prot · GZ0942 · 2011-12-06 00:00:00 — Man kanske skulle kunna vända på formuleringen och fråga sig om man skulle kunna använda färdtjänstlagen för att individer så långt möjligt efter egen kapacitet ska kunna bedömas lämpliga för färdtjänst den tid man inom sjukvården ser till möjligheten att optimera individens förutsättningar att kanske själv få tillbaka möjligheten att framföra fordon. Detta skulle kunna vara en mellanväg som jag tycker att det skulle kunna vara intressant att utvärdera, även om jag tycker att man har kommit en bra bit på vägen med att förbättra den rådande lagstiftningen på det här komplexa området. 55 Statsrådet (M): Jag tycker att det ligger en riktig tanke i fråga, inte minst om vi ska upprätthålla människors möjlighet att fortsätta försörja sig själva och de sina om de har den möjligheten. Men frågan i interpellationen är just hur man skulle kunna utveckla eller använda just färdtjänsten för dem som i det här fallet inte kan, får eller bör köra bil på grund av att de har epilepsi. Det är lite grann det som jag problematiserar. Finn är inne på andra människor med andra typer av problem som gör att de inte kan, bör och får köra bil. Till att börja med är vi väl helt överens om att det är bra att det finns restriktioner för vilka som kan, bör och får köra bil. Där råder ingen diskussion. Det blir lite svårt. Färdtjänst ska vara ett sätt att göra det möjligt för människor som ska ta sig till arbete, studier eller annat men inte har förmågan att kunna använda sig av det allmänna resandet. I de större städerna och tätorterna jobbar man alltmer med den vanliga kollektivtrafiken och utvecklar närtrafiken så att den blir mer anpassad och fler kan använda kollektivtrafiken. Den springande punkten handlar om dem som bor så pass långt ut på ren landsbygd att det inte ens en gång finns kollektivtrafik där. Det är ett annat problem. Det finns människor som bor där av eget val men ändå inte kör bil. Det handlar inte om att de har någon form av medicinering eller funktionsnedsättning. Men de har heller inte tillgång till kollektivtrafiken. De skulle i så fall komma vid sidan av den som till exempel har behov av färdtjänst och skulle ha fått det. Frågan är: Vad händer med dem? Men fokus i den här debatten är de som de facto för tillfället inte får köra bil fastän de annars skulle kunna göra det. Då kommer vi in på frågan om rättstryggheten, rättssäkerheten, likabehandling och så vidare. Jag säger i svaret utifrån den delen av frågan att färdtjänsten är det rätta elementet. I frågan ligger också: Vad kan man göra i stället om färdtjänst inte är alternativet? Jag utvecklar fråga lite. Låt mig lyfta upp det som händer . Det är den nya kollektivtrafiklagen. Jag tror inte att den kommer att bli revolutionerande över hela landet. Men den öppnar för att tänka lite annorlunda och lite vidare. Det finns de ute i landet som har prövat på att jobba mycket mer med avropad trafik i stället för att man har allmän trafikplikt för vissa busslinjer just för att det är så glest bebott. Det kanske kan vara en möjlighet. Är det ett alternativ som är till fördel för en person som skulle kunna åka kollektivt? De som bor på landsbygden men inte har kollektivtrafik hamnar i en annan sits. Det är problematiskt och inte så enkelt. I dagens läge är det inte färdtjänsten som ska lösa det problemet och, som det står lite underförstått i svaret, utjämna skillnader i landet där man inte har kollektivtrafik. Frågan är i och för sig fortfarande relevant. 56 (S): När det gäller den nya kollektivtrafiklagstiftningen misstänker många snarare att det i varje fall inte kommer att bli en bättre situation med kollektivtrafiken för dem som bor i gles- och landsbygd. Man tror helt enkelt inte att det kommer att vara lösningen. Visst finns det väldigt många andra modeller. Men det finns i varje fall en skillnad i landet. Det finns en skillnad mellan rörelsehindrade som bor i med mycket tunnelbana, mycket spårvägar och många handikappanpassade bussar i förhållande till andra orter i landet som inte riktigt har den möjligheten. De har dessutom lite längre att ta sig till hållplatser. Vi har trots allt en ganska bra situation här i . Det finns ändå en regional skillnad när det gäller att använda färdtjänst. Jag vill också påminna om att det påpekade som beslutades . Det är faktiskt en skillnad . Om man inte kan använda färdtjänsten så kan man använda andra saker som till exempel avropad kollektivtrafik. Men det har visat sig att det är lite komplicerat att införa detta även om det skulle vara en lösning. Jag tror att det kan vara en lösning i andra sammanhang som jag inte tänker ta upp här. Jag håller med Finn om att det gäller fler diagnoser än bara epilepsi. Men skillnaden är att även om man bara har haft ett anfall och i övrigt är ganska frisk får man körförbud. Så enkelt är det. Vid diabetes är man ofta ganska allvarligt sjuk. Likadant är det med narkolepsi. Psykiskt sjuka har jag egentligen ingen uppfattning om. Det är lite varierande där. De som har epilepsi och är så pass sjuka att de är sjuka eller har färdtjänst. Det är inte den gruppen som är det stora problemet. Det stora problemet är de som utreds och där medicinen sätts in fram till dess året har gått och de får köra bil igen, vilket inträffar för de allra flesta. Det är den gruppen som har det besvärligt och som i övrigt känner sig ganska frisk. Jag tycker att man borde fortsätta att titta på det för att se om man kan hitta en lösning. Om det sker genom kollektivtrafiken är det jättebra. Men jag tror inte att det är möjligt i det här sammanhanget. Jag tror att det är färdtjänsten som återstår. Det är sista utposten. När man inte kan använda sig av kollektivtrafik, varför skulle man inte kunna använda sig av det i det här fallet? 57 Statsrådet (M): Färdtjänstlagen är som jag nämnde inledningsvis i mitt svar ganska allmän. Man nämner inte olika sorters funktionshinder. Kommunen som är den behöriga myndigheten som beslutar om tillståndet måste kunna göra någon form av prövning. Vad jag inte känner till är, vilket kanske gör som har varit engagerad i gruppen med epilepsi: Finns det någon som de facto har överklagat tillståndsgivarens beslut till allmän förvaltningsdomstol? Det är en möjlighet. På så sätt kan det ha blivit en prövning. Det finns en del jag kan hålla med om. Det är att vi tyvärr har skillnader i landet på många olika områden. En är hur mycket kollektivtrafik man har. Det är klart att det är mycket lättare i större städer och riktiga storstäder att anpassa kollektivtrafiken så att fler som annars skulle ha fått färdtjänst kan använda sig av de allmänna kollektivtrafikmedlen. Till skillnad från tror jag att den nya kollektivtrafiklagen kan göra att det blir bättre även för gles- och landsbygd. Det kan öppnas nya varianter och former för hur trafiken kan bedrivas. Ett exempel som ingår i kollektivtrafiken är den roll som taxi kan spela som en av kollektivbranschens aktörer. Jag har givit ett svar på den ursprungliga frågan som var om jag kan tänka mig att man mer använder färdtjänsten för att kunna ta sig till och från arbete och studier där det inte finns kollektivtrafikmedel. Jag förstår själva tanken att man skulle kunna och vilja ta sig till jobbet. Men det ställs ändå i relation till dem som bor i området och av andra skäl väljer att inte åka bil eller köra bil även om de faktiskt skulle kunna. De har inte heller tillgång till kollektivtrafiken. Den har tjänat en annan del. Det är därför som lagar ibland kan vara så knastertorra och tråkiga. Det är för att hålla någon form av princip. Men jag är öppen och mottaglig om det finns en vidare diskussion och om det bara rör begränsningen av det år när man egentligen är frisk men har en medicinering och inte får tillbaka körkortet för att man ska ha året för att visa att tendensen av sjukdomen har gått åt rätt håll. 58 (S): När det gäller frågan om att bo i glesbygd och på landsbygd är det oftast ett val man gör, även om det kan finnas de som blir tvingade. Man har de vanliga rättigheterna. Man har den kollektivtrafik som finns. Den kan alltid förbättras; det kan vi ha andra debatter om. Jag känner inte till något fall där man har överklagat beslutet. Det kanske är dags att försöka driva ett sådant fall. Taxi kan också vara ett sätt, men då handlar det om väldigt mycket pengar. Jag fick ett sådant här körförbud när jag bytte medicin. Jag kom då på att det gick alldeles utmärkt att klara sig helt utan bil i så jag kunde sälja min bil efter medicinbytet. Den lyckliga situationen har inte alla, och därför måste vi ha en lagstiftning som gör det möjligt för alla att transportera sig. Jag tackar för debatten. Den var välgörande. Jag tror att det är viktigt att ta upp sådana här frågor i riksdag. 59 Statsrådet (M): Jag tycker att det var en bra fråga som lyfte upp. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 16 § Svar på interpellation 2011/12:118 om E20 som landets farligaste väg 60 Statsrådet (M): har frågat mig vad jag avser att göra med vetskapen om att E20 är farligaste väg och hur jag avser att använda uppgifterna för att påskynda arbetet med minst fyrfältsstandard längs hela E20. För att förbättra infrastrukturen beslutade regeringen om en historisk infrastruktursatsning på efter ett omfattande arbete med stor lokal och regional förankring. Inom dessa ramar ryms såväl kapacitetshöjande åtgärder som trafiksäkerhetshöjande åtgärder inom det statliga vägnätet i den nationella planen och i länsplanerna för regional transportinfrastruktur. I den nationella planen för transportsystemet 20102021 ingår satsningar på för sträckan E20 ÖrebroGöteborg och de namngivna projekten är: TolleredAlingsås, Genom , AlingsåsVårgårda, Trafikplats och . Satsningarna syftar till att bidra till bättre trafiksäkerhet och framkomlighet. I planen finns också en särskild pott för icke namngivna projekt inom bland annat trafiksäkerhetsområdet. Jag har blivit informerad om att som beslutsunderlag inför kommande planperioder tas en strategi fram som ett gemensamt projekt mellan Region , , och berörda kommuner. Syftet är att undersöka alternativa standarder, såväl motorväg som mötesfri landsväg, för E20 med särskilt fokus på sträckorna VårgårdaVara, förbi , HolmestadMariestad och förbi . Resultat från detta gemensamma projekt kommer att presenteras. Regeringen kommer att återkomma med förslag till ett nytt infrastrukturbeslut som syftar till att säkerställa de framtida behoven av åtgärder inom transportsystemet. Som ett led i denna process har regeringen gett i uppdrag att med utgångspunkt i nu gällande planer utreda kapacitetsbrister i transportsystemet samt föreslå åtgärder på lösningar. Uppdraget ska redovisas . 61 (S): E20 är en av viktigaste vägar dels för att den knyter samman våra två största städer, och , dels för att den ser till att flödet av gods fungerar från Bergslagen till norra största hamn i . Det är en stor blandning av godstrafik och persontrafik, och trafikmängden ökar och därmed också antalet olyckor. Antalet olyckor har ökat i och förresten även i hela men oroande mycket i västra . E20 är farligaste väg. Eftersom jag bor i och eftersom många med mig åker E20 ofta ser jag det som angeläget att påskynda arbetet. Jag vill också påminna infrastrukturministern om att som vi styrde landet byggde vi den enda sträcka som har motorvägsstandard som finns i , nämligen den mellan och . Det bygget satte i gång. har ingenting hänt. finns några avsnitt med i planerna, men jag tycker att det går för långsamt. har partikamrater i som har agerat på olika sätt med jippobetonade aktiviteter och låtit påskina att bara de blir valda kommer de att fixa E20. har en partikamrat i som har sagt: Blir jag bara riksdagsledamot ska jag fixa E20 . har han varit riksdagsledamot , och det har inte skett någonting när det gäller E20 sedan han blev riksdagsledamot. Det går för långsamt, och antalet olyckor bara ökar. Sedan jag skrev den här interpellationen har det skett ännu fler olyckor. E20 är alldeles för olycksdrabbad, och det behövs snabbare åtgärder. , som har jobbat fram planerna, vill påskynda arbetet och vill naturligtvis att det ska bli en fyrfältsväg genom hela och för den delen på hela sträckan GöteborgStockholm eftersom det behövs. Jag är inte helt nöjd med svaret. Jag förstår att det är så här som kan svara. Hon måste vänta in planerna. Jag vet också att har tyckt att om vi underlättar och ser till att E20 är farligaste väg är det någon annan väg som blir farligast. Jag tycker att man kan ha den principen att man åtgärdar den farligaste vägen. Då blir det en annan väg som blir farligast, och då åtgärdar vi den också. På så sätt betar vi av väg efter väg så vi får ned antalet olyckor. går ju olycksstatistiken åt fel håll, och så kan vi inte ha det. Jag vill att skyndar på det här trafiksäkerhetsarbetet och prioriterar E20. 62 Statsrådet (M): Det är alldeles riktigt som säger att E20 med sin sträckning är en viktig led. Kunskapen är stor även hos mig om att det går mycket tung godstrafik där. När vi tittar på vägar och pratar framkomlighet och trafiksäkerhet är det detta som har varit drivet, inte minst utifrån den gemensamma nollvision som vi har jobbat med . Vi tittar också på hur vi, om vi inte bygger motorvägsstandard, åtminstone successivt bygger mittseparering. Vi vet att just mittseparering, eller två-plus-ett-vägar som det också kallas, minskar dödligheten och antalet svåra olyckor rejält. Det har varit bra. Jag vet en annan som hade tänkt vara med i debatten om den här sträckan av men som inte kan det, nämligen som bor vid en annan del av sträckningen. Han har tidigare tagit upp med mig att det finns en annan problematik med att det inte finns mittseparering där man kan hålla en jämn hastighet. Det innebär att det finns en flora av trafikmärken för hastighetsbegränsningar. Det är inte så enkelt för den som kör att veta vilken hastighetsbegränsning det är som råder. Det är inte heller speciellt smidigt för den som kör lastbil att sänka eller höja farten. Det blir ryckigt. Det här har vi naturligtvis med oss. De olika delar som jag nämnde och som finns med i den här planen kan vara nog så viktiga, men det är naturligtvis så att de enligt inte heller är tillräckliga. Jag känner också till, och det gör säkert också, att man måste ta tag i den här diskussionen igen om det ska vara just motorvägsstandard hela sträckan eller om det ska vara någon form av mittseparering. Vi har haft motsvarande diskussion i en tidigare interpellationsdebatt. Då tog jag upp att när vi framför allt tittar på trafikmängden behövs det runt 18 000 fordon för att det ska vara motiverat att bygga med motorvägsstandard, men med vetskap om att det är mycket tung trafik, många lastbilar, och framför allt omkörningar kan den siffran också förändras om vi tänker på trafiksäkerheten. Den arbetsgrupp eller projektgrupp som har jobbat, där vi har , , och andra berörda kommuner med, tittar på hur man skulle kunna gå vidare. Om jag inte missminner mig ska de till och med ha ett avslutande möte . I det arbete som vi nu gör för att komplettera både järnväg och väg inför ett kommande, kompletterande, infrastrukturbeslut tittar vi mycket på flaskhalsar. Vi tittar på framkomligheten. Till det är kopplat trafiksäkerhet. Därför är det bra att även ta in det arbete som görs lokalt för att se hur man kan komma överens och hur vi använder pengarna på bästa och mesta sätt så att vi får ut så mycket infrastruktur som möjligt. Om vi för att komma vidare kan göra en anpassning på delar av sträckorna, där vi inte bara tänker i termer av motorvägsstandard, är också det ett sätt att åtgärda det som har i sin ursprungliga fråga, nämligen vad jag gör med vetskapen att E20 är en av landets 55 farligaste vägar. 63 (S): Det är inte bara en av de farligaste utan faktiskt den farligaste enligt . Av det skälet tycker jag att man ska påskynda arbetet. Jag har ingenting emot mittseparerade vägar. När det gäller E20 behövs mittseparering och två filer åt varje håll. Vi behöver inte använda ordet motorväg om det på något sätt kan hindra utvecklingen. Fyra filer med mittseparering är fullt tillräckligt. Det behövs på grund av den tunga trafiken, och den lär inte minska, särskilt inte när regeringen nu höjer banavgifterna. Då finns det risk för ännu mer tung trafik på vägarna i stället för tvärtom. Det borde vara mer gods på järnväg, men eftersom regeringen höjer banavgifterna riskerar det att bli ännu mer gods på väg, vilket är helt fel riktning att gå. Vi har norra största hamn i . Därifrån förflyttas mycket gods, vilket betyder tung trafik. När jag körde på i går mellan och kom den första snön och halkan. Vid de tillfälliga omkörningsfiler som finns på vissa ställen blir det, som mycket riktigt påpekar, en ändring av hastigheten då man snabbt ska försöka köra förbi de många långtradare som trafikerar . Vid halka, som den i går, finns det stor risk för olyckor, vilket också varit fallet på . E20 drabbas ofta av olyckor. skedde ytterligare en dödsolycka. Vi ska inte behöva stå här varje halvår och konstatera att nu har ännu fler människor dött. Det är inte roligt att se att olycksstatistiken går åt fel håll. Nollvisionen, som talade om, arbetade vi fram . Vi försökte minimera olyckorna genom att jobba med människors attityder, att sänka hastigheterna och köra säkrare. Vi försökte också se till att det vid vägarna fanns så få hinder som möjligt. Om olyckan skulle vara framme ska vägen vara byggd på ett sådant sätt att man minimerar olyckan. Det behövs snabbare åtgärder. Det är bra att korsningen vid kommer att åtgärdas, men det ligger alltför långt fram i tiden. Detsamma gäller Förbifart där det behövs en fyrfältsväg. Det behövs snabbare åtgärder än de som finns i planen. De ligger alltför långt fram i tiden. 64 Statsrådet (M): kom plötsligt in på en helt annan fråga. Låt mig därför bemöta den. Det gäller höjda banavgifter eller inte. Jag kan konstatera att godstransporterna på järnväg ökat rejält , och de har ökat om möjligt ännu mer rejält vad gäller kombitransporterna. Banavgifterna avser endast en liten procent av den totala kostnaden. Vi har de lägsta avgifterna i hela . Dessutom är avsikten att banavgifterna ska gå tillbaka och användas för ökat underhåll på järnväg. När jag lyssnar på hör jag, underförstått, att hon anser att vi behöver mer och snabbare. vet mycket väl att den planering som gäller för infrastruktur både är långsiktig och har långa ledtider. Det gäller såväl den ekonomiska som den fysiska planeringen. Det handlar snarare om hur vi kan hitta balansen mellan den genomarbetade planen, som jobbats fram utifrån regionens önskemål, och prioriteringarna för långsiktigheten och klara av att möta kravet på flexibilitet när vi får ändringar i vår omvärld eller i vår lokala värld. De objekten finns med, som jag tidigare nämnt. Det uppdrag som fått, och som egentligen började med att de skulle titta på hur vi kan öka kapaciteten på järnväg, har också lyfts in. De ska på samma sätt titta på vägarna, hur man kan öka kapaciteten och komma åt flaskhalsar. I det ligger även hur vi jobbar med trafiksäkerhet. Nollvisionen, som jag nämnde och som hakade på, har varit ett strategiskt arbete med många inblandade parter. Det gör att vi de facto är världsledande i att ha fått ned antalet döda, men vi är fortfarande inte nere på noll. Det finns mer att göra. Vårt arbete kommer därför att fortsätta. Jag skulle vilja kommentera debatten , då vi egentligen talade om samma sak, och önskan att vi inte kan stå här varje halvår och upprepa detta. Nej, men utgångspunkten är hur vi faktiskt fattar besluten, med budgeten som kommer varje höst och den planering som trots allt finns. har vi arbetsgruppen som i stort sett ska ha landat på hur de vill göra sina prioriteringar under nästkommande arbete. Om jag inte missminner mig, som jag sade tidigare, kommer de att träffas . Låt oss därför höra vad regionen gemensamt kommit fram till beträffande ordningen för hur de vill ta itu med detta. Det är så arbetsgången tråkigt nog måste vara, men vi har inte glömt bort E20 eller någon annan väg som börjar på E i detta land. 65 (S): E20 är farligaste väg, och olyckorna bara ökar, liksom godstransporterna. Det är en allvarlig utveckling för E20. Jag skulle vilja att ministern tog de signalerna på mycket stort allvar. Ministern sade inledningsvis att vi aldrig har satsat så mycket som när det gäller infrastruktur. Jag kan konstatera att som en regering, oavsett färg, har lagt fram en infrastrukturproposition har det varit den största . Det är ju så med pengarnas värde att det har ökat. som en infrastrukturproposition läggs fram är den gigantiskt mycket större än gången innan, och det oavsett färg på regering. Vi socialdemokrater startade nollvisionsarbetet. Jag är glad att den borgerliga regeringen har tagit vid och fortsatt det arbetet. har varit ledande. Därför är det olyckligt att olyckorna åter ökar, och E20 är den farligaste vägen. Jag kommer att interpellera igen om det inte händer något, men jag kan naturligtvis också lyssna på den arbetsgrupp som hänvisar till. Som det ser ut är jag inte nöjd. Jag vill ha snabbare åtgärder. Jag hoppas att tillsammans med berörda parter kommer att flytta fram positionerna och, tillsammans med oss i , öka trycket så att det blir en snabbare hantering av . 66 Statsrådet (M): Även om varje ny regering lagt lite mer än den tidigare kan vi konstatera att denna alliansregering uppenbarligen lagt mest. Sedan är frågan var man lägger pengarna och hur man prioriterar. Vi har prioriterat vägarna genom att framför allt öka trafiksäkerheten. Då får man också framkomligheten. Det handlar om hela landet. Vi gör stora investeringar i drift och underhåll på väg men också i nya investeringar. Jag är medveten om att tycker att det inte går tillräckligt snabbt och inte kommer tillräckligt mycket, att det skulle ha gjorts betydligt mycket mer , men vi får konstatera att sådan är situationen. Däremot har vi en fortsatt ambition och det tror jag att även och kolleger i närområdet har att minska antalet trafikfarliga vägar, oavsett var i landet de finns. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2011/12:132 om transporterna till och från i kommun 67 Statsrådet (M): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att finna en för alla inblandade parter tillfredsställande lösning på transporterna till och från . Frågan om en permanent lösning för trafiken mellan och fastlandet har diskuterats . Holmöborna, genom infrastrukturgrupp, har önskat en isbrytande färja som klarar att bryta is. Enligt skulle ett nytt fartyg med önskad isbrytningskapacitet kosta . Då måste dessutom farleden muddras och färjelägena byggas om. Inte ens denna fartygslösning skulle säkra trafiken under alla isförhållanden utan behöva kompletteras med något annat fordon, till exempel svävare eller hydrokopter. Den förhandlingslösning som socialdemokraten redovisade 2007 har inte gått att genomföra. Lösningen byggde på att den befintliga färjan skulle byggas om till fraktfärja och kompletteras med en stor svävare. Eftersom svävaren bullrade för mycket gav inte tillstånd till trafiken. I stället körs som passagerarfärja kompletterad med en liten svävare när hon inte klarar isen. Staten, genom , har således gjort sitt bästa för att leva upp till förhandlingsuppgörelsen. 68 (S): Tack, statsrådet, för svaret! Det här är, precis som har uttryckts tidigare, ingen ny fråga. Däremot är det otillfredsställande att den inte har lösts på ett nöjaktigt sätt. Jag ställde en motsvarande skriftlig fråga till regeringen . Det hade redan då varit oroligt . Jag kan bara konstatera att är vi i samma läge. Det kan man inte vara nöjd med, statsrådet. Även om statsrådets svar andas en viss nöjdhet är hon ensam om det. De fastboende på , kommunen med flera framför att det här inte är en bra lösning. Det förslag som på regeringens uppdrag lade fram har inte gått att förverkliga.