prot · GY0968 · 2011-03-08 00:00:00 — Eller ska man kunna göra detta på ett snabbt och effektivt sätt när man nu gör en skogsbilväg och gör hela prövningen? Här tror jag att vi kan göra förbättringar. Jag fortsätter att bevaka detta, och jag hoppas att miljöministern gör detsamma. 31 Miljöminister (C): Jag måste säga att , och i alla fall är begåvade på en tydlig punkt och det är när det gäller att framställa det som att jag nu har såsat och dragit benen efter mig lite grann. Det är en förmåga med tanke på att situationen var den att jag ärvde en utredning som hade legat och dammat på när jag kom dit utan att den hade blivit åtgärdad. Sedan satte jag äntligen fart på detta ärende för att se till att regelverket skulle förenklas och för att se till att det gjordes ändringar. Äntligen skulle man också ta ställning till den grundläggande frågan när det gäller domstolarna, det vill säga att det är en för lång kedja av överklaganden. Därför gjorde vi om detta. Det är klart att det alltid blir lite strul på vägen när man gör om ett regelverk. Men framför allt hade vi en mycket välkommen tillväxt . Precis som sade var det ingen som hade kunnat drömma om att vi skulle ha en sådan tillväxt. Den är oerhört välkommen, och den är mycket bra. Den ger oss chansen att åstadkomma det som vi vill, nämligen en växande gruvnäring som kan öka sin konkurrenskraft, sälja mer och därmed vinna marknader i världen som vi har en miljömässigt mycket hög och bra produktion här hemma i norra . Men försök inte få det till att det är jag som på något sätt har suttit med armarna i kors och tyckt att det var okej med lite byråkrati och lite trassliga handläggningstider och så vidare. Det var precis tvärtom. Jag konstaterar att när det gäller gruvan i är det inte fråga om vad jag vill utan vad jag får göra, och jag får inte kommentera det enskilda fallet här. Men om jag lyfter fram den principiella frågan ska jag mycket klart och tydligt säga att jag självklart tycker att ska vara mycket aktivt i ett tidigt skede. Har man synpunkter i viktiga tillståndsärenden finns det en form för att ge dessa synpunkter. Vi har också en mycket tydlig och mycket aktiv dialog med för att säkerställa att man kan prioritera den viktiga uppgiften i sitt totala uppdrag. På samma sätt är vi självklart måna om och kommer att se till att denna domstolsreform fullföljs. Vi kommer att se till att handläggningstiderna så att säga spottas upp och att effektiviseringen ökar. Jag är inte alls avvisande till att vi ska ställa krav och sätta upp mål. Jag har bara sagt att vi nu ska låta den nya reformen komma på plats och låta de nya domstolarna inrättas och börja sitt arbete. Vi ska se till att man får regleringsbrev som har mål som vi vartefter får föra en dialog om för att se hur vi kan få upp tempot i detta arbete. Även om jag inte vill ändra reglerna ytterligare just är jag beredd att följa detta . Det är självklart att vi ska se till att säkra goda miljövillkor med minsta möjliga krångel och med kortast möjliga handläggningstid. Jag vill försäkra att vi innan vi gjorde reformen har mött gruvnäringen och ingående diskuterat vilka förändringar som man ser behövs. Det är det som vi sedan också har försökt att tillmötesgå när vi har genomfört förändringarna. Om vi sedan ser att ytterligare problem finns vill jag kunna åtgärda dem vartefter. Jag välkomnar också en fortsatt gemensam diskussion. Det är bättre om vi löser detta problem än att vi skyller på varandra. När det gäller kan jag nämna att det är möjligt att det har fungerat bra på denna punkt tidigare. Jag vill inte alls utesluta det. Men jag vill bara konstatera att regelverket var gammalt och inte stämde med vare sig EU-regler eller den moderna lagstiftningen. var det så att finländarna också ville ändra detta. Även om jag hade velat behålla kommissionen hade jag alltså stått där utan att ha någon att göra ett handslag med på andra sidan älven. 32 (S): Jag är säker på att ministern när han tillträdde hade en ambition att göra något bättre. Men när det gäller är det väldigt lätt, ministern, när man hamnar i en sådan position att man fångas av byråkratin. Jag tror att det var byråkratin som drev fram detta. Jag vet att politiker, till och med flera i ministerns parti, tycker att detta är vansinne och har gått för långt. Det är jättebra att ministern säger att det ska vara tydlighet gentemot . Våra myndigheter måste ha ett klart uppdrag att vara med och skapa tillväxt i . Oavsett vilket myndighetsansvar man har måste man vara en medspelare och inte en motspelare. Trots att vi är flera socialdemokrater här som går hårt åt ministern ser han väldigt glad ut. Jag brukar säga att gladast vinner, och jag hoppas verkligen att ministern vinner mot byråkratin. Jag lovar att vi ska vara medspelare i den matchen. Här ser du, , ett gäng socialdemokrater som brinner för tillväxt och bra miljö. 33 Miljöminister (C): Jag ska sluta med att försäkra att även jag brinner för just tillväxt och god miljö. Vi ska gemensamt se till att ingen av oss brinner upp. Låt oss också se till att vi hittar goda lösningar på detta. Jag tycker att de fick dröja för . har de kommit i gång, och ska vi genomföra dem. Jag är beredd att följa detta vartefter så att jag inte sitter och naivt blinkar åt byråkratin i något läge. Jag är tacksam om någon påminner mig om jag skulle behöva det. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2010/11:226 om EU:s framtida sammanhållningspolitik 34 Statsrådet (C): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att landsbygden i också får del av resurser från EU:s sammanhållningspolitik. Bakgrunden till frågan är regeringens svar på kommissionens konsultation om den framtida sammanhållningspolitiken. Eftersom är en av de största nettobetalarna per capita till EU:s budget är den svenska utgångspunkten, inför förhandlingarna om EU:s nästa fleråriga finansiella ramverk efter 2013, budgetrestriktivitet med sikte på en minskning av den samlade EU-budgeten. Därför är regeringens huvudmål, som tidigare kommunicerats, att reformera sammanhållningspolitiken, i första hand för att reducera den totala omfattningen men också dess sammansättning så att den blir kostnadseffektiv och resultatorienterad. Även den gemensamma jordbrukspolitiken behöver reformeras och minskas. Hur detta ska ske och i vilken utsträckning det ska ske återstår att förhandla om. Viktiga frågor att beakta är bland annat den svenska finansieringsbördan och hur återflödet föreslås bli fördelat på olika delar av unionen. Jag kan konstatera att det finns ett brett stöd i de flesta medlemsländerna och i , som är medbeslutande, för att sammanhållningspolitiken, precis som , ska omfatta alla regioner. För regeringen är det dock, av solidaritetsskäl, självklart att lägga fokus på de delar av unionen som har störst behov. Så är det för övrigt när av strukturfondsmedlen går dit. deltar aktivt och konstruktivt i förhandlingarna om sammanhållningspolitiken. Regeringen har redan i sitt konsultationssvar som ett av sina huvudbudskap lyft fram det fortsatta behovet av målinriktade åtgärder som tar hänsyn till de speciella förhållandena i de extremt glesbefolkade områdena i norra . Jag har tagit initiativ till flera möten bland annat med ansvarig kommissionär, och mina ministerkolleger i andra medlemsstater för att betona vikten av detta. Så jag kan försäkra om att jag i de kommande förhandlingarna kommer att slåss för att tillvarata svenska intressen, vilket omfattar både budgetrestriktivitet och en utformning som är av betydelse inte minst för landsbygden. 35 (S): Jag tackar ministern för svaret och skulle önska att jag kunde känna mig trygg med det. Tyvärr spretar beskeden från regeringen. Det finns anledning att ifrågasätta regeringens strategi i den här frågan. Det är just det som är anledningen till att jag ställt min interpellation till ministern och till att vi debatterar den. Det är mycket som står på spel för min del av landet det vill säga för , eller för den delen skogslänen. Det är så mycket som som när det gäller och uppåt står på spel om vi inte gör ett bra jobb. De signaler som kommer från regeringen och också från andra håll, bland annat från EU-minister , är inte riktigt som de besked som ministern här ger. har tidigare meddelat att regeringen tillsammans med likasinnade länder driver på för en kraftigt bantad EU-budget. Som ett led i detta ska användas endast där behovet är störst. Precis som ministern säger i sitt svar går av strukturfondsmedlen just till de länder som bäst behöver pengarna. När regeringen ganska starkt trycker på denna del kan man naturligtvis undra om procenttalet ska öka och om resurserna till länder och regioner, till exempel , ska minska. De likasinnade länder som tillsammans med tidigare drivit på för en minskning av budgeten har dock ändrat strategi när det gäller att minska budgeten. står helt ensamt beträffande den linjen; vi har inga vänner när det gäller att minska budgeten. De andra länderna har gått med på en frysning av budgeten därför att man anser att är så pass viktiga. Vi har samma inställning som regeringen att EU:s budget borde minska och att stora delar av den borde reformeras, inte minst den gemensamma jordbrukspolitiken. Men då till slut som enda land, utan några vänner i frågan, fortsätter att vidhålla att budgeten ska minska måste det väl leda till en ganska stor isolering och till att inflytandet över processen och förhandlingarna minskar. Givet är också att om som enda land kräver en minskad budget för sammanhållningspolitiken ger det signaler till kommissionen om att det finns ett utrymme för att minska också strukturfondsmedlen till ett scenario som inte verkar oroa vare sig finansministern eller EU-ministern. Men utifrån vad regionminister här säger borde det oroa henne. Tror ministern att det är en hållbar och möjlig linje att fortsätta att driva frågan om att minska omfattningen av sammanhållningspolitiken och EU:s budget totalt sett då är det enda land som driver den linjen? Och borde inte all kraft läggas på att få en utformning som stärker position och som möjliggör att strukturfonderna i utvecklas, inte avvecklas som många känner en stor oro för? 36 (S): syn på sammanhållningspolitiken är en viktig fråga att diskutera. Jag lyssnade med stort intresse på statsrådet svar. Men jag delar farhågor. Det kommer lite olika signaler från regeringen. Vilken linje är det som gäller? Jag hoppas att det är statsrådets linje som gäller. Jag har några frågor utifrån det svar vi här hört. Statsrådet säger att man vill reducera den totala omfattningen av EU:s budget. Vad innebär att reducera den totala omfattningen? Är det ett ekonomiskt mål? Eller menar regeringen att ska stå utanför? Eller ska enbart länder som uppfyller konvergenskraven få del av sammanhållningspolitiken? Jag vill höra vad som är den ställningstagande där. Statsrådet konstaterar att det finns ett brett stöd i de flesta medlemsländerna när det gäller sammanhållningspolitiken och att den, precis som , ska omfatta alla regioner. Gäller det också syn på detta? Om nu vill minska EU:s budget och vill att mindre pengar ska komma till sammanhållningspolitiken, kommer regeringen då att tillföra mer nationella pengar till den regionala utvecklingen? Hela norra liksom och ska ha utvecklingsmöjligheter. Men det finns olika förutsättningar när det gäller landsbygden i . Här har sammanhållningspolitiken en otroligt viktig roll. Det handlar om tillväxt och utveckling och om hjälp till självhjälp för EU:s alla regioner. Där ingår alla delar av liksom , och . Sammanhållningspolitiken har gett till spännande utvecklingsprojekt i hela . Det har gjort att man också kunnat mobilisera en stark utvecklingskraft för genomförandet av den regionala utvecklingsplanen. Region har avlämnat starka och kloka synpunkter till EU. Man har skrivit under deklarationen om att det nuvarande och långsiktiga målet med regional konkurrenskraft och sysselsättning eller ett liknande system med tillräcklig finansiering och flexibilitet ska finnas kvar . Jag vill alltså veta hur den ser på hela sammanhållningspolitiken. Vilken linje är det som gäller? 37 (S): Förberedelserna för den framtida sammanhållningspolitiken går in i ett intensivt skede. Enligt tidsplanen ska i vår konkretisera ett förslag. Förslaget ska presenteras . Därefter inleds förhandlingarna mellan medlemsstaterna och kommissionen. Programmet ska om tidsplanen håller, vilket den aldrig har gjort tidigare, vara klart för att träda i kraft . Men vad vill då den med den framtida sammanhållningspolitiken? Ja, frågetecknet är berättigat. Svaren blir nämligen olika om man frågar , Statsrådsberedningen eller . , som är ansvarig minister, har tidigare lyft fram frågor som ligger i linje med den uppfattning som råder ute i många regioner. Det är därför lite oroande att hon i sitt inlägg på sammanhållningskonferensen i betonar att en begränsad budget innebär att strukturfonderna bör riktas till dem som bäst behöver medlen under nästa period. Ansvarig EU-kommissionär, , har till och med uttryckt oro över den spretiga hållning, eller rättare sagt brist på tydlighet. Han menar till och med att regeringens hållning kan straffa sig. Enligt uppgift har regeringen varit överens om följande. 1.En nyckel till framgång är att det finns ett tydligt nedifrån-och-upp-perspektiv. Alla nivåer ska involveras i genomförandet, den nationella, den regionala och den lokala nivån. 2.Städerna ska ses som motorer för utveckling och centrum för kreativitet och innovation. 3.Regeringen vill betona vikten av de så kallade territoriella samarbetsprogrammen, Interreg, och makroregionala strategier, till exempel Östersjöstrategin. 4.Insatserna ska utifrån regionernas särskilda förutsättningar koncentreras till ett begränsat antal prioriteringar. Regeringen vill även ha ett ökat resultatfokus. 5.En ökad sektorssamordning och samordning mellan olika program önskas. 6.Regeringen vill även se konkreta förslag på administrativa förenklingar i genomförandet av strukturfonderna. En avgörande fråga är då om alla regioner ska få ta del av strukturfonderna även framöver. Strukturfonderna är ett av våra främsta verktyg, ja, kanske det enda verktyget, för att stimulera regional utveckling. Det skulle vara mycket olyckligt om de möjligheterna inte finns framöver. 38 BORIANA (M): Regeringens svar på kommissionens öppna samråd kring den femte rapporten om den framtida sammanhållningspolitiken är väl genomtänkt. Ministern höll en mycket välbesökt hearing , och det är glädjande att många av de synpunkter som framkom där återfinns i regeringens svar. Som bekant är sammanhållningspolitikens mål att bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning inom Europeiska unionen. Den syftar till att minska regionala skillnader och ojämlikhet mellan människor i de olika regionerna. Jag anser att regeringen visar en mycket ansvarsfull hållning genom att kräva en reformering av sammanhållningspolitiken när det gäller både omfattning och sammansättning. omfattar strukturfonderna och sammanhållningsfonden drygt en tredjedel av EU:s budget, vilket är ca . Det är mycket pengar som skattebetalarna i bland annat har slitit hårt för. Därför är det naturligt att ska ta del av dessa fonder men också att vi ska våga ifrågasätta storleken och användningen av fondmedel. En resultatorienterad och effektiv sammanhållningspolitik är något som borde vara en självklarhet. Det är det inte , och i vissa länder har man missbrukat EU-fonderna till meningslösa projekt och, ännu värre, för egen för de inblandade. Till skillnad från anser jag att regeringen tydligt poängterar att det för är särskilt viktigt att lyfta fram behovet av speciella insatser som möter de geografiska och demografiska utmaningarna i de glesbefolkade delarna i norra . Med sina hårda klimatvillkor och långa avstånd är precis en sådan region som nämns i regeringens svar till kommissionen. Som skåning har jag inga anspråk på att kunna bättre eller ens lika bra som , men jag vill inte se regionen endast som ett mörkt och kallt ställe beroende av stöd från EU. Tvärtom har fantastiska möjligheter, bland annat inom turist- och upplevelseindustrin två områden som trots finanskrisen ökade och har stor potential . Regeringen arbetar för att alla delar av landet ska utvecklas av egen kraft och bidra till det gemensamma bästa. Som ministern säger: Alla regioner kan och ska vara tillväxtregioner. Detta gäller självklart och , och alla andra. 39 FINN (M): Låt mig först tacka interpellanten och partikamrater för att ha beskrivit hur de ser på den här problematiken. Sedan vill jag varmt tacka statsrådet för ett förtydligande svar, inte minst där statsrådet lyfter fram att hon själv i möten med ansvarig kommissionär, och ministerkolleger i andra medlemsstater betonat vikten av de speciella förhållandena i de extremt glesbefolkade områdena i norra . Det kanske var det som var huvudpoängen i interpellationen, och den är därmed besvarad genom det omdömesgilla svaret. Låt oss sedan, herr talman, titta på ett antal punkter som förvånar mig i interpellantens beskrivning. Jag har sammanfattat i fyra punkter. Den första punkten gäller att man vill roffa åt sig så mycket som möjligt av de bidrag som man kan få inom ramen för medlemsstaternas solidariska finansiering. Där vill jag gratulera statsrådet och alliansregeringen till att visa solidaritet med de svagare länderna i , någonting som verkar vara helt bortblåst i interpellationen. Den andra punkten handlar om att vi är den största nettogivaren och då har ett ansvar inför skattebetalarna att överväga hur dessa resurser används. Det handlar, precis som statsrådet skriver i svaret, om att fundera på att reducera den totala omfattningen av dessa omfördelningsbidrag, i gigantiska miljardproportioner, som inte alltid når rätt fram till de bästa mottagarna. Det gäller också, som skrivs i interpellationssvaret, att titta på kostnadseffektivitet och resultatorientering vad gäller sammansättningen av EU:s resurser och hur de bäst ska förvaltas. Här verkar det som att det enda Socialdemokraterna kan erbjuda är att fortsätta att bygga upp strukturfonder i stället för att titta på någonting nytt. Låt mig bara ta jordbrukspolitiken som ett exempel, som också statsrådet nämnde. Den socialpolitik som vi bedriver i EU har fått ett fokus på skadeverkningarna av tobaken som drabbar den halva miljard människor som lever i , och det vidtas kraftiga åtgärder för att komma till rätta med detta. omfördelas jordbruksstödet ibland till tobaksplantager inom ramen för EU:s medlemsstater. Det kan väl inte vara rimligt att vi fortsätter att bygga ut jordbruksstödet så att vi motverkar de sociala ambitionerna att minska tobakens skadeverkningar. Det är ett av många exempel. Den tredje punkten gäller att interpellanten säger att man värnar just om landsbygdens överlevnad genom att se strukturfonderna som den viktigaste ingångspunkten. betonar att strukturfonderna kanske är det enda verktyg som kan garantera överlevnaden för landsbygden. Låt mig då konstatera, herr talman, att och jag kommer från samma del av landet där vi har en kustnära glesbygd som gränsar mellan mitt län, , och , län. Det är förvånande när tillsammans med andra socialdemokrater så sent som i valrörelsen stod och bejakade en kraftig höjning av drivmedelskostnaden och till och med en kilometerskatt som på ett dramatiskt sätt skulle drabba små åkerier, vilket många vittnar om. Man kanske rent av hotas av nedläggning. Den typ av politik som Socialdemokraterna förespråkat för att värna landsbygdens överlevnad verkar man nu anse ska hämtas hem via med de negativt solidariska insatser detta innebär för övriga länder som inte har det så fett. Den sista punkten gäller det som interpellanten skriver i slutet av sin interpellation, att det finns otaliga exempel på hur EU:s strukturfondspengar bidragit till att minska verkningarna av lågkonjunkturen i . Då kan man fundera, herr talman, på en omfördelning av strukturfonderna genom att i stället kanske titta på hur vi kan skaffa buffertfonder och andra möjligheter att hjälpa de länder runt om i som drabbats särskilt hårt av lågkonjunkturen. Här har vi dock hört från oppositionen att vi inte ska syssla med det utan det verkar vara strukturfonder vi ska syssla med, men då ska vi inte ge till de fattiga utan roffa åt oss som rikt land. Jag förstår inte hur den politiken hänger ihop. 40 Statsrådet (C): Tack för inläggen från , , , Boriana och ! Det är viktigt att konstatera att vi, precis som på ett mycket förtjänstfullt sätt lyfte fram, befinner oss i en situation där vi fortfarande väntar på att kommissionen ska komma med sitt detaljerade förslag till hur den framtida sammanhållningspolitiken ska se ut. och framåt kommer ett intensivare förhandlingsskede att gå i gång. Mycket återstår att förhandla om, och mycket är alldeles för tidigt att sia om. Den svenska linjen ska ses i en europeisk kontext. Det är oerhört viktigt att understryka detta. Den budgetrestriktiva svenska linjen ska ses mot bakgrund av att det finns många medlemsstater runt om i som gärna skulle använda EU-budgeten, och se till att den ökade, för att på det sättet avlasta nationella budgetar och kanske starkare föra en del av krishanteringspolitiken och återhämtningspolitiken via EU. Det är mot den bakgrunden som den svenska linjen och jag konstaterar att understryker att vi är överens i om den om en budgetrestriktiv hållning ska ses. Det är den ena frågan. Den andra frågan handlar om hur vi, när vi väl kommit överens om omfattningen av EU-budgeten, ska använda resurserna, för jordbrukspolitiken eller för sammanhållningspolitiken. Jag är den första att erkänna att sammanhållningspolitiken är viktig för . Det är under innevarande programperiod. Det är resurser som vi fick loss trots att den dåvarande socialdemokratiska regeringen och länge lät bli att delta i diskussionerna om hur den innevarande programperioden skulle se ut. Så agerar inte den här regeringen. Däremot har vi två parallella förhandlingsspår som pågår. Å ena sidan har vi långtidsbudgeten, som ju hanteras av EU-ministrarna, finansministrarna och statsministrarna. Å andra sidan har vi sammanhållningspolitiken. Ska man kunna förverkliga den svenska linjen, att ha en budgetrestriktiv linje, måste man titta på de riktigt stora posterna i EU-budgeten, och dit hör sammanhållningspolitiken. Det stämmer inte att inte skulle ha några vänner i den diskussionen. Det finns flera vänner. Danskarna, nederländarna och britterna har liknande synpunkter som när det gäller både budgetminskning och att sätta fokus på de mest behövande regionerna i . Jag lyfter i mitt interpellationssvar till interpellanten fram att vi från regeringens sida noterar att det finns ett starkt stöd bland medlemsländerna för att alla regioner ska omfattas, precis som sker . är det viktigt att konstatera att redan i dagens program går en merpart av resurserna, , till de mest behövande regionerna. Det tycker jag och regeringen är en bra ordning som faktiskt av solidaritetsskäl bör finnas kvar. När det gäller sammanhållningspolitikens utformning i övrigt hade verkligen läst på och gjort sin hemläxa. Han redogjorde på ett mycket bra sätt för huvudpunkterna i det svenska konsultationssvaret. Det stämmer väldigt väl. Vi vill ha ett tydligt nedifrån-och-upp-perspektiv, ett ökat resultat och framför allt ett ökat fokus på hur sammanhållningspolitiken kan bidra till ett innovativt och en grön, inkluderande tillväxt i alla EU:s medlemsstater och i hela . 41 (S): är det med ministern jag debatterar, och jag är glad att det är en minister från som har ansvaret för dessa frågor och inte , som har linjen att det i grund och botten handlar om att man inte ska ha den här typen av stöd till resten av landet. Finn försök att slå sönder vår argumentation om behovet av strukturfondsresurser i hela landet, och framför allt i de norra, glesare delarna, framgår ganska tydligt. Vi har inte på något sätt ifrågasatt behovet av att vara solidarisk i EU.