prot · GY09118 · 2011-06-17 00:00:00 — 1 § Anmälan om återtagande av plats i Tredje vice talmannen meddelade att (M) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för (M). 2 § Anmälan om sammansatt utrikes- och försvarsutskott Från sammansatta utrikes- och försvarsutskottet hade följande skrivelse inkommit: Sammansatt utrikes- och försvarsutskott 1 bil. och försvarsutskottet har jämlikt riksdagsordningen 4 kap 8 § i separata beslut respektive överenskommit att genom deputerade i sammansatt utskott gemensamt bereda propositionen 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i jämte motioner. Till deputerade och suppleanter i det sammansatta utskottet har utsetts de i bifogade förteckning upptagna riksdagsledamöterna. Det sammansatta utskottet, som benämns Sammansatta utrikes- och försvarsutskottet (UFöU), har vid konstituerande sammanträde utsett följande presidium: (M), ordförande (S), vice ordförande utrikesutskottet försvarsutskottet Bilagan hade följande lydelse: Ledamöter och suppleanter i sammansatta utrikes- och försvarsutskottet (UFöU) Ur utrikesutskottet LedamöterSuppleanter (M)(S) (S)(S) (M)(S) (S)(M) (M)(M) (S)(FP) (C)(SD) (MP) (KD) (V) Ur försvarsutskottet LedamöterSuppleanter (M) (M) (S) (M) (M)(S) (S) (S) (S) (C) (FP)(S) (SD)(M) (MP) (KD) (V) 3 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Tredje vice talmannen meddelade att måndagen den 20 junikl. 13.30 skulle bordläggningsplenum äga rum. aviserat arbetsplenum skulle utgå. 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2010/11:FPM121 EU:s system för tullsänkningar för utvecklingsländer KOM(2011)241 till utrikesutskottet /11:FPM122 Förslag till EU:s årsbudget SEC(2011)498 till finansutskottet 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2010/11:Sf10Sf13 till socialförsäkringsutskottet /11:Fi17 till finansutskottet 6 § Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i Föredrogs sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande 2010/11:UFöU4 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i (prop. 2010/11:127). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 1 (SD): Jag yrkar bifall till reservation 1. Åtta svenska Gripenplan har väl löst uppgiften med att bistå med upprätthållandet av flygförbudet i under inbördeskriget mellan Gaddafiregimen med fäste i och gerillarörelsen med fäste i Benghazi. Vi har bra svensktillverkade stridsflygplan, och vi har duktiga piloter. Den svenska styrkeenheten fick rätt förutsättningar och leddes skickligt av den svenska försvarsmakten och högkvarteret. När Gaddafisidan inte kunde lyfta med sina plan eller hellre undvek detta har den svenska kontingenten i huvudsak ägnat sig åt flygspaning. Enligt Nato har detta skett med framgång och till stor nytta för insatsen i dess helhet. Det första beslutet om deltagande i internationell insats i togs . fattas ett förnyat beslut. Regeringen har förhandlat med Socialdemokraterna inför en förnyelse av insatsen med delvis nya komponenter. Förhandlingen har givit vid handen att fem svenska Gripen ska fortsätta med flygspaning samt att en svensk marin enhet ska delta med syftet att försvåra eventuella vapenleveranser till från sjösidan. Betänkandet har två reservationer där det förordas att del i hanteringen av Libyenkrisen borde vara renodlat humanitär. Men om inget under sker kommer regeringens proposition att gå igenom kammaren med bifall. Förvissad om detta vill jag redan nu önska de deltagande i den kommande insatsen lycka till. Alla i denna kammare är måna om att den kommer tillbaka helskinnad. Vi är redan stolta över er i den svenska insatsen. Jag vill sätta dagens beslut i jämförelse med vår militära tradition. Under hotades vårt land av två supermakter med tvingande perspektiv på vårt land. Vår beredskap var då inte tillräcklig. Under det var vår beredskap så god som det kan begäras av ett land av vår storlek. Det militärt starka var då fredsbevarande genom att det skulle vara mycket svårt för att snabbt nå genom . Detta är historia . Mer minns vi de svenska fredsbevarande insatserna i , , , , , , , , , , och Kosovo. Många svenska frivilliga har riskerat sina liv för att säkra andras fred och trygghet. Mer än 80 soldater har omkommit under tjänstgöring i Försvarsmaktens utlandsstyrka. har en tradition att hjälpa till med resurser i fredsbevarande och fredsskapande insatser. Trots att det är både farligt och dyrt är det, som jag ser det, en plikt att hjälpa till ute i världen i svåra kriser. har hanterats slarvigt . Trots detta är vi ett relativt välmående land. Alla partier invalda i tycker att har ett internationellt ansvar gentemot människor i vår omvärld som befinner sig i svåra kriser. Det finns många verktyg i lådan: katastrofbistånd, utvecklingsbistånd, fredsbevarande militär insats och fredsskapande militär insats. Men har som ett litet land bristande resurser. Därför måste vi i extra mycket trimma och planera våra hjälpinsatser så att de genererar effekt. Militära fredsinsatser och u-hjälp ska också produceras skickligt liksom allt annat vi producerar. Ofta är den politiska nivån avgörande att vi tar rätt sikte och att vi förstår terrängen där krisen utspelar sig. För att gå tillbaka till betänkandet anser jag att flyter för mycket med i rörelseriktningen när vi diskuterar och planerar våra militära fredsinsatser. Vi diskuterar detaljer i insatsen i stället för hela bilden. Är vi osäkra på om kampanjen är rätt visar vi det genom att delta lite mindre än andra. Exempelvis flyger vi i , men vi bekämpar inte de markmål vi skulle kunna bekämpa. Enligt min mening är det fel sätt att visa osäkerhet. Vi är med i kampanjen. Vi är en oskiljbar del i den Natoledda kampanjen. Strider man i en kampanj och lyder under kampanjens stridsledning är man helt med, oavsett instruktioner. Om det är svenskt eller norskt stridsflyg som bekämpar markmål är ointressant. Ansvaret är detsamma. Det är därför som vi i första hand måste diskutera syftet med den Natoledda kampanjen. Vi måste också diskutera taktiken. Jag ska börja med syftet. Gaddafi var diktator, och när upproret startade i Benghazi mötte han detta med våld. Våld har varit rättesnöret mellan Tripolitanien och Cyrenaika där Benghazi ligger i mer än 2 . Demokrati har aldrig varit någon byggsten i området i allmänhet men aldrig heller något fredsband mellan dessa forna två länder. Vi har den historiska bakgrunden. Men när staten kollapsar eller närmar sig ett läge som det internationella samfundet definierar som brott mot mänskliga rättigheter måste någonting göras. Men vad ska göras och hur? Förståelsen för den aktuella processen och läget på plats har inte gynnats av initierade svenska nyhetsreportage. Svenska massmedier har få utrikeskorrespondenter. Äktheten hos de bilder som vi har fått via internationella medier vet vi ganska lite om. Låt oss vara uppriktiga. Ej heller mellan oss i har det förekommit några djupare diskussioner om läget på plats, och frågetecknen är många. Hur människor verkligen tänker och känner på plats är en förutsättning stark som berget. Många stormakter har underskattat detta faktum. Vi i har egentligen uppfattat konflikten som ett inbördeskrig mellan två folk i en stat, medan majoriteten i kammaren har uppfattat konflikten som en frihetskamp mot en diktator i en stat som äger förutsättningar att utvecklas demokratiskt och enhetligt. Hur man uppfattar läget bestämmer hur man formulerar syftet med en eventuell insats. Bestämmer man sig för en insats ska taktiken möta och uppfylla syftet. Mot bakgrund av vad kammaren anser om läget på plats förstår jag att man förespråkar och vill delta i en massiv bombning mot Gaddafi man tror att hela problemet ligger just där. Jag är inte säker på att FN-mandatet egentligen tillåter detta, men det är ju er sak. I mitt parti har vi bedömt läget på plats annorlunda och därmed också syftet. Vi tror att internationella insatser borde ta fasta på att åtskilja de stridande och därefter inleda förhandling. Vad kostar det då att åtskilja de stridande? Ja, Nato skulle kanske kunna sätta relativt små förband i en demarkationszon mellan grupperingarna. Nato skulle kanske kunna säga att varje överträdelse av denna zon möts med tung bekämpning. FN skulle kanske kunna förhandla om en demokratisk övergång, troligen i två länder i stället för ett, och om Gaddafis avgång från makten. Skulle kanske kunna, säger jag, för jag vet inte vad som är optimalt och kan rädda mest liv i nuvarande . Men efter beslut i vårt parti har vi valt att förorda att roll i denna konflikt blir humanitär. Vi tror inte att den Natoledda kampanjen är optimal för att rädda liv i nuvarande . Generellt vill jag avrunda med följande. Som partner med Nato behöver vi inte följa med i allt. Vi är fria att själva bestämma våra fredsinsatser. Beslut om att sätta in svensk trupp i fjärran land är svåra beslut. Alla svenska riksdagsmän är besjälade av att tar lyckosamma beslut eftersom våra beslut påverkar andras liv och död. Men låt oss tänka självständigt. I andra länder kan regeringar på eget bevåg sätta in militär trupp utomlands. I andra länder kan presidenter utnyttja militära kampanjer för att öka sin inhemska popularitet. Låt oss tänka på detta, och låt oss inte bli så naiva att vi bara flyter med utan att ta egen ställning som nation. Svensk utrikespolitik bör vara självständig och äga initiativförmåga. I detta anförande instämde , Per Ramhorn och (alla SD). 2 HANS (V): Vi har att debattera det sammansatta utrikes- och försvarsutskottets betänkande om fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i . utgångspunkt i dagens debatt är vår solidaritet med det libyska folket. Vår utgångspunkt är hur på bästa sätt kan bidra till att understödja det libyska folkets berättigade och legitima krav på demokrati, mänskliga rättigheter och social rättvisa. Därför var det självklart för oss i att ge vårt stöd till de folkliga protester som bröt ut i Benghazi efter att människorättsaktivisten hade fängslats. Därför krävde vi att omvärlden skulle reagera och agera när regimen i vände vapnen mot sin egen befolkning och fredliga protester bemöttes med attackhelikoptrar och stridsvagnar. Vi kritiserade också hårt numera historiska uttalande handlar det inte om att stödja den ena eller den andra. Det handlar om att försöka få till stabilitet och en rimlig utveckling som människor dog på gatorna i , och . Därför valde vi i också att ge vårt stöd till FN-resolutionerna och 1973 och att i denna kammare stödja ett svenskt deltagande i upprätthållandet av flygförbudszonen över landet. När Gaddafi använde sitt flygvapen för att attackera sin egen befolkning trots omvärldens tydliga fördömanden, uppmaningar till eldupphör och sanktioner såg vi få alternativ till att upprätta en flygförbudszon för att förhindra dessa attacker. Vi vet självklart inte vad som skulle kunna ha skett om vi inte hade deltagit i flygförbudszonen, men det är vår övertygelse att kunnat bidra till att förhindra den libyska regimen att begå övergrepp mot sin egen befolkning och därigenom räddat livet på ett stort antal libyer. När bidrag till flygförbudszonen nu avvecklas och den internationella insatsen går från att skydda civila till att alltmer bedriva ett öppet krig mot Gaddafi för att få till stånd ett regimskifte är det lika självklart för oss i , med vår utgångspunkt i solidariteten med det libyska folket, att säga nej till att fem JAS Gripen-plan ska spana över och att en bordningsstyrka på högst 40 personer ska upprättas. Vi anser att de som avsätts för den militära insatsen i stället borde användas till breda och långsiktiga humanitära insatser. Det vi debatterar är inte en förlängning av den nuvarande insatsen. Det vi debatterar är i grunden en ny insats från , en insats med en ny sammansättning och med nya uppgifter som kommer att verka under nya förutsättningar jämfört med den tidigare. Precis som det uttrycks i betänkandet kommer den nuvarande svenska militära insatsen, som är inriktad på att upprätthålla flygförbudszonen, att avslutas. Det är en naturlig konsekvens av utvecklingen på marken. Vid den förra debatten i denna kammare hade militär kapacitet och den politiska viljan att använda denna kapacitet till att attackera sin egen befolkning. är det libyska flygvapnet och luftvärnet i det närmaste helt utslaget. Det uppdrag som vi gav till det svenska försvaret från denna kammare är nu uppfyllt. I stället har den borgerliga regeringen med stöd av och Socialdemokraterna presenterat en i grunden ny insats. Fem JAS Gripen-plan ska spana över , och en bordningsstyrka ska upprätthållas. Nato har bett att bedriva spaning för att de ska kunna använda vår information för att bedriva bombanfall mot markmål. I det uppdrag som regeringen nu vill att ger till den svenska Försvarsmakten ligger den överhängande risken att även indirekt bidrar till civila dödsoffer. FN-resolution 1973:s tydliga uppmaning att med alla till buds stående medel skydda civila känns avlägsen när man läser regeringens proposition. Vi måste också fråga oss vilket behov det finns av en maritim bordningsstyrka. Alla uppgifter tyder på att vapenembargot från havet varit effektivt; över 100 bordningar har genomförts utan det svenska bidraget. I den mån det förekommer en införsel av vapen till regimen i sker den via markvägen, och det kommer knappast 40 svenska soldater i att kunna förhindra. Det är inte bara situationen på marken i som har förändrats ; det har också den internationella insatsen. Kriget i har ändrat karaktär. och flera bedömare med oss menar att FN-resolution alltmer har kommit att bli en förevändning för Nato att delta i ett öppet krig med målet att avsätta Gaddafi. Den internationella insatsen har gått från att skydda civila till att mer bedriva ett öppet krig med syfte att få till ett regimskifte. I flera av de truppbidragande länderna diskuterar man nu öppet om som person är en legitim måltavla. Något sådant har inte stöd i FN-resolutionen och skulle vara ett tydligt brott mot folkrätten. Låt mig vara tydlig: har sedan den folkliga revolten bröt ut stött det libyska folkets legitima krav att måste avgå. Vi vill se ett fritt och demokratiskt . Men det är inte genom bombanfall från Natos sida som ett sådant kommer att kunna byggas. som går i utan en vapenvila innebär ytterligare av lidande för det libyska folket. De har inte råd att vänta. måste världssamfundets fokus vara ett stopp för stridigheterna. stöder FN:s tydliga krav på eldupphör och menar, precis som den välrenommerade tankesmedjan , att det behövs en politisk lösning, med en vapenvila som övervakas av en fredsbevarande styrka under FN-mandat och omedelbara förhandlingar mellan regimen och oppositionen. Vid en eventuell vapenvila är vi från sida beredda att stödja en svensk insats som har till uppgift att övervaka vapenvilan, under förutsättning att det finns ett tydligt FN-mandat. Tyvärr riskerar dock utvecklingen av den internationella insatsen att snarare försvåra en vapenvila. menar att den nuvarande inriktningen gör en vapenvila närmast omöjlig och därmed maximerar risken för en utdragen väpnad konflikt med ett omfattande mänskligt lidande bland det libyska folket som följd. , programchef för och , skrev som regeringen presenterade sin överenskommelse med Socialdemokraterna och följande i ett pressmeddelande: Det internationella samfundet har ett betydande ansvar för vilken väg utvecklingen tar. I stället för att hålla fast vid den nuvarande politiken och riskera att konsekvensen blir ett farligt kaos borde det ageras nu för att underlätta ett framförhandlat slut på inbördeskriget och en ny början för politiska liv. ställer sig till fullo bakom detta uttalande. utgångspunkt är som sagt solidariteten med det libyska folket. Därför föreslår vi massiva satsningar på humanitär hjälp till . Vi vill att de 115 miljoner som de borgerliga partierna tillsammans med Socialdemokraterna och vill lägga på den militära insatsen i stället ska användas för humanitära insatser. Enligt FN:s humanitära organisation kan så många som 639 000 människor ha flytt landet. Dessutom beräknas det finnas 250 000 internflyktingar i . Det råder en akut brist på mat och mediciner, och folk lever under omänskliga förhållanden. behövs flyktinghjälp, sjukvård, mediciner, utbildningsinsatser och återuppbyggnad. Trots det saknas helt konkreta och tydliga löften i propositionen om ökade humanitära och civila insatser. Jag vill också säga att en av de verkligt stora humanitära katastrofer vi just nu ser när det gäller utspelar sig ute på , där människor i små båtar försöker fly undan våldet. Alltför många av dem drunknar, och alltför många av dem törstar ihjäl i sina små båtar som Natos stridsflygplan åker i skytteltrafik över dem och vattnen är fulla av fartyg. Om detta säger propositionen ingenting, och i betänkandet finns bara vaga skrivningar. Enligt FN:s högkommissionär för flyktingfrågor, , har av flyktingarna som flytt undan våldet i kommit till . Hade verkligen menat allvar med retoriken om solidaritet med det libyska folket hade man öppnat sina gränser och erbjudit de libyer som flyr undan våldet en på vår kontinent. gör man tyvärr det motsatta. Jag vill därför avslutningsvis yrka bifall till reservation 2. I detta anförande instämde (V). 3 (M): Det är aldrig lätt att fatta beslut om att skicka väpnad trupp utomlands. Det sätter människors liv i fara, det kräver stora resurser och uppoffringar och det medför betydande risker. Sådana beslut måste därför vägas mot insatsens legitimitet, mål och förutsättningar att uppnå dessa mål. Det är just i ljuset av dessa frågor vi samlas för att debattera ett fortsatt svenskt deltagande i den militära insatsen i . De frihetsuppror vi bevittnar i och kommer kanske att medföra en av de mest genomgripande förändringarna av det internationella systemet sedan . Utmaningarna är enorma, men möjligheterna att skapa förändring i regioner som präglas av politiskt förtryck och ekonomisk stagnation är ännu större. I grunden handlar det om människor som gör uppror och revolt mot decennier av förtryck och diktatur, och de gör uppror i hopp om att skapa en bättre framtid för sig själva, sina familjer och sitt land. Vi har ett ansvar att stödja dessa människor i deras kamp för demokrati, mänskliga rättigheter och ekonomiskt välstånd. Det var på dessa grunder vårt kunde byggas, och det är den riktning vi vill se världen utvecklas i. Vårt engagemang och vårt stöd för frihetsupproren sänder också signalen till andra diktaturer runt om i världen att vi är beredda att backa upp våra ord med handling, även i form av militära medel om så krävs. har också mycket tydligt slagit fast att situationen i utgör ett allvarligt hot mot internationell fred- och säkerhet samt att det internationella samfundet ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila. Insatsen i har med andra ord en mycket stark internationell legitimitet genom säkerhetsrådsresolutionerna och 1973. Detta är viktigt för oss. När FN kallar ställer vi upp. Det har vi alltid gjort, och det ska vi fortsätta göra. Det handlar om att värna det normsystem som FN har byggt upp. Det är det som lägger grunden för de folkrättsliga spelreglerna i den internationella politiken, och det är som sagt det som lägger grunden för legitimiteten i denna insats. Situationen i är alltjämt mycket oroande. Precis som vi har hört från tidigare talare är det mer än 600 000 människor som har tvingats på flykt. Inne i landet råder det svår brist på livsmedel, medicin och bränsle. Det rapporteras om summariska avrättningar, försvinnanden, användande av mänskliga sköldar, användande av klusterammunition i tättbefolkade områden och tortyr mot frihetsberövande. Om vi får ett slut på detta måste vi också fortsätta att ta ansvar. Då är det militära instrumentet ett bland flera i stödet för att få en fredlig utveckling i . Vår svenska insats bygger även på ett stort humanitärt stöd. Vi har anslagit i bilateralt bistånd. Det finns också ett omfattande bistånd som kanaliseras genom multilaterala organisationer. Vi har även tydligt deklarerat att är berett att ta ett stort ansvar för återuppbyggnaden av det civila samhället och dess institutioner när freden väl är säkrad. Men, fru talman, i detta skede är det militära instrumentet helt oumbärligt för att hindra de grova övergrepp som begås mot civila i . Gaddafi var glasklar om sitt mål att gå från hus till hus och slå ihjäl varenda kackerlacka i Benghazi, som han uttryckte det. Det råder ingen tvekan om att hans mål är att utplåna all opposition. Delar man uppfattningen att det är nödvändigt att stoppa våldet måste man också vara beredd att använda militära medel. Det räcker inte bara med att ge humanitärt bistånd och låta någon annan ta ansvar för att göra det riskfyllda och svåravvägda militära arbetet. Det går heller aldrig så snabbt som vi skulle vilja när vi gör fredsfrämjande insatser. Det tar tid att få resultat. Till stora delar är de militära ställningarna fortfarande låsta i , men de politiska, militära och ekonomiska åtgärder som har vidtagits mot Gaddafiregimen har försvagat dem. Det begränsar även möjligheten att begå övergrepp mot civila. Det handlar om att rädda människoliv, och det har insatsen också gjort fram till . Det är därför det är så viktigt att vi har lyckats hitta en stark och bred politisk lösning här i kammaren för att fortsätta den militära insatsen i . Om vi hade avbrutit insatsen hade vi indirekt stärkt Gaddafi, och det hade varit ett bakslag för de krafter vi vill främja. Vi måste upprätthålla det militära trycket på Gaddafiregimen för att skapa förutsättningar för och påskynda en politisk lösning. Men, som sagt, är det någonting vi har lärt oss av de närmare som har varit verksamt inom fredsfrämjande insatser är det att det krävs tålamod och långsiktighet för att lyckas så även i . Den svenska insatsen har rönt stor uppskattning, inte minst genom Gripens i det närmaste unika spaningsförmåga, och vi har all anledning att känna stolthet och tacksamhet inför de svenska kvinnor och män som genomför insatsen. föreslås det militära engagemanget från svensk sida breddas ytterligare med en bordningsstyrka som personal för informationsoperationer. Den svenska flygspaningsinsatsen föreslås breddas till stöd för genomförandet av säkerhetsrådsresolution i sin helhet, och utskottet menar att den utökade spaningen bör kunna inledas . Det är med stor tillfredsställelse vi kan stå här och se att vi har en bred och stark politisk enighet i denna kammare om ett fortsatt svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i . Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag. 4 HANS (V) replik: Vi har utförligt i svenska medier kunnat läsa om Socialdemokraternas piruetter när det gäller Libyenfrågan. De som i denna kammare verkligen har stått för de stora omsvängningarna är dock . Från att ha sagt att det inte handlar om att ta ställning för den ena eller den andra säger man att vi måste upprätthålla ett militärt tryck på . Det är en 180-gradig svängning av Moderata samlingspartiet. Den insats vi ser har i grunden ändrat karaktär. Fokus flyttas och sätts nu alltmer på att man ska avsätta och få till ett regimskifte i . De som tvivlar på det kunde i anförande höra att det inte längre handlar om att skydda civila, det handlar om att få till ett regimskifte i . Vi har lärt oss av historien att när man från väst försöker att bomba fram demokrati, frihet och befrielse går det sällan speciellt bra. Vi har sett det i , vi har sett det i där man med exakt samma retorik har försökt bomba fram en förändring. Det har inte gått speciellt bra. I och väntar folket fortfarande på sin befrielse.