prot · GZ0922 · 2011-10-25 00:00:00 — Våra ansträngningar inriktas nu på försöken att i enlighet med uttalandet av den så kallade kvartetten få till stånd direkta förhandlingar mellan parterna. EU:s höge representant spelar en central roll i detta arbete. EU:s slutsatser anger ramarna och utgångspunkterna för en fredsöverenskommelse. Förhandlingarna ska utgå års gränser och resultera i en tvåstatslösning med som huvudstad för båda stater. De israeliska bosättningarna står i strid med internationell rätt och utgör ett allvarligt hinder för en sådan lösning. Detta kräver också en rättvis och realistisk lösning på flyktingfrågan. grundläggande rätt till säkerhet måste tryggas. Båda parter måste avstå från provokativa handlingar. En viktig del av våra ansträngningar har också varit att på olika sätt stödja det palestinska statsbyggandet, vilket bland annat EU har framhållit som framgångsrikt. stöd till palestinierna om gör oss till en av de största givarna till palestinierna. Vi kommer att fortsätta vårt stöd till det palestinska statsbyggandet, såväl bilateralt som genom Europeiska unionen. En förutsättning för en fullt fungerande palestinsk stat är en framförhandlad tvåstatslösning. Förste vice talmannen meddelade att , som framställt en av interpellationerna, var förhindrad att delta i debatten. 35 (V): Tack, utrikesministern, för svaret! Tyvärr ser jag att svaret innehåller rätt mycket av kända konstateranden. Det är ett upprepande av sådant som har sagts förut. En del är floskler, vill jag påstå, och en del vackra ord, men svaret är inget nytt. Det är inget bra svar om man vill ha ett uttalat stöd för palestiniernas situation och det de vill uppnå. Den här konflikten har pågått väldigt . Den har varit så långvarig att vi nog alla är uppväxta med den. Den har funnits med under större delen av mitt liv, och jag är ändå rätt gammal. Den utveckling vi nu har sett är att det har varit mycket förhandlingar, och de har genomförts utan att uppnå något rättvist resultat. Så har det varit jag har följt konflikten. är i den konfliktsituation som råder det land som har brutit mot flest FN-resolutioner. Man har gång på gång struntat i överenskommelser och bara fortsatt utöka sin ockupation av palestinsk mark. Man har byggt bosättningar på och utökat dem. Det är kanske den känsligaste frågan i den här konflikten just . Man har också fortsatt bygga den apartheidmur som bygger in palestinierna på i områden som skiljer dem från deras eget land. Man har också fortsatt blockaden mot , som av många ses som en kollektiv bestraffning. För mig är frågan relativt enkel. måste pressas att göra de eftergifter som man blivit ålagd för att en lösning ska nås. Skulle man möta ett som är medlem i FN blir pressen mycket hårdare. Då är det svårt att slinka undan de krav som ställs när stat möter stat. Det borde inte vara så svårt för utrikesministern heller, men i det svävande svaret hänvisas mest till EU:s roll, och EU har ju inte heller rosat marknaden när det gäller detta. Detta tycker jag är en besvikelse i svaret. Att stå upp för palestinierna och uttala klart stöd för deras medlemsansökan är väl det som bäst påverkar EU att också göra rätt val. Jag hade förväntat mig att hitta detta i svaret någonstans. Förhandlingar har genomförts vid väldigt många tillfällen. Resultatet har oftast blivit det motsatta mot det avsedda. Israelerna har alltså fortsatt sin ockupation. De har utökat den, och det är inte att undra på att palestinierna till slut tröttnar på den situation som råder. De har gjort det . Det har varit två intifador, och det har varit några andra kontroverser. försöker man bli erkänd som medlem av FN, vilket egentligen är en ny sak. Det påverkar situationen på ett annat sätt. Det är ytterligare ett försök att skapa rättvisa och att förmå världssamfundet att visa vad det går för ställer man upp för palestinierna eller inte? Många länder har erkänt som egen stat. När det gäller och utrikesministerns inställning har jag haft en viss respekt. har i den här frågan ofta haft en rätt bra inställning och gjort en nykter och bra analys av situationen. Tyvärr tycker jag att den inställningen sviktar . Ett erkännande av som FN-medlem och som egen stat skulle föra processen framåt, tror jag. Jag tycker att det är synd att inte vågar ta steget ut och själv ställa sig upp och klart förorda ett erkännande av som FN-medlem. Jag tror att det skulle ge fredsprocessen och förhandlingarna en riktig skjuts framåt. Vi får hoppas att resultatet i säkerhetsrådet blir det rätta, men ett klart ställningstagande från kan påverka vilket beslut som tas. Detta hade jag hoppats att skulle komma med . Tyvärr har det inte blivit så. 36 (S): Man koloniserar och ockuperar området och lägger systematiskt hinder för förhandlingar och fred. Vi har 150 bosättningar, och antalet bosättare växer. Antalet bosättare på växer mer än vad den israeliska befolkningen i övrigt växer. Det handlar om hundra utposter som är början till en bosättning. Det innebär totalt 500 000 varav 80 000 djupt in på . Området präglas av en lång rad hinder som försvårar det dagliga livet för palestinierna. Det handlar om 500 checkpoints och partiella checkpoints, jordhål, vägblockeringar, jordvallar och andra hinder som inskränker den dagliga rörelsefriheten. Man bygger fina statligt subventionerade vägar till de israeliska bosättningarna medan palestinierna hänvisas till dåliga vägar som går parallellt. Det är vardagens apartheid. Murbygget handlar om varav är på ockuperat område. Man satsar för att bygga muren. Ungefär hälften av marken i östra tas i anspråk för israeliska bosättningar. Det strider mot internationell lag. Vi ser den utvecklingen trots att i fredsavtalet 1994 avsade sig alla anspråk på till förmån för en palestinsk statsbildning. I det internationella samfundet är den så kallade gröna linjen att betrakta som en de facto-gräns som man accepterar. Det är en ständig kamp i vardagen om herraväldet på . Det palestinska samhället styckas sönder genom den israeliska ockupationspolitiken där man försöker skilja olika delar från varandra, försämrar framkomligheten och sätter en allt hårdare press på det palestinska samhället. Bosättningspolitiken har inget stöd i internationell rätt. En ockupationsmakt får inte flytta delar av sin befolkning till ockuperat område. Skolavgifter, el, vatten och vägar har stöd från israeliska staten. Det är officiell israelisk politik att kolonisera och bygga bosättningar. Självklart förnekar man det i offentliga sammanhang, men i verkligheten visar praktiken på marken att det är så. säger sig vilja förhandla. Men man etablerar dessa negativa fakta på marken. Palestinierna har byggt upp en egen administration med departement och myndigheter. De försöker att utveckla demokratin och har en president som försöker att hålla ihop det palestinska samhället trots alla problem och trots de hinder som den israeliska ockupationen sätter. ansöker de om medlemskap i . Det är redan 125 länder som har erkänt . Att få till stånd ett multilateralt erkännande är ännu ett sätt att visa det orimliga i dagens situation. Den israeliska ockupationen har hållit på så länge att den är att betrakta som olaglig. har inte rätt att fördröja ett palestinskt självförverkligande eller självbestämmande. Enligt folkrätten finns inga rättigheter på grund av orättshandlingar. Orättshandlingar är just det som gör sig skyldigt till . Det palestinska självstyret är så utvecklat att det kan utöva en full kontroll över territoriet. Det är fullt möjligt att ge medlemskap i och därmed också bana vägen för ett erkännande av den palestinska staten. Okej, , jobba via EU! Men går det inte att nå enighet, rösta då för ett palestinskt medlemskap. Är du och regeringen beredd att göra detta? 37 (MP): Tack för svaret, ! är inte vilken konflikt som helst. Det finns inte heller någon konflikt där vi är totalt överens om vad som gäller, och det är gränser enligt tidigare FN-beslut. Med denna enighet är det förvånande att utrikesministern inte agerar mot de övergrepp mot folkrätten som den israeliska regeringen gör kontinuerligt. bosättningar på det ockuperade strider mot fjärde som säger att en ockupationsmakt är förbjuden att flytta sin egen befolkning till ockuperat territorium. Den mur som har byggt på palestinsk mark strider också mot folkrätten enligt i . Det är av muren som går på palestinsk mark. Det enda jag hör från regeringen är att parterna ska försöka lösa konflikten själva och att EU ska tala med en röst. Här ligger problemet. Vi har 27 medlemsstater i EU. Det räcker med att en medlemsstat säger nej för att EU:s röst i den här frågan ska falla. Vi är nu inne på . Frågan till utrikesministern är: Hur länge ska vi vänta? Jag anser att har stora möjligheter att gå i spetsen och kräva en tvåstatslösning, ge rätten till sin egen jord och kritisera för det folkrättsbrott som knappast förnekas av någon förutom dem som själva bor i . Efter den arabiska våren i , och senast i blir alltmer ensamt som folkrättsbrytare i . Tålamodet med särbehandling av håller på att tryta i stora delar av världen. Frågan är: Var står regeringen här? Om vårt militära stöd till revoltörerna i ska bli ett led i en trovärdig politik för en global rättsordning måste regeringen och utrikesministern visa i handling att vi också står upp för rättvisa när det gäller . Ingenting tyder på att de nya demokratiska arabiska regimerna skulle acceptera ytterligare förlängningar av den nu 44-åriga israeliska ockupationen av . har blivit alltmer isolerat. har fryst relationerna med . kritiska hållning till och den arabiska våren gör att vinden blåser iskallt mot för tillfället. Redan syns tecken på att den nya regimen i är på väg att inta en tuffare hållning mot för palestiniernas sak. Allt tycks gå emot just . Det sitter på en krutdurk för tillfället. I detta finns det ändå positiva tecken på en global rättsordning. Vi har Srebrenica-Mladić som är infångad. I har ledande röda khmerer ställts inför rätta och till ansvar för the killing fields. president är efterlyst av Haagdomstolen. Flera internationella domstolar har inrättats. EU utövar sanktioner mot nästan 30 länder, däribland , , , , , , och . Å andra sidan går den israeliska ockupationen in på sitt utan att omvärlden vidtagit en enda sanktionsåtgärd. Detta är inte logiskt. Det håller inte politiskt. Jag tycker att regeringen bör stå upp för det mest självklara, att ge en egen stat och acceptera tvåstatslösningen. 38 (KD): Jag deltar i denna interpellationsdebatt för att jag tycker att det behövs lite balans i kraven från oppositionens sida på vad ska göra och vad man kräver av . Man brukar i internationell rätt hänvisa till tre villkor för att en stat ska erkännas: att man har ett territorium, att man har en befolkning bakom sig och en regering som har erkänts av sin befolkning och sitt landområde. har vi en situation med två separata territorier, och , med en explosiv relation mellan och Hamas. De båda organisationerna har upprättat ett svagt fredsavtal men har helt olika syn på , religionens roll i samhället och huruvida demokrati är ett statsskick att föredra. Vidare är territorium något som behöver överenskommas med som dess närmaste granne, som har gränser som gäller från stilleståndsavtalen som blev efter de arabiska anfallskrigen 1948, 1967 och 1973. När man talar i interpellationerna om att en ny stat ska bildas vid sidan om måste man noga ha klart för sig att varken Hamas eller PLO vill erkänna staten rätt att existera. I säkerhetsrådets resolution efter sexdagarskriget talar man inte bara om att ska dra sig tillbaka utan också om rätt till fred och säkerhet. När drog sig tillbaka från tilltog raketbeskjutningarna över södra . Vad som oroar är att är aktivt med i denna terror från det Hamasstyrda genom att understödja Hamas med både vapen och pengar. Om under ledning av ska kunna göra framsteg i sin målsättning om en palestinsk stat bör ett återupprättande av fredsförhandlingar vara ett första steg. efterfrågar regelbundet möjligheten att återuppta fredsförhandlingar. Senast skedde detta i . utrikeminister har uttalat sig i om behovet av att erkänna som en judisk stat detta av en kvinna som är tydlig vänsterpolitiker och engagerad i den palestinska frågan. Så länge som Hamas, PLO och har utplåning av som judisk stat på sin agenda kommer en ny palestinsk stat att bli svår att upprätta. Hur ser utrikeministern att rent praktiskt kan motverka de krafter som är inställda på att inte erkänna som judisk stat och som underminerar redan existerande fredsavtal? 39 (M): Jag har en enkel fråga till interpellanterna. Först vill jag ta tillfället i akt och berömma och för att de i alla fall bemödade sig att skriva var sin egen interpellation. Copy-paste-demokratin verkar annars ha slagit igenom med full kraft i , och jag vet inte än vad jag tycker om den. Det jag vill ha svar på är helt enkelt: Vad vinner man på en sådan deklaration? Kommer det att hjälpa palestinierna i deras vardag? Kommer det att se till att de problem som finns i blir bättre? Nej, som det ser ut nu verkar det vara något slags PR-kupp i FN bara för att kunna komma hem och säga att man har åstadkommit någonting. I stället borde man sätta sig i förhandlingar och komma fram till ett rejält resultat. Man har frågat det palestinska folket vad de tycker i denna fråga. gjorde denna undersökning visade det sig att anser att detta är en prioriterad fråga. Den absolut största och viktigaste frågan för det palestinska folket var jobben. tyckte att det var det viktigaste tillsammans med att få i gång en fungerande sjukvård och en fungerande välfärd i staten ett fungerande statsbygge. Det ska vi vara tacksamma för. Det verkar som att i alla fall det palestinska folket har en mycket nyktrare syn på detta än den samlade vänstern här. När man tittar på de grupper i samhället i som anser att våld är ett acceptabelt medel för att nå fred vilket är ungefär samma logik som att supa för att bli nykter ser man att det är grupperna med sämst inkomster och sämst utbildning som anser att detta är rätt väg att gå. Därför bör prioriteten vara mer handel med med fler företag och ökat ekonomiskt samarbete mellan och . Den fjärde mest prioriterade frågan är att öppnar sig ekonomiskt och börjar handla mer med det som av er oftast kallas för ockuperad ekonomi. Det är därför jag undrar: Vad anser ni att palestinierna kommer att vinna på att driva denna PR-fråga? 40 Utrikesminister (M): inledde med att säga att det kanske inte stod så mycket nytt i det interpellationssvar som jag avgav. Jag tvingas dess värre medge att så är det. Denna konflikt har pågått . Jag skulle önska att det fanns något substantiellt nytt att säga att vi stod inför ett genombrott i fredsprocessen, att vi stod inför ett nytt steg och att vi stod inför någonting som gav lite mer hopp. Så är det inte. Den svenska politiken är inte heller ny, och det tror jag i och för sig är viktigt att säga. Den kännetecknas av en betydande konsistens, klarhet och konsekvens. Jag tror att det är det enda sätt som man kan nå framgång på i sådana här saker. Vi har mycket tidigt uttalat oss det ligger långt före denna regering för en tvåstatslösning. Vi vill se två stater som lever i fred och säkerhet sida vid sida med varandra, baserat på folkrätten och självfallet med utgångspunkt års gränser och med som huvudstaden för bägge dessa två stater. Det vi har uppnått är inte att parterna har gått med på detta. Men det vi har uppnått är att Europeiska unionen nu står på exakt samma linje . I och med detta har vi uppnått det som inte är alldeles oväsentligt: att Europeiska unionen nu är en starkare och mer relevant aktör i fredsförhandlingar eller i strävan efter fredsförhandlingar ska jag säga för att vara korrekt än vad som har varit fallet. Det har ännu inte förändrat situationen på marken. Men det har i alla fall gett oss ökade diplomatiska möjligheter att verka för det som vi försöker att åstadkomma. Låt mig gärna säga att jag till och med känner stor beundran för det som den palestinska myndigheten under president och premiärminister har åstadkommit, framför allt . Jag kommer ihåg första gången jag var där nere. hade just tillträtt. Det var fullständigt kaos och sammanbrott i hela den palestinska administrationen. Med vår hjälp, men framför allt genom egna insatser, har de i alla fall på lyckats åstadkomma någonting som är en fungerande administration som är mycket bra. De kan inte genomföra det fullt ut, för de befinner sig under den israeliska ockupationen, och är som bekant dess värre något annorlunda. Jag kan också mycket väl förstå den frustration de har över att det inte har varit möjligt att nå framgång . Vi hade en period då även jag uttalade mig rätt optimistiskt angående möjligheterna att nå fram. Dess värre har jag inte haft anledning att göra det . Då är frågan: Vad kan man göra? De valde att gå med en ansökan om medlemskap till till säkerhetsrådet. Jag kan säga att vi kanske tillhör dem som inte var alldeles övertygade om att denna väg skulle leda till framgång. Men det är deras val. ligger det i säkerhetsrådet. Det kommer väl på ett eller annat sätt till något avgörande i säkerhetsrådet. Jag ska inte göra någon bedömning av förutsättningarna för framgång, men det är där det ligger. frågar mig om ska rösta för det palestinska medlemskapet i FN. Det ska vi inte göra av den enkla anledningen att denna omröstning inte kommer att äga rum. Om den äger rum äger den rum i säkerhetsrådet. Den kommer inte i generalförsamlingen. Frågan kommer alltså inte att komma på vårt bord över huvud taget. Sannolikheten för att det finns någon annan manöver som gör det är mycket begränsad. I det läget ska vi inrikta oss på att försöka få till stånd fredsförhandlingar. Det gör vi på basis av det uttalande som den så kallade kvartetten kom fram till efter våra överläggningar i . Det ledde till överläggningar i , och det leder till nya överläggningar i inom loppet av de allra närmaste dagarna. Då ska vi försöka få det vi då sade och som jag ska återkomma till i min nästa replik, det vill säga någon typ av framsteg i riktning mot det fredsavtal som vi strävar efter. Låt oss inte glömma att det bara är ett fredsavtal som kan ge fred och slut på ockupationen. 41 (V): Jag ska koncentrera mig på det som har sagt. Sedan ska jag se om jag kan hinna med det som och lyfte upp här. Det var intressanta synpunkter men i mitt tycke något felaktiga. erkänner att mycket är som . I svaret finns det egentligen inget nytt, utan det är samma inställning och så vidare. Det är egentligen det som är kärnan till problemet. Processen förs inte framåt, för man vågar inte ta tag i situationen och hantera på det sätt man behöver hantera det på. Det är egentligen det som är vår kärna i interpellationerna: Varför är det så svårt att hantera som det land det är? Det är ett land som bryter mot folkrätten och ockuperar ett land på felaktiga grunder ett territorium. förtrycker folk och för en apartheidpolitik mot det palestinska folket både i och på . Detta är dilemmat. Jag vet att har en annan syn på det här. Men man kan titta på det praktiska och se hur det ser ut. Jag har varit nere i kanske tio gånger och sett hur det ser ut på marken. Det är det som pratar om här. Hur ser det ut på marken? Vad får man egentligen för framsteg om man inte sätter press på den starkare parten i sammanhanget? Man ska komma ihåg att detta inte är två jämbördiga parter. är en av världens starkaste militärmakter. De kan sätta mycket press och mycket kraft bakom sina ord. Det kan inte palestinierna. Det är alltså en orättvis situation. Låt mig ta ett kort exempel. var det en stark debatt om Ship to . Det var mycket spekulationer om vad som påverkade och EU, som jag vill påstå var inblandade i förhindrandet av att vi fick åka i väg med Ship to , som jag skulle ha åkt med på. Jag tycker att det är en oerhört tydlig bild av hur det fungerar och varför EU inte tar ställning för och sätter press på . Man tillåter sätta press på andra länder. Man tillåter styra det som händer. Jag tycker att det är oerhört beklagligt, och man gör det på något sätt under täcket. Det är samma sak när det gäller de handelsavtal som man har haft med och som man inte har velat förändra. Man har till och med pratat om att man ska utöka dem, men inte med palestinierna. Palestinierna har ingen möjlighet till det. Det som var inne på om mer handel är jättebra, men tillåt dem att göra det då! Det är som hindrar detta. Det är inte palestinierna själva. Jag har själv sett checkpoints där man hindrar palestinska leveranser av grönsaker. De står stilla i solen i fem och ruttnar. Det är vardag även för palestinierna, och det är israelerna som gör det. Det är inte palestinierna själva. Det vore jättekonstigt om de gjorde det själva. Man kan titta på hur fungerar som stat. Jag vill påstå att de har väldigt mycket problem internt också i med det demokratiska spelet eller den demokratiska utvecklingen. Det finns mycket protester och större och större klasskillnader. Människor i mår också dåligt av att ockupera ett annat land. När man ockuperar och förtrycker ett annat folk slår det tillbaka. Det är naturligt. Det syns överallt i världen där det finns konflikter. Det här är dilemmat. Skulle vi i vara klarsynta och våga göra någonting skulle vi ta initiativ för att sätta mycket mer press på , släppa igenom handeln för palestinierna, ta bort checkpoints och sluta förhindra rörligheten på palestinsk mark. Man skulle få en mycket bättre situation. Man skulle dessutom få ett mycket mer aktivt politiskt liv som syftar mot att bilda en egen palestinsk stat och att driva en egen palestinsk stat på ett helt annat sätt än vad som görs . lyfte fram konflikten mellan Hamas och . Det är egentligen inte någon konflikt . Man är överens om vad som ska göras. Man ska ha en palestinsk stat, och man ska erkänna . Tvåstatslösningen finns ju med där. 42 (S): Den verklighet som ockupationen lämnar efter sig är en arbetslöshet på på . av befolkningen har en osäker mattillgång. är fattiga och undernärda. hindras man i vardagen från att göra affärer, från att kunna förflytta sig, från att skapa arbetstillfällen och en framtid som fungerar genom alla dessa checkpoints, muren och den israeliska ockupationen som fördärvar och förpestar vardagen för den palestinska befolkningen. Så här ser det ut. Palestinierna önskar ingen ockupation. Jag har besökt området . Jag vet att det är så. De hatar ockupationen. Det är sanningen. De ser en möjlighet att få mat, jobb och en framtid genom att detta upphör och de får en lösning av den nationella frågan. Det här hänger ihop. Vi kan inte heller stå här i och skyla över det faktum att man ständigt bryter mot internationell lag och bygger bosättning på bosättning, och detta subventioneras av den israeliska staten. Vi kan inte acceptera att man har ett apartheidliknande förhållande mellan bosättarna och den palestinska befolkningen. Så ser det också ut. Sedan står i den amerikanska kongressen och får 31 stående ovationer och säger nej till en fredlig process där man kommer överens om en tvåstatslösning utifrån gränser. Han markerar behovet av militär ockupation, och han försvarar murbygget. Han har med alla ingredienser som i praktiken förstör möjligheterna till vettiga förhandlingar. Jag hoppas och tror på en förhandlingslösning . Men vi står här och diskuterar detta bland annat på grund av det som Björlund sade, nämligen att den israeliska övermakten är oerhört stor. Fredsviljan verkar inte vara så stor i praktiken. Däremot är det många ord, men det är väldigt lite som händer i verkligheten, och det man gör är tvärtemot. Vi måste fördöma detta och vara tydliga. Jag kan gott och väl säga att jag tycker att i många stycken har agerat på ett konstruktivt sätt i de här frågorna. Men jag tycker också att vi kanske inte bara ska lägga oss bakom EU när det gäller hur vi ska hantera den här ansökan om medlemskap i . Vi kanske inte ska säga att vi gör som alla andra EU-länder när det gäller hanteringen av detta.