara svaret på hur vi ska få i gång byggandet. Som jag ser det kan rimligtvis ingenting av detta påverka viljan att öka byggandet som sådant. PBL har ännu inte satts i sjön, och när den gör det innebär förändringarna i lagen att det blir ett lättare och enklare förfaringssätt när man väl har bestämt sig för att bygga; det håller jag med om. Men inte tror jag att den nya lagen stimulerar någon att besluta sig för att bygga. Jag måste be ministern att svara på frågan om på vilket sätt de nya villkoren på hyresmarknaden har en direkt inverkan för att stimulera ett ökat byggande. Det skulle jag vilja ha svar på. Som jag ser det har regeringens politik när det gäller bostadsbyggande inte varit någon större succé . Man förlitar sig på marknaden som vanligt. Man säger att det är individens eget ansvar. Jag vet att det är en viktig ideologisk fråga att marknadens krafter ska kunna verka utan inblandning från staten, men en regering måste rimligtvis våga ta ansvar för så stora och viktiga frågor som bostadspolitiken. Då håller det inte att avhända sig ansvaret. Människor måste få tak över huvudet och ha ett värdigt liv. Jag påstår att er politik ökar klyftorna mellan grupper på område efter område. Det här är bara ett. Mer än hälften av våra 290 kommuner har bostadsbrist för någon av kategorierna unga, studenter och vuxna. I 119 kommuner säger man generellt att man har brist på bostäder. av befolkning bor i kommuner med bostadsbrist. 220 kommuner, det vill säga , anger att det är brist på hyresrätter. Hälften av kommunerna uppger att det är brist på bostäder för ungdomar mellan . 20 högskolekommuner säger att man har brist på lämpliga bostäder för studenter. Byggandet av studentbostäder har enligt SCB:s bygglovsstatistik i stort sett upphört. lämnades preliminärt bygglov för knappt 60 studentbostäder i hela vårt land. har ungefär 40 000 allmännyttiga hyreslägenheter sålts ut. Jag säger inte att alla de har omvandlats till bostadsrätter, men de har sålts ut från allmännyttan till privata fastighetsägare. Det är ni som har regeringsmakten, och ni måste använda den för att göra något bra för människor. Det håller inte att bara prata om en plan- och bygglag som egentligen handlar om en förenkling av processen. 51 (S): Vårt lands största problem är en pågående massarbetslöshet. Vi har betydande flaskhalsproblem i svensk ekonomi . Ett problem när det gäller att skapa tillväxt är möjligheten att få bostad i de tillväxtregioner som vi har i . För mig som socialdemokrat är bostaden en social rättighet, men den är också en viktig faktor för att vi ska kunna flytta dit jobben finns. ser vi hur effekterna av regeringens politik eller icke-politik på en rad områden gör att arbetslösheten inte minskar. Det handlar om arbetsmarknadspolitiken, infrastrukturpolitiken och bostadspolitiken. Jag tycker att det är mycket märkligt att statsrådet säger att vi inte ska återgå till en subventionspolitik. Ständigt upprepar han det här i kammaren och i andra sammanhang. Vad har du för problem med att vi gemensamt med samhälleliga resurser stimulerar en önskvärd utveckling i nationen, ? Du tycker inte att rättigheten för yngre och andra att få en bostad är så angelägen som rättigheten att rekvirera statligt stöd för att få städat i hemmet. Det är för mig fullständigt obegripligt att du tycker att en hemhjälp subventionerad av staten är en större angelägenhet än att med statliga subventioner se till att det byggs lägenheter som träffar de ungas längtan efter en egen bostad. 52 Statsrådet (KD): Först och främst vill jag välkomna bostadsdebatten med anledning av både den förra interpellationen och den här interpellationen och engagemanget. Jag tror att bostadsfrågorna blir viktiga och centrala de kommanden åren. Jag delar helt uppfattningen att bostadspolitiken är en viktig del i tillväxtpolitiken och arbetslinjen. När de nya jobben skapas på orter måste det också finnas möjligheter för människor att ta de jobben, och då är bostaden en central del i det beslutet. Däremot ska vi nog markera mycket tydligt mot påståendet att arbetslösheten inte minskar. Jag vet inte riktigt vilken värld som då befinner sig i, men problemen är fortsatt stora, och de kommer att angripas med full kraft på flera områden. Bostadspolitiken är en del i detta. Varför vill jag inte gå tillbaka till subventionspolitiken? Jo, därför att man då måste fundera på hur en sådan subventionspolitik ska fungera och vilka effekter den får. Studerar man Socialdemokraternas budgetalternativ, deras förslag och hur de historiskt har hanterat de här frågorna kan man se att de har lagt fram förslag om att lägga 500 miljoner för att subventionera. Det räcker till 4 000 hyresrätter om man följer de regelverk som man hade tidigare. planeras det ju 8 000 hyresrätter. Vad händer då? Man funderar då: Hur ska vi göra nu? Vilka pengar räcker detta till? Sedan ska vi vänta på EU:s godkännande av att detta inte är snedvridande konkurrens. Då kommer allting att stanna av. Om det räcker till 4 000 hyresrätter, var är då de andra 4 000? Det finns en rad olika faktorer som gör att den här typen av subventioner inte fungerar. Det är det vi försöker att tala om, och det visar också historien. De kurvor jag beskrev visar hur de nordiska länder som inte har haft subventioner har haft samma förloppsmönster. Skillnaden är bara att de har byggt dubbelt så många bostäder fast de inte har haft subventioner på samma sätta. Vi har alltså byggt hälften av vad nordiska grannländer har gjort. Vi har investerat mycket mindre i bostäder kris, och vi har haft en socialdemokratisk regering under större delen av den perioden. Det är problemet. Min lösning och den strategi som jag är övertygad om är den riktiga är att se till att vi skapar långsiktigt goda förutsättningar för bostadsbyggande genom att minska regelbördan och genom att se till att vi förkortar planprocesser. Tid är faktiskt pengar. Den lärdomen borde man försöka ta till sig. Låt mig ta ett exempel. Det handlar om ett projekt som ändå gick relativt snabbt genom alla överklagandeprocesser och som jag invigde i . Det har tagit . Bara byggprisindex under den tiden, i det avtal man hade, hade fördyrat det projektet med som självfallet lades på hyresgästernas hyror. Här ser vi hur de långa planprocesserna tar sin tid. Kan vi korta dem och göra dem tydligare och enklare kommer vi också att vinna. Vi ska självfallet också se till att vi behåller rättssäkerheten genom att människor får en chans att föra fram sina åsikter och få dem prövade. Det är den balansgången som jag tycker har blivit bättre och smidigare i den nya . Den kommer att underlätta detta, men här behöver man säkerligen göra mer. Vi tittar just nu på de frågorna i för att se vilket ytterligare utredningsarbete vi behöver dra i gång för att försöka få förenklingar och förtydliganden och därmed också bidra till att sänka kostnader och förkorta tiden mellan idé och färdigt hus. Vi måste också få fram ett mycket mer industriellt producerande av hus i . Vi uppfinner på något sätt hjulet varje gång när vi bygger. Det beror bland annat på branschen och hur regelverken fungerar hos myndigheterna och ute i kommunerna. En del byggföretag har lärt sig bygga billigt och smart i en kommun. De vill använda samma koncept i en annan kommun, och då säger kommunen: Nej, det går inte i vår kommun. Vi vill ha det si och så. Då måste man rita om hela huset, och det blir en dyrare produktion än det annars skulle ha blivit. Upphandlingarna måste bli mycket effektivare. Det finns en rad sådana olika åtgärder som är den viktiga lösningen på problemet, och inte subventioner. 53 (S): Vi har hört ett antal gånger att ministern inte tycker om Socialdemokraternas förslag om bland annat investeringsstöd för byggande. Jag vill för tydlighetens skull påminna eventuella lyssnare om att när vi pratar om investeringsstöd menar vi inte att staten ska ta över och bekosta hela byggandet. Det är naturligtvis en stimulans för att byggare ska känna att man vågar ta risken, vågar sätta i gång att bygga nya fastigheter. Sedan synar jag bostadsministerns siffror, att de miljoner som vi ville lägga skulle räcka till 4 000 hyreslägenheter. Det handlar, återigen, om en del av bostadsbyggandet som vi vill subventionera. Jag är jätteintresserad och skulle gärna ta en större diskussion om subventioner. När ni i regeringen talar om det låter det som att det bara är socialdemokratin och de rödgröna som någonsin har pratat om subventioner och som tycker om det. Det är inte sant. Regeringen har en mängd subventioner , kanske till och med fler än vad vi har haft. Det är bara det att vi har olika mottagare. När vi socialdemokrater pratar om subventioner och stimulans för olika åtgärder gör vi alltid det för att göra gott för de många, för att det ska komma samhället till del och för att vi på det sättet ska få ett bättre och mer jämlikt samhälle. Jag skulle kunna göra listan rätt lång på subventioner som den här regeringen har men som riktar sig till andra, och där jag ser att de riktar sig till dem som redan har. Det är naturligtvis en väldigt stor skillnad i våra synsätt. Vi vill inte bara prata om investeringsstöd. Vi vill också utveckla ROT-avdraget till att innefatta även flerfamiljshus. Jag förstår inte heller, som andra talare har varit inne på, varför det skulle vara mer okej att ge ROT-avdraget till egnahem än att ge det till bland annat de stora miljonprogram som har ett enormt behov av renovering på många ställen i vårt land. Bostadspolitik är ju, som ministern har påpekat, en del av många andra politikområden. Jag vill då prata om arbetsmarknadspolitik i det här sammanhanget. Om vi fick ett system där vi kunde ge investeringsstöd och använda ROT-avdraget på ett mer effektivt sätt skulle det skapa arbetstillfällen, riktiga jobb. Det skulle skapa många tusen arbetstillfällen för människor runt om i landet. Det i sin tur skulle göra att samhället fick in mer skattepengar och vi åter kunde börja prata om den generella välfärden, inte bara om kärnan i välfärden, som regeringen ofta pratar om och tycker om att prata om. Det finns väldigt mycket att prata om när det gäller subventionerna. Jag vill också bara snabbt påminna om de snabba prisökningarna på olika boenden. har priserna på bostadsrätter ökat och på villor , medan den allmänna prisnivån har landat på . 54 (S): Den nye bostadsansvarige ministern fullföljer traditionen från sin företrädare, nämligen en icke-politik på det bostadspolitiska området. Det leder till att man bygger in flaskhalsar i ekonomin. Bristen på bostäder är en tydlig tillväxthämmande faktor. Jag vill påstå att det tillsammans med andra brister i regeringens politik satsningar på investeringar i infrastruktur och investeringar i utbildning leder till att vi redan har nått taket i kapacitetsutnyttjande i ekonomin. Det leder till att höjer räntan, vilket kommer att dämpa aktivitet och kraftigt fördyra för dem som bor. Regeringen vägrar att satsa gemensamma resurser i investeringar. Man har bara en riktning för att använda resurser: skattesänkningar. Jag vill påstå att den politiken, den enda vägens politik skattesänkning, skattesänkning kommer att leda till att vår nation i förlängningen blir fattigare. Där är bostadsbristen en angelägen fråga, som möts med bristen på utbildning och bristen på framtidsinvesteringar, och arbetslösheten kommer att bita sig fast. Det är beklagligt att se en så defensiv icke-politik på bostadsområdet. 55 Statsrådet (KD): kallar det icke-politik, de olika reformer som jag beskrev har gjorts under förra mandatperioden och som vi jobbar med. Jag jämförde också tidigare inlägg i de här debatterna regeringsperioden 20022006, när Socialdemokraterna styrde, när det inte gjordes någonting alls. Men det var tydligen en mycket aktiv politik. Jag kan också notera, för att ta fråga om hyreslagstiftning som jag glömde att svara på, att det i allt väsentligt var en uppgörelse mellan de tre parterna på bostadsmarknaden som Socialdemokraterna i de stora delarna instämde i här i när vi antog de nödvändiga lagstiftningsförändringarna. Det handlar helt enkelt om att få hyressättningssystemet att fungera smidigare. Det handlar inte om marknadshyror. Men det handlar inte heller om att ha kvar det gamla systemet med självkostnadshyror, som delvis har bidragit till att många miljonprogramsområden inte har rustats upp i nödvändig utsträckning och som står inför ett stort upprustningsbehov. Det gäller alltså att få en hyressättning som mer tar till vara lägenheternas standard, läge och kvaliteter och därmed också få en större variation i hyressättningen mellan de lägenheter som sköts bra, har en bra standard och bra service och dem som sköts mindre bra. Jag tror att den nya modellen, där parterna nu har ett stort ansvar för att förhandla fram hyror utifrån lägenheternas mer enskilda kvaliteter, kommer att vara ett verksamt bidrag till att skapa mer framtidsutsikter i branschen och locka fler att investera i byggandet, och de som satsar på ett seriöst och långsiktigt förvaltande kan känna att det finns ekonomi för detta. I fråga om subventionspolitiken, som vi diskuterar, kan jag göra en enkel jämförelse. betalade staten ut 2,7 miljarder i subventioner till bostadsbyggandet. byggdes exakt lika många bostäder utan subventioner. 2,7 miljarder av skattebetalarnas pengar betalades ut för att få exakt samma nivå på bostadsbyggandet som 2010. Det kan vara en intressant slutsats av detta. Det andra är att ni vill ha den modell ni har använt förut som innebär att hyreslägenheterna ska få i subventioner. Om ett sådant stöd införs kommer ingen att vilja bygga utan att få stödet. Det är självklart. Då anpassar man sig och avvaktar: När kommer de här reglerna? Ska då Socialdemokraterna genomföra detta exempelvis kommer det att dröja innan EU har godkänt det hela och det har satts i sjön. Då kommer man att avvakta, och då bromsar det byggandet av hyresbostäder förutom att det snedvrider konkurrens och det skapas osäkerhet om långsiktiga spelregler.