prot · GY0948 · 2011-01-26 00:00:00 — Det är här vi då bedömer att det har gått för att vi ska kunna bedöma innehållet i de arbetsuppgifter tjänsten innefattar. Det är så vi skriver i utskottets utlåtande över detta. Jag tycker att det finns all anledning att fundera över detta och fortsätta titta på hur det utvecklar sig. Det är klart att det här finns en oklarhet. Jag tycker också att det är bra att vi från utskottets sida markerar att vi förutsätter att regeringen inte utnyttjar sin frihet att tillsätta tjänster på ett sätt som inte stämmer överens med förordningarna. Det är naturligtvis en formulering jag tolkar som att vi ändå vill markera detta. När det gäller Schlingmann är hans tjänst någonting som inte har existerat förut. Den är ny, och det är en ny roll. Av den anledningen får tjänsten också extra ögon på sig. Jag kan inte förstå resonemanget att det skulle vara fel att pinpointa, som tydligen är det begrepp som används , och fokusera och titta på hur det har gått till för en speciell tjänst i ett visst ärende. Vår uppgift är att täcka in hela fältet, och i förhållande till den paragraf jag har läst upp tycker jag att det finns goda skäl att fortsätta att återkomma och se hur det utvecklar sig. Där har vi varit överens om att utskottet noterar att tjänsten funnits att det inte går att bedöma innehållet i de arbetsuppgifter tjänsten innefattar. Det tycker jag också är ett rätt intressant konstaterande som borde föranleda att fler skulle vara intresserade av att ta reda på detta. 45 (FP) replik: Det står utskottet fritt att ta upp de frågor det vill. Likaså får återkomma i denna fråga om han anser att det finns anledning att göra det. I dagens debatt, som handlar om granskningen av regeringens handläggning och tjänsteutövning, kan vi dock inte konstatera att några fel har begåtts. KU har skött sitt uppdrag som kontrollmakt, och betänkandet är nu avlämnat utan reservationer. Jag nöjer mig med det svaret. 46 (C): När det gäller det underlag som vi i hade, och som senare också funnits för besluten gällande budgeten , vet vi nu att det som kallar en långsiktig ökning av antalet anställda i själva verket var något som hade förändrats . minskade nämligen antalet anställda med 345 i . Den uppgiften fanns väl inte när budgetmotionerna skrevs; det krav som då framfördes innebar en besparing på 670 miljoner. 670 miljoner motsvarar av hela kostnaden för . Det var alltså väldigt mycket. blev det dock inte så mycket. Det blev en besparing på 300 miljoner, dock inte, som vi hade hoppats, en engångsbesparing, vilken hade varit möjlig, utan en rambesparing, alltså en långsiktig besparing. Om vi ser på storleken på detta kommer det naturligtvis att långsiktigt vara bekymmersamt för att klara det verksamhetsmässigt. Granskningen gällande verksamheten får väl utvisa vilka konsekvenserna av det beslutet blir. Jag beklagar att vi inte kunde komma överens. Som jag uppfattar det kommer besparingen att drabba på ett sätt som inte är bra. Det försämrar även förutsättningarna för att kunna rätta till de brister som har påtalats, brister som vi varit överens om har funnits. Det gäller överklagandehanteringen, att kunna få del av allmänna handlingar och också upphandlingar. blir det ytterligare press kostnadsmässigt, och dessa administrativa rutiner blir självfallet inte lättare att rätta till. Den granskning som gjorts av tjänstemän beträffande har inneburit att vi fått en nyttig dialog om förbättringar som behöver göras på grund av de brister som finns. Förbättringar håller också på att genomföras, och det är naturligtvis viktigt. Men förutsättningarna för att genomföra förbättringar hade, som sagt, kunnat vara bättre om inte de besparingskrav som beslutades i budgeten hade behövt genomföras. Jag yrkar på godkännande av anmälan. 47 (S) replik: Det är intressant att i debatten höra hur man från regeringspartiernas sida inte vill se trender utan i stället plockar ut någon siffra som passar det egna syftet. Därefter försöker man tala om vilka insatser man, på grund av att EU-ordförandeskapet upphörde, gjort genom att minska på personalen. Jag kan konstatera att det i den tabell som jag refererat till under Tjänstgörande per departement står att de 2003 var 3 550. var de 3 608, och 2010 var antalet 3 723. Det redovisas alltså departementsvis hur det ser ut. Det är en trendmässig ökning, och det kan inte vara särskilt svårt att ta till sig detta som ett grundläggande faktum eftersom det står i utskottets handlingar och vi har varit överens om att verkligheten ser ut så. Det tas också upp en koppling till ett annat ärende, nämligen besparingarna inom . Då vill jag bara erinra om anslagssparandet som ligger på 300 plus 400 . Det motsvarar ett belopp på 700 miljoner. Man har från regeringssidan sagt att dessa pengar inte går att använda som någon sorts buffert utan att de ska ligga vid sidan av. De kan inte användas för att på ett mjukare sätt klara av besparingarna. kan jag dock konstatera att man lägger ut besparingarna och använder sig av anslagssparandet. På något vis pressar verkligheten regeringspartierna till att komma till sans så att de faktiskt vidtar en hel del av de åtgärder som vi tog upp tidigare i debatten. Jag får väl vara nöjd med att man från regeringssidan tagit till sig någonting av det som vi sade förut. 48 (C) replik: Naturligtvis är det viktigt att ha en effektiv verksamhet inom . Granskningen är förstås nyttig både från vår sida och från oppositionens sida. Visst, det fanns när det gällde personalen en tydlig trend som gick ända , men det hade också samband med ordförandeskapet i EU. Det sades tidigare att efter detta måste den extrapersonal som då anställdes försvinna. Det vi nu har sett, och som man kanske inte såg när man lämnade in motionerna angående budgeten, är att neddragningen skett . Den neddragningen var så stor som av personalen. Det är givetvis svårt att då göra ytterligare neddragningar. Regeringen hade själv dragit ned med ungefär 500 miljoner 20092010. Att då komma med så stora ytterligare anslagssparanden innebär problem om det inte är fråga om annat än en kortsiktig besparing. Det gick att plocka bort 300 miljoner i anslagssparande, men en rambesparing är naturligtvis något som måste påverka verksamheten. 49 (S) replik: Det handlar ju om ett överskott i verksamhet. Vi har alltså dragit slutsatsen att det går att göra en ramreducering på 300 miljoner av de överskotten. Där tyckte vi att regeringssidan klart överdrev effekterna och skapade en alltför dramatisk situation kring det. Man gjorde spektakel av det hela i stället för att sansa sig och lägga ut en långsiktig, förnuftig besparingsplan, vilket man gör i de flesta kommuner när sådana lägen uppkommer. har det visat sig att man tagit till sig en del av vår argumentation genom att använda anslagssparandet som en buffert. Man säger att man lägger ut det och att man kanske till och med klarar det hela utan varsel. Jag skulle kunna tänka mig att det är så det kommer att sluta eftersom överskotten indikerar att man har mer pengar i verksamheten än man behöver. Då är grundfrågan varför man ska ha mer pengar än man behöver när man tvingas spara rätt så brutalt på olika områden i statens verksamheter. Jag kan nämna att i den utredning om den framtida organisationen som presenterade för regeringen sägs det att 1 500 personer ska bort. Det finns alltså en trend när man ser på siffrorna. Vi får väl se hur det kommer att se ut . har beslutat om de 300 miljonerna i besparingar, så det kommer kanske att jämna ut sig. Regeringen har lagt ut detta och tagit till sig att det i det sammanhanget går att använda anslagssparandet som en buffert, vilket jag tycker är intressant. Så ser läget ut. Jag konstaterar att de siffror som redovisats gäller, och någon annan verklighet finns inte. 50 (C) replik: Javisst, det blev ett beslut om besparingar som måste genomföras. En del kan genomföras via anslagsbesparingar, men vi har också ambassadneddragningar som en del av detta. Besparingarna ska nu ske med en hastighet som kanske inte motsvarar det som verksamhetsmässigt hade varit optimalt. 51 (V): Jag tänker återgå till ärendet som vi hanterar just , det vill säga granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Flera delar i den här granskningen har tagits upp i tidigare anföranden. Jag tänker inte göra någon repetition av det utan mer diskutera en grundläggande förutsättning för att KU faktiskt ska kunna fullgöra sitt granskande uppdrag och också en grundläggande förutsättning för allmänhetens och mediernas möjligheter till insyn i hanteringen, och det är dokumentationen. Jag kan villigt erkänna att jag själv tycker att det här uppdraget är väldigt svårt. Det är mycket att lära sig, och jag hoppas att jag lär mig . Men en förutsättning både för mig att kunna göra det och framför allt för kansliet är att det i dokumentationen går att följa vad som har hänt. Inom många områden som har granskats har vi upptäckt brister i dokumentationen som jag tycker är allvarliga. Frågan om upphandling har varit uppe utifrån att man inte alltid har följt sina egna ramavtal. Det har inte gått att följa hur man har gjort. Man har gjort direktupphandlingar och så vidare. Men i vissa fall kan vi inte ens granska om det har varit korrekt eftersom det inte finns dokumentation av hur det har gått till. Vi kan alltså inte se om man har gjort helt korrekt eller om man har gjort helt fel, för det finns inte dokumenterat, och det är allvarligt. Det gäller också dokumentationen vad gäller bolag och hanteringen av bolagen. Det finns riktlinjer för hur dokumentationen ska se ut som inte följs. Bland annat ska det vara årsakter. I 4 av 20 granskade bolag saknas årsakter. Det gör att det blir väldigt komplicerat att följa upp vad som har hänt. I en del företag finns det tio olika akter som ligger i lite olika delar och olika beslut. Vi har skickat frågor till regeringen och fått svaret att det inte har varit några särskilda händelser som har föranlett behov av beslut från regeringen. Men det står i instruktionen att också händelser av viktig karaktär för bolagen ska dokumenteras, även om det inte kräver ett aktivt beslut. Om man inte från början dokumenterar går det inte att i efterhand granska vad som har hänt, och det gör förstås vårt uppdrag till slut mer eller mindre omöjligt. Jag själv har en bakgrund inom sjukvården. Där är det ett starkt fokus på dokumentationen, och det är alltid den man går till när man ska granska. Det finns väldigt tydliga riktlinjer för dokumentation, och man är ansvarig för att följa dem. Det här måste man se över på regeringsnivå. Det var också uppe när det gällde framtagande av EU-ståndpunkter. Jag hoppas att vi kan se en förbättring här. Det finns riktlinjer och det finns ett arbete som pågår med det här, men det måste verkligen bli bättre. Och det är svårt men nödvändigt med en korrekt dokumentation. Jag yrkar på godkännande av anmälan. 52 SKÅNBERG (KD): Det är ett enigt betänkande, och så långt är det väl. Det är inga reservationer, utan vi har kunnat slutföra granskningsuppgiften på ett sätt som hedrar och det uppdrag som vi har fått. Det som inte hedrar oss är när talar om spektakel. Den debatt som vi hade var väl minst av allt ett spektakel. Den var oerhört olycklig. Vi varnade för att 300 miljoners nedskärning av budgeten kommer att få mycket stora konsekvenser. Den reaktionen kallar nu för spektakel. I betänkandet som vi lägger fram påpekar vi att begäran om kopior av allmänna handlingar har tagit . I något fall har det tagit . Diarieföringen av några enstaka ärenden har präglats av ett visst dröjsmål. Ja, inte blir det lättare om man skär ned anslaget, dessutom med 300 miljoner under de närmast följande åren. Som Per , och har visat tydligt har det totala antalet tjänstgörande i 19902010, enligt tabell 1.1, faktiskt minskat. För att använda retorik: 4 486 är mer än 3 723. Det är ju uppenbart för alla och envar att tabell 1.2 är en delredovisning av det totala antalet som finns i tabell 1.1. Antalet har alltså minskat. Vi har sett att har bantat ned antalet anställda efter EU-ordförandeskapet. Nej, det kokar ned till den person som angav vid namn så , Per Schlingmann, och en allmän irritation och olust över att han arbetar så som han gör i . Utskottet har inte funnit detta vara något fel, lika lite som frågetecknen kring när han var samordningsminister är någonting att dra upp här och . Det ankommer på regeringen själv att organisera sitt arbete. I båda de här fallen faller det inom vad regeringen har mandat att göra. Jag vill ställa frågan till : Är det spektakel nu när vi får brev från ambassader och framför allt människor som är beroende av ambassader, till exempel i , där de skriver att det här kommer att få stora konsekvenser för deras sätt att fungera, arbeta, investera och utveckla i ett land som ? Är det inte tvärtom alarmerande att vi är tvungna att göra nedskärningar på fem ambassader? Och detta är bara det som är varslat . Det kommer att bli mer. Det här kommer att upprepas inför varje budget, om inte den hand som var nästan fattad i en överenskommelse om att försöka komma ifrån den stora besparingen på ramanslaget kan fattas igen. Vi var mycket nära att göra en överenskommelse . Det föll på minuter, om man så säger. hoppas jag att vill ge signaler om att det här inte är ett spektakel, utan att det är något att oroa sig för och att överpröva. Jag vill bara betona att repliken gäller detta betänkande och granskning av statsrådens tjänsteutövning. Vi ska inte återupprepa kammardebatten om budgeten . 54 (S) replik: Jag kan bara notera att en stor del av Skånbergs anförande handlar om just nedskärningarna i budgeten, och det försätter mig i en lite svår situation. I siffran 4 486, som upprepas, ingår kommittéer, konsulter och en massa olika personal som inte är ordinarie. När man ska analysera och se vad det här egentligen handlar om är det tabell 1.2, tjänstgörande per departement, som är den mest intressanta. Där ser vi en trendmässig ökning. I och för sig har det skett en minskning beroende av EU-ordförandeskapet. Men en trendmässig ökning finns. Det är liksom grundläggande fakta som jag tycker att ni inte ska försöka smyga undan, för så ser det ut. När det sedan gäller den statliga verksamheten som helhet kan jag konstatera att sparandet av 300 miljoner på hos er skapade en argumentationsnivå, där ni pratade om varsel, uppsägningar och en väldig dramatik inför julen, en som jag tyckte i många stycken överdriven argumentation. En hel del av det som vi sade i den debatten, att anslagssparandet ska läggas ut och att det ska användas som buffert, har man ändå accepterat. När det gäller ambassaderna är det väl bara att konstatera att Bildt hade en lista i sin byrålåda, halade fram den, var alltför snabb och gick ut med den i en nästan hämndliknande aktion. Man hade inte behövt göra det här på det sätt som gjordes. Det hade kunnat göras på ett annat sätt. Vi har erbjudit oss att delta i en parlamentarisk översyn av hela UD och dess organisation. Då kanske vi också kan komma överens om hur det här ska se ut . Det är ni som överilar er och går för fort fram på den här punkten. 55 SKÅNBERG (KD) replik: säger att den mest intressanta tabellen är tabell 1.2 och ställer den mot tabell 1.1. Men är det naturligtvis så att tabell 1.1 har totaliteten, och så är det med budgeten den talar också om totaliteten. Därför bedömer naturligtvis regeringssidan, som ska hantera den penningpåse man får, den som den mest intressanta. Om jag ändå får återknyta något lite till den debatt vi nu för: Det är naturligtvis för regeringen att acceptera den budget som har beslutat om, och det är väl inte konstigt att regeringen gör det. Där har den inget val. Men det kommer att få konsekvenser. 56 (S) replik: Utskottets granskning ska vara bred och fri. Man ska kunna se hur det som görs i följer gällande lagstiftningar och förordningar. I tidigare inlägg tyckte jag att Skånberg tog väldigt lätt på det här med den nyinrättade statssekreterartjänsten när det gällde Schlingmann. Att börja dra in i sammanhanget! Det tycker jag inte har någon koppling alls. Den här tjänsten har aldrig funnits . Den har betecknats som propagandaminister, spinndoktor och annat i den allmänna debatten. Det vi har sagt är att den har funnits så att det inte går att avgöra hur innehållet i arbetsuppgifterna som tjänsten innefattar ska bedömas i förhållande till de instruktioner och regelverk som gäller för den här typen av tjänster. Jag har redogjort för vilket regelverk som gäller för statssekreterartjänster. Här har vi ställt frågor till för att kunna avgöra på ett relevant sätt hur de arbetsuppgifter som Schlingmann har ser ut i förhållande till regelverket, men vi har inte fått svar som tillräckligt klargör sakläget. Av den orsaken är det rimligt att återkomma och följa ärendet och se hur det utvecklas. Det är väl också det som utskottet i sitt betänkande öppnar för. Tiden har varit för kort. Jag tycker inte att regeringssidan och Skånberg gör rätt när man försöker hafsa över det här med Schlingmanns nya tjänst och hävda att det inte är något att titta på. Det är det visst! Det finns frågetecken kring hur detta stämmer med de förordningar som gäller för statssekreterares arbete. 57 SKÅNBERG (KD) replik: Vi kommer att återkomma, och jag är övertygad om att då kommer att stå i första ledet. Men att det är första gången någonting används har varit fallet även . Så var det i fallet också; det var första gången en samordningsminister fanns. Men det visade sig rymmas inom regelverket. Det kommer säkerligen att visa sig att det här också ryms inom regelverket. Regeringen har att leva och verka inom de regelverk som finns. 58 (M): Det finns många sätt att beskriva demokratins funktion gentemot allmänheten. sade att det politiska språket är avsett att få lögner att låta sanningsenliga. , senator från , sade att pressmeddelanden låter oss veta när folkvalda har gjort något bra offentlighetsprincipen låter oss veta när de har gjort motsatsen. Jag hoppas att ligger någonstans mittemellan dessa citat. Tryckfrihetens demokratiska betydelse understryks i grundlagen. I 2 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen sägs: Till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning skall varje svensk medborgare ha rätt att taga del av allmänna handlingar. Det är centralt för att medborgarna fritt ska kunna få ta del av handlingar kring styrningen av vårt land. Givetvis föreligger också vissa undantag, till exempel när det gäller rikets säkerhet. Enligt regeringsformen ska JO utöva tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra författningar. JO prövar ärenden om förfrågningar kring allmänna handlingar. Inte sällan har JO ansett att besked om utlämnande normalt ska komma som begäran görs. En viss fördröjning kan accepteras då myndigheten behöver för bedömning av om handlingen kan utlämnas eller inte. Det här gäller främst om det efterfrågade materialet inte är av ringa omfattning. Frågan om utlämnandet av en handling är inte problemfri. Inte sällan måste en handlings innehåll bedömas utifrån olika perspektiv, till exempel expediering, skälig skyndsamhet, sekretess eller juridisk förvaring. Den huvudsakliga kritiken i JO:s uttalande kan illustreras av följande tre typfall. Fall 1: underlåtenhet att behandla frågan skyndsamt. En myndighet har underlåtit att pröva utlämnande av en handling utan onödigt dröjsmål. JO var kritisk mot ett fall med fem veckors svarstid. Fall 2: hänvisning till materialets beskaffenhet. En journalist begärde att få ta del av de så kallade tsunamibanden. anförde osäkerhet kring materialets läsbarhet och beskedet tog , vilket JO kritiserade skarpt. Fall 3: svårighet att fastställa formell förvaring. Departementet kunde inte avgöra var en icke ringa del av de begärda handlingarna förvarades. Departementet borde ha givit utlämningsbesked efter hand, enligt JO. Om ett ärende involverar flera departement ska det handläggas i det departement dit ärendet huvudsakligen hör och beredas i samråd med övriga berörda statsråd. Detta gäller även inom ett departement om ärendet berör flera statsråd. I pm:et Samrådsformer i säkerställs principerna om kollektivt beslutsfattande. Statsråden måste kunna påverka regeringsärendena i enlighet med sitt ansvar. Enligt huvudregeln ska gemensam beredning inledas . Den gemensamma beredningen är inte heller avslutad förrän alla parter är överens. KU har tidigare granskat hantering av utfående av allmänna handlingar. granskades regeringens hantering av allmänna handlingar som berörde vårt förhållande till EU. KU ansåg då bland annat att syntes lämna ut fler handlingar . I årets granskning tog handläggningen på UD av förfrågan om allmän handling i snitt , totalt mellan . För Försvarsdepartementet var veckor, totalt mellan . Det sagda talar enligt utskottet för att det finns brister i handläggningstiderna och att bör se över sina rutiner för dessa. Jag vill avsluta som jag började, med ett citat. I debatten om friheten på nätet sägs ofta att informationen vill vara fri. Därför måste medborgarna verkligen kunna ta del av de allmänna handlingar som de har rätt till, för om en demokrati ytterst vilar på yttrande- och mötesfrihet är information demokratins valuta. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 13 § styrelses framställning om sammanslagningar av myndigheter Föredrogs betänkande 2010/11:KU8 styrelses framställning om sammanslagningar av myndigheter (framst. 2009/10:RRS30). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) 14 § Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen Föredrogs betänkande 2010/11:KU18 Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen. 59 (MP): Inom får man hantera många olika frågor, och ganska många är relativt abstrakta till sin natur. En sådan kommer . Det betänkande som vi diskuterar heter Uppföljning av tillämpning av subsidiaritetsprincipen. Det handlar i grunden om någonting som har fått i uppgift att göra efter att Lissabonfördraget, , till slut har blivit antaget efter många om och men och åratal av problem med folkomröstningar som gick emot. I den kommer några nya uppgifter och möjligheter som också påverkar riksdag. En sådan är var makten ska ligga. I det jobbet har de nationella parlamenten, alltså riksdag och de andra parlamenten inom EU, fått en ny möjlighet. När EU lägger sin näsa lite för mycket i blöt får de nationella parlamenten möjlighet att säga till och säga ifrån. Och är man tillräckligt många som gör det har man möjlighet att påverka och stoppa ett förslag. Eftersom detta är en nyordning krävs det någon form av system och ordning för hur detta ska fungera. KU är satt att kolla om det fungerar, om det verkligen genomförs en subsidiaritetskontroll i det svenska parlamentet och dess olika utskott, hur man gör det och vad som händer. Vi ska ha något slags överblick över detta. Vi kan inte överpröva om utskotten eller i övrigt gör rätt, men vi kan kolla hur läget är och möjligen föreslå förändringar. Subsidiaritet handlar alltså om var makten ligger. När , ministerrådet eller parlamentet kommer med förslag, lägger man då makten där den ska ligga, eller borde besluten fattas lokalt eller nationellt i stället? Ett annat begrepp som är starkt kopplat till detta är proportionalitet, det vill säga om man använder rätt medel för att hantera problemen eller om man kanske så att säga skjuter mygg med kanon. Den koll som vi i KU har gjort visar att det under detta första år har varit 22 sådana här ärenden uppe till behandling. I alla fallen har de olika utskotten sagt att hanteringen inte har varit fel. Man har menat att EU har hållit på med frågor som EU rimligen ska hantera och lagt sig på en någorlunda rimlig nivå utom möjligen i ett fall. ansåg nämligen att en fråga om hemskillnad, äktenskap och sådant, där man i ett så kallat fördjupat samarbete i en del av länderna i EU har tagit fram ett förslag, var något som EU kanske inte borde hålla på med.