prot · GY0986 · 2011-04-12 00:00:00 — Det är därför frågan har kommit till mig trots att den var ställd till arbetsmarknadsministern från början. Jag har ansvar för just detta. Det är i huvudsak i den rollen och i det perspektivet jag har svarat. Den andra delen handlar om utstationeringsdirektivet. Det är inte min fråga, utan det är specifik fråga som kanske bör riktas speciellt till arbetsmarknadsministern och där det pågår ett annat arbete. Jag vill vara tydlig med detta. Den lucka som ändå antyds här skulle vara att antingen ta bort utsändningsreglerna helt och hållet. De flesta är överens om att det förenklar tillvaron för många. När vi diskuterar med andra är det tvärtom ännu man vill ha. Tvåårsregeln är här ganska etablerad. Det andra vore det som varken jag eller interpellanten vill, nämligen en långtgående harmonisering av lagstiftningen. Det är inte heller aktuellt. Det är de verktyg vi har för att öka möjligheterna för människor att arbeta på andra ställen. Den andra frågan, och den äger sin giltighet, gäller utstationeringsdirektivet. Där konstaterar vi bara att kommissionen har tagit upp frågan och att vi kommer att lägga fram ett lagförslag för att förbättra tillämpningen av direktivet i samarbete med arbetsmarknadens parter. Vi är positiva till att en sådan dialog förs. Men här finns bekymmer. 82 (V): Jag vill först vända mig till Finn efter hans lilla inlägg i diskussionen. Vad vi diskuterar här är inte principen om man ska få arbeta i varandras länder eller inte. Vi hade en diskussion om övergångsregler när man öppnade upp arbetsmarknaderna mot de nya medlemsländerna. var emot övergångsregler. Det vi är för är att den som arbetar i har rätt att behandlas anständigt och ska ha svenska kollektivavtal. Det får man hålla isär. Det jag skulle vilja fråga Finn är: Varför vill du inte gynna seriösa svenska företag som behandlar sina anställda väl och vill ha kollektivavtal? Varför ska de konkurreras ut av företag som systematiskt utnyttjar underbetald arbetskraft från andra länder? Det är en fråga som man ska ställa sig som moderat, konservativ och företagsvän. Varför ska de seriösa företagen inte gynnas till exempel i samband med upphandlingar? Ett av skälen till att mitt parti är kritiskt mot Europeiska unionen är just att den används som murbräcka för att angripa den svenska modellen på arbetsmarknaden. Till det kan man lägga många andra nackdelar som brist på demokrati och fullständigt sönderfall i valutaunionen. Jag vill också påminna om att ett av löftena i folkomröstningen om EU-medlemskapet var att den svenska modellen på arbetsmarknaden skulle respekteras. Vi kan nu klart se att så är inte fallet. Här tycker jag att man kan se ett mönster i regeringens agerande eller snarare brist på agerande. Man ger läpparnas bekännelse till den svenska modellen på arbetsmarknaden, och sedan gör man ingenting när Europeiska unionen angriper samma modell. Förordningen 883 är ett exempel på det. Ett annat tydligt exempel är Lavaldomen. Där gick och även ut i konflikt just för att löntagare som kommer från andra länder ska ha rätt till samma villkor, vare sig mer eller mindre utan samma villkor, som den som arbetar i . Trots att Lavaldomen blev ett frontalangrepp på den principen har regeringen inte gjort någonting för att garantera att det ska bli bättre . Det är som om man använder Europeiska unionen som en murbräcka för att försvaga fackföreningarnas ställning. Det här leder till långtgående konflikter. För det första innebär det att man diskriminerar till exempel löntagare från och . Helt fel i sig. De har rätt till samma behandling som svenska löntagare. För det andra kan det innebära att man pressar tillbaka svenska löntagares villkor, vilket jag som socialist självklart motsätter mig. För det tredje missgynnas seriösa företag som riskerar att förlora upphandlingar och arbetstillfällen. För det fjärde riskerar det att underblåsa främlingsfientligheten i det svenska samhället om man kan börja skylla på polackerna eller letterna när det inte är deras fel utan de bara söker sig möjlighet till arbete och utkomst. Till det kan man också lägga de senaste förslagen, bland annat i europakten och sexpacket om ekonomisk styrning, där EU direkt säger att man ska gå in i den svenska lönebildningen och regeringen inte protesterar mot det utan är beredd att ta det. Jag menar att det här är ett grundligt löftessvek jämfört med det som sades i samband med folkomröstningen om EU-medlemskapet. Sedan till den mer detaljerade diskussionen om förordningen 883. Varför ska tidsgränsen vara 24 månader? Är inte det väldigt länge? Varför kan inte regeringen vara för , ? Är det inte ganska rimligt att om man är i ett land ska värdlandets regler gälla? Jag kan inte se att det skulle vara ett hinder för den fria rörligheten att man ordnar det så att värdlandets regler följs fullt ut. Sedan välkomnar jag att man ser över utstationeringsdirektivet. Problemet är att Lavaldomen inte bara hänvisar till utstationeringsdirektivet utan till själva fördragstexten där principen om fri rörlighet faktiskt överordnas fackliga rättigheter. Därmed borde man också få ett undantag i själva fördragstexten för att garantera svenska löntagares rättigheter på arbetsmarknaden. 83 FINN (M): Den här interpellationen berör naturligtvis fackföreningsintressen och arbetsmarknad, men den berör också socialpolitiken i en vidare kontext. Det kanske är just därför som socialförsäkringsministern är den som besvarar interpellationen. Det är nämligen så att socialpolitiken som sådan är något som vi under subsidiaritetsprincipen har värnat allra mest inte ska tvingas på olika länder inom EU:s gemenskap. Varje land har en möjlighet att påverka sin egen sjukvård, sina egna sociala trygghetssystem för att vi ska kunna få till exempel varje lands hälso- och sjukvård och även medborgarnas trygghet vid sjukdom på bästa sätt tillgodosedd enligt den tradition som man parlamentariskt i dessa länder har önskat sig. pågår ett väldigt viktigt arbete med att försöka titta över om det även finns gemensamma strukturer i socialpolitiken inom Europeiska unionen. Det är en väldigt löslig diskussion som precis har påbörjats och som i den här tangerar socialförsäkringsutskottet. Det var därför jag reagerade på den andra imperativa frågan som kom från , att utifrån ett fackföreningsmässigt perspektiv, ett arbetsmarknadsperspektiv tycka att ministern skulle se till att arbetstagare och så vidare. Det kan inte vara en vettig ingångsvariabel i en diskussion att imperativt komma in och ha synpunkter på alla andra länders socialpolitik som detta berör i samband med att man inom Europeiska unionen ska försöka hitta vilket ramverk som vi möjligen vill se enhetligt inom unionen för att också öka den fria rörligheten inom till exempel socialt företagande eller andra delar som berör den sociala delen av vårt ansvarsområde. 84 Statsrådet (M): Vi tycker att det är bra att det finns ett grundläggande regelverk som underlättar för den fria rörligheten. Det finns naturligtvis ingen naturlag som säger . Många länder vill ha . Man kan diskutera var gränsen ska gå någonstans. Den är till för att underlätta, att ge så få byten av system som möjligt och att understryka respekten för varje lands egen särart i de här avseendena. Jag uppfattar inte att det pågår någon diskussion just nu om att förändra tvåårsgränsen till någonting annat. När det gäller utstationeringsdirektivet är avsikten inte att man ska kunna missbruka och utnyttja någon på ett otillbörligt sätt. Därför är det bra att det nu sker en process i kommissionen där man tillsammans med arbetsmarknadens parter kommer fram till ett regelverk som hindrar detta. Men i grund och botten ska vi uppskatta att det finns system som underlättar den rörlighet som var mycket svårare för många människor. 85 (V): Jag vill börja med att vända mig till Finn återigen. Om jag hade krävt att man skulle ha ändrat i socialförsäkringssystemet i eller i hade jag förstått din kritik. Men min kritik handlar uteslutande om att den som arbetar i ska ha rimliga villkor. Det är faktiskt den skyldighet att se över att det fungerar på ett rimligt sätt. Därför lägger man förslag om allt från bärplockare som kommer från andra länder till byggnadsarbetare och hur de ska ha det. Det menar jag är snudd på en självklarhet. Jag skulle ändå vilja få ett tydligare besked av ministern. En sak är att vilja underlätta den fria rörligheten. Det är oomstritt i den här diskussionen att det är rimligt. Men det skulle ju kunna ske genom att den som arbetar här har svenska villkor full ut. Jag tror inte att den polske byggnadsarbetaren är missnöjd om han får högre lön. Jag tror att de gärna skulle jobba här under de villkoren också. På något sätt är det också en lite moralisk fråga. Är det rimligt att man har olika lön bara för att man kommer från olika länder? Är det inte ett sätt att utnyttja människor från andra av EU:s medlemsländer att låta dem arbeta här med sämre villkor? Om vi drar slutsatsen att det är rimligt att man om man kommer från olika länder men gör samma arbete har samma rättigheter och samma lön, är det inte då dags att agera? Här handlar det inte om en liten regel som används för att underlätta smidig rörlighet på arbetsmarknaden. Här är det ju ett kryphål i lagen, en lucka i systemet som gör att man systematiskt kan dumpa lönevillkoren för tusentals människor som arbetar och göra det . Då menar jag att man har gått ifrån det som är regelns ursprungliga syfte, att underlätta rörligheten, och gått in i någonting som snarare handlar om att sänka löntagarnas villkor på den gemensamma arbetsmarknaden. Med det, herr talman, vill jag tacka för den här debatten. Jag vill tacka statsrådet, talmannen och meddebattören. Tack så mycket! 86 Statsrådet (M): Mycket kort vill jag säga att jag förstår de resonemang för, utan tvekan. Jag tror bara att om man nu skulle ställa kravet att byta till värdlandets, arbetslandets, socialförsäkringssystem skulle det allvarligt försämra möjligheterna för många människor att arbeta i olika länder. Det var inte avsikten. Sedan är jag den förste att säga att tvåårsgränsen alltid kan diskuteras. Just nu är den dominerande. Många andra länder föreslår en längre gräns än . Vi har inte sett några skäl att ha en annan uppfattning just nu än att tvåårsgränsen gäller. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Motioner 2010/11:Ub8Ub10 till utbildningsutskottet /11:T13 och T14 till trafikutskottet /11:Fi2 till finansutskottet /11:U9U12 till utrikesutskottet 19 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /11:FiU23 och FiU32 betänkanden /11:JuU29 och JuU11 betänkanden /11:TU15, TU17 och TU18 betänkande 2010/11:SfU10 Anmäldes och bordlades Motion 2010/11:N5 av m.fl. (MP) Högre säkerhet i svenska kärnreaktorer (väckt enligt 3 kap. 13 § riksdagsordningen med anledning av händelse av större vikt) utlåtande /11:FiU44 om offentlig upphandling betänkande 2010/11:AU6 Ny lag om europeiska företagsråd betänkande 2010/11:KU27 Kommittéberättelse 2011 betänkande 2010/11:UbU9 Vuxenutbildning betänkanden /11:CU18 Familjerättsliga frågor 2010/11:CU26 Komplettering av den nya plan- och bygglagens övergångsbestämmelser betänkanden /11:FöU5 Elkänslighet 2010/11:FöU6 Explosiva ämnen Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden /11:MJU15 Kemikaliekontroll 2010/11:MJU16 Jordbrukspolitik m.m. EU-dokument KOM(2011)164 för bolagsstyrning 21 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2010/11:317 Riktiga jobb eller bidrag till arbetsgivare av (S) till finansminister (M) 2010/11:318 Översyn av sjukförsäkringsreglerna av (S) till statsrådet (M) 2010/11:319 Bredband av (S) till statsrådet (C) Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 22 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2010/11:444 Import av sandblästrade jeans och förhållandena vid tillverkningen av Amineh Kakabaveh (V) till statsrådet (M) 2010/11:445 konvention om våld mot kvinnor och våld i hemmet av (S) till justitieminister (M) 2010/11:446 Strategi mot hemlöshet av (MP) till statsrådet (KD) Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 23 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2010/11:416 Grundlagsändringar i av (S) till utrikesminister (M) 2010/11:406 Havandeskapspenning för enskilda näringsidkare av (S) till närings- och energiminister (C) 2010/11:437 Kooperationens år av (S) till närings- och energiminister (C) Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 24 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av förste vice talmannen från sammanträdets början till ajourneringen och av talmannen därefter till sammanträdets slut.