prot · GY0966 · 2011-03-03 00:00:00 — Det är oerhört stora och viktiga frågor vi diskuterar. Människors personliga integritet är en grundbult i ett demokratiskt och öppet samhälle, och det har vi ett gemensamt ansvar för att verkligen skydda och säkra. Men vi har också ett ansvar för landets säkerhet. Det gör den här frågan så plågsamt svår, vilket jag ständigt framhåller. Det gäller att hitta balanspunkten. Jag, och Alliansen har en ödmjukhet i den här frågan. Och vi har lyssnat. Det här har oroat mig och många i . Vi har lyssnat på kritiken. Vi har haft en dialog med kritiker även utanför , bloggar, debattartiklar och debatter, och vi har byggt in ytterligare ett antal åtgärder för att stärka integriteten. Vi har en försvarsunderrättelsedomstol, det är bara vissa signalbärare som man får signalspana på, vi har listat de hot man får spana mot: massförstörelsevapen, terrorhot, militära hot. Det är mycket begränsat, detta. Vi har tagit det här på stort allvar och haft en lång process, och vi har fått en lagstiftning som, tycker jag, är en rimlig avvägning. Det ni säger är: Låt oss sluta med signalspaning under . Låt oss börja utreda från början, där Socialdemokraterna var 2000, med en ny utredning. Då är frågan vad den ska leda till. Vi har en avvägning nu som vi får diskutera vid kontrollstationen. Vi har byggt in integritet, men vi accepterar, tyvärr, att vi behöver signalspana i kabel över landsgränsen, vilket ni också accepterar. Men hur långt vill ni gå i att ta bort denna möjlighet? Det är det ni inte tar ställning till. 92 (V) replik: Man hamnar lite grann i en diskussion som leder in i en återvändsgränd när man börjar diskutera det här. Vi har som sagt inte ifrågasatt behovet av signalspaning och kanske även spaning i kabel. Med en lagstiftning som ger skyldigheter för dem som spanar att meddela till exempel den som har fått ett sms avlyssnat på felaktiga grunder ska man kunna meddela att man har gjort det utan att det skadar själva underrättelseverksamheten, men det ska finnas en rättighet att få reda på det. var inne på detta med . Det är klart att det finns ett antal sådana saker som ger ramar för vad man kan göra. Det är det vi ifrågasätter om man rättar sig efter. En paragraf säger att å ena sidan ska man meddela dem som blivit spanade på, men å andra sidan ska FRA ha möjlighet att belägga det med sekretess i alla fall. Då blir det fullständigt meningslöst. FRA sade själva när vi var där att det inte är någon mening med en sådan paragraf, för det funkar inte i alla fall. Det vi ifrågasätter är varför lagstiftningen inte är så heltäckande när det gäller integriteten. Det är det som är vår kärnpunkt här, och det är därför vi vill ändra lagstiftningen. Det ifrågasätts det som fanns innan. Det är klart att det fanns ett slags lagstiftning innan som det går att gå tillbaka till och som kanske går att förbättra. Det behöver göras en ordentlig utredning av vad som egentligen krävs för att både säkra signalspaning och integriteten för svenska medborgare. Jag menar alltså att det som man har hållit på med , som var inne på nu har hon ingen replikrätt är ett hafsverk. Annars hade man inte behövt göra de 40 ändringarna. Det som är problemet är att man har gjort 40 ändringar, trots att man tyckte att man hade gjort det så bra från början. Det är det som är problemet. Vi menar att man inte kommer någonstans om man inte gör om det från början. Vårt syfte är att man ska ha en utredning som ordentligt tar tag i de här frågorna, både ur signalspaningssynpunkt och ur integritetssynpunkt. Det är det som krävs och som regeringen har fullständigt misslyckats med. 93 (C) replik: Jag är väldigt glad över de om det nu är 40 förstärkningar till skydd för den personliga integriteten som vi har lyssnat in i dialog och byggt in i lagstiftningen. Att kalla det som har skett i en process med riksdag, remissinstanser och regeringen inblandad för ett hafsverk tycker jag är väldigt märkligt. var det ett omfattande utredningsarbete som först den socialdemokratiska regeringen höll på med och som vi sedan tog över, så det här har utretts. Frågan är: Vart vill ni komma? Vi ska diskutera vid kontrollstationen hur det här fungerar och om vi behöver förstärka något ytterligare om något blir fel. Den diskussionen kommer. Nöj er med kontrollstationen! Att riva bort allt och börja om från början är en gambling med säkerhet bland annat. Det är förvånande att två riksdagspartier så hårt driver detta. är mycket viktig. Den respekterar vi. är ett av de länder i som mest öppet och transparent har diskuterat den här svåra frågan och fattar beslut om den i riksdag. Vi gör det i en öppen lag och lägger inte in det i hemliga säkerhetsbeslut i regering och försvarsmakt, som man rätt ofta gör i andra länder. När vi har byggt in det här i lagstiftningen har vi självfallet tittat på de konventioner som vi är bundna av och vill följa, så jag är väldigt trygg i att vi med råge uppfyller de regelverk som finns. Jag noterar bara att och har ett högt tonläge. Men ni accepterar faktiskt signalspaning i kabel över landsgränsen. Och ni tycker att betydligt fler myndigheter än regering, regeringskansli och försvarsmakt ska ha rätten att inrikta signalspaning, så ni har lite dubbla budskap i era uttalanden. 94 (MP) replik: säger att vi kommer med dubbla budskap. Jag tycker att vi är oerhört tydliga. Ett av de 40 tillägg som ni har gjort det pratade jag med om var nämligen att ni lovade att om en person fastnar tillfälligt i FRA:s register ska de förklara det. Det var ett av de 40 tilläggen. Det höll inte. Det var ett hastverk. Ni lade till 39 stycken till utan en utredning, . Ni hade naturligtvis samtal mellan era fyra partier, det förstår jag. Men du vet ju själv hur det var i debatten här , att ni fick stanna upp och gå tillbaka och diskutera med varandra. Det är inte optimalt när vi fattar den här typen av beslut i riksdag. Det andra är att ni sade att det inte var så stor omfattning. Det avslöjades ju att det var en väldigt stor omfattning. Som jag sade, angående , lyckades man med hjälp av en anställd på FRA avslöja att det var väldigt omfattande. Det är två exempel på att det som regeringen säger antingen är lögn eller att man inte talar om hela sanningen. Det viktigaste, som vi i och är inne på, är den personliga integriteten. Det är den som ligger i fokus, och det är ju väldigt mycket en centerfråga. Du har själv, som sagt, varit personligt engagerad i detta, . Men på något sätt köper du ändå konceptet. Vi kan lägga fram hur många bevis som helst på att det inte håller. Är du utanför och skickar ett sms eller ett mejl så fastnar du, och du får inte reda på detta. Grejen är att man alltså kan bygga upp system för olika individer utan att de över huvud taget har en aning om det. Där ligger felet. 95 (C) replik: Det är riktigt att vi beslutade att en person som blir föremål för signalspaning ska kunna få information om detta. har vi i samma beslut en sekretessregel som tydligen slår till nästan regelmässigt. Kan detta göras bättre får vi givetvis titta även på detta . Hur stor var signalspaningens omfattning? Allt är relativt här i världen. Jag tänkte kommentera ett av dina uttalanden från tidigare inlägg, . Du har i riksdag sagt: Räkna med att FRA registrerar all din e-post! Räkna med att varje sms och e-postmeddelande lagras! Detta är helt enkelt inte sant utan fullständigt fel. FRA får endast spana på trafik över landsgränsen som berör utländska förhållanden och som berör åtta listade allvarliga säkerhetshot. Det handlar om massförstörelsevapen och jakten på dem, grov terror, militära händelser och så vidare. Man får endast spana i de signalbärare, en del av kablarna över länsgränsen, som man får tillstånd till av Försvarsunderrättelsedomstolen och som myndigheten upplåter. Där sparar man temporärt i vissa delar av kabeln under vissa delar av tiden, och av det samlar man in och analyserar en mycket liten del. Internet är fantastiskt, men när vi använder det och telefon ska vi ha klart för oss att tekniken gör att det tyvärr finns tekniska möjligheter för privata, kommersiella och statliga krafter att ta del av detta. underrättelseinhämtning är en liten del av detta. Man ska nog alltid ha det i beaktande när man e-postar; man ska se det mer som vykort. 96 (MP) replik: Det är bra att säger att det sparas temporärt. Det är ju där integritetskränkandet ligger. Själva kränkandet ligger i att man de facto sparar. Oavsett om det är en sekund, eller så har man kränkt integriteten. Det är själva grejen. Man kan inte säga att det förstörs ganska snabbt, att man bara behåller det och sedan försvinner det. Själva integritetskränkandet sker som en person hamnar i FRA:s databas. Då kan man ta reda på personens sociala nätverk, ställning och så vidare. Det är den möjlighet som finns. Det är precis som kränkningen av integriteten sker. Man kan raljera om att det inte spelar någon roll för att det förstörs och så vidare, men då har man gått förbi själva huvudfrågan. Och det är den jag tycker att ska svara på. 97 (C) replik: Här är vi överens, . Skulle vi inte spana i kabel och inte spara något av det vi spanar efter så skulle vi ju inte kränka någon integritet. Jag håller fullständigt med om detta. Det är just därför frågan är så plågsamt svår. Att ta in denna information för landets säkerhet innebär att vi tvingas göra intrång i den personliga integriteten. Det är jobbigt, men vi har försökt att göra en avvägning och landat i gällande lagstiftning som noga ska diskuteras i en kontrollstation . Jag noterar att även och accepterar att det behövs underrättelseinhämtning genom signalspaning i dessa kablar och att det ska spanas och sparas. Får man inte spara något kan man inte göra någon som helst analys av de hot som vi är utsatta för. Avvägningen är svår. Vi har gjort vår och står för den. Vi har med stort allvar behandlat frågan och tagit intryck av kritiken från och andra. Vi har drivit frågan så att det har blivit ett starkare skydd, vilket jag är glad för. Vi ska med stort allvar se över detta i kontrollstationen, för det är en mycket viktig fråga. Jag tror dock helt ärligt och jag är givetvis alltid en ärlig politiker att det kan få allvarliga följder för om vi börjar om på nytt, förbjuder all signalspaning i tråd och drar i gång en ny stor utredningsapparat. Det räcker långt med att mötas i en debatt i våra utskott här i och noga titta på den kontrollstation som regeringen kommer att förelägga hur det fungerar. Vi får se vad vi drar för slutsatser efter det jobbet. 98 (SD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag under punkterna 13 i FöU3. Få förstår hur livet skulle vara utan Internet. Vi har våra datorer som fantastiska kontorshjälpmedel. Med Internet kan vi snabbt delge andra vårt arbete i redigerbar form. Med Internet kan vi också snabbt söka information global wide. Vi kan söka bland officiella källor men även bland alternativa källor. Även används nätet. Folk matchar fram sina kommande partner mot databaser. Man umgås i sociala medier och finner gamla försvunna vänner genom nätet. Internet skapar frihet. Men myntet har alltid två sidor. Internet ger en möjlighet för kriminella att effektivisera sin verksamhet. Internet ger också en möjlighet för regimer att vaska fram avvikande åsikter och styra opinioner. Den tekniska utvecklingen går framåt i rasande takt. Det ligger inte i vår makt att veta vart nätet ska föra oss. Säkert är dock att vi ska ta hoten mot den personliga integriteten som ligger inbyggt i nätet på stort allvar. Nätet har gjort oss friare som individer men också gjort det lättare att kartlägga och övervaka. En mycket avancerad form av övervakning på nätet är nationellt organiserad signalspaning. Här måste integritetshänsynen vägas in. Mycket har gjorts för att skapa politisk och medborgerlig kontroll över FRA:s signalspaning. Andra länder signalspanar i kabel utan lagstöd. I har vi valt att skapa lagstöd. Beredningen av frågan har tagit och började . Under valrörelser har frågan om signalspaning i kabel blivit gisslan i form av att vara en het och aktuell fråga. Tyvärr har medborgare felaktigt varit rädda för att spaningen vänt sin udd mot de egna medborgarna eller att målet skulle vara att jaga fildelare. Så är inte fallet. Signalspaning från främmande makt mot svenska förhållanden förekommer dock och är inte nytt. inhämtande av eterburen information från vår teletrafik var massiv. FRA:s signalspaning riktar sig dock över huvud taget inte mot information mellan svenskar. Vi har två nya myndigheter som har till enda uppgift att ge tillstånd till och kontrollera signalspaning i kabel. Försvarsunderrättelsedomstolen har till uppgift att ge tillstånd till signalspaning, och Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Siun, ska kontrollera myndigheter som bedriver försvarsunderrättelseverksamhet. Siun har genomfört sex inspektioner hos FRA. Utöver de två nya myndigheterna som övervakar signalspaningen har Datainspektionen rätt att bevaka integritetsskyddet. Därtill kan medborgare kräva ut sin personliga akt från FRA, och flera medborgare har valt att göra detta. Signalspaning är ett potentiellt hot mot medborgarnas integritet. Motivet för att FRA ändå signalspanar är att höja och de svenska medborgarnas säkerhet. Den gamla bilden där nationell säkerhet främst byggde på invasionshot och möjligheten att hejda och slå mot en invasion har förändrats. Det finns ett tilltagande hot i form av terrorism. utsattes för en överraskande terrorattack med stor skada men med få attackerande personer. Vi ska vara tacksamma för att inte har utsatts för något liknande, men vi ska inte glömma att hotbilden finns även mot . Det mest påtagliga beviset för det är självmordsbombaren i . Det finns ett terrorhot även mot . Hotet att främmande regimer vill attackera enskilda medborgare i finns. Tänker man efter lite grann på hur sårbara både vi människor och vår infrastruktur är blir man mörkrädd. Mot dessa hot är FRA:s signalspaning vår första försvarslinje. Det hade varit klädsamt med mer uppskattning för våra duktiga tjänstemän på FRA. De som alla andra i vår kollektiva beredskap bygger vår säkerhet. Vi kan inte vänta och lägga signalspaningen på is. Vi behöver signalspaningen som ett av verktygen för att höja vår säkerhet. Låt oss inte göra signalspaningen till ett slagträ i debatten partierna emellan med enbart partiegoistiska syften. Inget av kontrollorganen har påvisat minsta oegentlighet. Den årliga skrivelse till som vi behandlar kan bara beskriva kontrollinstansernas bedömningar. En noggrannare rapportering av enskilda fall är naturligtvis inte lämplig. Ett enskilt terrordåd själmordsbombaren här i kantrade hela debatten om signalspaning. Så får det inte vara. Vi måste se mer långsiktigt och vara mer varse om de terrordåd som trots allt finns. finns bara om vi vill försvara oss. I detta anförande instämde (SD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 10 § Klimatpolitik m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU12 Klimatpolitik m.m. 99 (S): Vi debatterar ett motionsbetänkande om klimat politiken. Där behandlas en del av de motioner som kom in under den allmänna motionstiden . Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 4, men jag står naturligtvis bakom alla våra reservationer. Vi känner alla till vad vi har framför oss. Det gör ont att tänka på vad som händer med planeten och alla människor runt om i världen och vad som kan hända med kommande generationer. Vi vet att människor redan nu lider av konsekvenserna av den globala uppvärmningen. Torkan breder ut sig, extrema oväder och naturkatastrofer blir vanligare. Jag minns att det pratades med glädje om att vi skulle kunna börja odla vindruvor i när jorden blev varmare. Jag tror att få känner glädje över det. Klimatkrisen skapar däremot ångest hos många; många kallar det för klimatångest. Men det skapar också handlingskraft. Människor låter bilen stå, börjar odla sina egna grönsaker och byter ut lamporna hemma. Det är små vardagliga saker, men tillsammans finns det en stor kraft i allt det som människor runt om i och världen gör. Det är glädjande att så många människor försöker ändra sitt sätt att leva. Men en nästan förhärskande uppfattning bland de borgerliga partierna är att klimathotet ska lösas med konsumentmakt. Så är det inte. Vi måste ta ett politiskt ansvar, driva på för offensiva internationella avtal och använda ekonomiska styrmedel och regleringar. Visst är konsumenternas makt också viktig. Men för att konsumenterna ska kunna göra medvetna val måste de vara välinformerade om vilka valmöjligheter de har. Därför är det förvånande att regeringen, som sätter så stor tilltro till konsumentmakten, väljer att inte genomföra reformer som innebär att konsumenten får ökad makt genom mer information om de produkter som finns på marknaden. Det är något som vi i oppositionen har föreslagit. I nästan alla debatter om klimatpolitik hörs från alla håll att ska gå före. Jag håller verkligen med. har goda förutsättningar att göra just det, och har höga utsläpp per person. Att gå före ska inte bara ses som ett plus i kanten; vi har ett ansvar att göra det. Det brukar, som sagt, framhållas av de flesta partier i denna församling att vi ska gå före. Det står bland annat i det betänkande vi debatterar . Om vi ser tillbaka har vi faktiskt gått före. Vi var tidiga med att införa en koldioxidskatt och andra åtgärder, och vi satte högre mål än vad Kyotoprotokollet förpliktade oss att göra. Då var det en socialdemokratisk regering som drev på, som hade höga ambitioner och som fick stöd i . Alla allianspartier var dock inte särskilt positiva, tvärtom. Mycket av det som har lett till minskade utsläpp i är sådant som den dåvarande oppositionen röstade emot. Det är viktigt att ha med sig den bakgrunden när vi hör statsminister säga att ska vara ett föregångsland. Lyssnar man på andra gånger är det svårt att få ihop det. I regeringsförklaringen sade att tidigare aviserade åtgärder för klimatet skulle räcka. Inga nya initiativ är alltså att vänta. På vilket sätt är det att ta på sig ledartröjan, som regeringen brukar uttrycka det? På vilket sätt är en föregångare när regeringen planerar att sälja bort delar av de intjänade utsläppsminskningarna? En av de frågor som tas upp i betänkandet är hur höga utsläppsmål vi ska ha i och i EU. Vi socialdemokrater har tillsammans med och drivit på för att regeringen ska gå före och höja EU:s ambitioner eftersom vi tycker att EU kan kosta på sig att gå före. Vi tror inte, som regeringen, att det är en smart strategi från EU att gå in med lägre ambitioner för att pressa fram åtaganden från andra länder. Regeringen pratar om förtroendet mellan rika och fattiga länder. Vi kan nog konstatera att det inte byggs med den strategi som EU har haft, utan förtroendet skapas just av att vi går före. Det har regeringen inte velat arbeta för. En annan fråga som tas upp är var utsläppsminskningarna ska ske om de ska göras i eller i andra delar av världen. Vi hävdar med envishet att och andra västländer har ett stort ansvar för utsläppen av växthusgaser och att det är rimligt att vi tar det ansvaret och ställer om här hemma. Det utesluter inte att vi gör investeringar i andra länder, tvärtom. Vi vill arbeta för att de länder som har växande ekonomier får del av den nya teknik som utvecklas och för att utsläppsökningarna från dessa länder bromsas. Men det ska inte ske på ett sådant sätt att vi tillgodoräknar oss utsläppsminskningarna i . Det ska ske utöver våra egna åtaganden. Regeringen brukar säga att det är mycket mer effektivt att göra utsläppsminskningar i andra länder mer pang för pengarna. När man läser den rapport som släppte kan man faktiskt tvivla på det. Regeringens strategi handlar om att köpa upp CDM-krediter, men visar i sin granskning att målen är otydliga och att uppföljningar inte har gjorts som de ska. Vi vet således inte vilken nytta köpen av CDM-krediter ger. Något annat som också är intressant utifrån regeringens strategi för att minska utsläppen är hur det går ihop med det mer långsiktiga målet att ska vara fossilfritt . För mig och oss socialdemokrater är det självklart att betrakta det som ett mål för en omställning av . Men är det det med regeringens politik? Betyder visionen till 2050 att kan fortsätta med en del utsläpp bara vi köper oss fria med CDM-krediter? Det skulle vara intressant att få svar på. Om regeringen har samma ambition som vi, att ska vara fossilfritt behöver man ändra strategi. När tänker man göra det? Trots att den politiska ambitionen måste vara att förhindra klimatkrisen så gott det går måste vi också ha en beredskap för konsekvenserna. Vi vet att ett sådant arbete sker, men vi menar att det måste finnas en tydligare ansvarsfördelning för klimatanpassningsarbetet. En nationell strategi behöver tas fram och arbetet måste ha en tydlig ledning och genomsyra hela samhället. vill jag säga något om tillväxten och konsumtionen. har en väldigt hög tillväxt. och är glada, så klart. Den ekonomiska tillväxten framstår som det enda, eller åtminstone det bästa, kvittot på en framgångsrik politik. Jag tror att vi måste ställa oss frågan vilket pris vi kan få betala för den ekonomiska expansionen om vi bortser från andra saker, som våra ekosystem eller utsläpp eller, för den delen, människors sociala situation och hur människor mår. Vi är naturligtvis alla glada över att ekonomin nu återhämtar sig, men vi vet ju också att den är beroende av tillgången på billig energi och att den drivs av konsumtion som inte alltid gynnar de mål vi sätter upp i klimatpolitiken och i miljöpolitiken i stort. Vi socialdemokrater lyckades under vår regeringstid minska utsläppen av växthusgaser som vi hade ekonomisk tillväxt. Det kan göras, men då måste vi också ha en mycket mer offensiv klimatpolitik. Vi kommer inte undan frågan: Hur länge är det möjligt att fortsätta expandera ekonomin inom ekologins givna gränser? Det är något för alla oss i den här kammaren att fundera över. (Applåder) I detta anförande instämde , i och (alla S). (forts. 13 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats MJU11 Fiskeripolitik m.m. Punkt 3 (Hållbarhetskriterier i EU:s fiskerätter) 1. utskottet 2. res. 2 (S, MP, V) Votering: 170 för utskottet 131 för res. 2 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 2 S, 96 M, 21 FP, 16 C, 19 SD, 16 KD För res. 2: 93 S, 21 MP, 17 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 MP, 3 FP, 7 C, 1 SD, 2 V, 3 KD (S) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. Punkt 11 (EU:s fiskepartnerskapsavtal) 1. utskottet 2. res. 8 (S, V) Votering: 188 för utskottet 113 för res. 8 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 M, 20 MP, 21 FP, 16 C, 19 SD, 16 KD För res. 8: 95 S, 1 MP, 17 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 MP, 3 FP, 7 C, 1 SD, 2 V, 3 KD Punkt 19 (Vattenbruk och fiskförädling) 1. utskottet 2. res. 14 (S) Votering: 204 för utskottet 95 för res. 14 1 avstod 49 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 95 M, 21 MP, 21 FP, 16 C, 19 SD, 16 V, 16 KD För res. 14: 95 S Avstod: 1 V Frånvarande: 17 S, 12 M, 4 MP, 3 FP, 7 C, 1 SD, 2 V, 3 KD Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU9 Processrättsliga frågor Punkt 1 (Översyn av rättshjälpslagen m.m.) 1. utskottet 2. res. 1 (S, MP, V) Votering: 168 för utskottet 133 för res. 1 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 M, 21 FP, 16 C, 19 SD, 16 KD För res. 1: 95 S, 21 MP, 17 V Frånvarande: 17 S, 11 M, 4 MP, 3 FP, 7 C, 1 SD, 2 V, 3 KD Punkt 4 (Straffreduktion för den som medverkar till att lösa brott) 1. utskottet 2. res. 3 (S, SD) Kammaren biföll utskottets förslag genom uppresning. Punkt 8 (Enklare regler för kameraövervakning) 1. utskottet 2. res.