prot · GZ0936 · 2011-11-24 00:00:00 — tar vi nästa steg mot att uppfylla Alliansens gemensamma vallöfte där vi föreslår att tandvårdsreformen ska förstärkas ytterligare med särskilda satsningar inriktade på patienter som på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning har en försämrad tandhälsa. Här har vi till exempel Parkinsons sjukdom, reumatism, muntorrhet och annat som gör att man har ett ökat tandvårdsbehov. Det kan även gälla personer med funktionsnedsättningar som gör det svårt att sköta munhygienen. Allt detta ska ske till hälso- och sjukvårdsavgift. Det är en satsning som sammanlagt uppgår till 500 miljoner . Sedan har vi frågan om vårdgivarnas skyldighet att lämna aktuella priser till . Det försvinner, för det har inte fungerat. Det har inte efterlevts i särskilt hög grad. Man håller nu på att ta fram en ny modell som förhoppningsvis ska kunna fungera på ett betydligt bättre sätt. Det arbetet har gjorts tillsammans med , vårdgivarna, departementet och Inera, och ingen av dem tycker att den tidigare lösningen var bra. kommer man att lansera sjukvårdsrådgivningen på . Tanken är att det ska bli bättre prisjämförelser, mer lättillgängligt för patienterna, möjlighet för vårdgivarna att marknadsföra sig och mycket mer användarvänligt. Men om det inte skulle fungera, om man inte får system som talar om hur kostnaderna ser ut, är vi självfallet beredda att återkomma i frågan. Vi vill att det ska vara samma förutsättningar för alla företag. Avregleringen 1999 innebar att en mängd nya företag etablerade sig, och den akuta bristen på tandläkare finns i . Vi vill fortsätta att arbeta för att villkoren för tandläkarna ska bli likvärdiga. Vi vill också se fler företag inom tandvården. När man inför en sådan här reform är det oerhört viktigt med uppföljningen. De två tandvårdsstöden kommer att utvärderas då det görs en samlad utvärdering av vuxentandvården. Man kommer också att göra en uppföljning av tandvården kopplad till hälso- och sjukvårdsavgiften. har till uppgift att bevaka dessa grupper och behovet av förändringar. Om det visar sig att det behöver göras förändringar i grupperna kommer så självklart att ske. Jag har spenderat med att besöka , Privattandläkarna, företag inom tandvårdssektorn, tandläkare i och på andra ställen för att få deras bild av hur tandvården fungerar . Överlag får man en oerhört positiv bild av den förändring som skett, att det äntligen, utan förändringar, under alliansregeringen kommit ett antal positiva saker som resulterat i att vi har en betydligt bättre tandvård . Vi tar nu det tredje steget för en tandvård för alla. Med detta yrkar jag bifall till regeringens proposition. 181 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till regeringens proposition och till utskottets förslag i betänkandet. Jag kan konstatera att det är viktigt att ett sådant stöd som tandvårdsstödet, tandvårdsförsäkringen, förändras i takt . När man 1970 och framåt började följa 70-åringar i hade knappt hälften av 70-åringarna sina egna tänder kvar. De hade löständer. Löständer är en ganska billig insats inom tandvården jämfört med det som sedan kom, implantaten. Man kan säga att vi har gått från en löständergeneration till en implantat- och amalgamgeneration som innebär mycket mer kvalificerade och kostnadskrävande insatser. Den tandvårdsförsäkring som vi hade hängde inte med, och kostnaderna blev väldigt höga för den enskilde. Sedan gjordes försök att ändra den, men det blev ett krångligt system där i satt med högar av ansökningar om insatser för personer som behövde omfattande implantat och annat, tandläkare låg ute med pengar och så vidare. När det stöd som vi har kom var det en lättnad för många. Visserligen kan det för en del kännas tungt redan vid eller därunder, och naturligtvis i skiktet mellan 3 000 och 15 000, men klagomålen på höga tandvårdskostnader har minskat väsentligt jämfört med tidigare. Det alliansregeringen nu gör, och stöder det givetvis helt och fullt, är att man följer utfallet. Vi har i propositionen lagt in detta med tandvård för personer med vissa sjukdomar eller funktionsnedsättningar framför allt för att stödja arbetet med förebyggande insatser men också för att minska kostnaderna för de insatser som behövs. Vi har en lista på sjukdomar som gör att man riskerar att få sämre tandstatus. Detta ska utvärderas av , och vi får väl se ifall det finns skäl att förlänga den listan eller förändra den på något sätt. Vi utgår alltså stegvis från den kunskap och erfarenhet som tas fram under hand. följer noga utvecklingen och har givit ut riktlinjer för bättre tandhälsa och så vidare. Att vi i särskilt skulle behöva tala om för att komma med nationella riktlinjer tycker jag är lite överkurs. Det är själv som under sin utvärdering bäst tar ställning till om det behövs eller inte. När det gäller prisjämförelserna har det inte fungerat. Tandläkarna har suckat över det. Det har blivit en administrativ börda, och fel har det också blivit. Det vi nu övergår till, att samla informationen på webbsidan , tror jag kommer att vara till glädje för alla. Men det är som sade, om det inte fungerar får vi ta ställning till hur vi ska få det att fungera. Det är viktigt att vi inte lägger onödig börda på tandläkarna, att registreringar av olika slag inte tar tid från patientarbetet. Till min glädje ser jag att är med på vagnen, och i senaste numret av radar de upp vad de särskilt vill göra för de äldres tandvård. Vi har alltså yrkeskåren med oss i viljan att göra det bättre. Det som de inte skriver någonting om, men som jag särskilt vill betona, är att det även ingår annat i tandläkarnas och tandhygienisternas arbete. Det tobaksförebyggande arbetet är nämligen oerhört väsentligt. När de möter patienter kan de direkt se om det är fråga om rökare eller snusare, och då kan de ta upp den problematiken. Det är klart att patienten ibland är lite svarslös när han eller hon sitter där och gapar och av tandläkaren får höra att du snusar bestämt och att det kanske inte är så bra för dig. Det är emellertid ett mycket billigt sätt att komma med hälsoupplysning. Med detta vill jag avsluta mitt anförande. Bifall till utskottets förslag har jag redan yrkat. 182 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. Dessutom vill jag yrka avslag på motionerna. Det är med glädje jag är med och presenterar det betänkande som lagts fram för . Redan inför valet hade ett liknande förslag som det vi nu genomfört tillsammans med alliansregeringen. Det är det tredje steget i reformeringen av svensk tandvård. har vi genomfört ett stabilt högkostnadsskydd och en tandvårdscheck för förebyggande tandvård, och tar vi alltså ett tredje steg för att stärka tandhälsan hos den svenska befolkningen. Den gamla parollen att tänderna är en del av kroppen gäller fortfarande, och det är viktigt för oss i och alliansregeringen att man inte ska kunna se i en persons mun vilken inkomst personen har, lika lite som man ska kunna se det ur något annat hälsoperspektiv. Systemet med tandvårdscheckar till den vuxna delen av befolkningen för att uppmuntra till förebyggande tandvård genom antingen abonnemang eller regelbundna besök är en viktig del i det folkhälsoarbete som regeringen bedriver. tar vi konceptet ett steg längre för de människor som har allra störst behov av förebyggande tandvård. Genom att de erbjuds en rejäl kostnadsersättning varje halvår ges de en möjlighet att behålla god tandhälsa trots andra besvär. Personerna som omfattas har fått en allvarlig diagnos, och att till det lägga bekymmer med munhälsan är tungt. Vi vill därför lätta bördan något för den enskilde, inte bara ekonomiskt utan också psykiskt och socialt, genom den föreslagna reformen. Det är också glädjande att fokus i reformen ligger på att hjälpa människor och inte att skapa nya administrativa system. ersättningsreformer skapade administrativa kostnader som var dubbelt så stora som den ersättning som betalats ut. Vi satsar i stället på enkelhet, öppenhet och verkliga förbättringar. Det blir mindre krångel och mer tandvårdspengar, helt enkelt. Även om inte alla som omfattas av skyddet har problem med tandhälsan tillhör de en grupp med rejält höga risker. Att då erbjuda en billig förebyggande vård gynnar inte bara dem utan hela samhället. Det har varit problem med att endast en mindre andel av dem som är berättigade till stöd verkligen utnyttjat det. De har haft rätt till gratis munhälsobedömning, men vill kanske inte ha besök i hemmet. Kanske de redan har en bra relation med tandvårdspersonal på annat håll eller avböjer av andra skäl. De som har möjlighet till andra bidrag har tyckt att det varit mycket väsen för lite ull. De byråkratiska processerna har varit långa för väldigt lite pengar. Det här går vi ifrån. Vi fokuserar på de människor som behöver det allra mest. Inom tandvården finns också många mindre företag vars regelbörda bara blir tyngre och tyngre. Genom den här reformen förenklar vi för tandläkarna. Vi tar bort kravet på att lämna prisuppgifter. Jag är övertygad om att den tandläkare som inte ansluter sig till systemet på frivillig basis kommer att förlora på det. Jag gjorde en enkel Googlesökning. Tandläkare i ger 884 000 träffar på Google. Det är klart att jag kommer att gå till för att leta rätt på en tandläkare att gå till. Jag vill kunna jämföra priser på ett enkelt sätt i stället för att söka igenom alla de här träffarna. Vi måste också kunna lita på de tandläkare som vi har och de relationer de har byggt upp till sina patienter . Genom att möjlighet att kräva återbetalning beskärs en del slipper tandläkare vänta på förhandsbesked och kan börja behandlingar . Det kan tyckas som gjort för bidragsfusk, men i slutändan handlar det om enkelhet och tro på utövarna. När administrationen och krånglet blir större än nyttan måste man fråga sig vad som är viktigast: att människor får tandvård eller att vi skapar ytterligare regler och säkerhetsspärrar. För vår del är svaret enkelt. Pengarna ska gå till tandvård. Betänkandet ligger dessutom helt i linje med hur och alliansregeringen vill att vård ska bedrivas: förebyggande. Om vi kan förhindra att sjukdom och problem uppstår minskar kostnaderna, inte bara för den enskilda individen socialt och ekonomiskt utan också för samhället. Det ger mer pengar över till de sjuka som verkligen behöver dem. och alliansregeringen har genomfört tre genomgripande reformer i tandvården med flertalet miljarder kronor. Det förebyggande arbete som omfattar alla svenskar, med lite extra till några när den här pusselbiten träder i kraft, är något att vara stolt över. 183 (KD): Vi behandlar ett viktigt betänkande om tandvård. Det berör personer som är i större behov av tandvården än de flesta av oss. Fokus vilar på de patienter som behöver tandvårdens insatser på grund av vissa sjukdomar eller funktionsnedsättningar. Tandvårdsreformen som genomfördes har varit framgångsrik och har resulterat i att tandvården blivit mer tillgänglig för stora delar av befolkningen. Därför var det en oerhört bra grund som lades för en förbättrad och mer jämlik tandvård. Jag vill instämma i den redovisning som , och givit av hur alliansregeringen successivt förra mandatperioden och med fortsättning nu skapat en förbättring som kommer hela befolkningen till del. Det är särskilt glädjande med fortsättningen, som kommer i den proposition som vi har att handlägga här i . Som företrädare för välkomnar jag varmt att regeringen nu tar det tredje steget i tandvårdsreformen. Det handlar om personer som behöver tandvården av olika skäl. Det kan bero på muntorrhet på grund av långvarig behandling med läkemedel. Det kan vara att man genomgått strålbehandling. Det finns en rad områden som är redovisade. De patientgrupper som är berörda kände helt klart att det fanns ett löfte om den här reformen. I den senaste valrörelsen utlovades att det vid en fortsatt alliansregering kommer en reform med det tredje steget. Förslaget som finns i propositionen innebär att tillgängligheten till tandvård förstärks ytterligare för personer med vissa sjukdomar och funktionsnedsättningar. Det är en välkommen reform, särskilt för att vi har ambitionen och också visar förmågan att skapa ett mer jämlikt samhälle. Vad det nu handlar om är att utöka det jämlika samhälle som vi har ambitionen för inom tandvårdsområdet och att utjämna de orättvisor som vi har levt med och som har gjort att man inte har haft likvärdiga förutsättningar. På det här sättet kan patientgrupper som behöver samhällets stöd få en mer likvärdig förutsättning när det gäller tandvård och tandvårdsinsatser. När det gäller det särskilda tandvårdsbidragets storlek delar jag socialutskottets och regeringens bedömning att stödet inledningsvis bör uppgå till per halvår. Men jag vill framhålla att beloppets storlek behöver ses över med jämna intervaller. Någon årlig indexuppräkning förordas inte från utskottet, och kan också jag acceptera att vi gör detta ställningstagande. Kanske kommer det att behövas framöver på den punkten vill jag hålla dörren på glänt. Att få tillgång till information om priser och behandlingsalternativ är viktigt för att kunna stärka patientens ställning. Det är därför som den prisjämförelse som regeringen nu föreslagit kommer att integreras med den övriga tandvårdsinformationen och rådgivningen på . Det välkomnar jag. Jag ser framför mig att vi får en bättre information som kommer att göra att det blir mer lättillgängligt för patienterna. Det är den lättillgängligheten och den patienttillvänjningen som vi önskar uppnå med denna reform. Med dessa reflexioner och synpunkter yrkar jag bifall till förslaget i socialutskottets betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 20 § AP-fondernas verksamhet Föredrogs finansutskottets betänkande 2011/12:FiU6 AP-fondernas verksamhet (skr. 2010/11:130). 184 (V): avsätts av löneinkomsterna till den så kallade grundpensionen. De pengar som inte transfereras direkt till nuvarande pensionärer förvaltas av de allmänna pensionsfonderna, AP-fonderna, som placerar enorma nästan i bolag över hela världen så att pensionspengarna ska växa och ge en trygg tillvaro för framtidens pensionärer. Enligt de riktlinjer AP-fonderna har ska de uppbära allmänhetens förtroende, vilket innebär att de måste stå till svars för att de svenska pensionspengarna växer på ett etiskt och miljömässigt försvarbart sätt. Men AP-fonderna investerar i en lång rad företag som bryter mot mänskliga rättigheter och motverkar en hållbar utveckling. I AP-fondernas regelverk och riktlinjer är etik- och miljöhänsyn underordnat målet om hög avkastning. AP-fonderna har visserligen undertecknat FN:s Principles for , , vilket innebär att de har åtagit sig att integrera etiska och miljömässiga kriterier i sina placeringsbeslut. Men den offentliga utredningen , Etiken, miljön och pensionerna, ifrågasätter hur stor roll etik- och miljöhänsyn har när placeringar görs. Jag menar att det är uppenbart att statsmakterna tydligt har definierat avkastningsmålet som det överordnade operativa målet för AP-fonderna, som inte förväntas avstå från möjlig avkastning i syfte att uppnå etiska, miljömässiga eller andra eventuella mål eller i någon mening avväga dessa mot varandra. gjorde 2010 en undersökning av AP-fondernas aktieportföljer som visade att svenska pensionspengar var placerade i 26 företag som antingen hade svartlistats av andra institutionella investerare eller omgärdades av anklagelser om oetisk verksamhet. Det sammanlagda värdet på dessa företag uppgick vid tiden för artikeln till 16 miljarder. Till exempel har AP-fonderna sammanlagt investerade i det amerikanska oljebolaget , som anklagas för att ha dumpat råolja i orenat processvatten rakt ut i vattendrag, bränt giftiga oljegaser och lämnat efter sig flera hundra oskyddade oljegropar i regnskog, ett område där den biologiska mångfalden är bland de högsta i världen. gick de drabbade i regnskogen ihop och stämde , och rättsprocessen mellan och regnskogens invånare är nu inne på sitt och en av världens största miljödomar. I en dom ålades att betala i skadestånd, men har överklagat domen och sagt att man inte tänker betala. AP-fonderna behåller sina investeringar i . AP-fonderna har också sammanlagt över 1,6 miljarder i . släppte ett femtiotal frivilligorganisationer i on Oil in en rapport som anklagar svenska , tidigare , för att indirekt ha bidragit till grova kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Men AP-fonderna försvarar sitt innehav. Mörkertalet av oetiska investeringar får antas vara stort med tanke på det svåröverblickbara antal bolag som ingår i AP-fondernas aktieportföljer. Kärnfrågan är hur de svenska pensionsspararna kan garanteras att deras pengar inte förräntas till en moralisk kostnad som de inte är villiga att betala. Kan AP-fonderna verkligen garantera en verksamhet som uppbär allmänhetens förtroende med så många fall av kända och okända brott mot de mänskliga rättigheterna och miljön? AP-fonderna måste följa mycket högt ställda krav på etik och moral när de placerar pensionsmedel. Genom sin storlek och sitt agerande påverkar AP-fonderna normerna för andra bolag. Vår uppfattning är att fondernas ansvar för etik, miljö och hållbarhet måste sträcka sig längre och att flera av de förslag som föreslås i betänkandet från kommittén om AP-fondernas etik- och miljöansvar bör genomföras. Regeringen bör därför återkomma till med en proposition i dessa frågor. AP-fonderna bör fortsätta utveckla en värdegrund som bygger på och ligger i linje med internationella åtaganden i stort och med andemeningen i internationella konventioner snarare än med konventionernas bokstav. Värdegrunden och arbetssättet bör fullt ut integreras i AP-fondernas verksamhet. Ett oberoende råd bör tillsättas för att granska om fondernas investeringar följer de etiska riktlinjerna. AP-fonderna bör förbjudas att investera i företag som tillverkar vapen. AP-fonderna äger aktier i vapenindustrin, och enligt min mening är det inte i linje med god etik och moral. Man bör dessutom förbjuda fonderna att investera i bolag som har fossil energi som huvudsaklig verksamhet. Det gemensamma AP-fondskapitalet bör i stället investeras i den omställning till ett klimatsmart samhälle som krävs under de närmaste decennierna. En utredning bör tillsättas som undersöker möjligheterna att omvandla en av AP-fonderna till en grön fond med uppdrag att investera i verksamhet som skapar gröna jobb och ställer om energisystemen. De rörliga ersättningssystemen i finanssektorn var en av orsakerna till den djupa finanskrisen . Lönerna för såväl ledande tjänstemän som för tjänstemän på lägre nivåer kopplades till företagets kreditvolymer och kortsiktiga resultatmål, vilket uppmuntrade till en riskabel kreditgivning och riskfyllda placeringar. Enligt regeringens riktlinjer för anställningsvillkor i AP-fonderna får fonderna inte betala ut rörlig ersättning till ledande befattningshavare. Däremot är det tillåtet att betala ut rörlig ersättning till övriga anställda. betalade eller reserverade fonderna motsvarande i rörliga ersättningar. De rörliga ersättningssystemen i fonderna riskerar fortsatt att leda till spekulation och ökade risker. Därför anser att rörliga ersättningar i AP-fonderna helt bör förbjudas. Med detta yrkar jag bifall till de båda reservationerna. 185 (S): Att ha drömmar och få njuta av pensionering, ett liv när man lämnar yrkeslivet, borde vara en självklarhet för alla. Men tyvärr är inte livet sådant för alla i vårt land. Många människor får en mycket låg pension. Hur vi tar hand om och ordnar livet för de äldre är ett mått på ett lands kulturella status. Vi har fått se avskräckande exempel inom äldrevården. Att vi dessutom har ett pensionssystem som mer och mer urholkas och som hårdast drabbar dem med de lägsta pensionerna är ingen trygghet värdig ett välfärdsland. Det här är inte bra. Det måste vi gemensamt ta tag i och lösa. Det finns många lösningar och tankar kring detta med pensioner. Det handlar om att stimulera tidigare inträde i arbetslivet och om att skapa arbetsmiljö och förutsättningar för människor att verkligen kunna jobba fram till . har vi en snittålder för pensionering som är . Det handlar om höjda avgifter till pensionsförsäkringssystemet, om att ta bort den högre skatten för pensionärer och om att säkerställa AP-fondernas finansiella styrka. Det kan säkert finnas fler idéer och förslag, men det är inte säkert. Med fler äldre och längre liv måste dessa frågor tas på största allvar. Där måste vi hitta breda och långsiktiga lösningar. handlar debatten om AP-fondernas verksamhet 2010. AP-fonderna är en viktig del i vårt totala pensionssystem, en del i hur vi tar hand om och skapar ett bra liv för våra äldre. Vi har sex AP-fonder som har funnits . Jag tänkte i huvudsak beröra buffertfonderna Första till och . Sjunde AP-fonden har ju ett helt annat uppdrag då den är en premiepensionsfond. Resultatet har varierat väldigt kraftigt. uppgår det samlade kapitalet till 895 miljarder, och vi har haft en snittavkastning på . Det överstiger visserligen index, som ligger på , men de förväntningar som ställdes på fonderna när de bildades har inte uppfyllts. Förlusterna, som var betydande , har återhämtats . Särskilt stark var återhämtningen 2009, då den uppgick till 136 miljarder. , 2010, var återhämtningen 84 miljarder. Vi fick ett bra resultat och en avkastning på . Buffertfonderna har dock dränerats på kapital. var utbetalningarna till pensionssystemet 16,2 miljarder. När inbetalningarna i pensionsavgifter inte motsvarar utbetalningarna får man dessa konsekvenser. har buffertfonderna dränerats på 32 miljarder. Det är helt klart att detta inte kommer att hålla långsiktigt. Som jag pekade på inledningsvis är det själva grunden för pensionssystemet och systemets uppbyggnad som måste ses över. Buffertfonderna kan aldrig lösa pensionärens trygghet. Även om vi har i förvaltningskostnad eller en mycket god avkastning så är fonderna bara en del i systemet. Givetvis är de en viktig del, och det finns all anledning att se över förvaltningskostnader. Det handlar om anställningsvillkor för ledande befattningshavare, kostnader för externa placeringar, lokaler med mera. De totala förvaltningskostnaderna uppgick till 1 975 miljoner. Om man räknar med att en person kostar i snitt , inräknat kringkostnader, skulle det innebära att 1 975 personer arbetar med våra buffertfonder. Det reser en del frågetecken om hur marknaden fungerar. Helt klart är att placeringsreglerna måste ses över. Reglerna fastslogs och har begränsningar som inte är bra. Beträffande placeringsreglerna ska fonderna ha högt ställda krav på etik och miljö. Det etikråd som fonderna förfogar över gemensamt arbetar mycket bra och har utvecklat sin verksamhet . Trots små aktieinnehav har fonderna kunnat påverka etik och miljöfrågor i rätt riktning där det funnits med. Jag tror att det är viktigt att fonderna prövar och utvecklar det arbetet i stället för att välja att inte vara med. Då kan man aldrig vara med och pröva och utveckla. Till har också tillförts personella resurser som är tillfredsställande och bra. Vår uppfattning är att inte ska lagstifta om vilken typ av bolag, branscher eller marknader som fonderna bör eller inte bör investera i. Men vi utgår givetvis från att dessa frågor även fortsättningsvis får ett betydande inslag i fondernas placeringsstrategi och att etik- och miljöfrågorna och reglerna kring det utvecklas och förtydligas. Fondernas strategi och fokusering på mer långsiktiga placeringar har ökat och är en utveckling i rätt riktning. Men även för att stödja den utvecklingen är översynen av placeringsreglerna nödvändiga. Avslutningsvis vill jag framhålla att det är mycket bra att de partier som kom överens om pensionssystemet nu har tillsatt en utredning som kommer att se över AP-fondernas verksamhet i de frågor som jag här har berört. Översynen kommer att presenteras och kommer att komma till kammaren för beslut.