prot · GY09120 · 2011-06-21 00:00:00 — Detta trots att det bedömts vara mycket svårt att förena anmälningsplikt med bland annat grundlagsfästa rättigheter om rörelsefrihet, och kravet på att åtgärder av detta slag faktiskt ska vara proportionerliga detta då det kan krävas att polisen frihetsberövar enskilda människor om man antingen inte stannar kvar eller inte kommer dit. Frågan jag ställer till de rödgröna blir självklart: Vad händer om det inte är förenligt med grundläggande friheter och rättigheter, om det strider mot grundlagen? Går det rent praktiskt ihop? Är det proportionerligt? Är det nödvändigt? Varför begära en utredning när man har svaret? Varför begära prioritet endast för en åtgärd i stället för en helhetslösning? Prioriterar man något måste ju något annat stå bakom, och jag undrar vad det kan vara. Varför är man inte beredd att låta den redan tillsatta samordnaren göra sitt jobb och lägga fram förslag som skapar en helhet gentemot huliganism. I motsats till vad den före detta ordföranden i justitieutskottet påstår, , har Per ett mycket öppet mandat att utreda, analysera och lägga fram förslag till både åtgärder och lagstiftning där de olika aktörerna tillsammans arbetar fram vad respektive aktör kan bidra med. En enskild åtgärd räcker inte på långa vägar för att fotbolls- och hockeymatcher ska vara fantastiska mötesplatser där vi alla kan känna glädje, trygghet och på ett säkert sätt heja fram vårt lag till matchvinst före, under och efter match. Med dessa ord yrkar jag avslag på förslagen till beslut i betänkandet och bifall till vår gemensamma reservation. (Applåder) I detta anförande instämde , , i , och (alla M). 170 (FP): har vi återigen ett så kallat utskottsinitiativ på vårt bord. Anmälningsplikt vid idrottsarrangemang är ryckt ur sitt sammanhang och dyker upp här. Varför dyker det då upp här i kammaren? Jo, därför att det har dykt upp i justitieutskottet, och det finns en opposition som har förenats. De tycker att det här är något viktigt som vi ska ta tag i. Och jag kan, såsom anförts tidigare i debatten , verkligen beklaga att de så kraftfullt missbrukar denna initiativrätt. Den har ju ett helt annat syfte. Det behöver man inte läsa på särskilt mycket för att förstå, tycker jag. Men längtan och lusten i denna tidiga gör att de tydligen vill göra allt för att ta upp tid i kammaren och för att se till att regeringen ska få konstiga beställningar som är svåra att uppfylla. Jag tycker också, som mycket skickligt förde fram, att det är ett väldigt konstigt initiativ att det ska levereras någonting men då med en massa premisser och förevändningar att det naturligtvis inte får strida mot de grundlagsskyddade rättigheter som råder i landet. Det är ett väldigt konstigt tillvägagångssätt, måste jag säga. Det är nästan så att man slår knut på sig själv i sin argumentation här. Jag ska inte återupprepa det som förde fram om det gedigna arbete som vi försöker göra för att komma till rätta med det här. Möjligtvis belyste några problem som finns med att man ska anmäla sig på polisstationer. Jag tror att det mycket väl är möjligt, men allt ska ju göras i ett sammanhang. Det är därför vi har en särskild utredare. Det som jag vill lyfta fram som ytterligare frågor som måste upp på bordet för att man ska komma till rätta med våldet runt våra idrottsarenor är att alla idrottsföreningar verkligen ska vara med och betala, att det ska vara ett tydligt regelverk. är det ett snurrigt regelverk på så sätt att vissa klubbar behöver betala, det vill säga de som är aktiebolag men inte de som inte är aktiebolag. Och gäller det fotboll är det väldigt konstigt, för det är viktigt att klubbarna själva får bära ett visst ansvar för polisbevakning, men de ska behandlas lika. Det är ingen skillnad i den delen vad gäller klubbar som spelar med elitlicens. De ska allihop behandlas lika oavsett driftsform eller associationsform. Den stora frågan är ägandefrågan. Men den sitter på, för ska man få långsiktighet i den här verksamheten och klubbar som kan och vill driva och ta ansvar är det viktigt att det finns en professionell ledning. Vi har ju sett alldeles för många klubbar haverera, inte minst ekonomiskt men också när det gäller säkerhetsarbete och andra långsiktiga insatser. Jag yrkar självklart avslag på detta förslag. Jag vill understryka att om det nu är som jag läste någonstans, att det finns en majoritet för det här är det naturligtvis ingen katastrof. Man måste se vad det handlar om. Det är en önskan från oppositionen att försöka greppa saker där man kommer överens, där känner att de gärna vill göra upp med Socialdemokraterna, . Det är ett ansvar som ni tar. Och jag hoppas att ni är stolta också vid en tillbakablick på det här, för detta är att missbruka utskottsinitiativrätten, hävdar jag. Jag yrkar avslag till förslaget i betänkandet. 171 (C): Tyvärr finns det människor som misshandlar, slår sönder saker, förolämpar, angriper och förstör för andra människor. En del av dessa människor tar sig även in på våra idrottsarenor. Det finns personer som i samband med demonstrationer attackerar polisen, kastar smällare och på det sättet förstör för dem som hade ett viktigt budskap med sin demonstration. Den typen av personer finns också inom idrotten. Idrott och inte minst fotboll skapar starka känslor. Jag själv är en av dem som brinner för och är oerhört känslomässigt engagerad i ett lag. De flesta här i kammaren vet att jag har ett stort himmelsblått hjärta. Jag har stått på ståplatsläktaren på Malmöstadion och hyllat mitt lag. Jag har varit medlem i supporterföreningen, och jag är medlem i . Jag och av alla som är supportrar hyllar vårt lag. Vi kanske skriker ut vår förtvivlan när ett mål blir bortdömt för en felaktig off side-avblåsning. Vi kanske sjunger en nidvisa om motståndarlaget. Men vi kastar inte in smällare mot domare eller motståndarlagets målvakt. Vi springer inte in på plan för att attackera vare sig domare eller spelare. Vi bestämmer inte tid med motståndarlagets huligangrupp för att slåss. Men tyvärr finns det personer som inte har de här spärrarna, som inte har förståndet som de flesta har, och de personerna riskerar att förstöra era och alla andras fantastiska idrottsupplevelser. Det hände mig redan när mötte . Jag satt på och en eller ett par huliganer förstörde fotbollsfesten för mig och över 20 000 andra. Det borde inte få hända, men ändå händer det. Då är frågan: Finns det några enkla åtgärder för att lösa de här problemen som gör att alla huliganer försvinner från idrottsarenorna och från samhället i stort? Svaret är självklart nej, det finns inte några enkla åtgärder som löser problemen. Det kommer att krävas många åtgärder. Och ansvaret ligger på många olika, från oss som lagstiftare till klubbarna, och arenaägarna. kom lagen om tillträdesförbud. förstärkte vi den lagen som vi införde en ny lagstiftning mot pyroteknik och mot att beträda spelplanen. Redan nu kan vi från säga att dessa ändringar inte räcker. Vi vill ändra lagen om tillträdesförbud så att förbudet kan gälla längre än två, tre eller kanske till och med i de värsta fallen. Det är rimligare än , som . Många klubbar har redan vidtagit bra åtgärder för att stoppa våldsverkare inne på arenorna. kom med sitt tiopunktsprogram för att hindra att detta händer igen. Jag är övertygad om att dessa åtgärder är långt viktigare än den anmälningsplikt som vi diskuterar . Det handlar om förstärkt visitation, mer personal och noggrannare kontroll. Drogpåverkade eller kraftigt berusade personer ska inte få komma in på arenan. Det ska vara fler synliga vakter runt hela stadionområdet och inne på arenan. Det ska finnas nät som skyddar mot inkastade föremål. Sådana har redan satts upp. Icke-uniformerad personal ska placeras ut på läktarna. Denna personal kan se om någon försöker kasta in ett föremål eller ta sig in på planen. Dessutom kommer att ansöka om den dispens som man enligt Datainspektionen kan få för att upprätta ett register för att förhindra dem med tillträdesförbud att ta sig in på arenan. Jag är tveksam till en del förslag som har kommit fram, till exempel att ta bort ståplatsläktaren. Vi får absolut inte komma med åtgärder som förstör den goda läktarkultur och supporterkultur som finns i många klubbar. Tifon, sånger och andra läktararrangemang är viktiga för stämningen på matcherna. De bra supportrar ska inte drabbas för att det finns några få huliganer. Jag tror även att anmälningsplikt kan vara ett inslag för att få bort de allra värsta huliganerna från idrottsarrangemangen. Man måste dock vara medveten om att det handlar om en ganska liten grupp. Det är personer som redan har fått tillträdesförbud, men i de senaste fallen av huliganism som vi har sett på svenska arenor har personerna inte haft tillträdesförbud. Alltså skulle anmälningsplikten inte ha gällt dem i alla fall. När Socialdemokraterna lade fram sitt förslag i justitieutskottet lät det som att anmälningsplikt skulle lösa alla problem, men det är naivt att tro det. Man måste också vara medveten om att anmälningsplikten, precis som sade, är en inskränkning i de grundläggande fri- och rättigheterna. Även om det bara handlar om att den med anmälningsplikt ska anmäla sig på polisstationen ett visst klockslag är det utan tvekan en inskränkning i de grundläggande fri- och rättigheterna. Regeringsformens 2 kap. 8 § säger: Var och en är gentemot det allmänna skyddad mot frihetsberövande. Den som är svensk medborgare är även i övrigt tillförsäkrad frihet att förflytta sig inom riket och att lämna det. Införandet av anmälningsplikt handlar alltså om att ska fatta beslut om att inskränka en grundläggande fri- och rättighet, nämligen rörelsefriheten. Det kan vi göra eftersom rörelsefriheten är en av de friheter som kan inskränkas i lag enligt regeringsformen 2:20. Det får dock enbart göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. En lagstiftning om anmälningsplikt är också en sådan lag som kan vilandeförklaras , precis som har skett med exempelvis lagen om buggning och datalagringsdirektivet. Denna lagstiftning vill Socialdemokraterna, och kanske numera också låta snabbutreda inte om en sådan lag ska utredas utan med krav på utredaren att komma fram till att en sådan lag ska införas. Oppositionspartierna vill också att regeringen ska lägga fram en proposition till oavsett om utredaren avråder från det, oavsett om remissinstanserna är negativa och oavsett vad Lagrådet säger. I utskottet var ledamot mycket tydlig med att det var omöjligt att stödja S-förslaget eftersom anmälningsplikt först behöver utredas. Kanske har något hänt där. Är det rimligt att vi tar fram en lag på detta sätt? är också positivt till anmälningsplikt, men nog måste väl frågan utredas i vanlig ordning, nog ska väl regeringen lyssna på vad utredaren kommer fram till, nog ska väl regeringen lyssna på vad remissinstanserna svarar och nog ska väl regeringen lyssna om Lagrådet säger nej. Det tycker inte oppositionen. Jag har förstått att under nya ledning av Socialdemokraterna handlar det om att skjuta från höften och smasha på varenda boll som rör sig, så jag är kanske inte så förvånad. Jag är dock besviken på och på som inte ens tagit sig hit till kammaren . Ni brukar vara noggranna med att skydda våra grundläggande fri- och rättigheter, men inte i detta fall. Här springer ni på bollen utan att tänka efter, precis som Socialdemokraterna. Det handlar om att ta snabba politiska poäng, och det är beklagligt. Jag yrkar bifall till reservation 1. 172 (SD): Jag yrkar bifall till vår reservation, nr 2. Jag är själv Kalmar FF-fantast och följer alla matcher. Jag får gratulera till vinsten i går och falla tillbaka på att vi slog ut er ur cupen . Som så många andra i vårt land är jag konsument av idrottsarrangemang. Varje gång vår frihet och rättighet att avnjuta dessa tillställningar kränks av huliganer och våldsverkare blir jag upprörd, oavsett om jag är direkt drabbad eller om jag får läsa om det eller se det i medierna. Tyvärr är dessa händelser inga nypåkomna företeelser, utan detta har pågått . Jag vet inte om antalet händelser har ökat, men ansvariga på idrottsarenorna tar oftare beslut att stoppa matcher med hänsyn till säkerheten för spelare, domare och publik. De åtgärder som vidtagits har uppenbarligen inte varit tillräckliga för att stävja detta oskick som kostar idrottsrörelsen stora summor i säkerhetsarbete jag har sett siffror på 35 miljoner för fotbollsklubbarna och inte minst i minskade publikintäkter då många personer, till exempel barnfamiljer, avstår från att besöka framför allt hockeymatcher eller fotbollsmatcher av rädsla för huliganer. ställer sig positiva till att skärpa lagstiftningen rörande idrottsrelaterat våld och störningar. Det ligger helt i linje med vår politik. Jag har full förståelse för att ordförande är mycket kritisk till hur lite regeringen bistått idrottsrörelserna i dessa frågor genom att inte ge rättsväsendet, polisen och idrottsklubbarna de verktyg som behövs för att stävja dessa brottsliga handlingar i samband med idrottsarrangemang. Jag hoppas att vi kan ge en present när han avgår som ordförande genom att ge polisen och Idrottssverige nya verktyg i kampen mot huliganismen. Det som efterfrågas av idrottsrörelsen är ett effektivt sätt att förhindra personer med tillträdesförbud att besöka idrottsarenorna. Det utskottsinitiativ som tagits av Socialdemokraterna riktar enbart in sig på anmälningsplikt. Tyvärr är detta förslag något smalt och kunde med lite samarbetsvilja från Socialdemokraternas sida även ha innehållit och polisens tankar om elektronisk fotboja. tankar om att elektronisk fotboja skulle kunna vara ett ännu mer effektivt verktyg för att hålla huliganer borta från de aktuella idrottsarenorna är mycket intressant. Enligt polisen finns det klara fördelar med elektronisk fotboja, vilket jag och instämmer i. Därför bör detta ingå i det prioriterade utredningsdirektiv som vi föreslår. Den utredning som regeringen har tillsatt ska vara klar senast . Därmed kan knappast någon lagändring ske . Jag tror inte att idrottsrörelsen är villig att vänta så länge på åtgärder från lagstiftaren. Därför anser vi sverigedemokrater att det är hög tid att sluta prata och i stället gå till handling. En av mina gamla arbetskamrater som var bas i ångcentralen på pappersbruk brukade säga, när han inte visste vad vi skulle göra: Vi gör något så har vi i varje fall gjort något. Det kan låta billigt, men genom att göra något kommer man alltid närmare en lösning på problemet. Jag tror att det gäller även här. Det handlar om sunt förnuft. Vi vill ge utredaren i uppdrag att prioritera frågan om anmälningsplikt och ta med elektronisk fotboja som ett alternativ till anmälningsplikt med målsättningen att sätta detta i skarpt läge . Vi hade hoppats att de rödgröna skulle se fördelarna med vårt något bredare utredningsdirektiv och därmed kunna tänka sig att stödja vårt utökade förslag. Tyvärr har de rödgröna svårt att släppa på prestigen och stödja något som kommer från , så det lär vi knappast få se. Det viktigaste för oss sverigedemokrater är att polisen och Idrottssverige får fler verktyg i kampen mot huliganismen, och det . Vi har därför beslutat att lägga vår prestige åt sidan och stödja Socialdemokraternas utskottsinitiativ om vår egen reservation faller vid omröstningen. Vi anser att vi är skyldiga Idrottssverige och alla seriösa idrottsälskare det. 173 (M) replik: Jag ska börja med att citera ur reservation som gick i tryck . Det står så här: Det utskottsinitiativ som Socialdemokraterna har lagt fram tar emellertid inte hänsyn till lämpligheten i att införa anmälningsplikt, vilket är en utredares uppdrag att yttra sig om, utan innebär att lagförslaget ska tas fram oavsett vad utredaren kommer fram till. Eftersom frågan om anmälningsplikt inte har utretts, i alla fall inte vad jag fått presenterat, anser jag inte att jag kan stödja S-ledamöternas förslag till utskottsinitiativ. Så skrev ni . Om jag har förstått det hela rätt tar ni nu tillbaka det och säger att ni ska stödja utskottsinitiativet, trots att halva reservationen förklarar varför ni inte kan stödja det. Är ett parti som kan kalla sig ansvarstagande? Är det ett parti som vet vad det vill? Är överens internt, är det ren och skär populism eller beror det till och med på vilken ledamot som företräder en viss dag? 174 (SD) replik: Jag tänker inte ägna mig åt att försvara Socialdemokraternas utskottsinitiativ. Vi hade synpunkter på det i utskottet. Därför lade vi fram ett eget förslag och därför avstod vi i omröstningen i utskottet. ser situationen ut som den gör i . Under omröstningen kommer det att se ut som jag förväntar mig. Det finns två förslag som vi inte riktigt sympatiserar med. Antingen avstår vi eller också stöder vi det förslag som vi tycker är minst dåligt. Vi känner ett ansvar mot idrottsrörelsen och polisen och det de efterfrågar när det gäller anmälningsplikt, så vi kan tänka oss att stödja utskottsinitiativet. Jag hoppas att den utredare som tar tag i detta också funderar på frågan om elektronisk fotboja. 175 (M) replik: Det var inte så många svar på mina frågor. Halva er reservation, , argumenterar för att ni definitivt inte kan stödja Socialdemokraternas utskottsinitiativ, mycket på grund av att frågan inte har utretts. I ditt anförande sade du att ni inte tror att det kan bli en lagändring till 2012, ändå stöder ni detta. Om ni inte ens tror på att det är möjligt hur kan ni då stödja ett förslag som säger att en lag ska träda i kraft ? 176 (SD) replik: Vi stöder vår reservation. Där uttrycker vi en målsättning med både anmälningsplikt och elektronisk fotboja. Vi har att välja mellan två inte riktigt bra förslag. Antingen avstår vi helt och hållet. Då anser vi att vi sviker idrottsrörelsen eftersom det innebär att det kommer att dröja. Det kan ta ett, två eller . Det kan dröja ända till 2014 innan det kommer ett nytt förslag från lagstiftarna. Genom att stödja utskottsinitiativet kan vi få någon form av skärpning av reglerna kanske . 177 (C) replik: sade att de inte stod bakom Socialdemokraternas förslag till utskottsinitiativ och skrev sin reservation som är mycket tydlig och som citerade ur. I utskottet ställdes er ledamot där, , inför frågan om han stödde det ena eller det andra förslaget när hans eget föll. Då valde han att avstå. har ni valt att göra annorlunda. Vad har hänt på de här dagarna? Varför kunde han inte säga det redan i utskottet, om det var så givet för ? Har inte förtroende från ert parti, och får han inte företräda er i den här debatten? Jag måste fråga eftersom ni har ändrat er på . Man kan tycka att ett ställningstagande ska hålla . påstår att utredaren inte skulle kunna komma med ett förslag om anmälningsplikt när utredningen ska vara klar. Det står mycket tydligt i direktiven till Per utredning att han ska komma med tillbakarapporter till regeringen. De kan komma i form av delbetänkanden med förslag som han känner är färdigutredda. Ingenting säger att det här initiativet, om det röstas igenom , kommer att göra att frågan går snabbare framåt än annars. Påstår man det är det att försöka luras. Jag vet inte om vi ska ta det som något generellt att det alltid är bättre att göra något än ingenting alls. Enligt är det alltså bättre att göra fel än att inte göra något alls. 178 (SD) replik: barn har många namn. Ett delbetänkande eller att prioritera är i praktiken ungefär samma sak. Om man lämnar ett delbetänkande tidigt ser jag det som att utredaren har prioriterat anmälningsplikt, om det är det som delbetänkandet gäller. befinner sig för tillfället i och kan därför inte delta i debatten. Det handlar inte om något annat. Vi företräder givetvis vårt eget förslag i första hand. Vi har lagt det på grund av att vi har haft synpunkter på utskottsinitiativet. Av två dåliga saker väljer vi det minst dåliga. Den skyldigheten känner vi att vi har mot idrottsrörelsen och de kontakter vi har med den. 179 (C) replik: I votering efter votering i de förberedande voteringarna här i kammaren faller förslag. Sedan avstår de från att rösta i huvudvoteringen för att de inte tycker att några av förslagen är tillräckligt bra. Vi ser i er reservation att ni inte tyckte att detta förslag från Socialdemokraterna var speciellt bra eftersom man där inte ställer frågan om detta är lämpligt att genomföra utan bara hur det ska ske. ställer ni er alltså bakom utskottsinitiativet. Det innebär att ni ställer er bakom att utredaren tvingas se till att en sådan lag genomförs oavsett om utredaren tycker att det är ett bra alternativ. Ni säger att regeringen ska återkomma till med förslag om anmälningsplikt oavsett vad remissinstanserna svarar. Regeringen ska inte lyssna på remissinstanserna. Om ni trycker på ja-knappen i huvudvoteringen innebär det att ni säger att oavsett om Lagrådet säger nej detta klarar inte grundlagsprövningen, detta är inte proportionellt och oavsett om regeringen vill lyssna på Lagrådet eller inte säger ni till regeringen i och med detta utskottsinitiativ: Ni ska inte lyssna på Lagrådet. Ni ska ändå lägga fram en proposition till . Det är precis det ni röstar för om ni trycker på ja-knappen. 180 (SD) replik: Jag tror att en anmälningsplikt kommer att komma i någon form. Hur den kommer att se ut kanske vi inte riktigt vet . Men jag är helt övertygad om att det kommer att vara en del av utredningens förslag, oavsett om det kommer som ett delbetänkande eller om det kommer via detta utskottsinitiativ. Jag tror inte att vi behöver ha så stora bekymmer i fråga om det. I utskottsinitiativet finns det också en text om , rättigheter och så vidare som tar udden av vissa av dessa saker. 181 (FP) replik: redovisar här en ganska tydlig omsvängning. Han underkänner med kraft reservationen i betänkandet från där förklarar varför man inte kan stödja den beställning som Socialdemokraterna, har gjort och som vi onekligen har diskuterat . Det är intressant att detta underkänns av . Bläcket har i och för sig hunnit torka, men detta är inte så gammalt. Det får mig att tänka på att när tidigare var i utskottet och var här och diskuterade var det andra saker som tog avstånd från som hade reserverat sig för och sade att man inte alls stod bakom det längre. Då är min fråga: Vem av er tecknar firman? Hur ska man någonsin veta vad ni tycker? Att jag ens väcker den frågan beror på att det förs en debatt och en diskussion om huruvida man ska diskutera med . Jag tillhör dem som gärna diskuterar med och lyssnar på alla företrädare i riksdag. Det har jag verkligen inga problem med. Men det underlättar något om jag vet att beskeden om var man står håller längre än . Det blir lättare att förutse debatten, och det blir lättare för oss alla att medverka i en beslutsprocess. Har några kommentarer till detta? Vem tecknar firman för i utskottet, och är det inte konstigt att man ständigt svajar fram och tillbaka och byter åsikt? 182 (SD) replik: Det är tur att inte alla människor är stöpta i samma form, har exakt samma idéer och samma tankesätt och förespråkar exakt samma saker. Det skulle vara ganska tråkigt. Man brukar säga att om alla personer i ett företag eller i en styrelse tycker exakt likadant är alla utom en onödiga. Det tror jag i allra högsta grad gäller i ett politiskt parti om man vill ha en debatt internt i partiet. Men det kanske inte är så i . Där kanske alla är helt likriktade. Inom Alliansen kanske det också är så. Jag underkänner inte vår reservation. Jag har hållit ett anförande här där jag har talat för vår reservation. Det är det enda jag har gjort. Enligt reservationen vill vi införa elektronisk fotboja i detta sammanhang för att vi kanske tror mer på det i detta avseende och i ett längre perspektiv. Jag ser egentligen inte någon skillnad mellan anmälningsplikt och fotboja eftersom det i princip är så att en elektronisk fotboja ersätter anmälningsplikten.