prot · GY09125 · 2011-07-01 00:00:00 — 1 § Anmälan om inkommen granskningsrapport från Talmannen anmälde att följande granskningsrapport inkommit från : RiR 2011:24 Statliga myndigheters tjänsteexport 2 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelser 2010/11:140 till näringsutskottet /11:161 till finansutskottet EU-dokument KOM(2011)353 till miljö- och jordbruksutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . KOM(2011)367 till utbildningsutskottet KOM(2011)393 till utrikesutskottet 3 § Vissa ändringar i sjukförsäkringen Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2010/11:SfU12 Vissa ändringar i sjukförsäkringen (förnyad behandling). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 1 (M): , har valt att återkomma med samma, lika dåligt utredda och beredda förslag som de lade fram i kammaren , trots att kammaren beslutade om att skicka tillbaka det till socialförsäkringsutskottet för att få ett bättre beslutsunderlag. Jag beklagar detta, och jag beklagar att Socialdemokraterna, som i förra debatten 15 gånger efterlyste en bred politisk uppgörelse, inte har tagit vara på den möjlighet som gavs till konstruktiva samtal i frågan. I stället valde man att skicka tillbaka samma förslag. Som jag sade i den förra debatten är detta ärende ett hån både mot medborgarna, som bör kunna förvänta sig att fattar välgrundade beslut som vi känner till konsekvenserna av, och mot tidigare generationer riksdagsledamöter som instiftat och vårdat riksdagsordningen. , har valt att stressa fram detta utskottsinitiativ. En organisation och två myndigheter fick en möjlighet att analysera och utreda konsekvenserna av förslaget. Det kan jämföras med det mer omfattande förslag till förbättringar av sjukförsäkringen som regeringen har haft ute på remiss till ett femtiotal remissinstanser . och Inspektionen för socialförsäkringen, vilka är de två myndigheter som fick på sig att analysera förslaget till utskottsinitiativ, har i sina remissvar reserverat sig för att man på så inte kunnat analysera förslagen ordentligt. Inspektionen för socialförsäkringen skriver i sitt svar att yttrandet är kortfattat på grund av den korta svarstiden, och man reserverar sig för att man kunnat missuppfatta förslaget som man yttrar sig över eftersom det är så knapphändigt beskrivet. framhåller att de inte haft möjlighet att analysera och överblicka alla konsekvenser av förslaget och vad det skulle innebära eftersom tiden har varit alltför kort för att kunna göra det. Man framhåller vidare att detta är olyckligt eftersom förslagen berör stora grupper försäkrade, och man understryker att förslagen kan komma att få oönskade konsekvenser. Handikappförbunden, som var den organisation som fick en möjlighet att yttra sig, framhåller att de av tidsskäl inte har haft möjlighet att bereda frågorna djupare och inte heller haft möjlighet att hämta in synpunkter från sina olika medlemsförbund. I sakfrågan är det två delar i förslaget. Den ena är att införa en ersättning till dem som saknar sjukpenninggrundande inkomst. Den andra är att ändra bedömningsgrund när det gäller arbetsförmågan efter sex månaders sjukskrivning. Vad gäller den första delen efterlyser i sitt remissvar att den kompensation som ska ges till den enskilde ska det bli enkelt att förstå utfallet av för den försäkrade. Man klargör att man föredrar den form av dag- eller månadsersättning som föreslås i regeringens förslag och utredning som har varit ute på remiss. Det finns ett förslag som är ordentligt berett om hur man ska införa en särskild ersättning och ett bostadsstöd till dem som saknar sjukpenninggrundande inkomst. Inspektionen för socialförsäkringen skriver i sitt yttrande att man vill emellertid anföra att det på den korta tid som stått till myndighetens förfogande inte gått att undersöka i vilken utsträckning utskottsinitiativets förslag faktiskt leder till en sammanlagt högre ekonomisk ersättning till den berörda gruppen, jämfört med regeringens förslag om att också införa ett boendetillägg till personer vars tidsbegränsade sjukersättning upphört. Därtill kan läggas att det kan innebära stora svårigheter att konstruera ersättningsregler som innebär att ersättningen motsvarar den tidsbegränsade sjukersättning som individen hade tidigare, i vart fall om hänsyn också ska tas till andra ersättningar som bostadstillägg och kollektivavtalade förmåner. Inspektionen för socialförsäkringen fortsätter: Förslaget att ge en viss grupp en högre ersättning kommer därför bara i begränsad utsträckning att minska antalet personer med nedsatt arbetsförmåga som hänvisas till att ansöka om försörjningsstöd från kommunerna. Man framhåller slutligen från Inspektionen för socialförsäkringen: Tillämpningen av reglerna förefaller i sådana fall kunna bli komplicerad. Därtill är det oklart vad förslaget kommer att innebära för dessa personer. Det är vad Inspektionen för socialförsäkringen anser om förslaget till utskottsinitiativ, ett förslag som vi inte vet konsekvenserna av för den enskilde medborgaren. Den andra delen i utskottsinitiativet handlar om hur arbetsförmågan ska bedömas efter 180 dagars sjukskrivning. bedöms arbetsförmågan mot, som det heter, den reguljära arbetsmarknaden. Av dessa 55 000 som uppnår ett halvårs sjukskrivning bedöms sakna arbetsförmåga mot den reguljära arbetsmarknaden och bibehåller därmed rätten till sjukpenning. omfattas av de undantag som finns , till exempel om man väntar på att få en operation, är drabbad av en allvarlig sjukdom eller har en lång rehabilitering. I av dessa 55 000 fall bedöms den sjukskrivne kunna ta ett arbete på den reguljära arbetsmarknaden, och därmed får man sitt stöd från arbetslöshetsförsäkring eller aktivitetsstöd i stället. I betänkandet föreslås att arbetsförmågan, i stället för att bedömas mot den reguljära arbetsmarknaden, ska bedömas mot normalt förekommande arbete. För en betraktare kan detta verka vara en lek med ord, och så kan det faktiskt vara. Låt oss åter se vad remissinstanserna säger. Inspektionen för socialförsäkringen uppfattar att förslaget att ändra prövningen av arbetsförmågan innebär att i sjukpenningärenden byta begrepp från prövning av arbetsförmågan mot den reguljära arbetsmarknaden till prövning mot normalt förekommande arbete, vilket innebär en återgång till det begrepp som användes före regeländringen 2008. Inspektionen för socialförsäkringen har också uppfattat att förslaget inte enbart gäller vid 180-dagarsprövningen för anställda sjukskrivna utan även vid motsvarande prövning för till exempel arbetslösa. Det finns inget underlag som visar att bytet av det aktuella begreppet har inneburit någon förändring av den aktuella prövningen av arbetsförmågan. Det är osäkert om en återgång till det tidigare begreppet normalt förekommande arbete skulle leda till en mer restriktiv eller generös bedömning eller till en mer rättssäker tillämpning eller inte. Fundera till på det. Inspektionen för socialförsäkringen säger rent ut att de inte kan avgöra om det beslut som vi ska fatta kommer att innebära en mer restriktiv tillämpning av regelverket eller en mer generös tillämpning. Är detta vad är beredd att fatta beslut om? Ett beslut som man inte vet över huvud taget i vilken riktning det kommer att gå och vilka konsekvenser det kommer att få. Inspektionen för socialförsäkringen fortsätter i sitt remissvar: Osäkerheten kring vad förändringen inneburit beror på att eventuella effekter som kan ha inträffat i samband med bytet av begrepp till reguljära arbetsmarknaden inte går att särskilja från effekten av att det genomfördes andra förändringar i sjukförsäkringen. I den utsträckning färre personer nu beviljas sjukpenning är det osäkert hur bytet av begreppet bidragit till utvecklingen. Huruvida en återgång till begreppet normalt förekommande arbete skulle leda till en mer restriktiv eller en mer generös tillämpning är därmed enligt Inspektionen för socialförsäkringen helt oklart. hänvisar i sitt remissvar till en analys av rättsläget avseende sjukförsäkringsreformerna i en rapport från där man konstaterat att frågan om införandet av begreppet reguljära arbetsmarknaden inte har aktualiserats i någon av de kammarrättsdomar som har granskats. Något stöd för att utgången skulle ha blivit en annan om arbetsförmågan skulle ha prövats mot det tidigare begreppet normalt förekommande arbete kan inte finna. Inspektionen för socialförsäkringen säger alltså att det kan gå i mer restriktiv riktning ifall vi fattar det här beslutet eller i en mer generös riktning. har uppfattningen att det kanske inte blir någon förändring över huvud taget. Jag ställer mig frågan: Är detta det underlag som vill fatta ett beslut utifrån? Inspektionen för socialförsäkringen slår också fast att någon tydlig praxis inte hade utvecklats gällande begreppet normalt förekommande arbete, vilket är ganska intressant eftersom utskottsmajoriteten har framfört just existensen av en tidigare fungerande praxis som ett argument för att återgå till den gamla bedömningsgrunden. Någon sådan praxis finns alltså inte. skriver i sitt remissvar: har svårt att se att en återgång till begreppet normalt förekommande arbete i praktiken skulle ha avgörande betydelse för bedömningarna av rätten till sjukpenning. I den ena delen av förslaget till utskottsinitiativ eller betänkande är det således oklart om ersättningen till dem som saknar sjukpenninggrundande inkomst kommer att bli bättre eller sämre jämfört med regeringens förslag. I den andra delen av förslaget är det oklart om det kommer att leda till en restriktivare tillämpning, en mer generös tillämpning eller ingen förändring alls vad gäller tillämpningen av regelverket. Är det värdigt att fatta ett beslut som kan komma att beröra så många människor på så lös grund? Är det som medborgarna kan förvänta sig av , ett framhastat beslut vars konsekvenser vi inte har en aning om? Lås oss också ställa det som föreslås i utskottsinitiativet mot vad som föreslås i departementspromemorian, och som jag tror att åtminstone de som är engagerade i socialförsäkringsfrågor känner till. Departementspromemorian innehåller en analys och en uppföljning av sjukförsäkringsreformen och innehåller förslag till förbättringar i de delar där vi har sett att reformen inte har fallit ut på det sätt som vi önskat oss. Det är en utredning som har arbetats fram av flera kunniga experter och som har varit ute på remiss till ett femtiotal myndigheter och organisationer. En första genomgång av remissvaren remisstiden gick ut i går visar att en klar majoritet av remissinstanserna är mycket tydligt positiva till de förbättringar som regeringen föreslår. Bland annat föreslås att arbetslivsinriktad rehabilitering ska kunna ges tidigare än och att ytterligare 3 000 platser för personer med nedsatt arbetsförmåga ska inrättas hos Arbetsförmedlingen, utöver ersättningen till dem som saknar sjukpenninggrundande inkomst, givetvis, och ytterligare ett antal förslag. Den här utredningen, de förslag som återfinns i den och den seriösa beredning som har skett och sker av utredningen ska ställas mot två A4-sidor med skissartade förslag till utskottsinitiativ som har beretts i av tre remissinstanser. Ställ förslaget mot en ordentlig utredning och utvärdering och gediget beredda förslag som har varit ute på remiss till ett femtiotal remissinstanser! Väljer de två A4-sidorna eller det ordentligt beredda förslaget? Det är en fråga som är värd att ställa sig. Låt mig avslutningsvis beröra frågan om utskottsinitiativ i sig. När den nuvarande möjligheten till utskottsinitiativ infördes i riksdagsordningen uttalade att man förutsatte att de nya befogenheterna skulle begagnas med samma varsamhet som iakttagits av de utskott som tidigare hade haft den självständiga initiativrätten. Som dittills borde ärenden väckas normalt genom proposition eller motion, och politisk enighet borde eftersträvas i de fall utskottsinitiativ kom i fråga. Detta är det andra utskottsinitiativ som socialförsäkringsutskottet väcker detta . Det förra rådde det enighet om efter det att alla partier hade visat en god vilja att uppnå enighet. När detta betänkande har tagits fram har vi inte sett skymten av vilja till enighet från , , och sida. De har till och med förvägrat övriga partier den möjlighet som man har enligt ett minoritetsskydd i riksdagsordningen att begära in yttranden från myndigheter i ett ärende som är under beredning. Från Alliansens sida begärde vi just att yttranden och svar på specificerade och högst relevanta frågor i sammanhanget skulle inhämtas från sju myndigheter och att de skulle få en rimlig tid på sig, inte utan kanske , att svara på remissen så att vi kunde få ett underlag som var av bra kvalitet. Detta förvägrades vi. I stället skickade man som sagt ärendet på remiss i till två myndigheter och en organisation. har också yttrat sig och varit mycket kritiska i ett enigt yttrande. framhåller att utskottsinitiativet avser förändringar som kan få stor betydelse för såväl enskilda som samhället i stort. Därför betonar man mot bakgrund av det finanspolitiska ramverket vikten av att varje ny utgift för staten alltid föregås av en grundlig beredning. Man understryker att förslaget till tillkännagivande inte är av enkel beskaffenhet och framhåller att de underlag man tagit del av inte är tillräckliga för att någon bedömning ska kunna göras av ändringarnas statsfinansiella effekter. Då kan nämnas att de olika bedömningar av kostnadskonsekvenser som finansutskottet har tagit del av varierar mellan några hundra miljoner och . betonar också att om fattar ett beslut om tillkännagivande är det viktigt att regeringen låter göra ytterligare kostnadsberäkningar av ändringarna, inklusive de indirekta effekterna av dessa, samt att berörda myndigheter och organisationer ges tillfälle att lämna synpunkter i sedvanlig ordning. Det är en klar och tydlig kritik mot att socialförsäkringsutskottets majoritet har struntat i att göra detta. Låt mig också påminna om att Lagrådet i ett tidigare yttrande till socialförsäkringsutskottet i betänkande 2005/06:SfU5 har understrukit vikten av att ett remissförfarande motsvarande det som vanligen tillämpas i regeringsärenden används även vid initiativ från . Det så kallade beredningskrav som återfinns i 7 kap. 2 § regeringsformen är en av hörnstenarna i den svenska statsförvaltningens arbete. Det normala förfarandet inom är alltså att ärenden är ute på remiss , även om tiden ibland kan behöva kortas av särskilda skäl. KU har i återkommande granskningar av regeringen, ofta efter anmälningar gjorda av vissa av utskottsmajoritetens partiföreträdare, påtalat vikten av att beredningskravet i ord och mening respekteras. Samma sak ska alltså gälla när utskotten väljer att utnyttja sin initiativrätt. Samma beredningskrav som gäller för regeringen, tre månaders remisstid, inte , ska alltså gälla enligt Lagrådet något som , fullständigt har struntat i. Mot bakgrund av att utskotten ska vara varsamma med att väcka initiativ, att enighet ska eftersträvas, att minoriteten förvägrats rätten att begära in nödvändigt beslutsunderlag, att beredningen av ärendet är undermålig, för att inte säga obefintlig samt att man ska respektera det finanspolitiska ramverket borde ärendet inte ha väckts av utskottet, åtminstone inte utan att ha föregåtts av en ordentlig och seriös beredning. Som jag inledde med att säga är betänkandet i sig ett hån mot medborgarna. De borde kunna förvänta sig att tar sitt uppdrag på allvar och fattar väl grundade beslut. Det är ett hån mot tidigare generationers riksdagsledamöter som har slagit vakt om riksdagsordningen och en gedigen ärendeberedning. Mot bakgrund av att departementspromemorian, där sjukförsäkringsreformen seriöst utvärderats och förslag till förbättringar lagts fram, nu bereds av regeringen och mot bakgrund av att regeringen har aviserat i vårpropositionen att man avser att återkomma med förslagen i budgetpropositionen anser vi inte att det är motiverat med det föreslagna tillkännagivandet. Ser man dessutom till det faktum att förslagen i betänkandet är skissartade och riskerar att medföra oförutsägbara konsekvenser för såväl enskilda medborgare som samhället i stort och för de offentliga finanserna samt att beredningen av ärendet varit i det närmaste obefintlig bör avslå förslaget i betänkandet. Jag yrkar därmed bifall till reservationen. I detta anförande instämde , , , och (alla M), (FP) samt och (båda C). 2 (FP): När det blev regeringsskifte stod sjukförsäkringen högt på dagordningen. Då hade vi en situation där allt fler människor lämnade arbetslivet och blev kvar utanför. Ungefär 750 000 människor var långtidssjukskrivna eller förtidspensionerade. Det var människor med dålig rygg som valde att förtidspensioneras i stället för att riskera att bli helt utan ersättning om de försökte jobba. Det var unga arbetslösa och deprimerade människor som långtidssjukskrevs och gick över till förtidspension, och det var alla andra som gick och hopplöst väntade i månader eller år på att få rehabilitering. De rödgröna har gjort ett nummer av att kritisera den nya sjukförsäkringen. Jag är övertygad om att kritiken kommer att blekna. Jag tror att den här sjukförsäkringsreformen kommer att räknas som en av de viktigare och bästa sociala reformerna . for många människor illa i ett hopplöst system. Det var därför viktigt att göra något radikalt för att stoppa utsorteringen av människor. Det hade inte, som en del hävdar, varit bättre att vänta. Det hade tvärtom varit riktigt dåligt och hänsynslöst att inte reformera sjukförsäkringen. kan vi se att allt fler människor hittar vägar tillbaka och att sjukskrivningstiderna har minskat rejält. Vi vet att det i den nya sjukförsäkringen finns tidsgränser för när en individuell prövning av arbetsförmågan ska genomföras. Att det är bra att ha tydliga tidsgränser i sjukförsäkringen var många överens om 2006, bland andra , före detta socialdemokratisk socialförsäkringsminister som ledde en utredning om detta. har antalet förtidspensionärer i minskat med 100 000. Människor fastnar inte längre i långa passiva sjukskrivningar. Dessutom ger Alliansens miljardsatsningar på rehabilitering människor goda möjligheter att bli friska och komma tillbaka i arbetslivet. De omotiverade skillnaderna mellan olika landsdelar i är nästan helt borta, och sjukskrivning används inte längre som ett sätt att dölja arbetslöshet. I alla reformer upptäcker man förr eller senare luckor eller brister som behöver rättas till. Det får aldrig vara en ursäkt att det bara är några få människor som drabbas. Även om bara några enstaka människor behandlas orättvist är det viktigt att försöka göra något för att rätta till det. började en diskussion om att eventuellt göra vissa justeringar i sjukförsäkringen. Från sida drev vi att det borde finnas flera möjligheter att stanna kvar i sjukförsäkringen efter den bortre tidsgränsen, och vi uppmärksammade att enstaka människor verkade drabbas orättvist av låga ersättningsnivåer. Regeringens arbetsgrupp gjorde en översyn som resulterade i ett antal förslag från regeringen. De förslagen är nu ute på remiss. Regeringens omfattande förslag till justeringar är ett resultat av samarbete och diskussioner mellan Alliansens samtliga partier. Det har varit ett bra samarbete. Vi i tycker att våra förslag har blivit väl tillgodosedda i detta arbete. Regeringens förslag till kompletteringar i sjukförsäkringen har, som sagt, skickats ut till ett femtiotal remissinstanser; remisstiden går ut . De allra flesta har redan skickat in sina svar, och en klar majoritet är övervägande positiva till regeringens förslag. Jag ska helt kort räkna upp de punkter som ingår i regeringens förslag som är på väg att komma i höstpropositionen. Man föreslår en utökning av antalet undantag för den bortre tidsgränsen. Fler människor ska kunna fortsätta att ha sjukpeng i stället för att arbetspröva. Man föreslår en särskild sjukpeng och ett särskilt bostadsstöd för dem som saknar sjukpenninggrundande inkomst, så kallade nollklassade. Man föreslår förstärkta insatser för återgång till arbete och möjlighet till arbetsinriktad rehabilitering tidigare och med samma ersättning som när människor är sjukskrivna. Man föreslår förstärkt samarbete mellan myndigheterna och Arbetsförmedlingen och nya resurser till Arbetsförmedlingen med fler platser för personer med nedsatt arbetsförmåga. Departementspromemorian som föreslår ett antal förbättringar är ute på remiss. Redan i vårpropositionen meddelade regeringen att man tänker komma tillbaka med förslag till förändringar. I detta läge, när ett seriöst arbete är på gång, begär de rödgröna tillsammans med ett utskottsinitiativ om två av de frågor som redan finns i regeringens förslag. Det är inte seriöst och trovärdigt, och det är inte till glädje för de människor som berörs av sjukförsäkringen. Det utskottsinitiativ som vi ska ta ställning till handlar alltså om två saker. Den första är att det ska vara en annan ersättningsmodell för dem som är nollklassade. Den andra är att den nuvarande formuleringen att arbetsförmågan ska prövas mot den reguljära arbetsmarknaden ska bytas ut och att man i stället ska prövas mot den normala arbetsmarknaden. De två myndigheter Inspektionen för socialförsäkringen och som har fått på sig att yttra sig om förslaget vågar inte säga hur förslagen skulle påverka människor eller vad de skulle kosta staten. har räknat på det och säger att det skulle kunna kosta några miljarder i extra statsutgifter beroende på hur man tolkar förslaget. Oppositionens enda konkreta förslag är den nya sjukpenningen för nollklassade. Regeringen föreslår en klar förbättring för dem som inte har en sjukpenninggrundande inkomst. Regeringen föreslår en ny grundpeng, kombinerad med bostadsstöd som tar hänsyn till försörjningsbördan. Remissinstanserna dessa två myndigheter säger att det är omöjligt att räkna ut vilka som vinner respektive förlorar på oppositionens eller regeringens förslag. Samma sak är det när det gäller den nygamla formuleringen om att människor ska prövas mot normalt förekommande arbeten. säger att det är oklart om det kommer att innebära generösare eller mer restriktiva beslut om att få behålla sjukpenning. Oavsett vad man tycker om detaljerna i oppositionens förslag kan vi konstatera att ingen riktigt vet hur det skulle påverka människor. För mig verkar det helt meningslöst att skicka ett utskottsinitiativ på så oklara grunder till regeringen, särskilt som det finns ett regeringsförslag som just nu behandlas och som innehåller mycket mer och är mer omfattande än oppositionens förslag. Alliansen och regeringen kommer naturligtvis att lyssna på remissinstanserna och kanske justera en del av dessa förslag beroende på vilka kommentarer som har kommit in från det femtiotal remissinstanser som har fått yttra sig om regeringens förslag. Det är ett seriöst arbete. Det är mer än vad man kan säga om och de rödgröna i denna fråga. Vilket är viktigast för er egentligen? Är det att förbättra sjukförsäkringen eller är det att plocka hem en röstvinst tillsammans med ? har vi ett förslag till utskottsinitiativ. Vi vet inte hur mycket det kostar, vi vet inte hur människorna kommer att påverkas av det och vi vet över huvud taget inte vad det kommer att innebära i verkligheten. Av den anledningen ser jag inget skäl att göra något annat än att yrka avslag på förslaget till utskottsinitiativ och bifall till reservationen. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda FP), , och (alla M) samt (C). 3 (C): Jag börjar med att yrka avslag på förslaget i betänkandet och bifall till reservationen och det särskilda yttrandet nr 1 därför att det är oerhört viktigt. ska vi återigen tydliggöra att tillsammans med de rödgröna inte tar seriöst på att förbättra och underlätta för de människor som är sjuka och behöver stöd och hjälp. sade man från de rödgröna och från att man ville se en bred överenskommelse om dessa frågor.