prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Om man vill göra aborter fria förringar man också helt problematiken med flickaborter som vi kan se är stor i till exempel och . När man i utskottets förslag talar om att verka för fri abort för alla kvinnor kan man också fråga sig om man menar att abort ska kunna ske fritt fram till födelseögonblicket, eller ska det finnas någon övre gräns? Ska länderna införa samma lagstiftning som i , eller ska tidsgränsen för fri abort sättas som i de flesta länder i EU för att det ska vara godkänt? Innebär det då att vi ska sätta press på länder i som har behovsprövad abort, till exempel , och ? Om abort ska vara en mänsklig rättighet, som oppositionen framför i reservation 3, kan man också fråga sig var gränsen ska gå. Eller menar man att abort i alla lägen ska kunna hävdas som en mänsklig rättighet? Jag vill framföra att vi måste se att frågan inte är så enkel. Om vi ska föra dialog med andra länder i abortfrågan måste vi problematisera frågan och även lyfta de etiska dilemman som finns. I , där aborter kan beviljas efter vecka 18, har det framkommit att ibland överlever en abort och kan leva innan de får ligga och självdö. Detta måste innebära ett djupt obehag för både fostret, kvinnan och vårdpersonalen. Det finns fall i och i andra länder där som fötts i vecka 2122 har överlevt. Ändå utförs aborter i . Borde vi inte fundera på om dessa överlevande, aborterade ska räknas som barn? Och kan vi verkligen onyanserat verka för abort som en mänsklig rättighet när säger att barnet har rätt till liv och utveckling till det yttersta av samhällets resurser? En mänsklig rättighet borde rimligen vara att få leva. ser att det finns en problematik med illegala aborter i länder där abort är förbjudet. Att kvinnor dör i illegala aborter är djupt tragiskt. Vi måste dock ha en bredare syn och problematisera frågan mer i stället för att enbart lösa problemet genom att pressa andra länders abortlagstiftning. Det är inte rimligt att kvinnor ska behöva ställas inför en sådan situation att de utifrån olika omständigheter känner en så stark press att de utsätter sig för risken med osäkra och illegala aborter. Det är viktigt att varje land får göra en problemanalys över till exempel kvinnors ekonomiska utsatthet, kvinnors rättsliga status, att ensamstående mammor blir stigmatiserade, att kvinnor får dålig information om och dålig tillgång till preventivmedel, att kvinnor blir utsatta för sexuella övergrepp, och att kvinnor riskerar att utsättas för hedersmord, lynchning eller publik avrättning på grund av sex utanför äktenskapet. Därefter bör varje land hitta komplexa lösningar på ett komplext problem. Vi måste se till riskerna med att införa fri abort i ett land med patriarkala system, där kvinnor knappt har någon egen talan i rättssystemet eller i familjen och se till risken att hänsynslösa män än mer kan utnyttja kvinnor och sedan pressa dem till abort mot deras vilja. Om mottagarlandet inte har utrustning för att utföra säkra och normala förlossningar måste vi se att det finns en stor risk att även lagliga aborter inom landets sjukvård skulle bli förenade med stora risker. Vi måste rimligtvis informera om att även säkra lagliga aborter innebär risker och kan innebära komplikationer både fysiskt och psykiskt till och med i länder med välutvecklad sjukvård. Jag tycker att jag har saknat detta . Det har kommit uttalanden från Socialdemokraterna om att vi inte har något att lära av andra länder när det gäller sexuell och reproduktiv hälsa. Hur kan politiker i , som har de högsta aborttalen i , som är det enda land i som har fri abort upp till vecka 18 och som har stora problem med könssjukdomar, säga att vi inte har något att lära av andra länder inom detta område? Om vi inte kan lyssna på andra länder med en annan syn än vi har i abortfrågan, hur ska vi då kunna förvänta oss att de ska lyssna på ? Jag vill avsluta med att säga att i våra relationer till andra länder vill betona vikten av en fri och öppen dialog och respekt för andra länders kultur och värdegrund. Saker som har setts som självklara i i abortfrågan har börjat debatteras och lyftas fram, vilket visar på att abortfrågan inte är så enkel och självklar. som vi verkar för mänskliga rättigheter i andra länder måste vi värna viktiga demokratiska värden. som i flera avseenden är förebild när det gäller demokrati, öppenhet och åsiktsfrihet måste börja visa att detta gäller även i relation till andra länder. Avslutningsvis yrkar jag avslag på reservation 3 och bifall till vår reservation nr 4. 141 (S) replik: Det var med ganska stor förvåning jag läste texten i och reservation, och jag blir inte mindre förvånad av att höra anförande här. Till viss del tycker jag, fru talman, att pratar emot sig själv. När det gäller abortfrågan, som är en stor och ofta diskuterad fråga när vi pratar om SRHR och kvinnors rättigheter, tycker jag och vi socialdemokrater att det viktigaste i sammanhanget är att kvinnan har rätt till sin egen kropp. Jag läser i reservationen att vi ska ha större ödmjukhet och visa mer respekt för de kulturella skillnader som finns i synen på frågor inom SRHR-området och att vi är enkelriktade. Jag skulle vilja, fru talman, att lite mer utförligt förklarar vad denna ödmjukhet och respekt som saknas innebär. Visserligen står det att det gäller regeringens arbete, och jag ska väl inte företräda regeringen. Men det går inte att komma ifrån att vi i övriga partier i stort sett och i allt väsentligt har samma uppfattning i dessa frågor. Jag vill att utvecklar det hela lite mer. 142 (SD) replik: Först och främst vill jag kommentera att kvinnan har rätt till sin egen kropp. Ja, det är klart att kvinnan har rätt till sin egen kropp. Men jag vill framföra att vi också måste våga lyfta fram att det finns två parter involverade vid en abort kvinnan och fostret. i har det varit en naturlig diskussion att det finns ett etiskt dilemma mellan kvinnans intresse och fostrets intresse. Det ser man till exempel i ett betänkande , där det gjordes vissa förändringar av abortlagstiftningen. I betänkandet fanns en utredning med som hette Utredningen om det ofödda barnet. I betänkandet står att utredningen ser kvinnan och fostret som två individer som är skyddsvärda och att fostret inte enbart kan ses som en del av kvinnans kropp, även om det långt fram i graviditeten är beroende av kvinnans kropp för sin utveckling. Vidare står det i betänkandet att enligt utredningen måste man ibland låta den enas intressen gå före den andras, och att fostrets intresse ska börja väga tyngre allteftersom fosterutvecklingen fortskrider. Det jag vill lyfta fram är att vi måste våga prata om abort utifrån flera intressen. När det gäller att respektera kultur i andra länder kan det vara så att man i deras kultur betonar just detta etiska dilemma med att se både till fostret och till kvinnan. Vi måste se att om vi ska vara pådrivande och påverka andra i frågan kan det också komma tillbaka på så vis att andra länder som har en mer restriktiv abortpolitik ska börja sätta press på oss. I har de flesta länder fri abort upp till vecka 12, och vi har kanske inte alls chans att få igenom vår politik. Vi måste se till risken att vi får anpassa oss till de andra. Tycker vi att det är okej att andra ska lägga sig i vår abortlagstiftning i ? 143 (S) replik: sade i sitt anförande att många barn runt om i världen saknar möjlighet till god omvårdnad. Det håller jag med om. Om man sätter det i relation till kvinnor som tvingas föda många barn mot sin vilja, kvinnor som inte klarar av att ta hand om sina barn och kvinnor som kanske avlider på grund av alltför många graviditeter förbättrar man inte tillvaron för de barn som föds till världen. Dessutom, fru talman, lever vi i skilda världar. Om vi tittar på exempelvis är det inte ovanligt att det är barn som blir gravida. Det är unga flickor, ned till för övrigt precis som i , som jag nämnde i mitt anförande som tvingas föda barn. Då tycker jag att det är horribelt att prata om någonting annat än att det är abort som gäller. Barn ska inte föda barn. Kvinnor som redan har fött många barn och inte orkar mer måste ha rätt att bestämma att de vill göra abort. Det är samma sak när det gäller de många våldsövergrepp som begås runt om i världen. Jag vill ställa en fråga, fru talman. Tycker att det är rimligt att så unga kvinnor flickor som är tonåringar och ibland inte ens har hunnit bli det ska tvingas föda barn? 144 (SD) replik: Det jag vill lyfta fram är vad vi ska tänka på om vi ska föra en dialog om aborter med länder som har en extremt restriktiv abortpolitik där man förbjuder aborter helt och hållet, även när det är risk för kvinnans liv eller när någon har blivit utsatt för ett sexuellt övergrepp. Vi kan se att det handlar om ett övergrepp om någon som är ett barn blir gravid. Visst kan det finnas en problematik i sådana situationer, men det jag vill framföra är att vi måste problematisera. Vi måste lyfta fram etiska dilemman, och vi måste ha respekt för andras syn i abortfrågan. handlar det inte bara om det som talar om att vi ska se till extremt tragiska fall. Vi ska tydligen också tala för fri abort i alla länder. Vi ska påverka , och som har behovsprövad abort att ändra sin abortlagstiftning. Vi ska försöka överföra svensk abortlagstiftning, som har brister. Det har kommit fram att överlever. Jag menar att vi måste nyansera hur vi för över frågan om abort till andra länder och hur vi påverkar andra länder. Det vill jag lyfta fram. Jag vill också påpeka något när det gäller detta att barn föds till svåra förhållanden. Ska kvinnor behöva pressas att göra abort för att de är fattiga? Vi måste hjälpa kvinnorna att behålla sina barn. Vi måste hjälpa de kvinnor som vill behålla sina barn så att de kan göra det. Vi ska inte säga: Det här landet är så fattigt så där får de abortera sina barn! Vi måste sätta in insatserna så att de har råd att behålla sina barn. Det kan inte vara en ursäkt för att vi ska införa en liberal abortlagstiftning att mammorna är fattiga. 145 HANS (V): vill att ska vara ett land som står upp för alla mänskliga rättigheter oavsett var, när och med vilka motiv de kränks och inskränks. De mänskliga rättigheterna är, som det beskriv som i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, odelbara och inbördes beroende och har universell giltighet. De här orden upprepas ofta, men får inte förminskas till ett mantra. Menar man allvar med de högstämda talen måste de också få konsekvenser. Det går inte att tala om mänskliga rättigheter som man exporterar vapen till diktaturer. Det går inte att vara en förkämpe för mänskliga rättigheter i världen som man, som handelsminister gjorde , äter älg med vice premiärminister i Arvfurstens palats. Det går inte att slå vakt om alla människors lika värde så länge som man sätter likhetstecken mellan mänskliga rättigheter och mäns rättigheter. Man kan inte heller plocka ut delar ur och betrakta de mänskliga rättigheterna som ett smörgåsbord och ändå tro att man ska kunna hitta helhetslösningar. För oss vänsterpartister är de medborgerliga och politiska rättigheterna, som mötesfrihet, yttrandefrihet och rätten att organisera sig, förutsättningar för att världens fattiga och maktlösa ska kunna kräva sin rätt till arbete, bostad och sjukvård. På samma sätt är de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna förutsättningar för att världens fattiga och maktlösa ska kunna delta i samhällets beslutsfattande, organisera sig och utnyttja sin yttrandefrihet. Inskränkningar i de politiska rättigheterna kan därför aldrig ursäktas med sociala framsteg. På samma sätt kan vi inte heller blunda för fattigdom eller brist på utbildning eller för att människor är hemlösa bara med hänvisning till att de har de formella medborgerliga och politiska rättigheterna. Om man inte har som utgångspunkt att de politiska och medborgerliga rättigheterna såväl som de ekonomiska, social och kulturella rättigheterna verkligen är odelbara kommer de politiska rättigheterna, som yttrandefrihet, mötesfrihet och organisationsrätt, i realiteten att förminskas till en lyx för världens välbeställda och mäktiga. I deltog fackföreningsaktivisten i förstamajfirandet när polisen i landet med våld och brutalitet slog till mot demonstrationen. Sipho Jele misshandlades svårt. Han greps och dog sedan i häktet på grund av sina skador. hittades mördad i huvudstad . Hon var aktiv i motsvarigheten till . Vittnen uppgav att kroppen bar tecken på att hon hade dödats genom att hon hade blivit överkörd av en bil. I fängslades efter att hon hade uppmärksammat spädbarnsdödligheten på det sjukhus där hon var fackligt aktiv. Hon åtalades vid fem tillfällen för att slutligen dömdas till och fyra månaders fängelse. Sipho Jele, och är tyvärr inte isolerade fall. I går presenterade LO, TCO och Amnesty här i en rapport om de fackliga rättigheterna i världen . Det var en dyster läsning. I förknippar vi fackliga rättigheter med rätten att teckna kollektivavtal och bättre arbetsvillkor. Men i alldeles för många delar av vår värld är fackliga rättigheter en fråga om liv och död. dödades 90 personer bara för att de utnyttjade den grundläggande mänskliga rättigheten att organisera sig fackligt. toppar statistiken, och kommer på andra plats. Det understryker att kampen för verklig demokrati och mänskliga rättigheter i långt ifrån är vunnen. 2 500 fängslades på grund av sitt fackliga engagemang. 5 000 löntagare förlorade sitt arbete bara på grund av att de hade krävt sina grundläggande rättigheter. Lägg därtill de 73 miljoner barn som arbetar runt om på jorden och de 12 miljoner människor som arbetar under tvång. Det är ett modernt slaveri. I jordens drygt 5 200 exportfrizoner, där våra väskor, våra skor och våra T-shirtar tillverkas, arbetar 42 miljoner människor under vidriga arbetsförhållanden med låga löner och ofta med obefintliga möjligheter att organisera sig fackligt. Behöver jag tillägga att av dem som jobbar i dessa exportfrizoner är kvinnor? Fackliga rättigheter är mänskliga rättigheter, och vi kan också se i land efter land hur just fackföreningsrörelsen är bland de tydligaste försvararna av demokrati och mänskliga rättigheter i stort. Det har inte minst understrukits den här våren i både och . Ska vara en kraft för mänskliga rättigheterna kan därför inte de fackliga rättigheterna ignoreras i handelspolitik, när vi agerar i och eller när vi utformar vår biståndspolitik. Därför, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 7. Vi lever i ojämställd värld där mannen är norm och kvinnan ständigt är undantaget. Generella beskrivningar av världen utgår därför från mäns erfarenheter och mäns behov. Kvinnornas erfarenheter, å andra sidan, osynliggörs eller beskrivs som särintressen. En utrikespolitik utan ett tydligt feministiskt perspektiv som synliggör diskriminering och förtryck av kvinnor kommer att vara en politik av män och för män. har förtjänstfullt pratat om mödradödlighet här tidigare, och jag vill fortsätta med den frågan. Mödradödlighet är inte bara en jämställdhetsfråga, utan det är en grundläggande rättighetsfråga. Att ha makten över sin egen kropp och att kunna uttrycka sin egen sexualitet på sina egna villkor är grundläggande och universella mänskliga rättigheter, men det är rättigheter som alltför ofta kränks. dör 1 000 kvinnor för att de har blivit gravida. 350 000 kvinnor går förlorade . Enligt , professor vid , dör fler kvinnor och spädbarn i samband med graviditeter än i aids, malaria och tuberkulos tillsammans. Och är graviditet inte ens en sjukdom. Orsaken är uppenbar. Kvinnor har fråntagits makten över sina egna kroppar, och världens makthavare väljer gång på gång att prioritera helt andra saker än att bekämpa mödradödligheten. saknar 200 miljoner kvinnor tillgång till preventivmedel, och i 68 länder är abort förbjudet. Bland flickor mellan är mödradödlighet den vanligaste dödsorsaken. Hur ska vi kunna bekämpa fattigdom, hur ska vi kunna bygga demokrati och hur ska vi kunna öka respekten för de mänskliga rättigheterna utan alla dessa unga kvinnor som går förlorade ? Men det går att bekämpa mödradödligheten. Vårt eget land är ett utmärkt exempel på detta. är risken att dö i samband med en graviditet här i 1 på 17 400 födslar. Samma siffra för det afrikanska landet är 1 på 7 födslar. Vi vet att av de kvinnor som dör i samband med graviditet dör i ett fattigt land. Nyckeln till förändring har varit att erkänna att kvinnors rättigheter är mänskliga rättigheter, att erkänna att rätten till sin kropp, rätten till sin reproduktion och rätten till sin sexualitet är grundläggande mänskliga rättigheter oavsett vilket kön man har, oavsett vilken sexualitet man har och oavsett var på jorden man är född. Därför vill jag yrka bifall till reservation 3. vill jag lyfta upp frågan om de mänskliga rättigheternas universella giltighet. Det är en central del i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna att alla människor på vår jord har samma mänskliga rättigheter. Oavsett om man är manlig riksdagsledamot i , hbt-person i eller kvinna i har man exakt samma rättigheter. Inget land på det här jordklotet kan hänvisa till kultur, religion eller historia för att hävda att någon enda av deras medborgare ska förvägras en enda av de mänskliga rättigheterna. Vi brukar vara eniga om detta, i alla fall i retoriken. Men jag noterar att i sin reservation frångår denna viktiga princip om att de mänskliga rättigheterna är universella och omfattar varenda människa som lever på detta jordklot. När det kommer till frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och kvinnors och hbt-personers rättigheter anser att måste visa större ödmjukhet och respekt för kulturella skillnader. Man hävdar vidare att man inte får gå över gränsen när det handlar om kvinnors och hbt-personers grundläggande internationella mänskliga rättigheter. Vad är det för kulturella skillnader man syftar på? Ska vi vara ödmjuka inför det lagförslag som diskuteras i där man vill införa dödsstraff för samkönade relationer? Ska vi visa respekt för de diskussioner som pågår i om att man ska kunna fängsla människor därför att de har spridit positiv information om homosexualitet? Inom vilka gränser ska hålla sig när det gäller , där vi ser ett land som har infört ett totalt abortförbud? Där förvägras kvinnor rätten till sin egen kropp även om graviditeten riskerar deras liv, även om de har blivit utsatta för våldtäkt och till och med om de har blivit utsatta för incest. Låt mig därför avslutningsvis vara tydlig på denna punkt: För mig som vänsterpartist är det en självklarhet att alla, oavsett kön eller sexuell läggning, ska åtnjuta lika rättigheter. ska stå upp och bekämpa alla brott mot de mänskliga rättigheterna, oavsett var, när och med vilka motiv de kränks eller inskränks. I den kampen hoppas jag att inte ska känna några som helst gränser. I detta anförande instämde , och (alla S) samt (MP). 146 (SD) replik: Jag tror inte att lyssnade på ett enda ord i mitt anförande. Jag var tydlig med att står upp för mänskliga rättigheter och att vi fördömer lagar, kulturer och regimer som strider mot grundläggande mänskliga rättigheter. Alla de saker som räknar upp, såsom incest och diskriminering av hbt-personer, innebär brott mot grundläggande mänskliga rättigheter. Jag förstår inte anklagelserna i påhopp. Jag har varit mycket tydlig med att vi står upp för mänskliga rättigheter. Det jag vill framföra är att när man ska ställa krav på länder att ha svenska värderingar som inte har med grundläggande mänskliga rättigheter att göra, när vi ska försöka överföra svensk abortlagstiftning till andra länder och över huvud taget inte respektera deras syn på frågan, då blir det problematiskt. vill göra abort till en mänsklig rättighet. Att göra abort är en sista utväg i en svår situation, och abort är en svår etisk fråga. Om abort ska vara en mänsklig rättighet som alla länder i ska respektera, hur ska det då tillämpas, vill jag fråga . Ska abort kunna hävdas som en mänsklig rättighet i alla lägen? I och är flickaborter ett stort problem. Ska det verkligen vara en mänsklig rättighet att förhindra flickor att födas av den enda anledningen att de anses ha fel kön? Ser inte att om abort görs till en mänsklig rättighet strider det mot den grundläggande mänskliga rättigheten rätten till liv? 147 HANS (V) replik: Jag kan rekommendera att läsa FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Där står tydligt och klart att rätten till hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet. Rätten till liv är en grundläggande mänsklig rättighet. sade tidigare att det är en mänsklig rättighet att få leva. Vad händer då med de 70 000 kvinnor på vårt jordklot som dör i samband med en illegal abort? Det blir nämligen konsekvensen när man inskränker kvinnors rätt till deras egen kropp. Det innebär inte att man stoppar aborterna. Det innebär att man flyttar dem från sjukhusen och läkarmottagningarna ut till gränderna, byarna, sovrummen. Där genomför kvinnor i stället sina aborter, med den typen av lagstiftning. Kvinnor betalar med sin hälsa och sitt liv för den typen av politik. sade att vi ska vara mer ödmjuka och respektfulla. Inför den typen av politik som resulterar i att kvinnors liv avslutas känner jag ingen ödmjukhet. Jag är inte beredd att visa någon som helst respekt för den typen av lagstiftning. Vidare sade att jag hade missförstått . Jag har läst den reservation de har skrivit. Låt oss då få höra i vilka fall vi ska visa större ödmjukhet. När ska vi visa ökad respekt? I vilka fall ska vi sätta gränser för vårt engagemang för de mänskliga rättigheterna? Kan ge något konkret exempel? Låt oss ta som exempel, ett land inte särskilt långt härifrån. Just nu har vi ett fall i som gäller . Man har dragit inför rätta för att en kvinna med en tarmsjukdom förvägrades rätt till sjukvård eftersom läkaren genom att hänvisa till sitt samvete inte ville ge henne den behandling och sjukvård hon behövde för att det kunde skada fostret. Den kvinnan dog senare i missfall. Är det någonting som vi ska vara ödmjuka inför och visa respekt för? 148 (SD) replik: När det gäller illegala aborter lyfter fram att vi måste diskutera frågan utifrån flera infallsvinklar. Vi behöver se till bakgrunden, till varför kvinnor utsätter sig för risken med illegal abort. Vi behöver påverka länder att bekämpa sexuella övergrepp, fattigdom, kvinnors ekonomiska utsatthet och skadliga patriarkala samhällsstrukturer liksom att ensamma mammor blir stigmatiserade, att kvinnor får dålig information om och dålig tillgång till preventivmedel. Vi måste bekämpa hedersmord, lynchning och publik avrättning på grund av sex utanför äktenskapet. Det finns många frågor. Om vi ska föra dialog med länder i abortfrågan, för att minska problemet med illegala aborter i länder där abort är förbjudet, menar jag att vi måste kunna ha respekt för andra synsätt än det svenska. I finns en fördömande attityd mot dem som vill problematisera abortfrågan och lyfta fram frågan om livets uppkomst. Dessutom finns det flera parter i abortfrågan kvinnan, pappan och fostret. Om jag som politiker ska representera ett land med synen att även fostret ska ha vissa mänskliga rättigheter skulle jag inte vilja mötas av den attityd som jag ser hos , att inte ha någon förståelse för en annan syn i abortfrågan. verkar vara det enda parti som har en mer balanserad hållning när det gäller andra länders rätt till egen åsikt. ville ha exempel på när vi ska visa andra länder respekt. Jag tyckte att jag var mycket tydlig med att vi måste problematisera det etiska dilemmat med abort. Vi måste kunna se att det finns olika åsikter. Lagstiftningen ser väldigt olika ut i olika länder. Man har behovsprövad abort i länder som , och . Ska vi tvinga dem att ändra sin lagstiftning också? 149 HANS (V) replik: säger att vi ska bekämpa fattigdomen, stärka kvinnors rättigheter, öka tillgången till preventivmedel. Hur då, ? Du kanske inte bara ska läsa FN:s allmänna deklaration om mänskliga rättigheter utan också din egen budgetmotion.