prot · GZ0954 · 2011-12-21 00:00:00 — Tanken med att byta anordnare är att man ska få en chans att bygga på med ännu mer erfarenheter som gör att man får större möjlighet att få ett jobb. Men det finns också öppningar för Arbetsförmedlingen att göra individuella bedömningar. Det kan vara så att man närmar sig pensionen, och då kan det vara mindre lämpligt att behöva byta från en trygg och bra anordnare som man trivs hos och där det fungerar väl. Man måste ta väldigt stor hänsyn till det enskilda fallet. De flesta anordnare är förstås väldigt seriösa och bra arbetsgivare, både ideella och företag. De som inte är seriösa ska vi inte ha någonting med att göra, punkt slut. För den som är missnöjd vill jag återigen betona att man inte ska vara på en arbetsplats där man inte känner att det är meningsfullt, att man inte stärks som individ och blir mer attraktiv på arbetsmarknaden. Vi fortsätter att utveckla jobb- och utvecklingsgarantin. Framför allt och avslutningsvis: får Arbetsförmedlingen bättre möjligheter att hjälpa varje enskild person individuellt och möta dem ansikte mot ansikte. Det tror jag kommer att leda till att ännu fler kommer i arbete. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2011/12:167 om samverkan för minskad ungdomsarbetslöshet 11 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig vilka åtgärder, utöver de redan befintliga, jag avser att vidta för att minska ungdomsarbetslösheten samt om jag avser att vidta åtgärder som leder till att samverkan mellan statliga huvudmän, kommuner och landsting underlättas. Arbetslösheten bland unga är en utmaning som regeringen tar på största allvar. var det av ungdomarna i åldern som befann sig i arbetslöshet. Detta är lägre än . Utvecklingen går i rätt riktning, men jag är ändå långt ifrån nöjd. I sammanhanget bör man också ha i åtanke att ungdomars arbetslöshetsperioder ofta är korta och att den officiella arbetslöshetsdefinitionen även inkluderar heltidsstuderande som söker arbete. var det så många som 54 500, det vill säga cirka fyra av tio av de arbetslösa i åldern , som var heltidsstuderande. Interpellanten nämner betydelsen av ESF-finansierade projekt som syftar till att få till en bättre matchning mellan arbetskraft och arbetsmarknad. Jag håller med interpellanten om att vi bör ta lärdom av arbetsmarknadspolitiska projekt med goda resultat. Lyckade projekt förutsätter på ett värdefullt sätt en god samverkan mellan deltagande myndigheter och organisationer. En bra samverkan mellan Arbetsförmedlingen och kommunerna bör alltid eftersträvas. Arbetsförmedlingen samarbetar med till exempel både och skolan för att bland annat genom vägledning och information underlätta övergången från skola till arbete för ungdomar med funktionshinder. Ungdomsarbetslösheten har länge varit ett problem för . En grundläggande orsak är de brister som har funnits i utbildningssystemet och på arbetsmarknaden, vilket har gjort tröskeln mellan skola och arbetsliv hög. Problemen förstärks av att alltför många unga har lämnat skolan utan tillräckliga kunskaper och att yrkesutbildningarna länge sattes på undantag. Kopplingen mellan skola och arbetsmarknad förstärks , bland annat genom införandet av en gymnasial lärlingsutbildning som en alternativ väg till yrkesexamen inom gymnasieskolans yrkesprogram. Regeringen har bedömt att det finns behov av ytterligare åtgärder, och i budgetpropositionen aviserades satsningar på att förstärka kvaliteten i yrkesutbildningen. Det handlar till exempel om kompetensutveckling av yrkeslärare, utökad tillsyn samt uppdrag till att främja kvalitet i det arbetsplatsförlagda lärandet. Dessutom har en särskild utredare fått i uppdrag att utreda och föreslå lösningar avseende en ny anställningsform med ett utbildningsinnehåll för unga en lärlingsprovanställning. Regeringen vill sänka trösklarna in på arbetsmarknaden för unga. Detta har vi gjort genom att införa nystartsjobben, som ungdomar som har varit utanför arbetslivet under minst sex av kan ta del av. Dessutom har vi halverat arbetsgivaravgiften för alla . Båda dessa satsningar har gjort det billigare att anställa unga. För att förbättra jobbchanserna för arbetslösa ungdomar som saknar slutbetyg förlänger vi nu folkhögskolesatsningen. Vi förlänger även möjligheten för ungdomar mellan som saknar fullständig grundskole- eller gymnasieutbildning att få studiemedel med den högre bidragsnivån inom studiemedlet för studier på grundskole- eller gymnasienivå. Avslutningsvis vill jag säga att i budgetpropositionen presenterar regeringen kraftfulla insatser för att stärka Arbetsförmedlingen. Detta möjliggör en höjd aktivitetsnivå i jobbgarantin för ungdomar och ger bättre förutsättningar för mer aktivt stöd i de ungas arbetssökande. Vi är ständigt beredda att ta nya initiativ för att bekämpa ungdomsarbetslösheten. 12 (MP): Tack ministern för svaret! Faktum är att det går väldigt bra för många ungdomar i , men det finns en grupp ungdomar som det inte går så bra för. har kartlagt ungdomar som varken arbetar eller studerar. På deras rikskonferens fick vi veta hur siffrorna ser ut och att den här gruppen de facto växer. , då det var 85 000 ungdomar som varken arbetade eller studerade, hade antalet till 2009 vuxit till 127 000 ungdomar. Arbetsförmedlingen har också på ett väldigt pedagogiskt sätt beskrivit det här. Där kan man verkligen se att ungdomarna är utanför, som regeringen brukar säga. Den här gruppen har varit bestående, säger forskarna också. Det handlar om mellan , och det har regeringen vetat . Problemet är strukturellt. Jag menar att inte har råd att låta de här ungdomarna stå utanför och blunda för dem. Alla ungdomar förtjänar att få sina drömmar förverkligade och få nya livschanser. Jag menar att regeringen inte gör tillräckligt. När ministern säger att det går i rätt riktning menar jag att hon stoppar huvudet i sanden. Visst är det en hel del som regeringen gör, men frågan är om de insatserna hjälper, eller skrapar vi bara på ytan? Jag har läst regeringens proposition och även fått hjälp av . Man säger att aktivitetsgraden är låg enligt IFAU. Det finns inte någon långsiktig effekt av deltagandet i jobbgarantin. Regeringen skriver att 9 000 ungdomar gick från ungdomsgarantin till utvecklingsgarantin. Här är siffran nu 11 000, säger . När det gäller folkhögskolesatsningen har bara hälften av platserna tillsatts. Högre studiemedel har bara lett till att 717 unga har påbörjat utbildning, där regeringen hade räknat med 2 000 . Nystartsjobb, som det pratas om, har 7 100 ungdomar fått 2010. Sänkt arbetsgivaravgift någon utvärdering har vi inte sett . Hur träffsäkert är det? Alla de här ungdomarna lever ju på någon form av bidrag. Försörjningsstödet bland 1819-åringar är . Försörjningsstödet bland 2024-åringar är . Aktivitetsersättningarna har gått upp. Jag vet inte om det handlar om 28 000 eller 30 000 ungdomar. Det är lite olika siffror beroende på var man tittar. Så här kan det inte fortsätta. Vi har en stor grupp som befinner sig utanför och som dessutom växer . Sedan pratar ministern om några tusen platser här och där. Många av de här ungdomarna är väldigt långt ifrån arbetsmarknaden. Många behöver en förstärkt insats. Det är just därför jag ställer den här frågan till ministern. läser jag i tidningen att Arbetsförmedlingen ska börja profilera, men de här ungdomarna finns där ute. Vi behöver inte söka efter dem. Frågan är vad vi gör åt dem. att ta hand om de här ungdomarna själv? Jag menar att de inte gör det. Jag menar att vi behöver andra former av insatser. 13 (M): Det finns många stora utmaningar på arbetsmarknaden, inte minst bland unga. Arbetslösheten bland unga är ingen ny företeelse. Oavsett konjunkturläge har många unga fått betala ett högt pris genom att stå utanför. Alltför höga trösklar för unga tjejer och killar hindrar dem från att få ett eget jobb med egen inkomst och en möjlighet att förverkliga egna drömmar. Sådana trösklar måste vi arbeta för att få bort. har vi framöver stora utmaningar. Det är stora pensionsavgångar, och efterfrågan på arbetskraft kommer att öka. Färre ska försörja fler, som ett stort generationsskifte äger rum på arbetsmarknaden. Att fler unga ska få ett jobb är en av våra mest angelägna frågor. Vi ser problemet, att problemet har funnits länge och de stora utmaningarna att få fler unga till arbete. Här gäller det att ta ansvar. Orsakerna till en hög ungdomsarbetslöshet är många. Det finns inte en lösning på problemet. Hade jag haft det trollspöet hade jag gärna använt det. En svag utbildningsbakgrund är gemensamt för många av dem som har svårast att snabbt få ett arbete. Det gäller till exempel ungdomar som inte har några betyg från grundskola eller gymnasieskola. Skolan är helt avgörande för många ungas start i livet och möjlighet till jobb. För de ungdomar som inte har basen i utbildningen med sig finns möjligheten att läsa upp slutbetyg från grundskola och gymnasieskola på folkhögskola. Folkhögskolesatsningen fortsätter 2012 och 2013. Men, som sagt, vi är inte nöjda, och mer behöver göras. Jag nämnde tidigare i mitt anförande att vi satsar på en aktiv arbetsmarknadspolitik, på utbildning, praktik och fler handläggare . Jag har nämnt några åtgärder i syfte att reparera situationen och få fler i arbete. De ska ses tillsammans med satsningar som görs på den nya gymnasieskolan, lärlingsutbildningar, kommande lärlingsprovanställningar och halvering av arbetsgivaravgiften för unga, sänkt restaurangmoms, och . Jag läste senast , och har pratat med arbetsmarknadsministern, att regeringen fattar beslut om tidiga programinsatser för vissa unga. Det är ett steg i rätt riktning. Vi är inte nöjda. Vi behöver göra mer för att fler unga ska komma in på arbetsmarknaden. Vi behöver sänka trösklarna för unga. Det är en viktig fråga som ställs av om samverkan. Med detta vill jag önska god jul och gott nytt år till fru talmannen och samtliga i kammaren. 14 Arbetsmarknadsminister (M): Tack för interpellationen! Jag är glad att delar regeringens uppfattning om betydelsen av satsningar på utbildning och skola till de ungdomar som inte har klarat av skolan eller där skolan inte har mött dem som individer så att de har kunnat slutföra den. Skolan är absolut avgörande. Men ett bekymmer finns, nämligen att när man nämner skola eller folkhögskola för vissa av dessa ungdomar springer de åt andra hållet. Arbetsförmedlingen har oerhört svårt, liksom representanter från kommunen, att motivera ungdomarna, just vid det tillfället, att gå tillbaka till någon form av skola. Ungdomarna har så dåliga erfarenheter. Det här är problem som inte bara finns i . Vi pratar om detta även inom EU. Det finns ett begrepp på engelska, NEET Not in Education, Employment or Training som innebär att de varken jobbar eller studerar. Det är ett växande problem, tillsammans med den psykiska ohälsan inte minst bland våra unga. Det finns inte någon enkel lösning. Det finns olika vägar som fungerar bra. Först och främst har kommunen ett uppföljningsansvar. Det är viktigt att kommunen, och skolan samverkar mer aktivt med Arbetsförmedlingen för att veta var ungdomarna finns. Arbetsförmedlingen arbetar också mer uppsökande ute i lokalsamhället, går helt enkelt ut på stan och pratar med ungdomar om vad de gör och på så sätt försöker motivera dem att komma till förmedlingen. Ytterligare en utmaning är att om ungdomarna kommer till förmedlingen är det inte säkert att de kommer tillbaka en andra gång. Det visar erfarenheten. Man ringer och sms:ar dem, men de kommer inte tillbaka. Jag tror att en del i lösningen är att involvera ungdomarnas nätverk, det vill säga föräldrar, de som finns i ungdomarnas omedelbara närhet. Ungdomarna bor någonstans och har någon som försörjer dem. Vi behöver arbeta mer på bred front för att nå de unga människorna. De kanske behöver hjälp med sin motivering. Ett bra projekt som sker i samverkan finns på i . Arbetsförmedlingen arbetar tillsammans med och , nämligen Unga In. De arbetar mer okonventionellt för att nå ungdomar och motivera dem. Problemet är i det här avseendet inte att det skulle fattas resurser, utan problemet är att det råder brist på metoder för att nå de unga personerna. De har någonstans en relativt hyfsad tillvaro på så sätt att de har mat, husrum, fickpengar och det de nödvändigtvis behöver. De har inte motivationen eller drivkraften ekonomiskt att komma i sysselsättning. Det kan kanske bero på att en del föräldrar försörjer barnen lite för mycket, så att ungdomarna inte ser att arbete kan leda vidare till ett ännu bättre liv. Där måste vi göra mer. Jag delar interpellantens uppfattning att vi behöver söka upp ungdomarna. De som riskerar långtidsarbetslöshet ska inte lämna förmedlingen förrän de får reda på vad de ska göra . Därför är jag så otroligt glad för att vi kan erbjuda detta från nyår till en viss avgränsad grupp ungdomar som har det extra besvärligt. Det är viktigt att poängtera att det här inte gäller alla ungdomar. Det går bra för de flesta ungdomar i , precis som interpellanten nämner. Men vissa särskilt utsatta ungdomar, som saknar skola och som har andra sociala problem, kanske drogproblem, kriminalitet och utanförskap, behöver vi göra tidigare, tydligare och tuffare insatser för. Det här är en utmaning för hela lokalsamhället, inte minst för kommuner, socialtjänst, skola och arbetsförmedling. Det är något som vi absolut inte får tappa bort det är oerhört väsentligt. Med detta vill jag tacka för interpellationerna och önska kammarens ledamöter och fru talmannen (FÖRSTE VICE TALMANNEN: Vi är inte färdiga.) Vi är inte färdiga! Då säger jag det i alla fall, sedan kan vi återkomma. Jag kände att jag var färdig själv. 15 (MP): Tack, ministern! Det hävdas här att det inte finns metoder och verktyg. Så säger inte de forskare jag har lyssnat på. De menar att alla ESF-projekten som har genomförts gör i princip samma sak, nämligen att alla resurser som finns samverkar. På så sätt uppnår de resultat. Unga In som ministern nämnde är ett bra exempel. Varför understöder inte ministern och låter projektet fortgå? Unga In behöver långsiktigt etableras i hela landet, inte bara i projektform. Det är just det interpellationen handlar om. Ministern beskriver ungdomarna som en liten klick. Jag vill ändå påminna ministern om att det är fråga om över 100 000 ungdomar som varken studerar eller arbetar. Det är ingen liten klick. Det är en växande grupp. Därför kan vi inte bara ta tag i några hundra och se hur det går. Det här måste ut på bred front. Det är akut. Jag har träffat ungdomar på Navigator-Center, och jag är helt säker på att ministern också har gjort det. När man lyssnar på ungdomarna och vilken väg de har gått i skolan, att de inte har fått det stöd de har haft rätt till, hur de har bollats från den ena myndigheten till den andra myndigheten, förstår man att de inte har förtroende för någon. Man måste skapa en relation till ungdomarna så att de kan få självförtroende, så att de blir motiverade att gå på motiveringskurs. Jag förstår vad ministern tycker, men det jag inte riktigt kan förstå är varför ministern inte vill ta in vidden av problemet, att denna verksamhet måste etableras i hela landet, inte bara som försöksperioder. Det finns verktyg. Varför inte sätta i gång med en gång? Ministern säger att vi måste söka i ungdomarnas nätverk. Många har inga nätverk. Många har inte föräldrar som går till jobbet. Många har ingen som söker efter dem när de inte är där de ska vara. Det är därför detta stöd måste vara kompakt. Det faktum att det nu är 11 000 ungdomar som har gått från ungdomsgarantin till jobbgarantin säger väl en hel del det antalet ökar. Jag förstår inte riktigt ministerns tankar. Dessa ungdomar lever i något slags dimridå, där de själva inte kan se hur vägen ser ut. Ministern talar om en ny anställningsform. Det vill jag inte uttala mig om. Jag vill bara säga att jag har tittat i propositionen där det står att det var av de sysselsatta ungdomarna som hade tillfälliga anställningar. Det är inte heller så att ungdomarna inte kommer in i arbete. De kommer ju in och ut lika snabbt, som ministern också säger. Det finns siffror på det. Om det ska vara någonting varaktigt och någonting med kvalitet måste det vara en massa utbildning i de nya anställningsformerna. Då får vi se vad skillnaden är mellan det och det som finns i kollektivavtalen. 16 Arbetsmarknadsminister (M): Det är mycket riktigt så att det bedrivs en hel del bra projekt inom ESF. Det bedrivs också en väldig massa bra saker ute i kommunerna. Interpellanten nämner Navigator-Center, och jag har själv besökt det på några platser. En utmaning handlar just om vilket ansvar kommunerna har. Kommunerna är självständiga aktörer 300 olika kommuner. Mitt ansvar är att se till att Arbetsförmedlingen kan göra sitt yttersta, bland annat genom samverkan med kommunerna, att genom uppsökande verksamhet nå ungdomar för att motivera dem att ta en praktikplats eller gå tillbaka till skolan. Självklart är alla de ungdomar som man kan få tillbaka till skolan en oerhörd vinst. eller senare är det målsättningen för de allra flesta. Jag sätter också en stor förhoppning till den nya skola som kommer fram, som kommer att möta eleverna mer utifrån deras individuella förutsättningar och som kommer att passa de ungdomar bättre som kanske inte just för stunden är lika teoretiskt motiverade. Vi kommer förhoppningsvis att få en mindre andel avhopp från gymnasieskolan när den inte ställer exakt lika höga teoretiska, högskoleförberedande krav på alla ungdomar. Skolan är väsentlig, men det är också möjligheterna för ungdomar att komma in i arbetslivet och lära sig att jobba på jobbet. Därför kommer den utredning som presenteras av som handlar just om lärlingsprovanställningar att bli intressant. Vi har väldigt lite av lärlingsutbildningar i . Det är det avgjort viktigaste skälet till att vi har en helt annan ungdomsarbetslöshetssituation än våra grannländer, och , för att ta några exempel, men även och . Där har man etablerade system för lärlingsutbildningar som har gjort att arbetslösheten är väsentligt lägre. Vi har också infört förändringar i arbetsrätten som har gjort det enklare att anställa. Vi har gjort det hälften så dyrt att anställa ungdomar. Vi kommer att titta på hur vi kan minska marginaleffekterna för de ungdomar som har försörjningsstöd så att det lönar sig bättre att ta ett jobb. Även om det är en relativt låg lön ska man ändå tjäna pengar till sin egen plånbok om man går till jobbet. Det behövs således satsningar inom skolan och inom förmedlingen, men kanske också mer av att man tar till vara goda exempel ute i våra kommuner, där lokalpolitiker måste ta till vara den forskning, de erfarenheter och de verktyg som finns och som fungerar. Man behöver inte uppfinna hjulet återigen. Titta på de bra verksamheter som finns! Där är till exempel samarbete med Arbetsförmedlingen, och skolan alldeles utmärkt. Där startar man nu en folkhögskoleverksamhet, där man når ungdomar där de befinner sig, nämligen inom idrotten och kulturen, och motiverar dem att pröva på. Man åker med ungdomarna ut till folkhögskolan, som i detta fall inte ligger ute på vischan utan inne i staden. Man tar dem i handen, coachar dem på det sättet och bygger upp relationer. Jag håller med interpellanten om att det finns många exempel och god forskning som gör att vi kan komma mycket längre. Men då måste kommunerna ta till sig det, ställa upp och arbeta. Direktiven till Arbetsförmedlingen är solklara: Det är samarbete och samverkan som gäller, att gå ut i lokalsamhället och aktivt söka upp ungdomarna. Ambitionerna finns och resurserna finns, men viljan måste till på ett ännu bättre sätt ute i kommunerna. Där är uppföljningsansvaret en av nyckelfrågorna. 17 (MP): Arbetsmarknadsministern säger att direktiven till Arbetsförmedlingen är solklara. Om det är så jag ska uppfatta det är det en annan diskussion man måste börja ta med kommunerna. Jag har en bild av att Arbetsförmedlingen inte har de direktiven. Det har de i alla fall gett uttryck för. Ingen önskar väl att skolan inte ska börja fungera och att ungdomarna inte ska få det stöd som de inte har fått. Det som är lite mer bekymmersamt är när statsministern själv i en tidning säger: Tyvärr märks effekterna av en skolreform fullt ut först . Jag tycker att det är lite oroväckande när statsministern säger att vi måste vänta på att ungdomarna klarar sig genom skolan. Det har vi inte råd med. Vi kan inte vänta . Insatserna måste komma här och . Vi kommer naturligtvis från att bevaka hur avhoppen från gymnasieskolan ser ut. Där tror jag att det finns en hel del att göra. Praktikplatser: Det är inte så enkelt. Det är inte bara att slänga ut ungdomarna i praktikplatser. Jag har själv besökt flera företag som säger att de verkligen ställer upp men att Arbetsförmedlingen själv inte följer upp sina ungdomar. Det är en stor belastning för många små företag, som förväntar sig att ungdomarna ska komma till arbetsplatsen men inte gör det. Det här är någonting som arbetsmarknadsministern behöver observera och titta lite närmare på, så att det verkligen blir någonting av det. Därmed vill jag önska presidiet och ministern en god jul och ett gott nytt år. 18 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill avslutningsvis tacka för interpellationen och tacka alla medinterpellanter. Ungdomsarbetslösheten och arbetslösheten är någonting som vi fortsätter att arbeta med på ett kraftfullt sätt, och arbetslinjen omfattar också dem. säger jag god jul igen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2011/12:164 om mänskliga rättigheter på sjön 19 Statsrådet (M): har frågat arbetsmarknadsministern om hon avser att ta initiativ till införandet av ett svenskt internationellt skeppsregister, vad hon avser att vidta för åtgärder för att inte ska bryta mot de som har ratificerat och om hon avser att ta några initiativ för att bidra till anständiga arbetsförhållanden och avtalsenliga arbetsvillkor för sjömän i , och övriga världen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag har självklart inte för avsikt att vidta några åtgärder som kan leda till att bryter mot ingångna internationella konventioner eller andra åtaganden. Vad gäller frågan om internationellt fartygsregister och utredningen sjöfarts konkurrensförutsättningar (SOU 2010:73), som nämner i sin interpellation, är dess bedömningar och förslag föremål för beredning i . Det är riktigt att har ratificerat konventioner nr 87 angående föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten, nr 98 angående tillämpningen av principerna för organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten, nr 154 om främjande av kollektiva förhandlingar och nr 158 om uppsägning av anställningsavtal på arbetsgivarens initiativ, samt konvention 111 om förbud mot diskriminering. Naturligtvis ska uppfylla sina internationella åtaganden. Bland dessa åtaganden ingår de tidigare nämnda ratificerade . Arbetsförhållanden för sjömän i regleras genom lag och kollektivavtal. har också anslutit sig till andra på sjöfartens område. antog FN:s internationella arbetsorganisation, , sjöarbetskonvention som ersätter ett antal på sjöfartens område och syftar till att tillförsäkra sjömän drägliga arbets- och levnadsförhållanden ombord på fartyg. Konventionen reglerar frågor om bland annat arbetsmiljö, löner och social trygghet. Regeringen har lämnat en proposition om 2006 års sjöarbetskonvention till (prop. 2011/12:35). I propositionen föreslås att godkänner anslutning till sjöarbetskonvention. Huvuddelen av lagförslagen föreslås träda i kraft . genomförs rådets direktiv /13/EG av om genomförande av det avtal som ingåtts av och om 2006 års konvention om arbete till sjöss och om ändring av direktiv /63/EG. Ikraftträdandet av konventionen förmodas ske . sjöarbetskonvention utgör ett samlat och enhetligt instrument med alla aktuella krav på arbetet och livet till sjöss.