prot · GY0983 · 2011-04-06 00:00:00 — Öppenhet och samråd är sådant som tar tid, för att inte tala om överklaganden som kanske kommer till följd av att just planarbetet gått för fort . tycker att det är viktigt att det finns bostäder med varierade upplåtelseformer som är anpassade till varierande tjocklek på plånboken och för skeden i livet: för studenter, ålderspensionärer, personer med funktionshinder och så långt det är möjligt även för personer som lider av exempelvis elöverkänslighet. De gröna kilarna, stadsnära skog och natur, lekplatser och strövområden för människor och djur är viktiga i kommunernas stadsplanering . Men en grönyta kan också vara en idrottsplats, en 18-håls golfbana, en lantbruksfastighet med djur, alternativt en hästgård. Då blir det genast mer problematiskt. En motion från vill jag gärna tala om. Den tar upp hästrelaterade frågor i planeringen. Min bild av detta är att det på många håll finns en överdriven rädsla för djurhållning i närhet av bebyggelse. När ett luktproblem uppstår för att bebyggelse kommit för nära är det näringsidkaren och djurhållaren som måste anpassa sig och maka på sig, annars finns kanske risken att han eller hon blir anmäld för djurplågeri av sina grannar, vilket jag vet händer. I stället skapar kommunerna med stöd av regler skyddsavstånd mellan bebyggelse och inhägnad på flera med mark däremellan som inte har något värde för någon. Ökad kunskap på området behövs förstås, och syftet ska vara att öka acceptansen för djur i bebyggelse. Den stora skillnaden mellan och reservanterna är synen på vad staten ska lägga sig i och vilken tilltro man har till , kommunerna och de olika aktörerna på bygg- och bostadsmarknaden, det vill säga dem som finns närmast de människor och miljöer som berörs. Det yttersta exemplet på sådan klåfingrighet är förslaget från om ett femårigt moratorium mot externetableringar av handelscentrum. har kommit fram till att handel i städernas utkant generellt sett inte har slagit ut några småbutiker i stadskärnorna, tvärtom! Säkert finns enstaka exempel på motsatsen också, men det är ingenting vi kommer åt med ett förbud. kan det bero på att handlarna och fastighetsägarna i stadskärnorna är dåliga på att samverka på det sätt som butiksägarna gör med fastighetsägaren i ett samlat köpcentrum. Min erfarenhet från verksamhet är att aktiv centrumutveckling, ett delat ansvar mellan fastighetsägare, butiksägare och kommunen vid planeringen, kan öka attraktionskraften för stadskärnorna. Där ingår inte minst trottoarer, cykelmöjligheter och avställningsplatser för till exempel cyklar och kollektivtrafik, men också parkeringsplatser för bilar i utkanterna av stadskärnorna. Ett planeringsförbud som är riktat mot kommunerna tar ifrån dem möjligheten att själva råda över markanvändningen. Det hindrar att arbetstillfällen skapas i handeln, och det minskar tillgängligheten till varor för människor som bor i anslutning till staden eller i angränsande kommun. Tillgänglighet till varor är viktig, inte minst till arbetstillfällena. I min egen hemkommun är de största arbetsgivarna faktiskt den här typen av större butiker. vill förenkla reglerna för att bygga studentbostäder. Enklare föreskrifter skulle öppna dörrarna för billigare och snabbare byggtekniker som kan mildra den akuta bostadsbristen bland ungdomar och studenter. Det kan göras till exempel med modulbostäder som kan flyttas. finns det en mängd föreskrifter i byggregler som reglerar badrummens storlek, förrådsutrymmen, tillgången på solljus, cykelrum med mera. Det hindrar en sådan utveckling. Oavsett om vi är för att liberalisera bostadspolitiken eller förordar statliga subventioner och reglering kommer det att ta innan unga människor får tillgång till ett billigare och bredare bostadsutbud i landet. Studentboenden är till sin natur tillfälliga boenden. För studenterna är det viktigare att det finns någonstans att bo till ett rimligt pris på studieorten än att bostäderna håller strikta bekvämlighetskrav. Här ser vi ett utmärkt område att pröva mer industriellt byggande med enkla, mobila lösningar, eller att flera ges möjlighet att dela på en och samma bostad. För att det snabbt ska kunna skapas fler och billiga hyresrätter har vi tidigare föreslagit att privatpersoner ska få hyra ut upp till halva sin bostad skattefritt. har vi dessutom sett till att höja schablonavdraget för andrahandsuthyrning. Jag tror att det skapar fler ungdomsbostäder än något annat planeringsmål, någon subvention eller reglering av byggandet och hyressättningen. Den sparade kilowattimmen är alltid den bästa, brukade min föregångare från säga. Därför är energieffektivt byggande kanske den enskilt viktigaste energipolitiska åtgärden vi kan diskutera här. För fastighetsägaren och hyresgästen måste det vara ekonomiskt fördelaktigt att förbruka så lite energi som möjligt. Om vi ska fastställa den ena gränsen i byggreglerna eller den andra blir ju snarare en diskussion om påvens skägg där vi helt är i händerna på den tekniska utvecklingen och vad den säger att vi ska göra. Nuvarande byggregler syftar till att få ned användningen av direktverkande el och öka andelen fjärr- och spillvärme, som är biobränslebaserad när det gäller fjärrvärme. Jag är osäker på om är kompetent att fastställa nya definitiva gränser på det sätt som föreslås. Det viktigaste anser är att forma och genomföra en politik som syftar till att spara el och styra över mot mer förnybar energi på det sätt som alliansregeringen och nu gör. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I detta anförande instämde Per Lodenius (C). 23 (MP) replik: Jag kunde inte låta bli att begära ordet när jag hörde prata om externetableringar och sprida lite felaktig information. Det är inte så att vi i argumentationen i vår motion har påstått att externhandeln skulle tömma stadscentrumen. Vi påtalar att det minskar möjligheten till service där människor bor. Det är faktiskt så att externetableringar inte ger fler jobb utan färre jobb. Alla externetableringar minskar antalet jobb i det närområde där människorna bor. Däremot finns det vissa exempel på att när man gör mycket stora externetableringar kan man dra sysselsättning från andra orter till den ort där man då gör den här externetableringen. Men summan arbetstillfällen minskar faktiskt med den typen av struktur för varudistribution om man jämför med närhandel. Sedan talade om tillgängligheten. Det är också helt felaktigt. Tillgängligheten minskar ju för alla dem som inte har tillgång till bil. Det finns en stor grupp kunder som får en kraftigt försämrad tillgänglighet med den typen av strukturförändring i varudistributionen som externetablering innebär. Jag vill bara lyfta fram detta därför att det är viktigt att ha en korrekt bild av vilka förändringar den här typen av etableringar innebär. 24 (C) replik: föreslår ett moratorium, , det vill säga att några nya externetableringar inte ska få göras. Det är det som står emot mitt sätt att resonera. vill förbjuda och reglera kommunernas markanvändning i lag. Det innebär att kommunerna fråntas rätten att i samråd med butikerna, näringsidkarna och kommuninvånarna planera för hur varuförsörjningen ska gå till på ett miljövänligt sätt, med minskat beroende av bilen och med ett tillvaratagande av näringslivsintressena. Det är klart att förändringar i handelsstrukturen medför förändringar i var butiker är lokaliserade någonstans. Men jag är inte alls säker på att det skräckscenario elände, elände som beskriver är resultatet om man ser till att exempelvis centrumhandeln, som jag tog som ett exempel, blir bättre på att samverka med fastighetsägarna i centrum och förbättra sitt utbud till kunderna. 25 (MP) replik: är ju inte erfarenheterna att det är centrumhandeln som lider. Initialt kanske, , men det brukar inte vara något större problem för centrumhandeln med externetableringar. Det handlar om just den varudistribution vi behöver till de människor som framför allt på ålderns höst behöver kunna sköta sina dagliga inköp själva, vilket alltså är oerhört väsentligt att man kan. När man tar bort den möjligheten, genom att det inte finns någon handel ute i de bostadsområden där människor bor, för det är den handeln som stryker på foten när vi gör sådana här stora externetableringar, tappar de människorna den sociala och fysiska hälsa det ger att komma ut . Jag vet att till många av de butiker som fortfarande finns kvar kommer de äldre damerna och herrarna inte bara en gång utan kanske därför att när man sköter sina inköp själv är det en anledning att gå ut. Det är också så att när man tar bort den här möjligheten ökar kostnaden för samhället. När äldre människor inte har möjlighet rent fysiskt att sköta sina inköp själva tilltar så att säga den motoriska försämringen snabbare, och så måste skjuta till hjälp med livsmedelsinköpen tidigare än annars. Vi får ju en ökad kostnad där som man inte heller tar hänsyn till. Jag menar att det är just den diskussion som gäller de områden där människor faktiskt bor, kringområden runt städer där problemen inträffar, som vi bör föra. Om det nu är så att ser problematiken men vänder sig emot just det förslag som vi har jag kan tycka att ett femårigt moratorium kanske inte är det mest kreativa, men det är i alla fall ett sätt att markera den här frågan är väldigt välkommen att väcka andra förslag om hur vi kan angripa själva problematiken, för den tycker jag att vi borde kunna vara överens om. 26 (C) replik: får nog visa mig den statistik som säger att butiker läggs ned till följd av externetablerade livsmedelsbutiker. talar vi om en begränsad del av det hela. Min uppfattning är att där det finns ett kundunderlag för livsmedel och basvaror där finns det också butiker. Det gäller i bostadsområden även utanför tätorten och vid sidan av de stora externetableringarna. Jag talar gärna om annat än centrumutveckling. Vad finns det då för intresse i bostadsområdena och bygderna att ha försäljning av tv-apparater, färg, tapeter, sportkläder, skor och annat? Det är ofta den typen av butiker som samlas i ett handelscentrum. Jag anser att det är viktigt att de samlas och görs tillgängliga på ett och samma ställe. Det utesluter inte mindre butiker i centrum. Det är inte heller så att det skapar ett underlag för den typen av butiker i bostadsområdena. Det har heller aldrig funnits, åtminstone inte . 27 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Jag hakade också upp mig på två saker som talade gott om. Den ena gällde studentlägenheter och den bostadsbrist som råder i . Den är historisk. Hundratusentals ungdomar och andra människor saknar bostäder. Vi hörde här att politik bygger på att man ska ge dem möjligheten. Vad har gjort för att underlätta för studenterna, människorna, som saknar bostäder? Under den högerregering som har funnits har köerna blivit längre och längre. finns ett förslag i betänkandet om . Vad är det som underlättar för studenterna, för de 300 000 människor, som står i bostadskön? Den andra saken gällde att påpekade att vi vill styra bostadsmarknadens parter, till exempel . Det är inte vi som styr utan det är egentligen ni som styr. De rättar sig efter regelverk och de möjligheter ni ger. Om de får möjlighet kan de bygga. De inser självklart behovet. Det är lätt att i talarstolen tala om saker och ting. I teorin är det alltid lätt, men hur åstadkommer man detta i praktiken? Det är viktigt. På vilket sätt kan och påverka att blir bättre i fråga om tillgänglighet och möjligheten att värna om studenterna? 28 (C) replik: Amineh Kakabaveh undrade först vad har gjort för att underlätta för studenter att snabbt få en bostad. I slutet av mitt anförande talade jag om vad vi har gjort. Vi har höjt schablonavdraget för uthyrning av bostad eller del av bostad till exempelvis studenter. Om ensamt fick bestämma skulle vi gärna göra sådan uthyrning helt skattefri. Den frigör nämligen bostadsyta. Många människor bor i lite för stora lägenheter därför att de har blivit änka eller änkling eller har fått plats över när barnen har flyttat ut. Det skapar möjligheter att använda för mycket bostadsyta till att hyra ut till en ung student. Det är det viktigaste förslaget. Det andra förslaget gäller ägarlägenheter. Jag tror att många människor som äger lägenheter kommer att få möjlighet att hyra ut dessa på ett enklare sätt än att komma över en bostadsrätt eller för den delen en hyresrätt. Jag tror mycket på ägarlägenheter. Jag tog upp exempel på att genom att förenkla byggreglerna och skapa mer modulärt och prefabricerat byggande för studentlägenheter få fram fler bostäder för unga. Jag tror att det finns en potential inte bara för att skapa fler ungdomslägenheter utan också för att få ett effektivare och billigare byggande av bostäder för alla. Jag anser att det här är ett område som man mycket väl kan utveckla, speciellt för student- och ungdomslägenheter. 29 AMINEH KAKABAVEH (V) replik: Ekvationen går inte ihop. Å ena sidan vill man underlätta ett byggande av bostäder för ungdomar och studenter, å andra sidan tror man på ägarlägenheter och andrahandsuthyrning. Det går inte. Man måste ha en av dem. Om man vill göra så måste man bygga och satsa på hyresrätter. Alla har inte råd att äga sin egen lägenhet. Så är det. Vi i menar att det måste ske en reglering. Om man från början tänker på studentbostäder och hyresrätter det regleras redan i garanteras dessa möjligheter. saknar vi en sådan aspekt. Därför håller det inte att här tala om att marknaden ska bestämma, att människor ska få äga lägenheter eller hyra ut sina stora bostäder i andra hand. Vi säger inte att det är förbjudet, men det är inte lösningen. Lösningen är att se till att det redan i finns en garanti. Det handlar om att inte enbart tänka på parkeringsplatser utan på enkla, billiga, bra och användbara hus för de hundratusentals människor och studenter som står i bostadskön. Det är vad jag saknar i svaren. 30 (C) replik: Både Amineh Kakabaveh och jag är överens om behovet av många studentlägenheter. Behoven är stora och starka. Det Amineh Kakabaveh efterlyser är en omorientering av bostadspolitiken. Det kanhända att vi går ifrån mer beslutsfattande centralt, mer statlig reglering och skattesubventioner, eller så håller vi oss till den bostadspolitik som finns som faktiskt har resulterat i att antalet byggda bostäder har ökat. Amineh Kakabaveh sade att vi styr över regelverket. säger att hon skulle vilja påverka regelverket så att kommuner fråntas ansvaret för sin egen bostadsförsörjning och reglera det genom lagstiftning eller andra typer av direktiv och stimulanser. Ursäkta mig, Amineh Kakabaveh, men jag tycker att det är en felaktig väg. En kommun med en högskola inom sitt område är angelägen om att de studenter som söker sig dit får en bostad och tak över huvudet. För inte så hemskt länge sedan var jag kommunpolitiker, och jag hyllar det kommunala planmonopolet på det sättet att man genom att använda det på ett aktivt sätt kan få fram den mix av bostäder som man önskar sig och som kommuninvånarna eller de som tillfälligt vistas i kommunen om de är studenter eller tar tillfälliga jobb efterfrågar. Jag är för en ökad flexibilitet på bostadsmarknaden. Den flexibiliteten får du genom att addera fler upplåtelseformer till hyresrätten, bostadsrätten och den traditionella villabebyggelsen. Då talar vi om ägarlägenheter och möjligheten till andrahandsuthyrning. Vi talar om möjligheten att dela upp en bostad i mindre delar där man kan hyra ut ett rum eller ett pentry utan att betala alltför mycket i skatt för detta. Det har vi möjliggjort i alliansregeringen. 31 (M): Jag vill ägna åt att tala om motion 2010/11:C312 som tas upp i betänkandet. Den handlar om riktvärden för flygbuller och har mig som upphovsman. Motionen handlar om ett allvarligt problem som uppstår när olika myndigheters riktlinjer kolliderar. Det är en kollision som drabbar i särskilt hårt men även påverkar andra platser. Det handlar å ena sidan om allmänna råd för byggnation i områden som påverkas av flygbuller som styr tillämpningen av när det gäller till exempel beviljande av bygglov. Å andra sidan handlar det om riktvärden också när det gäller flygbuller i bebyggelse som påverkar tillämpningen av regler om miljöstörande verksamhet. I bygger ett projekt av stort nationellt intresse. är en av rikets större städer och en expansiv del av fjärde storstadsregionen med omnejd och har därmed behov av omfattande nybyggnation av bostäder. Grundproblemet är att i sina riktvärden säger att genomsnittligt utomhusbuller vid bostäder inte bör överstiga medan det inte bör förekomma enstaka bullertoppar utomhus vid bostäder på mer än . Det är det sistnämnda som är problematiskt. När ett Gripenplan startar överstiger bullret inom ett stort område runt flygplanet, och eftersom planet rör sig fort sprids bullret över en stor yta. Det innebär att kortvariga bullertoppar på mer än förekommer över stora delar av stadskärna och kringliggande landsbygd. Det skulle då vara oförenligt med riktlinjer för flygbuller i bebyggelse. Den grundläggande kritiken mot tillämpningen av riktvärden för bullertoppar är att de angriper ett problem som man kan ifrågasätta i vilken utsträckning det föreligger. Det som har störst betydelse för kvaliteten i boendet är rimligen nivån på den totala mängd buller som man som boende utsätts för, och det bör rimligen bäst mätas genom ett genomsnittsmått. Att några få gånger bli överröstad av ett startande Gripenplan är inget stort problem utan, som jag ser det, en naturlig del av att bo i en flygstad som . Det finns heller inga entydiga forskningsresultat när det gäller hur människor påverkas av att någon eller per dag bli utsatta för enstaka bullertoppar. har i sina allmänna råd uttryckt sig på ett sätt som skulle undanröja huvuddelen av de problem som det här ger upphov till i . säger att man inte längre vid tillämpningen av ska tillämpa riktvärdet för maxbuller från flyg och i stället låta genomsnittliga bullernivåer vara avgörande i kombination med att man begränsar antalet bullertoppar som får förekomma . vidhåller däremot att riktvärdet för maxbuller ska fortsätta att vara styrande. Det innebär att allmänna råd angående flygbuller står i konflikt med allmänna råd om riktvärden för flygbuller, och det är en orimlig situation. När beviljar bygglov i den zon som är godtagbar för boende enligt riktlinjer men inte godtagbar för boende enligt riktlinjer överklagar regelmässigt de byggloven. vill inte riskera att vid en framtida miljöprövning av sin verksamhet tvingas begränsa sin verksamhet med hänvisning till flygbuller i nyuppförda bostäder som överstiger riktvärdena. Det finns ett antal rättsfall i förvaltningsdomstolarna från senare år där förvaltningsdomstolarna har gått till mötes och upphävt bygglov i den här zonen, som omfattar en stor del av stadskärna och kringliggande landsbygd. Det innebär att möjligheterna att bygga bostäder i är kraftigt beskurna. Jag vill framhålla att det är en orimlig situation. Kommuner, företag och enskilda medborgare måste kunna få ett och samma svar från staten när det är samma intresse som skyddas, nämligen boendes intresse av att inte behöva utsättas för skadligt flygbuller. Kommuner och enskilda ska inte behöva vänta på att förvaltningsdomstolarna löser tvister om vilken statlig myndighet som har rätt. arbetar just nu med planärenden som rör ungefär 2 000 nya bostäder och som direkt påverkas av hur den här frågan hanteras. Om ingen ändring kommer till stånd riskerar det att allvarligt hämma bebyggelseutvecklingen i . Det innebär att min slutsats oundvikligen blir att regeringen måste lösa denna konflikt mellan sina myndigheter och att regeringen bör ta ställning för riktlinjer, inte för riktlinjer. Det kan ske exempelvis i en ny proposition. Då skulle domstolarna och förvaltningsmyndigheterna få en tydlig signal om vad som gäller, och det är vad som behövs. är av stort nationellt intresse. Det är av stort nationellt intresse att man kan bygga tusentals nya bostäder i rikets fjärde storstadsregion. Det är orimligt att spela ut de här intressena mot varandra på det sätt som sker. Regeringen och måste lösa det problem som har uppstått. Det är, fru talman, orsaken till att jag har skrivit motionen. 32 (KD): Ärade deltagare och åhörare! Vi har att diskutera plan- och byggfrågor, ett stort och viktigt område där vi kan se två klara skiljelinjer. Den ena är oppositionen, som vill detaljstyra kommunerna och ibland köra över medborgarna och bortse från äganderätten, även när det gäller det kommunala planmonopolet. Det har vi hört här ett antal gånger. Det är i och för sig inga nyheter, men det tål att nogsamt påpekas. I den nya har vi infört ett antal nya friheter och möjligheter för enskilda att bestämma och styra över sin närmiljö. Det är en lagstiftning som ska förenkla och föra det närmare medborgarna. är det viktigt att rättsprocessen är säker. Genom de nya mark- och miljödomstolarna en proposition antogs som lag kommer vi också att få ett rättssäkrare system. kunde samma fall hanteras på fem olika sätt, hos kommunen, och olika förvaltningsdomstolar, som kunde komma till olika slutsatser. har vi ett system där det är betydligt mer enhetligt och där man är tvungen att sammanföra tidigare olika mål till ett ställe. Det är en klar förbättring när det gäller rättssäkerheten i plan- och byggfrågor. En viktig fråga är också att vi inför en översiktsplan där människor snabbt kan få insyn och påverka sin närmiljö. Vi har diskuterat cykelfrågor, grönområden och anläggning av externa handelscentrum. Denna översiktsplan blir ett betydligt mer effektivt instrument, dock utan beslutanderätt. Det är ett sätt att sprida informationen, att det tidigt kan komma till medborgarnas kännedom hur planeringen ser ut. Det är också viktigt att samordna inom regionen, inte bara med infrastruktur utan också när det gäller anläggande av stora köpcentrum, hur det påverkar en hel region. Det är viktigt att man tidigt kan komma in och planera detta, och det är någonting som den nya ger möjlighet till. Jag vill påpeka att vi kan hitta svar på många av motionerna i pågående utredningsarbete. Detta var en ytterligt kort sammanfattning av vad som har sagts tidigare. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 10 § Ersättnings- och insolvensrättsliga frågor Föredrogs civilutskottets betänkande 2010/11:CU16 Ersättnings- och insolvensrättsliga frågor. 33 (S): I denna debatt behandlar vi motioner från allmänna motionstiden. Jag vill börja med att yrka bifall till våra två reservationer rörande trafikskadeersättningen och försäkringsskyddet när det gäller barn, reservationerna 2 och 3. Trafikskadelagen är , och när det gäller beräkningen av framtida inkomstbortfall för barn har det varit tydligt från lagstiftarens sida att det inte ska förekomma några beräkningar utifrån den sociala närmiljön eller utifrån ett socialgruppstänkande, alltså vilken bakgrund man har. Svensk skadeståndsrätt bygger på en individuell bedömning i varje enskilt fall utifrån beräknat framtida inkomstbortfall. När det gäller vuxna är det lättare att beräkna, men när det gäller barn har det visat sig vara svårare att göra rättvisa bedömningar. Tyvärr visar det sig i ett flertal ärenden hos att nämnden fortfarande tar hänsyn till familjeförhållanden. Nämnden har också i vissa ärenden tittat på vilken utbildningsnivå som barnets föräldrar och syskon har. Dessa fall har kallats barn med karriäreffekt trots den tydliga markeringen från lagstiftaren. Det är en rättvisefråga att barn ska få lika förutsättningar i livet oavsett hur utbildade deras föräldrar är. Principen om alla människors likhet inför lagen och alla människors lika värde är grundläggande. Vi kan inte tala om barn med karriäreffekt! Om lagstiftningen ger utrymme för att ersätta barn olika beroende på barnets grundläggande förutsättningar och sociala bakgrund måste vi som lagstiftare agera.