prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Allt fler gigantiska all-inclusive-hotell, där turisten inte behöver gå ut genom hotellets dörrar för att finna allt som kan behövas och för det mesta på det egna språket, har lett till att det lokala näringslivet i stället för att blomstra börjar dö ut, och arbetslösheten är skyhög. Kuststräckan byggs ut i strid med strandskyddet, men ingen bryr sig, för vem vill röra hönan med guldägget. Öns styrande har ändå insett att turismen också kostar. De vill styra över från fattiga brittiska ungdomsturister som inte har så mycket att spendera på nöjen till penningstinna golfspelare, så kallad kvalitetsturism. Det innebär ännu mer vatten, ännu mer bekämpningsmedel men något mindre sopor och något mindre slitage på naturen eftersom det handlar om färre personer. Ön har också behov av att få användning för cementen från cementfabriken som byggdes där en megahamn planerades, men den fick man sedan inte tillstånd att bygga, eller man har inte fått det än så . Därför bygger och bygger man oavsett om någon kommer att behöva det som byggs. Mycket handlar om att göra så stort som möjligt och behaga turisterna, och lite handlar om att lösa öbornas verkliga problem med arbetslöshet, kommunikationer, hälsovård etcetera. Det senaste riktigt galna projektet är planerna på ett höghastighetståg på en sträcka som är under och som ska ha åtta nio stationer som ibland inte ens ligger i närheten av där människor bor. Tanken är att den ska ligga så nära kusten som möjligt där turisterna är i stället för längre upp där samhällena ofta ligger, annars kanske inte turisterna använder den. Att ett eventuellt tåg i huvudsak borde tjäna öbornas intresse att kunna arbetspendla till eller från huvudstaden tänkte politikerna nog inte på. kan man använda spåren till att transportera gods från hamnen, som ingen vet om den någonsin blir av. Att de också måste bygga omlastningsstationer och att godset efter bara några få mil ändå måste över på lastbil tänkte politikerna nog inte heller på. Finansieringen är oklar. Förutom en del EU-pengar och nationella pengar ska de söka privata finansiärer. Det visar sig att de tänkt sig ett tyskt bolag. Men hur tänker då detta tyska bolag? Har de några tankar på att tåget får förödande konsekvenser för både miljö och människor? Har de några tankar på att kostnaden för tåget är den största i öns historia och att folk på ön hellre vill ha fler sängar i sjukvården så att de slipper att ligga i korridorerna? Har de några tankar på att sträckans lönsamhet ligger i att människor kan använda tåget till ett rimligt pris för att arbetspendla? Om tåget är både dyrare och krångligare och tar än att ta bilen, då blir det bilen. Det är jag säker på. Hur tänker researrangörerna? De vet att placeringen av kunder på all-inclusive-hotellen tar död på det lokala näringslivet och jobb från lokalbefolkningen. De vet att sopbergen växer och växer. De vet att det snart bara finns hårdgjorda ytor så att regnvattnet inte kan filtreras ned i jorden. De vet att byggherrarna på hederlig väg får tillstånd att bygga för vattnets naturliga passager på väg mot havet när de stora regnen kommer och drar allting med sig. Berättar de det för kunderna? Vilket ansvar tar de, mer än att sätta upp en lapp på hotellet att man kan använda handduken fler dagar om man vill? Men städerskan tar den ändå inte, så det kvittar. Och vilket ansvar tar de för att främja de inhemska produkterna i stället för de importerade, för att stötta de lokala näringarna? Det börjar bli bättre när det gäller miljön, men när det handlar om respekten för lokalbefolkningen är det mycket sämre. Det jag ser på är konsekvenserna av en stor industris framfart . Det som började som något positivt har förbytts i ett scenario där man inte kan vända åter. Om turismen försvinner är inkomstmöjligheterna borta. Om turismen förvandlas till ett all-inclusive-paradis är inkomstmöjligheterna för lokalbefolkningen också borta. Den dag det dyker upp turistorter i billigare länder är inkomstmöjligheterna borta. Turismen är som vilken industri som helst. Den flyttar dit där den ger ägarna mest inkomster, oavsett om det skulle vara i en diktatur eller i en demokrati. När eller krisar är det kris i en hel region. Detsamma gäller på ön. När jag talar om företagens ansvar i kammaren brukar jag för det mesta tala om vad svenska och europeiska bolag gör i länder utanför EU. valde jag att tala om hur de faktiskt beter sig i EU. Skillnaderna är inte så stora. Det går inte heller att säga att svenska bolag per automatik tar mer hänsyn till vare sig miljö, mänskliga rättigheter eller lokalbefolknings intressen, vilket vår handelsminister verkar tro. Om det vore så skulle svenska resebolag ta ett större ansvar. Om tyska bolag tog ansvar skulle de tala om för kanarierna att ett höghastighetståg på är utom all rim och reson och föreslå en mindre variant, typ pendeltåg. I dagens betänkande finns också frågan om ansvar i med. Den frågan har jag diskuterat med handelsministern tidigare. ansvar för olyckan i Coto de Doñana i är ett annat exempel på framfart i världen. Det är inte rimligt att bland annat år ska kunna undandra sig ansvar för sina missgärningar genom att utnyttja luckor i de nationella lagstiftningarna och i folkrätten. Det måste skapas möjligheter att ställa företag till svars även för gamla försyndelser. Stater som stöttar exploatering eller investeringar i andra länder har naturligtvis ett ansvar att aldrig ge sig in i tvivelaktiga projekt, som när handelsministern gav sig av till med ett företag som ville sälja övervakningsutrustning till en av världssamfundets galnaste ledare. Däremot vill jag inte gå lika långt som och säga att ska vara med och finansiera de skador åsamkat befolkningen i i . Jag vill dock att ska sätta stark press på att betala. Skattebetalarna ska inte behöva stå för ännu existerande skrupelfria företagsledningars nota för begångna försyndelser. Det skulle kunna bli dyrt när det gäller eftersom de varit på många ställen i världen. har lyft upp frågan om ett bindande regelverk för att få företag att respektera miljö samt mänskliga och sociala rättigheter. Det är uppenbart att det inte räcker med rekommendationer och frivilliga åtaganden. Vi sköter oss ju inte ens på hemmaplan alla gånger. Jag vill därför yrka bifall till reservation 9. I detta anförande instämde (MP). 191 HANS (V): Vi debatterar nu betänkande UU13 Globalisering och internationellt ekonomiskt samarbete. Få begrepp kan tolkas och uppfattas på så många olika sätt som just begreppet globalisering. Vem vi är och varifrån vi betraktar världen avgör hur vi ser på globaliseringen. Det som för den ene är en ny affärsmöjlighet att exportera en vara är för den andre ett fördjupat ekonomiskt förtryck. Det som för den ene är en möjlighet att med sin ryggsäck resa världen över och twittra är för den andre en skranglig båt på väg över . Vilket perspektiv de borgerliga partierna i sitt betänkande utgått från är inte speciellt svårt att se. Man skriver i betänkandet bland annat att globaliseringen har skapat nya möjligheter såväl för individer och företag som för idéer och information att fritt röra sig över gränserna. Jag tror inte att och andra välbärgade svenskar har några problem att känna igen sig i den beskrivningen. Men fråga en småbonde i eller en flykting från om de skulle hålla med om att de sett en process som skapat nya möjligheter att röra sig fritt över gränserna. Jag tror knappast att de skulle hålla med om beskrivningen. Det visar vilket perspektiv man utgår från när man diskuterar globaliseringen. Det är inte förvånande att de borgerliga partierna väljer att hylla en utveckling där fria marknadskrafter får ökat spelutrymme, där vinstintressena sätts före allmänintressena och miljöintressena och där makten flyttas från de demokratiskt valda församlingarna in i de slutna styrelserummen hos riskkapitalisterna. Mer förvånande är att vi har en borgerlighet som vägrar att se världen. Man ser inte misslyckandet för den politik man fört, de nyliberala dogmernas politik, när det gäller globaliseringen. Åk till och besök de småbönder som får se sin mark förgiftas av de globala multinationella oljebolagen som dessa plockar ut miljardvinster till sina huvudkontor i ! Åk till , ett av de länder som haft absolut högst tillväxt i världen ! Vinsterna från denna tillväxt har tillfallit en ytterst liten minoritet i huvudstaden medan vanliga angolaner fortfarande lever i djupaste fattigdom. Vi ser den utvecklingen också i vårt eget land. Vi behöver inte åka till för att se globaliseringens baksida. Åk runt i de svenska bygderna och besök de orter där vi fick se nedläggningar under finanskrisen, där vi fick se hur beslut avgörande för människors vardag och arbetstillfällen fattades högt över deras huvuden och utan möjlighet till insyn eller inflytande! Globalisering är både en verklig process och en ideologisk process. Den är verklig i den bemärkelsen att ekonomin sedan århundraden är global och tenderar att bli alltmer global. Den är verklig också genom att vi sett en fantastisk teknisk utveckling som gjort att den del av världsbefolkningen som har tillgång till dessa tekniska framsteg fått möjlighet att utbyta information och kunskap på ett sätt vi sett på vår jord. Men när vi hyllar twittrandet och facebookandet i ska vi komma ihåg alla de människor som lever på denna planet och aldrig har ringt ett telefonsamtal. För alltför många är denna tekniska revolution fortfarande någonting främmande. Det är viktigt att understryka att när det gäller globalisering har det inte skett enligt en naturlag. Det är inga osynliga händer som flyttat makten från demokratiska arenor till de multinationella företagens slutna styrelserum. Det är inga osynliga händer som systematiskt befriat riskkapitalister från demokratisk styrning, reglering och ansvarsutkrävande. Och det är knappast heller någon osynlig ande som sett till att man i land efter land genomfört privatiseringar där sektor efter sektor öppnats upp för de kortsiktiga vinstintressena som fått ersätta allmänintressena. Denna utveckling må i beskrivas som något från ovan givet, men det är ett resultat av medvetna politiska beslut även i denna kammare. Globaliseringen beskrivs som en ömsesidig process med ett globalt utbyte frikopplat från allt vad maktrelationer kan heta. Om vi tittar ut över världen ser vi dock att globaliseringen i realiteten fungerar tämligen enkelriktat. Bakom den nyliberala retoriken om ökat utbyte har det skett en tydlig förskjutning av makt och resurser från de fattiga till de rika, till ett fåtal länder och ett fåtal händer. I vår reservation skriver vi från sida hur de 350 största företagen står för av den globala handeln som vi ser att kontinenten handel och export minskar som andel av den totala världshandeln. Vi skriver i vår reservation att 87 av de 100 största företagen har sitt säte i , och EU. har en lång rad utvecklingsländer en reell avindustrialisering. Världen över ser vi en ökad arbetsdelning och en ökad specialisering mellan och inom länder. Det sker mellan fattiga och rika, men det sker också mellan män och kvinnor. I dagens världsordning ser vi en arbetsdelning där kvinnor ska utföra de tyngsta arbetena till de lägsta lönerna och med den sämsta arbetsmiljön. Den kanske allra smutsigaste baksidan av det som kallas ekonomisk globalisering är de drygt 5 200 exportfrizoner som finns världen över. Där finner vi de vidrigaste arbetsmiljöerna, de lägsta lönerna och de sämsta möjligheterna att organisera sig fackligt och kräva sina rättigheter. Av de 42 miljoner människor som arbetar i exportfrizonerna världen över med att sy våra T-shirts, väskor och jympadojor är kvinnor. Detta är baksidan av den nyliberala frihandel som de borgerliga partierna förespråkar. I deras nya sköna värld ska i realiteten syds fattiga kvinnor med värkande ryggar, förslitna leder och andningsbesvär garantera ständigt nya försäljningsrekord av kläder och skor i den svenska handeln. På samma sätt som vi sett en utveckling som drivits av politiska beslut skulle en annan utveckling kunna vara möjlig. Man skulle kunna öppna upp styrelserummen för insyn. Makten över finansmarknaderna skulle kunna flyttas tillbaka i de folkvaldas händer. De internationella finansinstitutionerna, såsom och , skulle i grunden kunna demokratiseras och reformeras och skatteparadisen stängas ned. Handelns regler skulle kunna göras rättvisa, och de rika länderna och de multinationella företagen skulle kunna tvingas ta sitt ansvar för klimatförändringarna. Det saknas inte möjligheter att göra globaliseringen både demokratisk, rättvis och jämlik. Det som saknas är den politiska viljan att göra det. Centralt i arbetet med att göra globaliseringen rättvis och demokratisk är också att vi får en omfördelning av makt, från rika till fattiga, från män till kvinnor, från multinationella företag till nationella, demokratiskt valda parlament. Därför behövs det, som också lyfte fram tidigare, rättsligt bindande och globala regelverk för företag. Det har vi också tagit upp i en gemensam reservation från och . Vi behöver också värna de fackliga rättigheterna. Till och med , en källa jag som vänsterpartist sällan hänvisar till, har i åtskilliga rapporter visat att fungerande fackföreningar och kollektivavtal i ett land bidrar till lägre arbetslöshet och lägre inflation, högre produktivitet och snabbare anpassning vid ekonomiska kriser. Det gäller i och och självklart också i . skulle kunna spela en central roll i att vända globaliseringen i en positiv riktning. mål är därför klart. Vi vill se en solidarisk globalisering av rättvisa, jämställdhet och demokrati. Därför vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 9. I detta anförande instämde (MP). 192 (M): Vi debatterar ett motionsbetänkande om globalisering som berör många olika och ganska svårgreppade områden. När man funderar på hur man ska tackla ett sådant tema frågar man sig först: Vad är egentligen globalisering? Det finns många olika definitioner och också många olika känslor inför såväl ordet som fenomenet. Ett visst stöd får vi om man ger sig till att googla på ordet. Av ungefär en miljon träffar hittar vi exempelvis följande definitioner. I står det: Globalisering innebär att länder, företag och människor i världen blir alltmer beroende av varandra. Och , som man i och för sig inte ska luta sig emot, skriver mer i detalj: Globalisering kan ses som en samlingsbenämning som syftar på den internationella utvecklingen inom politik, ekonomi och kultur som sker till en följd av en utökad och inte lika lokalt förankrad världsbild. Politiskt sett innebär det förskjutning av makten från nationell nivå till över- och mellanstatliga organ, men generellt syftar globalisering oftast till hur de nationella ekonomierna kontinuerligt tvinnas samman. Redan i dessa två definitioner kan man utläsa den spänning som råder mellan dem som i likhet med mig finner att globalisering är något mycket positivt till dem som tycks anse att det är bättre om vi utvecklas isolerat från omvärlden. Går vi in i en livsmedelsbutik ser vi att hyllan med tacos är betydligt större än utrymmet för rotmos ett exempel på globalisering. Viktigare är nog ändå de förändringar som globaliseringen medför för oss enskilda människor. När amerikanska Facebook och Twitter används för att sprida idéer till frihetshungrande i , med flera länder är det en annan sida av globaliseringen. Det är en sida, som vi alla uppskattar, en ny sida som många inte riktigt kan umgås med. För mig handlar konceptet globalisering om att sprida information till alla så att alla kan handla gemensamt. Det handlar om frihandel, så att vi på bästa sätt kan använda de samlade resurserna, och det handlar om öppenhet och rörlighet så att vi som människor kan möta varandra och berikas. Viljan till samexistens mellan människor är universell. har vi också verktygen i form av kommunikationer att göra verklighet av den, inte bara över , vår bygd eller över vårt land utan faktiskt över hela vår värld. Hindren för denna globalisering består fortfarande av olika former av politiska ställningstaganden, och naturligtvis av traditionella och kulturella beteenden. Därför är denna debatt så viktig för att lyfta fram de förändringar och medskick vi kan ha i processen i riktning mot ökad globalisering. Dagens betänkande beskriver inte ideologin bakom globalisering. Det beskriver i hög grad just den typ av medskick som jag ovan beskrev. I många fall är medskicken en del av en utveckling som redan pågår. Exempelvis diskuteras ekologisk omställning inom ett stort antal organ och i många sammanhang. Jämställdhet mellan könen lyfts i många organisationer fram som en drivkraft för och möjlighet till tillväxt. Behovet av god sjukvård är universellt. Bistånd och handel är våra bästa verktyg för att påverka många människors möjligheter i en positiv riktning. Betänkandet sammanfattar vår ställning i många frågor som är knutna till globaliseringen. vill jag uttrycka min belåtenhet över att vi genom detta betänkande uttrycker vår tro på globaliseringens möjligheter. Låt mig sluta med en levnadsregel som lär ha uttalat i en radiointervju . Han sade att han vägleds av följande fyra principer: 1.Respekt för det historiskt givna. 2.Respekt för allas rätt att välja. 3.Respekt för allas lika möjligheter. Jag tror att han skulle ha uppfattat dagens betänkande som mycket positivt. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 193 HANS (V) replik: Jag är fullt medveten om att timmen är sen, och jag misstänker att många längtar till andra rum än just kammare just . Men någonstans är detta ändå en för viktig diskussion för att vi ska lägga band på oss. Därför valde jag att begära replik på . I mitt anförande sade jag att globaliseringen är beroende av varifrån i världen vi betraktar den. Det tycker jag att bekräftar i sitt anförande. När hon definierar globaliseringen utgår hon från vad hon hittar på Google, och hyllorna i sin matbutik. Men globalisering handlar också om människor. Jag hade önskat att också hade talat om de människor som lever i denna så kallade globaliserade värld. Det handlar om småbönderna i , som ser sig utkonkurreras av kycklingvingar som dumpas från EU, eller om kvinnorna i , som syr de skor som nog en del av oss har på sig. De syr dem i dunkel belysning i en luft som är tung av textilfibrer och med en lön som de inte kan leva på. Det är också människor som lever i denna globaliserade värld som vi behöver se när vi diskuterar detta. Innan jag landar i en konkret fråga till vill jag lyfta fram några av de människor som vi har tagit upp från sida, nämligen de människor som lever i Arica i . Det är en liten stad där människor lever i utkanten av det som var en soptipp där dumpade giftslam, helt enligt internationella regelverk och med godkännande av svenska myndigheter. ser vi i Arica hur flickor som inte ens var födda när giftslammet dumpades växer upp och dör av luftsjukdomar. Vi ser hur människor sjuknar in och hur kvinnor har fått missfall. Från sida har vi krävt att vi ska ta vårt moraliska ansvar för globaliseringens baksida och ge ersättning till de människor som lever i Arica i den verklighet som svenska har bidragit till och som svenska myndigheter har godkänt. Det har man från majoritetens sida avstyrkt, och jag skulle från få veta varför. 194 (M) replik: Självklart måste var och en förklara för sig själv vad globaliseringen är. Jag är övertygad om att globaliseringen ser mycket olika ut för olika människor. Jag menade heller inte att detta med rotmos och tacos var något som gäller för alla. Jag tror ändå att det viktiga med globaliseringen är att vi försöker, genom att öppna upp, genom att förbättra frihandeln, genom att förbättra demokratiseringen och genom att öppna upp marknaderna så att folk får bättre anställningar. Det är fullständigt klart att vi som svenskar starkt driver globaliseringen. Men vi håller alltid med att det viktigaste när man driver globaliseringen är miljö, demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet, rättvisa och särskilt frihandel. Vi måste försöka att driva våra egna värderingar. Då kommer vi väldigt långt med globaliseringen. 195 HANS (V) replik: Här visar igen från vilket perspektiv hon blickar ut över världen. Hon säger att det är viktigt att öppna världen. Men ser vi att samma borgerliga regering i EU agerar för att bygga allt högre murar runt EU. Bland annat åkte EU-kommissionär före protesterna i ned för att samarbeta med regimen i det landet för att förstärka samarbetet och minska möjligheterna för flyktingar att korsa . talar glatt om frihandel. Man måste fråga sig: Fri handel för vem? Jag träffade här i en småbonde från . Han sade: Er frihandel är som att låta en tiger slåss mot en åsna om man först har bundit benen på åsnan. Det är den fria handel ni talar om. Multinationella företag som ofta är hårdsubventionerade från EU eller andra industrialiserade stater ska på en global så kallad fri marknad konkurrera med småbönder i , och som aldrig haft möjlighet att konkurrera på lika villkor. Det finns inget fritt i det. Återigen måste man fråga sig: Man säger att man ska öppna upp, men för vem? Man säger att det ska vara fri handel, men fri för vem? Sedan svarar inte på min fråga om Arica. Jag har full förståelse för att inte kan svara på exakt varje fråga. Men det är trots allt så att vi från sida har lagt fram en motion. Den har lyfts upp i betänkandet. Man har från den borgerliga sidan valt att avstyrka vår motion utan att ens nämna frågan om Arica i betänkandet. Jag skulle vilja att tog chansen och kanske framför allt för befolkningen i ger svar på: Varför är det så orimligt att är med och betalar och stöttar de människor som lever med konsekvenserna av att ett svenskt företag med svenska myndigheters godkännande dumpade giftslam i deras by ? Det är en baksida av den globalisering som hyllas här från talarstolen. 196 (M) replik: När jag hör frågar jag mig om han och är emot globaliseringen. De försöker att ta fram allt det som inte fungerar. Det är fullständigt klart att i politiken fungerar inte allt, och i den fria handeln fungerar inte allt. Det är i varje fall så att vi från sida alltid har försökt och försöker vidare att driva våra värderingar. Vi försöker att vara med och hjälpa till så mycket som möjligt särskilt vid miljöfrågor och miljöfaror. Det är klart att man alltid kan ta fram exempel på att någonting inte fungerar. Men även om vi skulle vara perfekta jobbar vi i globaliseringen ihop med många andra. Vad vi kan göra är att försöka att jobba för våra värderingar och våra mål och göra globaliseringen till ett allsidigt lyckat exempel. 197 (FP): har alltid varit en vän av frihandel. Frihandel är viktigt för vårt välstånd, och frihandel är viktigt för andras välstånd. Redan de gamla fenicierna viste att handel utökade välståndet, och genom sina många handelsturer skapade man förutsättningar för expansion och framåtskridande. Det var inte bara med varan man handlade utan också med nyheter, kultur och historia. genom globaliseringen ökar handelskontakterna med snart sagt hela världen. Genom att verka för handelsavtal för att röja undan regleringar får vi en friare handel. tjänar på det, och andra tjänar på det. Det är en typisk winwin-situation skulle man kunna säga. Människor lyfter sig ur fattigdom till välstånd. De som tvingas avstå från globaliseringens effekter tvingas djupare ned i fattigdom och ofrihet. Att riva murar och att skapa samarbete vem kan väl vara emot det? Miljöfrågor och gränslös vård som genom patientrörligheten i EU är några exempel. Några andra exempel är trygghet när man reser, studerar eller arbetar utomlands, eller som blir allt vanligare, när man bor i och arbetspendlar till något av våra grannländer. Men även i vårt närområde finns det murar att riva, saker att förändra och frågor som engagerar Fru talman! Vi har också ett ansvar. Globaliseringen ger oss möjlighet att ta det ansvaret genom att stimulera till en rättvis handel.