prot · GY0959 · 2011-02-15 00:00:00 — Det är ingen tvekan om att utrikesministern under besöket i har tagit upp dessa frågor. Men jag ska nämna vad som är särskilt för . Jag har själv lämnat den syriska delen av . Om jag ska åka dit på besök måste jag söka tillstånd på den syriska ambassaden i trots att jag har syriskt medborgarskap, och jag får av säkerhetsskäl nej. Utrikesministern har också tagit upp frågan om arabisering. Det handlar inte bara om att man inte får registrera kurdiska barn med kurdiska namn. En arabiseringspolitik har pågått i just det kurdiska området under . Namnen på kurdiska byar byts ut mot arabiska namn. Barnen får inte kalla sig kurder eller ha kurdiska namn. registreras barnen under andra namn än de namn som föräldrarna har ansökt om. Om föräldrarna har angett att barnet ska heta till exempel uppges det plötsligt att barnet heter och så vidare. Dekret 49 gäller bara det kurdiska området för att göra det ännu svårare för det kurdiska området och för att göra det ännu svårare för den kurdiska befolkningen i området. har kritiserat bosättningspolitik mycket. Men det är just en bosättningspolitik som har pågått i detta område under . Kurdiska byar tillhör numera de bosättningsområden som har bildats för arabiska bosättare. Jag tror att det nu är dags att vi på allvar fördömer brott mot mänskliga rättigheter. Jag tror att utrikesministern har gjort det i alla sammanhang. Men jag tror att det gäller att uppmärksamma det högljutt i stället för att göra det i tysthet eftersom det är just tysthet som regeringen lever på. 20 Utrikesminister (M): säger lätt allmänpolemiskt, som man gör i : Bryt tystnaden. Vi har inte varit tysta. Problemet är att vi är engagerade i så många områden runt om i världen när det gäller dessa frågor. Det är inte bara en fråga, utan vi försöker vara engagerade överallt för mänskliga rättigheter. Vi är högljudda, vi är tydliga och vi är klara i den ena situationen efter den andra. Det leder inte till löpsedlar . Jag skulle önska att så var fallet. Men det är bara att konstatera att så inte är fallet. Sedan vill självfallet att EU ska agera på ett annat sätt. Han är emot EU i dess helhet. Vad skulle vi ha utan EU? Då kan vi stå och gapa i riksdag. Det är trevligt på sitt sätt. Men whats the beef in that policy? Vad leder det till för resultat? Det är Europeiska unionen som faktiskt ger oss instrument. Detta instrument är inte perfekt. Det kan inte förändra hela världen. Vi kan inte åstadkomma demokrati ens i . Men vårt engagemang måste finnas där . Jag tror på en engagemangspolitik också när det gäller hårda diktaturer. Det gällde också under mörkaste år. Jag tror att handelsförbindelser kan börja mjuka upp. Gamla ekonomiska strukturer behöver reformeras. Man behöver börja ge människor ökade möjligheter. Tittar vi på revolterna framför allt i och i någon utsträckning i ser vi att det framför allt handlar om dem som har fått en bättre utbildning och som sedan har kommit ut och funnit att arbetsmarknaden inte finns där. Det är de stigande förväntningarnas revolution, inte desperationens revolution, som vi ser i . Kanske har ekonomisk modernisering ofullständig och stapplande bidragit lite grann till att den engagemangspolitiken har sina sidor. EU:s grannskapspolitik kan vi diskutera i något annat sammanhang. har tydligen inte läst min blogg. Man kan inte begära allt här i världen. Men på den hade han kunnat läsa åtskilligt om vad vi tycker och tänker i denna fråga. Den så kallade Medelhavsunionen som vi hyste stora förhoppningar om har inte levererat. Den har inte levererat av ett annat skäl som vi inte ska bortse från när det gäller utvecklingen i denna region, det vill säga den frusna fredsprocessen. Regimen i sitter där bland annat på grund av att den genom en icke konstruktiv inställning i fredsprocessen har kommit att cementera sig fast. Kan vi få rörelse också i fredsprocessen tror jag att det underlättar möjligheten att få en öppning både politiskt och ekonomiskt i alla dessa länder. Då ska vi förvisso fortsätta att utnyttja de möjligheter som vi har att till exempel ta upp frågan om de statslösa kurdernas situation i , bland alla de andra frågor som det finns anledning att aktualisera i denna region. 21 HANS (V): Jag får börja med att be om ursäkt för att jag inte har läst varje inlägg på blogg. För mig som utrikespolitisk talesperson för och gruppledare för vår riksdagsgrupp är det ibland vissa frågor som kommer högre upp på prioriteringslistan än att läsa blogg. Men jag förstår att det numera är det mest centrala utrikespolitiska verktyg som har till förfogande. har utrikesministern använt sina inlägg här till att beskriva vad har gjort, vilket är en del men inte jättemycket. Jag förstår dynamiken i dessa riksdagsdebatter. Det är alltid lätt för oppositionen att stå och säga att man skulle ha kunnat göra mer. Men när det gäller att lyfta fram situationen för kurderna i är det ganska lätt att peka på det svar som jag har fått från och säga att det skulle gå att göra så mycket mer. Om man läser och ser vilka konkreta initiativ som har gjorts kan man konstatera att det trots allt inte är jättemycket att hänga i julgranen. Vad jag däremot också observerar är att lägger på att beskriva EU-politik. Däremot hittar jag inte någonstans i de inlägg som har gjort nu några egentliga svar på de frågor som jag har ställt i denna interpellation, nämligen: Vad ska göra? Jag har inte ställt denna interpellation bara för att få en beskrivning av det som har gjorts utan också för att få besked från utrikesministern om vad som ska göras framöver. Där har jag inte fått några ordentliga svar. Vilka initiativ kommer utrikesministern att ta för att lyfta situationen för kurderna i , för de papperslösa och för de statslösa? Vilka initiativ kommer han att ta för att lyfta frågan om presidentdekret 49 gentemot regimen? Låt mig vara tydlig på den punkten: Som vänsterpartist förespråkar jag dialog. Jag tror att man ibland behöver föra dialog med sina absolut värsta fiender på detta jordklot. Men det är också viktigt att använda dialogen till någonting att använda den till att föra upp frågor om mänskliga rättigheter och demokrati i alla lägen. Vi som har talat i interpellationsdebatten, både jag, och , deltog på en konferens just om situationen för kurderna i som var oerhört välbesökt. Det finns ett växande tryck även i på att vi som är politiker, både jag som riksdagsledamot och utrikesministern, ska agera i dessa frågor. Det hoppas jag att utrikesministern tar med sig. 22 Utrikesminister (M): Som kammaren väl känner till är jag en förlåtande individ. Jag accepterar därför till fullo ursäkt för att han inte har läst min blogg angående grannskapspolitiken. Ingen skugga ska falla över hans politiska gestalt på grund av detta. Men det viktiga är att titta på EU:s grannskapspolitik, därför att den ger oss instrumenten i detta sammanhang. Om man är mot EU, mot associationsavtalet och mot grannskapspolitiken saknar man ett instrument, och det är instrumenten vi behöver. frågar vad vi ska göra. Vi ska fortsätta. Intill dess att frågorna är lösta på ett tillfredsställande sätt ska vi fortsätta med dessa instrument. Det kan vara för de mänskliga rättigheterna, men det är också EU:s engagemangspolitik. Det kan vara ett vackert uttalande av den svenska utrikesministern. Vi ska fortsätta att verka för detta på olika sätt. Men det kan inte vara klok politik att göra oss av med instrument som kan leda i den riktning som vi strävar efter. Sedan finns det ingen garanti för att vi lyckas med allting. Regimen har suttit där mycket . Den tillhör de regimer som om vi går tillbaka i historien är allra värst när det gäller övergrepp mot de mänskliga rättigheterna. talar vi om kurderna, men vad regimen gjorde mot muslimska utan att det för den sakens skull är en organisation som har vår sympati trotsar nästan varje beskrivning eller jämförelse när det gäller vad som inträffar i detta område. Vi ska inte göra oss några illusioner om att snabba uttalanden kan leda till snabba resultat. Men vi ska fortsätta. Vi ska vara envisa, och vi ska vara tydliga. Det instrument vi har är den europeiska unionen. Det står på min blogg att vi är starkt för den, och det vet utan att läsa bloggen. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:167 Talmannen meddelade att miljöminister (C) på grund av sjukdom var förhindrad att vid dagens sammanträde besvara interpellation 2010/11:167 av om överblickbara miljöprocesser. 9 § Svar på interpellation 2010/11:154 om remitteringar 23 Statsrådet (M): har frågat mig om vad jag gör för att öka kunskapen om remitteringar från och stimulera användandet av säkra, billiga och legala vägar för transfereringar. Jag anser att remitteringar utgör ett viktigt bidrag till utveckling och fattigdomsbekämpning. Den internationella forskningen inom området, som börjar bli omfattande, ger ett tydligt stöd för detta. Denna bild bekräftas också av vad vi ser i svenska samarbetsländer, där remitteringar i flertalet fall får allt större betydelse för individers och i förlängningen samhällens utveckling. Den internationella kunskapen kring remitteringar har ökat, men också öppnat för fler frågor. Ur ett svenskt perspektiv behöver vi bli bättre på att ta till oss den kunskap som finns i andra länder och tolka och omsätta internationell forskning inom området. Vi behöver också veta mer om kopplingarna mellan det vi gör inom utvecklingssamarbetet och remitteringar. Regeringen har redan tagit inledande steg för att öka kunskapen om remitteringar, internationellt och i . , genom Sida, tillsammans med andra givare finansierar en omfattande studie om migration, remitteringar och utveckling i som just nu genomförs av i samarbete med en rad afrikanska forskningsinstitutioner. Studien förväntas generera viktig kunskap om omfattning och villkor för migrations- och remitteringsströmmar på kontinenten. Regeringen, genom UD, har också finansierat ett antal studier om remitteringar från . genomfördes en fallstudie om remitteringar till som genererade viktig kunskap om vem som skickar, i vilket syfte, vad som påverkar belopp och vilka transfereringskanaler som används. Denna studie har följts upp av en genomförd studie, också finansierad av UD, om remitteringar från utförd av Global Utmaning och . Studien tar ett bredare grepp genom att med utgångspunkt i SCB:s årliga undersökning om hushållens ekonomi titta på demografiska faktorer och remitteringar. I anslutning till lanseringen genomfördes också ett välbesökt seminarium med inbjudna remitteringsforskare från och . Remitteringsfrågan behandlas också i regeringens pågående SOU-utredning om cirkulär migration och utveckling. Det betänkande som kommer att lämnas till regeringen kommer att innehålla ett antal förslag på vad regeringen kan göra för att förbättra förutsättningarna för remitteringar från . 24 (V): Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen om remitteringar. De pengar som sänds av invandrare i olika länder tillbaka till deras hemländer och familjer, som ibland finns i hemlandet och ibland på flykt i andra länder, är en viktig motor för utveckling i stora delar av världen. För en del nationer är pengarna livsavgörande för att man ska kunna klara sin ekonomi. För oss som vänsterpartister är det viktigt att se att remitteringar aldrig kan ersätta bistånd. Det är inte konstigare att man hjälper varandra inom familjen när man är flykting eller invandrare än att vi gör det i våra familjer mellan barn och föräldrar eller mellan föräldrar och barn. som remitteringar är ett viktigt utvecklingsverktyg kan de aldrig bli någonting som blir substitut för en väl avvägd biståndspolitik. Många personer som bor i och som vill hjälpa anhöriga i andra länder möter stora problem. De avgifter som företagen tar för att skicka över pengar är mycket stora. Det handlar ofta om personer med låga inkomster. De skickar ofta ganska små summor. får man nästan beteckna de avgifter som tas ut av de internationella företag som transfererar pengar som något slags ocker. De som inte vill använda dessa tjänster hänvisas till informella nätverk som rör sig utanför de gängse kanalerna. De är både rättsosäkra och någonting som vi kanske skulle vilja undvika därför att vi vill ha kontroll på de transaktioner som sker internationellt av olika skäl. Jag menar att vi i har gjort för lite på området. Om man ser på den statistik som finns i är den ganska ungefärlig och inte speciellt grundlig. Det saknas helt enkelt kunskaper om remitteringarna från till andra länder och deras betydelse. Här skulle mycket kunna göras utöver det som ministern har redogjort för. Man kan göra mycket mer. Man kan forska, och man kan upprätta statistik. Men framför allt är det viktigt att bidra till att sänka kostnaderna och skapa rättssäkerhet för dem som väljer att skicka pengar till anhöriga i andra länder. Det skulle vara en stor, konkret insats för att hjälpa dessa människor och deras familjer och även i slutändan utveckling i andra delar av världen. Här menar jag att regeringen i grunden har varit alltför passiv. Man skulle kunna överväga och genomföra två saker med ganska kort varsel. Den första är att aktivt informera människor. Det gör man exempelvis i , där det finns en speciell hemsida man kan gå in på för att se hur man skickar pengar, vad det kostar på olika ställen, vad som rekommenderas och så vidare. Det är en relativt enkel åtgärd. Jag menar att man också kan och bör gå längre än så. Man bör överväga att införa en sorts maximiavgift. Är det rimligt att man tar så mycket betalt av någon som skickar lite pengar till sina föräldrar, sitt syskon eller sin kusin i en annan del av världen? Precis som man kan reglera avgifter på banktransaktioner i andra sammanhang i och i den europeiska unionen skulle man kunna sätta en sorts tak på den kostnad man får ta ut av den som skickar pengar någon annanstans. Det kan till exempel vara i form av en procentsats på det belopp som skickas. Jag uppskattar det som ministern hävdar i svaret på interpellationen. Jag tycker att det är fullt av goda intentioner, men jag saknar lite grann förslag på konkreta åtgärder. Min fråga till statsrådet är: Är regeringen beredd att verka i denna riktning och utöka informationsinsatserna direkt mot de berörda och att överväga att införa någon sorts maximigräns på de avgifter som företag som är verksamma i tar ut för att man ska få transferera pengar? 25 Statsrådet (M): Tack för att vi får möjlighet att diskutera remitteringar, som har en så stor betydelse, precis som sade! Också jag tycker att det är viktigt att slå fast att detta inte är biståndsfinansiering. Det är ett viktigt flöde för många människor i utvecklingsländerna som vi måste veta mer om och förstå bättre. Jag tror också att det är viktigt att vi i känner stolthet över hur vi bidrar till en global utveckling. Tack vare att vi har en generös flykting- och invandringspolitik är det många människor som kommer hit och bosätter sig. De ska ha arbete och möjligheter att bidra inte bara till sin egen försörjning utan också kunna känna omsorgen om sin familj som kanske finns långt borta. uppfattas ha en stor egen global omsorg utifrån klimatengagemang, biståndsnivåer, migrationspolitik och så vidare. Det här hänger ihop. Det är därför utmaningen för biståndet nu blir viktig eftersom det är en del i en helhet. Biståndsfinansiering skulle kanske kunna hjälpa till att lösa ett av de problem som tar upp. Jag är glad att Global Utmaning och hade det här seminariet. Det har verkligen satt lite fart på debatten. Det var avsikten med att vi finansierade den här frågan. Vi behöver veta mer. Att jag väljer att inte komma med konkreta förslag beror på att den SOU som vi tror ska presenteras om just cirkulär migration och utveckling förhoppningsvis kommer att på ett gediget sätt ha jobbat igenom ytterligare förslag förutom dem som tar upp. Det finns mycket goda erfarenheter vad gäller kunskap om remitteringar som kan sporra oss med. Jag tar verkligen med mig det hem. Jag kan också lova att jag ska tala med finansmarknadsminister om transaktionskostnaderna, bristen på transparens och möjligheten att känna sig säker med de transfereringar som görs. Det här är dock lite av en konkurrensfråga. Det är ett fåtal aktörer som tar ut de priser de själva sätter. Det är inte alltid vi kan påverka detta. En sak som utvecklingsländerna kanske kan lära oss är att ha banken i mobilen lite mer. Genom biståndet kan vi möjligtvis titta lite grann på nya tekniska lösningar tack vare den nya informationsteknologin. Vi kan se hur många länder i nu utvecklar nya typer av banksystem. Där genomför man finansiella transaktioner med mycket minskade transaktionskostnaderna som också konsumenter i skulle kunna ha nytta av. Jag är väldigt tacksam för den här interpellationen. Den ger oss anledning att återkomma, men jag vill då återkomma med mer av konkreta förslag och initiativ efter att denna SOU är färdigberedd. 26 (V): Jag tackar statsrådet för det här svaret. Jag tycker att det pekar åt rätt håll även om vi väntar på de skarpa förslag som ska komma. Jag tycker att kostnadsfrågan är en huvudsak. Om man inte gör någonting åt de stora kostnader som läggs på dem som remitterar pengar kommer man inte att kunna åtgärda huvudproblemet. Då kommer många grupper av medborgare som har kommit till att vara hänvisade till de här informella nätverken med de nackdelar som det har på olika sätt. Jag hoppas att det blir en del av de förslag som kommer att läggas fram. Jag har svårt att se vad som skulle hindra att man reglerar den monopolställning som vissa företag faktiskt har på det här området och pressar deras kostnader. Vi ingriper och sätter gränser för bankernas verksamhet av många andra skäl och på många andra sätt, både nationellt och i Europeiska unionen. Jag tycker att det vore rimligt att göra det. Internationella jämförelser visar att det är dyrt att remittera från jämfört med andra länder. Det pekar på att man måste göra någonting åt detta. Jag tycker också att det är intressant med nya tekniska lösningar. Frågan är om man ska använda biståndsmedel till det eller inte. Man kan diskutera vad biståndet ska gå till. Det är en större debatt som vi har anledning att återkomma till. Något som oroar mig är att trots regeringens goda intentioner har egentligen ganska lite hänt. Jag gick tillbaka och tittade på hur regeringen har uttalat sig i frågan . säger regeringen att man kommer att verka aktivt för säkrare och billigare remitteringar. Det är bra, men man måste säga att under de här tre åren har egentligen ingenting hänt. Vi har haft några studier, men ingenting har hänt. Jag hoppas att vi inte står här 2014, , och konstaterar att vi tycker att det är ett viktigt område, att vi ska titta lite närmare på det men att ingenting har hänt. De kostnader som folk betalar uppgår till i . Det är pengar som kan gå direkt till utveckling. Det skulle sannolikt sändas ännu mer pengar om man kunde göra det till en rimlig kostnad. Sedan finns det ett område som jag tycker är intressant. Det handlar om huruvida man kan samordna de resurser som remitteringar tillför i form av investeringar i olika regioner och biståndsmedel på olika sätt för att få någon sorts synergieffekter. Det kanske man också kan titta närmare på. 27 Statsrådet (M): När det gäller den sista noteringen tror jag att det är viktigt att vi funderar lite grann på hur remitteringar kan göra nytta långsiktigt i mottagarländerna. Det är inte primärt ett svenskt ansvar. Många använder det till föda för dagen, till investeringar i sina barns skola eller till att spara en liten peng. Det gäller att möjliggöra att de här pengarna kan få ytterligare ökad användning på ett bra sätt och att se sambanden mellan remitteringar och utveckling. Jag är helt övertygad om att har rätt när han säger att det finns mer att göra i denna del. Det handlar bland annat om att göra det lättare för dem som tar emot remitteringar att kunna investera i företag och jobbskapande eller spara pengar för sin ålderdom. Det här är kunskap som vi behöver ta till oss mer. Det är därför jag har uppehållit mig väldigt mycket vid behovet av att veta mer innan vi går vidare. Det är precis så här som ska jaga på regeringen. Det stämmer precis att , när vi antog nya utmaningar i politiken för global utveckling, sade vi att detta var en av de saker vi ville bli utvärderade på. Jag tycker inte att vi har återkommit tillräckligt väl i konkreta handlingar för att göra någonting åt transaktionskostnaderna, säkerheten och tillgängligheten till bra betaltjänster. Att sätta en maximiavgift skulle möjligtvis kunna innebära att det blir ännu mer osäkra transaktioner eftersom de aktörer som verkar öppet då kanske väljer att inte längre fortsätta att tillhandahålla tjänsterna. Det låter effektivt, klatschigt och bra, men jag kan inte här säga att jag tror att det är den mest framkomliga vägen. Jag tror mer på kunskap, opinionspåverkan och möjligheter att jämföra. Tack vare Europeiska unionen kan öppnas för smartare, bättre och säkrare transfereringar till utvecklingsländerna. Det kan bland annat byggas på de kunskaper om detta som man nu har i UK. Jag tackar för frågorna och tycker att de är mycket relevanta. 28 (V): Jag tackar ministern för svaret. Jag tycker att det är fullt relevant att ta upp detta med en sorts tak för avgiften, till exempel satt i procent. Det är ingen stor kostnad för ett företag som Western Union att transferera de här pengarna. De har kontor över hela världen. Jag menar att om man kan skumma på en transaktion är det att jämföra med en sorts ocker när det gäller lån. Man utnyttjar utsatta människors situation, att de är desperata och vill skicka hem pengar till sina familjer, för att betala någons utbildning, bygga ett hus eller vad det nu kan vara. Jag vill verkligen understryka hur viktigt jag tycker att det här är. Jag tycker inte heller att kan ta åt sig så mycket av äran för detta. Visst bidrar det här till global utveckling, men man ska veta att det här inte är statens pengar. Det är privatpersoners pengar som de har arbetat ihop, ofta med ganska dåligt betalt, i det svenska samhället. De har dessutom bidragit till det svenska biståndet genom att betala skatt som de har dragit in de här pengarna. Jag tycker att det är ett sätt att visa att man bryr sig om rättssäkerheten också för dem som kanske inte alltid står högst upp på statusstegen i det svenska samhället. De har rätt till rättssäkerhet och låga avgifter när de väljer att hjälpa sin familj oavsett var familjen bor någonstans. Vi i ser fram emot att få de förslag som kommer . Om de inte går tillräckligt långt lovar vi att försöka bidra med egna idéer så att vi får billigare och säkrare möjligheter till remitteringar för dem som använder det i . 29 Statsrådet (M): Jag avvaktar med förväntan den utredning som heter Cirkulär migration och utveckling för att se vilka konkreta och genomförbara förslag vi kan få. Jag kan konstatera att många av de transaktionskostnader och osäkerhetsmoment som många av våra nya svenskar finner när de vill visa omsorg om sina släktingar och anförvanter i många av utvecklingsländerna bottnar i att det saknas konkurrens när man ska föra över pengar. Vi har brustit och inte kunnat hjälpa till att ge en objektiv prisjämförelse. Jag vill också uppmana aktörerna att ta ett ökat ansvar. Jag har medgivit att det finns mer att göra på det här området. Det är ett ansvar för regeringen. Vi får anledning att inte bara titta på den utredning som kommer utan också på hur vi hanterar politiken för global utveckling. Även om man kanske inte ska finansiera framväxten av ny teknik är jag rätt säker på att det finns en god anledning för biståndet att börja använda och bejaka den nya tekniken eftersom biståndsflödena också är rätt omfattande. Det kommer också att underlätta om vi kan ha bättre och säkrare transfereringar med mer transparens och bättre möjligheter att följa dem.