prot · GY09105 · 2011-05-19 00:00:00 — De har inte alltid en rättvis chans att förbereda sig på de förändringar som kan komma på arbetsmarknaden. Därför tycker jag att det är dags att diskutera ett system som skulle öka individens möjligheter att bestämma över när han eller hon vill kompetensutveckla sig, till exempel genom studier. Därför vill jag fråga ministern hur hon ser på idén att bygga upp individuella kompetenskonton eller utbildningskonton, som skulle vara skattemässigt gynnade, ungefär på samma sätt som pensionssparande är skattemässigt gynnat, med möjlighet för individen att själv bestämma över när det känns att det är dags för kompetensutveckling. 78 Arbetsmarknadsminister (M): Jag delar analys av att utbildning är viktigt. Det är en av alliansregeringens viktiga frågor, där vi gör stora satsningar. Det har heller aldrig gått så många på våra universitet och högskolor som det gör just . Vi satsar på utbildning. Det är viktigt. Och framför allt är skolan viktig för att förebygga arbetslöshet. De som är arbetslösa är de som inte har skolunderbyggnad. Men för att komma till den konkreta frågan: Frågan om kompetenskonton är en knepig fråga som har diskuterats . Vad som gläder mig just nu är att arbetsmarknadens parter har tagit tag i frågan. Vi kan se att det är tecknat kollektivavtal mellan bland annat Unionen och Teknikföretagen, där man har avsatt medel i lönerörelsen till just kompetensutveckling. Det tycker jag är ett gott steg på vägen. Det är också viktigt att arbetsgivarna har en regelmässig kompetensutveckling i arbetslivet. Något konkret arbete kring kompetenskonton försiggår mig veterligt inte just , men det är en intressant fråga. 79 (FP): Jag tackar ministern för svaret och noterar att frågan, som det låter på svaret, inte är helt död. Det tycker jag är positivt. Det handlar mycket om att enskilda människor genom den här typen av sparande skulle få större makt att bestämma själv, större makt att till exempel själv satsa på ett nytt spår i yrkeslivet, vilket många människor gärna vill göra när de kanske har arbetat ett halvt yrkesliv. Arbetsmarknadens parter kan komma överens om olika saker. Men det staten skulle kunna göra är att gynna sparandet skattemässigt, ungefär som man gynnar till exempel pensionssparande. Skulle individen inte använda de sparade pengarna skulle de kunna få föras över till exempelvis pensionssystemet. Jag hoppas att frågan om att också titta på skattesidan inte är helt död. Tack för svaret annars! 80 Arbetsmarknadsminister (M): Kompetensutveckling i alla dess olika former är viktigt, men det är också viktigt att se på samhällets kostnader för utbildning. Det har som skiljer oss från många andra länder är att vi har ett fantastiskt bra studiemedelsfinansieringssystem, som innebär att man även som vuxen person kan ta studiemedel för sin utbildning. Det är en svår men viktig fråga. De initiativ som tas på arbetsmarknaden är viktiga, liksom att parterna och arbetsgivarna tar ansvar för en kontinuerlig kompetensutveckling, att vi lär hela livet. Jag tror att färre av oss kommer att få guldklockor, så det är viktigt att man har rätt kompetens för det nya arbetsliv som kommer. 81 (S): Jag har en fråga till statsrådet . Vi som bor nära lever med den stora oro som finns. Oron ökar för hos personalen och hos underleverantörer och andra. varslades 163 personer på . Vi vet alla att har talat ned , och vi känner till hennes passivitet, så jag har en fråga till statsrådet. Regeringens myndighet har godkänt som ägare. EIB och regeringen har ännu inte gjort det. Varför avvaktar regeringen beslut när den egna myndigheten har godkänt? Varför tar regeringens beslut sådan tid? 82 (): Låt mig börja med att säga: Det är inte så att regeringen har varit helt passiv i de här frågorna. Det har varit väldigt många turer när det gäller oron för fordonsindustrin och framtiden för framför allt . Regeringen har vidtagit åtgärder under resans gång. Däremot har vi varit mycket noga med att staten rimligen inte kan ta de initiativ som företagen själva måste ta. Vi måste vänta på att vi har de frågor och den begäran om hjälp från dem som kan finnas. Vi har valt att lägga tyngden på insatser för att tillvarata den utvecklingskompetens och annat som finns i företagen men också att arbeta med lånefinansiering och annat, där man kan bidra till att underlätta för företaget att reda upp sina bekymmer. Såvitt jag vet ligger det bara ett Saabärende på regeringens bord . Det handlar om frågan om breddat ägande i bolaget. Vi har redan tidigare välkomnat Riksgäldens bedömning. Men det är fyra parter som ska ta ställning. Det är väl viktigt att faktiskt invänta deras synpunkter innan man tar ytterligare steg. 83 (S): Fordonsindustrin har en viktig roll i den västsvenska industrin. Om skulle försvinna innebär det att de andra företagen påverkas i underleverantörsdelen, och sedan blir det påverkan på lastbils- och biltillverkare, både , och . Vi tycker att det är oerhört märkligt, nu när regeringens myndighet har sagt okej till , att regeringen inte har gjort det utan väntar passivt på EIB. Jag är väldigt nyfiken på regeringens tidsplan. När kommer ni att fatta beslut om som ägare? 84 (): Som jag tidigare påpekade är det fyra parter som måste vara överens. Det handlar om EIB som bank och långivare, om GM som ägare av preferensaktierna, om Riksgälden och regeringen. Riksgälden har fattat ett beslut som vi har välkomnat. Men det är helt avgörande vilket ställningstagande ägaren och de som ska ge lån gör. Regeringen är inte beredd att ta steg som innebär att regeringen tar på sig ansvar för något som rimligen måste ligga hos företagen och aktörerna. I längden kommer vi inte att klara svensk industri oavsett vilken inriktning det handlar om om den inte står på någorlunda egna ben. Vad vi kan göra är att underlätta och brygga över situationen när vi ser att det finns en framtid. Just nu pågår det viktiga beredningar av beslutet, och vi måste invänta de underlag som krävs för att se om regeringen i någon mening kan stötta upp. Den prövning som Riksgälden har gjort är gjord. Sedan får vi se vad ägare och andra har att komma med. Jag utgår från att det inte kommer att ta alltför innan vi kan få besked i den delen. Våld mot förtroendevalda politiker 85 (SD): I flera rapporter konstateras det att våldet mot förtroendevalda politiker ökar. Våldets karaktär börjar också bli allt grövre. Bara så sent som i omvalet till blev jag själv attackerad. Jag fick en sten mot passagerarsidans fönster i den bil som jag satt i, vilket resulterade i att jag fick både stenen och glassplitter i ansiktet. Våldet får obönhörligen allvarliga konsekvenser och utmanar egentligen hela grunden för den svenska demokratin. Jag vet att regeringen redan jobbar med frågan. Men uppenbarligen har man inte gjort tillräckligt. Statsministerns uttalande om att man som sverigedemokrat får räkna med den här typen av överfall är inget annat är fruktansvärt skrämmande och oerhört allvarligt. Det är ett uttalande som inte hör hemma någon annanstans än på soptippen. Jag hoppas att samtliga ministrar instämmer i det. Detta är ett problem som kräver att regeringen tar i med hårdhandskarna och vidtar mycket kraftiga åtgärder. Jag vill därför fråga justitieministern om hon är beredd att se över en lagstiftning som möjliggör en terroriststämpling av organisationer som uppmuntrar till eller använder sig av våld för att tysta meningsmotståndare. 86 (): Jag tror inte att statsministern har gjort den typen av uttalande. Jag har i vart fall inte tagit del av det. Det är otroligt viktigt att förtroendevalda, oavsett parti, färg, åsikt eller vad det nu kan vara, bemöts med respekt och att vi värnar demokratin i alla dess delar. Inför lagen ska vi alla vara lika, och våra rättsvårdande myndigheter ska möta var och en på ett likvärdigt och bra sätt. Det är en grundbult i hela rättssamhället, och för rättssäkerheten är det viktigt att det är på det sättet. Allt som bryter mot detta måste vi naturligtvis agera mot. Vi har skärpt straffen när det gäller våldsbrott. Och vi har agerat och kommer att fortsätta att agera på olika sätt för att skydda människor som är förföljda eller utsatta för mer risk för våld eller annat än andra. Inte minst politiker har i någon mening mer skydd . När det däremot gäller terrorismbekämpning följer vi naturligtvis de definitioner som finns på den internationella nivån. Allt annat vore ju väldigt konstigt. Terroriststämpling som lagstiftning tror jag vore helt fel i just detta fall. 87 (SD): Först och främst vad beträffar statsministerns uttalande så stämmer det som jag sade. Vi bad honom till och med att tydliggöra sitt uttalande på , där han återigen bekräftade att om man har de åsikter som vi företräder får man räkna med att bli utsatt för den här typen av överfall. Som följdfråga vill jag fråga: Instämmer justitieministern i statsministerns uttalande, eller tar hon avstånd från det? Jag tycker att det är oerhört beklagansvärt att trots att vi kan se en ökning av det politiska våldet, ett våld som tar sig allt grövre uttryck, får vi inte se några som helst åtgärder för att få bukt med det. Det verkar lite som att man både från samhällets sida och från den här kammarens sida ger sitt tysta medgivande till de här grupperna, för vi har inte hört något starkt avståndstagande. Vi får nu heller inte höra att man tänker vidta några ytterligare åtgärder. Jag tycker att det är oerhört skrämmande, för det här är ett problem som hotar hela grunden för vår svenska demokrati. Det gör att människor inte vågar engagera sig i vissa politiska partier därför att de riskerar att bli knivhuggna, misshandlade och så vidare. Jag kräver ett svar på vad man kommer att göra åt det här, förutom de åtgärder man har vidtagit. 88 (): Ingen ska på grund av sina åsikter, vem man är, vad man har för hudfärg eller vad det nu kan vara i vårt land behöva bli utsatt för brottsliga handlingar, förföljelse, hot eller kränkningar av något slag. Alla ska vara lika inför lagen. Alla har rätt till grundläggande mänskliga fri- och rättigheter. Det är fundamentalt. Jag är beredd att göra allt vad jag kan för att se till att rättssamhället ställer upp för människor som upplever att de blir hotade eller som behöver rättsväsendets olika instanser för att reda ut övergrepp och för att förövare ska straffas. Det är otroligt centralt. Det arbetar vi med . Jag vill gärna påpeka att alliansregeringen har stärkt rättsväsendets möjligheter att arbeta i kedjans alla olika delar, och vi fortsätter det arbetet, så det arbetet är absolut i gång. Jag tycker att det är fundamentalt och viktigt att hela ställer upp för detta, därför att de grundläggande fri- och rättigheterna i vårt land slår vi alla vakt om. Situationen i flyktinglägren i 89 (M): Jag har en fråga till migrationsminister . Den gäller situationen i . Jag vet att statsrådet har varit i och på plats sett hur det ser ut. Och jag vet att det är många som kommer från bland annat och befinner sig i flyktingläger i närheten av gränsen mellan och . Min fråga är: Hur är situationen för de här människorna? Vad kan och EU göra för att hjälpa till? 90 Statsrådet (M): Jag tackar så mycket för frågan. Det är en väldigt viktig fråga som regeringen har engagerat sig mycket i. Vi har ett kvotflyktingsystem i . Det innebär att man på plats kan plocka ut människor i flyktingläger som är skyddsbehövande. Jag har själv besökt den uttagning som just nu pågår och som gör tillsammans med FN:s flyktingskommissarie på plats vid gränsen mellan och . Man tar ut människor som har flytt och som befinner sig i en svår situation. 200 personer kommer att tas ut, och tillsammans med ansträngningar från andra länder kommer man förhoppningsvis att kunna tömma det läger som finns. Detta hindrar inte att regeringen också slåss för att EU ska skaffa sig ett gemensamt kvotflyktingsystem, för det vore ju väldigt bra om alla 27 medlemsstater i unionen hade ett sådant system och tog emot. Skulle alla stater ta emot lika många som gör, 1 900 personer i förhållande till 9 miljoner invånare, skulle faktiskt EU kunna erbjuda 100 000 platser på årsbasis till UNHCR, vilket hade varit en bra resurs för att tömma de värsta flyktinglägren runt om i världen. 91 (M): Jag tackar för svaret och är nöjd med det. Men det är ändå med en viss oro man ser på utvecklingen i , för den gäller ju inte bara och utan också på andra sidan. Men jag är nöjd och tackar för svaret så . Läxhjälp som hushållsnära tjänst 92 (S): Min fråga riktar sig till . står sommarlovet för dörren. En gång sprang barnen förväntansfulla in i skolan med olika förutsättningar. Deras hemmiljö, föräldrarnas ekonomiska och sociala villkor avgjorde mycket av barnens start. Skolan ska vara kompensatorisk. Mer resurser till de barn som bäst behöver det är för mig som socialdemokrat en självklarhet för att skapa en jämlik skola. läser jag i Dagens Samhälle hur hushållsnära tjänster låter utveckla läxläsning som en ny affärsmetod. För kan du ta hem någon som fixar läxorna åt barnet. Anser att detta är en önskvärd utveckling? 93 (): Nej, jag anser inte att det är en önskvärd utveckling. Men det har alltid varit så att rika och välutbildade har haft bättre möjligheter att ge stöd till sina barn i skolan. Det har inte lett mig till att förbjuda dem som kan att stötta sina barn i skolarbetet utan till att öka möjligheterna för alla, oavsett vad föräldrarna tjänar eller varifrån man kommer, att välja en bra skola och få rätt stöd där. Vi har kvalitetsproblem i svensk skola . Det är många barn med särskilda behov som inte får tillräckligt med stöd, inte får tillräckligt med hjälp och som inte heller har föräldrar som kan köpa hjälp. Där behöver vi göra mer. Därför är jag glad över att regeringen inriktar en hel del arbete på att återinrätta speciallärare och olika stödfunktioner för att säkerställa att alla barn får utbildning med hög kvalitet. 94 (S): Den moderatledda regeringen är sig lik. Den säger en sak och gör en annan sak. Det är inte en önskvärd utveckling att man betalar för att få bättre resurser. Men ni har ju öppnat för detta genom hushållsnära tjänster och köp av läxhjälp. Det är till och med så brutalt att låginkomsttagaren genom skatteeffekten får ge bidrag till höginkomsttagaren som har möjlighet att köpa denna tjänst. Det är så er politik utvecklas på allt fler områden: Fördelning ersätts av marknad. Den som har ekonomiska resurser köper sig fri i sjukvården och i skolan. Ni säger någonting annat, men det praktiska utfallet av er politik är detta. 95 (): Jag delar inte den uppfattningen och den världsbilden, därför att det vänsteralternativ som står till buds är att förbjuda människor att göra olika saker. Man kan ju förbjuda människor att läsa läxor med sina barn och förbjuda människor att be någon att läsa läxor med barnen. Den vägen kan man ju gå, men jag tror inte att det är en framkomlig väg om vi vill ha ett fritt och öppet samhälle. Vad hushållsnära tjänster innebär är att fler normalinkomsttagare har en möjlighet att få lite extra hjälp med olika sysslor som man inte hinner med i det moderna samhället. Det är bra. Men det grundläggande i den fråga som tas upp är att en del barn inte får det stöd som de behöver för en bra start i livet. Det måste vi arbeta med genom att säkerställa att skolan för varje barn är så bra som möjligt. Då är det för mig viktigt att vi inte fråntar vissa föräldrar möjligheten att välja den skola som de tycker arbetar bäst med deras barn. Det är också det som ni i Vänstern är emot. Detta blev frågestundens sista fråga. Jag får tacka de närvarande statsråden för deras närvaro och besvarande av frågor. 9 § (forts. från 7 §) Strategisk exportkontroll 2010 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt genomförande av direktiv om överföring av krigsmateriel (forts. UU3) 97 (KD): Frågan om vapenexport är angelägen och aktuell inte minst mot bakgrund av den utveckling som sker i och . Vi har kastats mellan hopp och förtvivlan när vi har följt hur befolkningar reser sig mot despoter och förtryck och när de besvaras med förtryck och förföljelse. Det humanitära lidandet är enormt på många håll i regionen. Flera av dessa länder är inte demokratier och har när folket rest sig mot förtrycket tagit till mycket repressiva metoder där vapen av olika slag används. Svenska företag säljer vapen, och deltar också i militära insatser beslutade av FN runt om i världen i syfte att skydda civilbefolkningar. har därför också ett stort ansvar för att vapenexporten omgärdas av rigorösa system för transparens och insyn. Vi ska agera på ett ansvarsfullt och långsiktigt sätt och i enlighet med politiken för global utveckling, den som ska genomsyra alla politikområden. Vi kristdemokrater har länge drivit frågan om ett så kallat demokratikriterium för svensk vapenexport och har tidigare motionerat om det i . Därför är det nu glädjande att vi nu i Alliansen och Socialdemokraterna tillsammans har kommit överens om att vi här ska fatta ett beslut som innebär att vi begär att regeringen ska återkomma med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Säkerhetspolitikens övergripande mål är att bidra till fred, frihet och säkerhet för alla människor i samhället och att solidariskt bidra till en fredlig utveckling i omvärlden. har ett ansvar att ställa upp när Världssamfundet kallar. Runt om i världen finns despoter som är beredda att förtrycka och mörda sin egen befolkning. Då finns det ofta tyvärr inga andra utvägar än att skydda befolkningen med just vapenmakt. Vi ser det framför allt nu i . Det finns alltför många exempel på när en internationell militär närvaro är nödvändig för att skydda civilbefolkningen. Det innebär också att självt men också för att hjälpa andra behöver ha ett beväpnat insatsförsvar. Det förklarar behovet av viss vapentillverkning och viss vapenförsäljning. deltar naturligtvis i olika organ som ska begränsa antalet vapen i världen. Vi deltar exempelvis i det internationella samfundets arbete mot spridning av såväl massförstörelsevapen som olika typer av konventionella vapen. Det arbetet bör ytterligare stärkas. Vi bör naturligtvis arbeta för att minska andelen vapen som finns i omlopp och stärka demokrati och utveckling. I FN antogs exempelvis en resolution som fastställer att en ska förhandla fram ett internationellt vapenhandelsfördrag. Det ska äga rum . Det beskrivs också i betänkandet. Syftet med är att få fram högsta möjliga internationella standarder för överföringen av konventionella vapen. Det finns ett antal länder som tvekar och som inte har röstat för detta. Det var bland annat , , , och som avstod från att rösta. Det är beklagligt. I har vi ett regelverk för vapenexport. kan det i medierna synas som att det inte finns några regler utan att företagen har fritt fram att sälja vapen hur som helst, men så är inte fallet. Det finns riktlinjer som godkänts av tidigare. ISP, , har som fristående myndighet till uppgift att pröva ansökningar om tillstånd i enlighet med regelverket. Men vi har också en ökad insyn och ett samråd kring vapenexporten. Det är det som heter där samtliga riksdagspartier finns representerade, och ISP:s generalsekreterare samråder med dem. Det svenska systemet är i många stycken unikt på så sätt att företrädare för politiska partier i förväg får tillfälle att diskutera olika tänkbara exportaffärer. vill ha en så bred samsyn som möjligt i dessa frågor. Varje exportärende ska prövas individuellt av ISP. Principiellt viktiga ärenden behandlas av . är också några som de facto samlas. hade man åtta sammanträden. Det visar på att frågan om vilka länder man ska exportera till ändå har varit uppe på bordet. Mot bakgrund av den senaste tidens utveckling i och har ISP meddelat att det inte förekommit någon export av krigsmateriel till , , , eller . Vi kan läsa i skrivelsen vad som har hänt . Till följd av den politiska utvecklingen har enligt betänkandet inte beviljats några nya affärer. Vi har i utskottet också konstaterat att tillämpade 17 vapenembargon mot 16 olika länder. Av dessa har 15 beslutats också inom EU. antog ett beslut om PGU, politik för global utveckling, vars övergripande mål är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Detta mål gäller för alla politikområden, och man ska se till att de olika politikområdena förstärker varandra på bland annat området mänskliga rättigheter. Det ska bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Det ska värna mänskliga rättigheter, demokrati, god samhällsstyrning och jämställdhet mellan kvinnor och män. Denna politik ska naturligtvis även genomsyra vapenexporten. Vi ska inte exportera till länder där det allvarligt hindrar utveckling av landet. Det finns ett ramverk skrivet i olika riksdagsbeslut som antagits om vår vapenexport. Men vi tror att lagen ytterligare kan skärpas, varför vi föreslår att regeringen återkommer i den delen med en skärpning av vapenexportlagstiftningen. Jag beklagar att , och inte ställt sig bakom detta utan reserverat sig i utskottet. och kräver i stället en ny utredning. Men efter utredningen ska också en ny lagstiftning skrivas. Vi ser inte att det skulle gå fortare med det förslag som och har jämfört med det skarpa förslaget vi har om att regeringen ska återkomma med en ny lagstiftning, punkt slut. har som sagt valt att stödja olika militära FN-insatser. Men vi har också ett åtagande inom EU i det nya Lissabonfördraget. Vi har ingen gemensam militär inom EU, men alla länder lovar att ingripa till försvar för och i solidaritet med varandra. Det är upp till varje land att besluta hur det stödet ska gå till, men vi har trots allt lovat varandra att hjälpa varandra i nöd. Internationellt väljer att ingå i Natoinsatser som exempelvis i och . Men det är alltid med ett FN mandat i grunden. hjälper andra, och vi förväntar oss därför också stöd av andra om någon skulle angripa oss. Inom EU finns inte bara en förväntan på solidariskt stöd utan också regelverk när det gäller vapenexport. infördes en gemensam lagstiftning inom EU vad gäller export av produkter med dubbla användningsområden, alltså produkter som kan användas både civilt och militärt. kom inom EU ett regelverk som förnyades 2008. Det kallas för en uppförandekod för vapenexport, och det antogs av olika statsministrar . Det innebär en större samsyn och likahanteringsprincip för vapenexport inom EU, vilket är bra. Om vi inte exporterar till ett land bör inte heller ett annat EU-land göra det. Så är tanken. Vi utbyter underrättelser inom EU för att vi inte exporterar till ett visst land, och då vet andra länder det och bör agera någorlunda lika. Som vi kan se i betänkandet lämnade 2010 fyra underrättelser om avslag. Det gällde , , och . Det är viktigt att betona att enskilda medlemsländer kan tillämpa en egen striktare linje för vapenexport än vad EU-reglerna medger. Av EU-reglerna som finns i handlingarna framgår ganska tydligt att vi inte får exportera vapen om de kan användas för intern repression, om de kan användas för att kränka mänskliga rättigheter, om de kan användas till tortyr eller på annat sätt för att kränka människor. Det är viktigt att EU också har ett ramverk för vapenexporten. skriver i en motion: mål är tydligt. Vi vill se en värld i fred utan vapen. Därför anser vi att vapenexport helt ska avvecklas. Det är nobelt, men jag ser det tyvärr som ganska orealistiskt. Om det vore så att det inte fanns despoter som gav sig på den egna befolkningen och om alla hade fredliga avsikter vore det ett jättebra förslag att avskaffa vapenexporten helt och hållet. Vi kristdemokrater anser att vi som är en demokrati med lång erfarenhet av fred och frihet måste vara med och ta vårt ansvar globalt. Det är en säkerhetspolitisk skyldighet, men också en medmänsklig skyldighet. är tydliga med att det ska finnas restriktioner för vapenhandel och olika former av krigsmaterielexport.