prot · GZ0936 · 2011-11-24 00:00:00 — Jag tycker naturligtvis att regeringen skulle ha agerat kraftfullt direkt om det hade funnits en vilja att stoppa dvärgbandmaskens utbredning. Tonen i budgeten tyder på ett accepterande. Eftersom hundar kan fungera som värdar för dvärgbandmasken finns det krav på avmaskning vid införsel av hundar till . Avmaskningskravet gäller men slopas . Ska jag tolka regeringens budget och det slopade avmaskningskravet som att har gett upp kampen mot dvärgbandmasken? 45 Landsbygdsminister (C): Svaret är nej. Det ökade anslaget som kommer för ändamålet , om så beslutar, är ett tecken på att mitt svar är att vi inte har gett upp kampen. Tyvärr har vi fått in parasiten i vårt land. Så är det. Vi önskar säkert alla att så inte hade varit fallet. är det på det sättet. ökar vi våra insatser utöver det ramanslag som ifrågavarande myndighet allaredan har. Anslaget är på det stora hela relativt fritt att använda eftersom ett ramanslag är just ett ramanslag och ska användas där det gör mest nytta. Uppgifter om svenska Stasimedarbetare 46 (FP): Min fråga är till justitieministern. Den gäller uppgifter om Stasimedarbetare som arbetade i under , det vill säga när förtrycket och diktaturen härskade i östra . Min fråga har inte alls med det rättsfall att göra som är aktuellt med JK och . Under var viktigt för . Inget land levererade så många rapporter till som . Det var tusentals rapporter. Kunskapen om detta kommer inte så mycket från utan från och forskning och undersökningar där. Det finns ett arkiv, i , från vilket bland annat och har begärt ut uppgifter om Stasimedarbetare i dessa två länder. Varför har inte begärt ut dessa uppgifter om medarbetare till från CIA och ? 47 (): Låt mig först konstatera att detta är en viktig fråga. Vi är alla intresserade av den moderna historien och vad som har förevarit. Vi är också intresserade av att få veta vad som har hänt och inte. Det som har diskuterats när det gäller i första hand är naturligtvis i vilken utsträckning uppgifter kan offentliggöras eller inte och de avvägningar som måste göras där utlämnande av uppgifter kan skada både enskilda personer och Säkerhetspolisens arbete. Det är en komplicerad historia att göra bedömningar om. Av det skälet har jag bjudit in gruppledarna för riksdagspartierna till ett möte där vi ska diskutera frågorna, vad vi kan tänkas förenas om att vi borde göra eller inte. Det är viktiga avvägningar om sekretessbelagda uppgifter. tar upp specifika uppgifter. Jag får konstatera att det är Säkerhetspolisen som utreder den typen av brott som det kan vara fråga om. Det handlar om olovlig underrättelseverksamhet, spioneri och den typen av allvarliga frågor. 48 (FP): Jag frågade om de arkiv som CIA fick ta hand om i samband med . bör, enligt min mening, begära ut dessa uppgifter från , precis som och har gjort. Varför har inte gjort det? Jag har hållit på med dessa frågor. Vad som ligger bakom frågorna är att människor undrar varför det är sekretess. Är det fråga om i samhället högt placerade personer som skyddas av sekretessen? Är det därför regeringar och myndigheter inte frågar efter arkivens innehåll och förefaller slå vakt om sekretessen, att den ska vara så viktig? Det här är otroligt centralt. Många tror att inställningen drivs av att det är fråga om ett skydd av högt placerade svenska personer. 49 (): Det finns naturligtvis ingen anledning för vare sig den eller tidigare regeringar att hålla människor om ryggen på det sättet. Skälet till sekretesskyddet av olika uppgifter har en annan grund. Det handlar om människors integritet. Man kan ha varit misstänkt men är inte det längre. Det finns många skäl till varför det finns ett skydd av den typen av uppgifter. När det gäller den typ av uppgifter som efterfrågas är det Säkerhetspolisen som hanterar dem. Säkerhetspolisen har också fått tillgång till uppgifter ur Rosenholzkartoteket. Det är som har kartoteket i sin besittning, som äger materialet och bestämmer i vilken utsträckning man får del av det hela. Det här är frågor som har hanterats och hanteras av Säkerhetspolisen. Det finns många aspekter av frågorna som behöver diskuteras och där det finns ett stort engagemang. Det är också skälet till att jag har bett gruppledarna att komma för att vi i lugn och ro ska diskutera de avvägningar som finns vad gäller sekretess, historiska uppgifter och Säkerhetspolisens viktiga arbete. 50 (C): Jag har också en fråga till justitieministern. Den gäller bluffakturor. Det är något som ökar lavinartat. Det är förödande för speciellt de små företagen. Betalningsanmärkningarna registreras hos kreditupplysningsföretagen redan när ansökan om betalningsföreläggande har gjorts hos kronofogden. Om fordran verkligen existerar eller inte bryr man sig inte om. För privatpersoner är det i det här sammanhanget helt annorlunda. Där får man enligt lag endast registrera betalningsförsummelser som har fastställts av domstol eller av annan myndighet. Som centerpartist månar jag om företagarna och anser att man borde ändra på detta. Gör ministern något åt detta till fördel för företagen? 51 (): Det här är ett stort problem för småföretagen. Den intensitet som företagare utsätts för den typen av bluffakturor går i vågor. Det är naturligtvis en direkt olaglig verksamhet. Den är oftast specialiserad och lite svår att komma åt när man hanterar den styckevis och delt. genomför ett specialiserat arbete när det gäller vissa typer av kriminalitet, till exempel bedrägeri, just för att forma en grupp specialkunniga som bättre kan utreda och ta sig an den typen av ärenden. Jag vill inte säga att vi har alla svaren på hur vi ska hantera denna kriminalitet, men vi ser med mycket stort allvar på den eftersom den hämmar småföretagens verksamhet och sätter enskilda människor i besvärliga situationer. 52 (C): Om man inte gör något kan uppgifterna ligga kvar hos kreditupplysningsföretagen. Det är inte klokt. Det handlar också om att handläggningstiden hos domstolarna är oerhört lång i dessa ärenden. Även om man får rättelse och uppgifterna tas bort från registret drabbar dessa registreringar företagen hårt. Därför handlar det om att korta handläggningstiderna. Är det något som ministern också kan göra något åt? 53 (): Vi arbetar intensivt med frågorna om handläggningstiderna i domstolar mer generellt. Vi kan inte plocka ut varje enstaka viktigt problemområde och säga att vi ska jobba särskilt med det. Det handlar om domstolarnas förmåga att hitta bättre administrativa rutiner så att ärenden hanteras någorlunda snabbt. Men det är naturligtvis ett stort bekymmer för dem som drabbas. Låt mig vända på saken och säga följande. Det finns ett engagemang hos flera berörda myndigheter och många företag att rätta till situationen. Alla är medvetna om problemet. Jag tror att det måste angripas från mer än ett håll för att vi ska kunna lösa upp de knutar som finns. Det kanske till och med är en snabbare väg att nå viss framgång än att enbart titta på handläggningstiderna i domstol. Därmed inte sagt att regeringen inte arbetar ytterst intensivt med att skynda på handläggningen i domstol . Vi kan också se att vi har ökat effektiviteten, men det finns mer att göra. Sexuella övergrepp inom idrotten 54 (SD): Jag har en fråga till justitieministern. Problemet med sexuella övergrepp inom idrottens värld blixtbelystes för sedan i och med avslöjanden om de kränkningar han tvingades utstå under sin uppväxttid. Vi ska självfallet inte misstänkliggöra alla våra fantastiska idrottsledare, och jag är medveten om att problemet är både svåråtkomligt och komplext. Men det är inte en anledning att inte göra någonting alls. har vid sidan om sitt breda förebyggande arbete föreslagit att i likhet med landets förskolor ska landets idrottsföreningar ha rätt att begära ut begränsade registerutdrag för att kunna se om någon idrottsledare tidigare dömts för brott mot barn. Man vill ha begränsade utdrag för att det inte ska medföra en alltför stor integritetskränkning. Justitieministern har på ganska oklara grunder varit skeptisk till det här förslaget, men i går kom signaler från idrottens företrädare om att ministern kanske börjar tänka om. Jag vill alltså fråga justitieministern om de här uppgifterna stämmer och om hon därmed här och kan lova att regeringen kommer att tillmötesgå önskemål. 55 (): Låt mig först beklaga om jag har varit oklar eller otydlig i mina besked. Det finns goda skäl för att vi är något restriktiva när det gäller utdrag ur belastningsregistren. Det ena är att belastningsregistren är uppbyggda och utformade utifrån att rättsvårdande myndigheter ska kunna bekämpa brott. De omfattas också av allmän sekretess, och de undantag som görs när det gäller barnomsorg och annat är specialreglerade. Det är ganska komplicerat. Den som begär ett utdrag, vilket idrotten vill, får i allmänhet ut rubbet. Men inom idrottsvärlden vill man inte veta allt om den enskilde. Idrotten är bra på att ta sig an till exempel ungdomar som har halkat snett, men det är specifika brott man är ute efter. Ska vi hantera detta behöver vi i princip se över belastningsregistret. Vad jag pratade med dem om i går och vad jag också har sagt tidigare är att vi nu förbereder ett arbete för att se hur vi bättre ska kunna utforma någon typ av register för att hantera detta. 56 (SD): Tack, ministern, för svaret! Jag tolkar det ändå som att ministern är beredd att överväga det här och att det kan bli ett arbete för att komma till rätta med de här problemen, och det är glädjande. Jag hoppas också att det sker snabbt. Jag tror att det här är någonting som är viktigt, och det kan både öka tryggheten för föräldrar och barn inom idrotten och bidra till att stärka integritetsskyddet för idrottsledarna. Min följdfråga blir om ministern kan ge något besked om när vi kan förvänta oss ett förslag i den här frågan. 57 (): Tyvärr kan jag inte utlova snabba resultat i just den här frågan. Om vi behöver göra om utformningen av registren och hitta regler som gör att vi kan snäva in vilka uppgifter man tar ut, för vilka kategorier och vem som ska få göra det är det ett ganska komplicerat arbete, som också har att göra med integritet och många andra frågor. Däremot vill jag gärna säga i det här sammanhanget att vi inte ska tro att utdrag ur belastningsregistret tryggar situationen för våra barn visavi pedofili eller någonting annat, för de flesta finns inte i registren. Det är en falsk trygghet. Därför var jag väldigt glad över att i går när vi pratade om de här sakerna kunde redovisa ett ganska brett arbete med att utbilda människor i hur man kan förebygga och ha bättre medvetenhet om den problematik som kan uppstå. Vi måste jobba brett om vi ska skydda våra barn mot den typ av övergrepp som tyvärr har skett mer än en gång. Användandet av mobilteknologi i 58 (V): Min fråga riktar sig till utrikesminister . Den gäller det svenska företaget och dess verksamhet i . kan berätta att ett av mobiltelefonsystem, det så kallade Ramossystemet, används aktivt för att lokalisera och förfölja oppositionella. Man kan bestämma geografiskt var dessa personer befinner sig. Det är naturligtvis någonting som är till hjälp i den syriska regimens terror mot sin egen befolkning. vet vi att man på EU-nivå diskuterar att skärpa sanktionerna mot , vilket naturligtvis är välkommet. Ett av de områden som är under diskussion är just it-området. Jag undrar nu om utrikesministern mot bakgrund av de här avslöjandena om hur system används kan lova att i ministerrådet kommer att verka för så heltäckande sanktioner som möjligt på just it-området vad avser . 59 Utrikesminister (M): Svaret på den frågan är nej. Mobiltelefonen är det kanske viktigaste frihetsinstrumentet i hela den arabiska våren. Vi skulle inte ha vetat någonting om förtrycket i och skulle inte ha haft en enda bild eller en enda information utan mobiltelefonin. Det är samma sak i , i och i . Det är en revolution för frihet som har möjliggjorts inte minst av denna mobilteknologi. Det finns inga speciella system som exporteras för att spåra. Men det är riktigt: Du kan spåra telefon i . Du kan spåra tåg. Du kan spåra röksignaler. Du kan spåra fartyg om du så vill. Men glöm inte: Detta är en frihetsrevolution som den mobila kommunikationen har gjort möjlig. Den ska vi försöka understödja, inte stoppa. Att strypa mobiltelefonin i är att strypa möjligheten till information och frihet. 60 (V): Det är inte riktigt vad som anges i den mediala bevakningen. Där utpekas just Ramossystemet som specialdesignat för att leta personer på olika geografiska punkter och kunna hitta dem. Jag beklagar att utrikesministern inte ser några problem med att har exporterat ett sådant här övervakningsredskap till den syriska regimen. Man kan också notera att så sent som var vice premiärministern från på lunch i Arvfurstens palats hos handelsminister för att diskutera hur de syrisk-svenska handelsrelationerna kan utvecklas. har gett i exportkrediter för svensk export till . Ser utrikesministern verkligen inte något problem med det här nära handelspolitiska samarbetet, bland annat av övervakningskaraktär, mellan och ? 61 Utrikesminister (M): Är det någonting som ska beklagas är det väl att inte informerat sig i frågan. För att kunna göra samtal med mobiltelefoni måste systemet veta var mobiltelefonen är. Det krävs kanske inte så mycket tankeverksamhet för att fundera ut att det är så. Det gäller alla system det är inget speciellt. Det är det svenska systemet. Det gäller överallt. I grunden är det en frihetsrevolution som har möjliggjorts genom detta. Det är inget speciellt system. Läs på innan du frågar nästa gång, ! 62 (KD): Jag har en fråga till statsrådet . Den ryska kvinnan är kvar i eftersom prövar hennes ärende. Många var de som ansåg att hon hade skäl att stanna. har vi ett annat exempel, i , med en utvecklingsstörd kvinna som ska utvisas till , tvärtemot vad professionen anser. Också där tycker man att det finns skäl för att hon ska få stanna. Uttrycket särskilt ömmande fall tycks vara otydligt, åtminstone om man ska relatera det till vad medborgarna upplever. I dessa fall tycker medborgarna att det finns starka ömmande skäl, men bevisligen anser inte lagen det. Vad ska ministern göra för att det ska stämma mer överens och för att öka tydligheten i dessa ärenden? Alla kan ju inte söka sig till för att få sina ärenden prövade. 63 Statsrådet (M): Den här frågan handlar inte om särskilt ömmande omständigheter, som sade, utan om synnerligen ömmande omständigheter. Det kanske är just den skillnaden som vi bör diskutera. Jag kan naturligtvis inte här och diskutera vare sig det ena eller andra enskilda fallet, för de prövas i domstol. Så måste det också vara om vi ska ha den rättssäkra ordning som har beslutat att vi ska ha när det gäller asylärenden. Uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter kan beviljas i undantagsfall, om ingen av de skyddsgrunder som vi har uppställda i utlänningslagen är tillämpliga och en person har mycket starka skäl att få stanna i landet. Men vid en prövning ska det också göras en samlad bedömning. Det innebär naturligtvis att man tar hänsyn till saker som den sökandes hälsotillstånd, anpassningen till eller situationen i hemlandet. Men de här bedömningarna görs alltid utifrån de individuella förutsättningarna i varje enskilt fall. Det är och migrationsdomstolarnas uppgift att gå in och titta på de skäl som har anförts och det underlag som har presenterats och sedan göra sin bedömning. Det ankommer inte på mig som statsråd eller på att göra den bedömningen. 64 (KD): Jag frågade faktiskt ministern hur man kan öka tydligheten. När vi hör och läser i medier och när vi hör människor tala är det ingen tvekan om att det finns en skillnad mellan vad lagstiftningen innebär i de enskilda fallen och vad man själv tror att den skulle innebära. Jag hänvisade till två exempel. Kan vi öka tydligheten? Om de exemplen inte ryms inom ramen för det uttryck jag talade om, så vad är det då som ryms där? Vi är måna om mänskliga fri- och rättigheter. Det är människor som skickas tillbaka utan någon anförvant och dessutom utan stöd och hjälp som de behöver i sin vardag, medan det finns anhöriga i som är beredda att ta hand om dem. Då måste man börja fundera över tydligheten i lagstiftningen. Vi ska ju inte vara ett föregångsland enbart när det gäller forskning, teknik, ekonomi, företagande och annat utan också när det gäller mänskliga fri- och rättigheter. 65 Statsrådet (M): Det kanske också tål att påminna sig om att medierna inte alltid ger hela bilden utan i många fall ger den bild som medierna tycker passar in för att de ska få ihop sin historia och sin berättelse. Det kanske man måste reflektera över i de här sammanhangen också. Den rättssäkra prövning som däremot äger rum i våra domstolar och i ska inte påverkas av mediernas bedömning, utan där ska man bara ta hänsyn till de skäl som faktiskt presenteras. Jag har därför ingen anledning att ifrågasätta den ordning som vi har i . Jag tycker också att det är viktigt att komma ihåg att de olika omständigheter som finns i ett ärende alltid ska vägas samman i en samlad bedömning. Det kommer aldrig att vara möjligt att skriva en lag som är så exakt att den passar in på vartenda fall, utan den måste alltid ställas mot en praxis som i fråga om asylärenden utvecklas av Migrationsöverdomstolen, det vill säga kammarrätten här i . Jag kan inte heller uttömmande ange alla de omständigheter som man beaktar vid den prövningen, utan det är också en fråga som måste avgöras från fall till fall. Det handlar om hälsotillståndet, utlänningens situation i och så vidare. Det är frågor som vi alltid måste diskutera. 66 (S): Min fråga riktar sig till . har många upprörts av de privata bolagens härjningar inom välfärdssektorn: brutaliserad personalpolitik, ibland vanvård och aggressiv skatteplanering som har utvecklats av en ideologisk kärna i ledningarna för de skilda verksamheterna. Mest utpekat har Carema varit. noterar vi att regeringen låter rekrytera en av Caremas toppchefer som generaldirektör för . Jag undrar: Vilka särskilda strategiska överväganden finns det bakom det? Kommer det att förändra inriktningen? Kommer det att vara ett inledande skede att privatisera även denna verksamhet? 67 (): Nej, någon privatisering av Statens institutionsstyrelses verksamhet kan inte komma i fråga, framför allt inte den del där vi har ungdomsverksamhet för dem som annars skulle hamna i fängelse, eftersom de är dömda för allvarlig brottslighet. Det är naturligtvis en statlig uppgift så är det. I rekryteringsfrågorna har alliansregeringen försökt komma ifrån den ganska otydliga och ofta stängda process som vi var vana vid , till förmån för en mer professionell hantering. Jag har inte information eller kunskap i det specifika fallet. Men jag utgår från att man har arbetat på ett professionellt sätt där man har använt sig av referenser, kravprofil och olika typer av prövningar. Människor kan ha en viss bakgrund, men det kan också vara så att man hellre vill arbeta i den typ av verksamhet som vi vill rekrytera personer till. är en oerhört central verksamhet, så jag är angelägen om att det finns en bra ledning där. 68 (S): Jag noterar med intresse statsrådets svar. Det är så man brukar svara. Gå och ställ dig vid kritikern, så att kritiken inte syns. Så gör i fråga efter fråga. Och så driver man politiken i skymningen. Jag hade i går en intressant diskussion med en av de ledande , , kring finanspolitiken. säger: Det är två axlar vi bygger politiken på. Det är skattesänkningar, och där har vi bara börjat säger han efter 100 miljarder och privatiseringar. Samhället är alldeles för starkt. Vårt historiska uppdrag är att försvaga samhället. Att göra samhället svagare gör också människorna svagare. Jag skulle efterlysa en tydlighet och en öppenhet från om deras egentliga politiska strategi här i kammaren. 69 (): Jag tänker inte recensera referat av ett samtal som han har haft med en kollega någonstans. Det vore förmätet av mig, och det vore också väldigt fel. När det gäller politik beträffande kan jag säga att det som är angeläget för mig är att vi får en bättre tingens ordning i fråga om den verksamhet som ska tillrättaföra ungdomar som har begått mycket allvarliga brott. Det innebär att vi ska ha hög kvalitet på utbildning och behandling men också en stramhet i de regler som gäller, eftersom personerna är dömda för allvarliga brott. Återfallen är dess värre alldeles för många i den verksamheten . Därför krävs det insatser för att arbeta vidare och utveckla verksamheten. När det gäller politiken i allmänhet handlar det inte om att försvaga samhället. Samhället är mer än staten. Staten ska vara begränsad men stark. Staten ska vara särskilt stark när det gäller att ta hand om de svagaste och när det gäller att säkerställa lag och ordning i landet. har båda uppgifterna. 70 (-): Till att börja med vill jag bara säga att kammaren kan andas ut jag har inga orena sprutor med mig, som det ryktades om. Däremot florerar det oerhört mycket orena sprutor runt om i landet. I har man med framgång bedrivit ett sprututbytesprogram. Det har resulterat i att man inte har upptäckt ett enda nytt hivfall , vilket även bekräftas av flera smittskyddsläkare. I krävdes det dock att över 40 människor drabbades av hiv innan trångsynta, moraliska politiker svängde om och införde ett sprutskyddsprogram. Denna fråga är oerhört viktig. Varje narkoman ska oavsett var i landet man bor ha samma rättigheter och skyldigheter och samma trygghet. Därför undrar jag: Vilken syn har justitieministern på frågan om att införa ett nationellt sprututbytesprogram, så att vi kan få slut på hivepidemin bland narkomaner? 71 (): Utifrån den verksamhet som jag har huvudansvaret för kan jag säga: Jag kan se en och annan konflikt. Vi dömer människor för narkotikabrott, och många är missbrukare. Att vi sedan skulle tillhandahålla verktyg så att de kan fortsätta med sitt missbruk under verkställigheten känns för mig något knepigt. Den konflikten ligger också till grund för den intensiva diskussion i frågan som har varit både i regionen och här i . När det gäller sprututbytesprogram i olika delar av landet och även i andra länder finns det lite olika rapporter. Vi vill väl alla försäkra oss om att vi inte befrämjar utan försöker förhindra smittspridning. Men man kommer inte ifrån den konflikt som det ligger i att tillhandahålla verktyg för något som är mycket nära förknippat med elände, brottslighet och mycket annat allvarligt. Därför är denna fråga inte helt enkel. Jag tänker inte införa den här typen av utdelande av sprutor inom kriminalvården. 72 (-): Tack för svaret, justitieministern! Det enda vi fick till svar var av rent moralisk karaktär, och det är så det har låtit. Låt mig för det första konstatera att detta inte är någon narkotikapolitisk fråga utan en hälsofråga. För det andra har det visat sig att när man har infört sprututbytesprogram har det kunnat initiera en första vårdkontakt med sprutnarkomaner, som är de som befinner sig längst ned på samhällets botten och drar sig mest för att söka kontakt med myndigheter. Men just tack vare dessa program har de kunnat få en första kontakt, en kontakt som har gjort att man har kunnat påbörja ett motivationsarbete mot ett drogfritt liv, som du hyllar så mycket. Sist men inte minst har jag skrivit någonting som jag knappt kan läsa, men jag kom på det nu i efterhand. Det är att sprututbytesprogram inte leder till ökat missbruk. De argument som ni använder är enbart föråldrad moralism. Vad ni gör är att ni sprider mer hiv än vad hivmannen själv gör. Ni står till svars inför de människor som drabbas av det här genom er naiva syn och er trångsynthet i de här frågorna. 73 (): Moral är viktigt, och även i hälsoarbete och folkhälsoarbete finns skäl att ta med den typen av värderingsaspekter.