prot · GY0968 · 2011-03-08 00:00:00 — Det gjorde också att det tog väldigt att få saker hanterade. kan vi säga att vad vi gjorde var att i stället se till hyresgästernas väl och ve. Det måste gå att ingripa snabbare, tydligare och tuffare rent praktiskt när någon missköter en fastighet. Det gjorde vi genom de regler som finns i bostadsförvaltningslagen och som jag tycker är riktigare. Man kan ingripa snabbare och tydligare, och det krävs inte lika dåligt skötta fastigheter för att man ska kunna göra det. Kommunerna som tillsynsmyndigheter har också möjlighet att agera mycket mer skyndsamt än vad de ofta gör. Exempelvis kan i en kommun agera mycket snabbare än vad vi kan se på en del håll, därför att man bland annat kan använda regler om hälsoskydd för att meddela föreskrifter eller förbud vid olägenheter. Det borde kanske göras oftare i en del extremexempel. En enskild hyresgäst kan också begära att hyresnämnden ålägger fastighetsägaren att avhjälpa brister i lägenheten och så vidare. Det finns alltså flera sätt att se till att man i praktiken gör något åt brister i fastighetsförvaltningen. Det var viktigt, och det är viktigt för människor rent konkret. Tyvärr hade inte förvärvslagen den funktionen. Det var ett sätt att försöka stoppa vissa saker. Det kanske var väldigt bra ur ett kommunalt perspektiv, men vi har valt att se det utifrån medborgarnas och hyresgästernas synvinkel, nämligen att det är ett elände att bo i en lägenhet där fastighetsägaren inte tar ansvar. Då kan man vända sig till kommunen. Man kan se till att hyresnämnden agerar, och finns också den här lagen som gör det möjligt att ingripa mycket snabbare. Jag tycker att det är rätt politik, för då kan man i praktiken se till att åtgärda brister i stället för att ha en lag där vi kunde se inte gav de effekter vi ville ha. Flertalet av de oseriösa fastighetsägare vi har fick ju möjlighet att köpa fastigheterna redan när den gamla lagen fanns, och det visar väl att den inte var särskilt duglig. 11 (S): Jag vill börja där justitieministern slutade, att många har köpt fastigheterna tidigare. Tyvärr kommer den nya lagen inte att innebära att det blir svårare för sådana , utan det blir bara enklare, och tvärtemot vad justitieministern säger är vår uppfattning att det i stället blir de boende som drabbas väldigt hårt. Utan att gå in på några konkreta exempel har ni säkert sett tv-programmen bland annat från där människor i vissa områden bor fruktansvärt dåligt. Det har inte skett renoveringar, och man har inte ens tagit tag i de mest akuta felen. Det är trasiga spisar, det är mögel i badrum och mycket annat. Listan kan göras lång. Om man bor i ett sådant hus och inte har någon möjlighet att påverka sin situation och så kommer det en ny fastighetsägare och fortsätter på den inslagna vägen innebär inte den nya bostadsförvaltningslagen, om jag kan läsa i de lagar och regler som finns, att de boende blir snabbare hjälpta. Justitieministern hänvisar till hyresnämnderna, men det finns ju många lagar på det här området och den ena lagen tar ut den andra. Vad jag kan läsa mig till är att det ändå krävs en långvarig försummelse för att man ska kunna sätta in tvångsförvaltning. Det går inte att komma med någonting som varat väldigt eller är akut, utan det ska ha varit en långvarig försummelse. På det här sättet får fastighetsägarna bara möjlighet att vara dåliga fastighetsförvaltare ännu längre, medan de boende är dem som blir drabbade. Det här är naturligtvis en fråga om ideologi. Vi har olika synsätt. Jag påstår att regeringen alldeles för mycket avpolitiserar kanske framför allt bostadsfrågorna och gör dem till en marknadens fråga. Tillgång och efterfrågan ska styra allt. Det går inte, menar jag. Det håller inte. Samhället har ett stort ansvar, för boendet är en så viktig del i varje människas liv. Det ska fungera att bo någorlunda bra, vare sig det är i hyresrätt, bostadsrätt eller egnahem. Det går inte att plocka ut bostadspolitiken som ett enskilt område, för det hänger ihop med så mycket annat. Jag är i och för sig inte förvånad, för vi ser ju på område efter område att det är marknaden som får en allt större roll och ett större inflytande på mängder av frågor som borde vara samhällets ansvar. Jag vet att lagen är i gång, och jag tycker att det är jätteviktigt att vi verkligen håller ögonen på detta och att det förs ordentlig statistik så att vi kan se vad som verkligen händer på området. 12 (): Jag vill faktiskt göra en saklig rättelse. Det krävs inte långvarig försummelse för att man ska kunna agera i enlighet med bostadsförvaltningslagen. Vi skärpte den lagen . Det innebär att man nu kan ingripa snabbare och tidigare än man kunde tidigare, och att ribban för åtgärder inte heller är så hög som den kunde vara tidigare är ju viktigt. Det har inte blivit enklare för oseriösa fastighetsägare att förvalta fastigheter. Tvärtom finns nu de instrument som krävs för att sätta hårt mot hårt, om man vill kalla det för det. Däremot är det så att förvärvslagen, som kunde kringgås och som inte fungerade särskilt väl, inte finns kvar. Man kan möjligen säga att det går att köpa en fastighet, men det är som sagt inte lätt att behålla den fastigheten eller att klara av det hela. När det gäller exemplen från kan jag säga att jag själv har besökt några fastigheter och sett det elände som finns där. Det är väldigt olika. I ett och samma bostadsområde skiljer sig kvaliteten på bostäderna mycket åt därför att det ena bostadsbolaget har gjort hemläxan, rustat och agerat, medan det andra inte har gjort det. Det man frågar sig är: Vad har miljö- och hälsoskyddsnämnden gjort? Det var min första tanke när jag klev in i en av trappuppgångarna. Vad gör kommunen? Det är, precis som jag påpekade, kommunen som är tillsynsmyndighet. Det finns goda möjligheter att använda bland annat för att ingripa och kräva åtgärder. Med den lag som vi har skärpt finns det väldigt goda möjligheter att agera också från kommunens sida. Jag delar uppfattningen att boendet är en stor sak. Det påverkar hela ens liv. Där tycker jag möjligen att också kommunerna har ett stort ansvar att ta itu med de brister som man ser på vissa håll. Vi har olika ideologi. Det är helt sant. Men i den här frågan, när det gäller oseriös skötsel av fastigheter, som också är ett samhällsproblem, måste jag säga att det inte är den ideologiska skillnaden som är uppenbar utan det skillnaden handlar om är om man vill se praktiska resultat eller inte. Det alliansregeringen har gjort är att se till att vi lite snabbare kommer åt dem som inte sköter fastigheter, att man kan ställa krav och att det finns verktyg från flera olika håll, medan Socialdemokraterna och en del andra menar att politiker på förhand ska lista ut vilka som skulle kunna bli oseriösa fastighetsägare och förhindra att de hanterar fastigheter. Så bygger man upp en byråkrati. Det där fungerade inget bra. Vi vill se att det händer något i praktiken. Det är viktigt för att säkerställa hög kvalitet i boendet. Det finns väldigt mycket att göra på det här området. Min uppmaning till kommuner och andra är att använda de verktyg som finns och ta itu med en del brister som boende faktiskt har bekymmer med. 13 (S): Jag tror inte att någon behöver gissa när vi pratar om de mest oseriösa fastighetsköparna och förvaltarna. Det finns mycket historik att gå på. Det här skulle vi kunna diskutera på många områden. Det är naturligtvis bra om man faktiskt stoppar dem innan de har kunnat komma in och göra skada. Det här är ett sådant viktigt område; det är vi ju överens om. Boendet är en sådan viktig del av livet och för möjligheten att leva ett drägligt liv. Det hänger ihop med så mycket annat. Det handlar om att ha tillgång till bra bostäder över hela landet för att också klara en bra arbetsmarknadspolitik. Bra och trygga bostäder gör människor jämlika, och jämlika människor skapar ett tryggt samhälle, ett samhälle där man vill och kan vara delaktig och aktiv som medborgare. Att låta oseriösa fastighetsägare fortsätta sin verksamhet skapar bara än större klyftor och försämrar med det också synen på i det här fallet hyreslägenheter och deras status. Det vill vi ha bort. Hyreslägenheterna ska naturligtvis ha samma status som vilket annat boende som helst. Tillåter vi det här kommer det att bli en syn på hyresbostäder som blir än mer negativ. Det har inte råd med. Vi behöver inte det här. Jag återkommer i frågan och hoppas att justitieministern, liksom vi från De rödgröna, kommer att titta närmare på detta och följa utvecklingen så att det ändå kommer att bli så bra som möjligt för de boende. 14 (): Jag måste ändå ställa frågan: Om det nu fanns så otroligt mycket historik om oseriösa fastighetsägare, varför stoppade man inte dem från att köpa fastigheter när förvärvslagen fanns? Vi måste vara helt överens om att de flesta kom in i verksamheten den lagstiftning fanns som omhuldas så mycket av . Sanningen är ju att den fungerade dåligt. Det är dessutom så att man kan tänka sig att det finns de som köper fastigheter som inte fångas upp av förvärvslagstiftningen som den såg ut tidigare men som sedan började missköta fastigheter. Ska man då inte göra något åt dem? Det vi valde i stället, utifrån ett seriöst beredningsunderlag, var att skärpa reglerna oavsett vem det är fråga om för att stoppa oseriösa fastighetsförvaltare och se till att man tar itu med de verkliga problemen. Vi har pekat på att man nu snabbare och med mindre omfattande problem kan ingripa och kräva åtgärder. Jag tycker att det är bra, därför att då kan man ta itu med de faktiska problem som finns, inte skylla på att de inte fångades upp tidigare. Faktum kvarstår, om det fanns så mycket historik, varför stoppades de inte redan innan? Jag tycker att det är otroligt viktigt att vi får ordning på detta när vi ser en del av de bostadsmiljöer som finns hanterade av oseriösa fastighetsägare. Där är det också viktigt att man använder sig av miljönämnder, hyresnämnder och andra. Det är viktigt att vi följer upp de frågorna. Men förändringarna när det gäller den lagstiftning som blev bostadsförvaltningslagen tycker jag är riktiga. De kommer att visa att vi faktiskt kan ta itu med mer än vi gjorde tidigare. Det är rätt steg. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2010/11:229 om effektiviteten i polisens arbete 15 (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förbättra effektiviteten inom polisen. Frågan ställs med hänvisning till en artikel i som pekar på bristande effektivitet i polisens arbete. Regeringens mål om 20 000 poliser har syftat till att öka den polisiära närvaron, öka utredningskapaciteten och förebygga brott. Brottsbekämpning förutsätter att det finns poliser där brott begås och på tider när brott begås. Medborgarna behöver se poliser i aktiv, yttre tjänst för att få förtroende för verksamheten. Här har polisen också lyckats. Medborgarnas förtroende för polisen har ökat. Polisen är den av rättsväsendets myndigheter som allmänheten känner störst förtroende för. Antalet anmälningar om misshandel utomhus har minskat till det lägsta antalet och allt fler människor känner sig trygga när de går ut . Det är glädjande. Regeringen förutsätter att ökade resurser ger bättre resultat. Det finns utrymme för förbättringar och därför har regeringen tagit initiativ till flera åtgärder som syftar till att förbättra effektiviteten inom såväl polisen som andra myndigheter i rättskedjan. arbetar på regeringens uppdrag just nu med att effektivisera polisverksamheten. Uppdraget innebär för det första att ska se över polismyndigheternas organisationer och ledningsstrukturer och verka för att de är ändamålsenliga. För det andra har regeringen ålagt att arbeta mer med utvärderingar och att också säkerställa att resultatet tas om hand i organisationen. Polisens verksamhet måste bygga på kunskap om vilka åtgärder som har visat sig vara verkningsfulla och kostnadseffektiva. För det tredje syftar uppdraget till att ska utveckla sin tillsyn av polismyndigheterna. Tillsynen behöver bli mer systematisk och strategisk för att utgöra ett effektivt styrmedel. utreder vilken betydelse polisens indelning i 21 länspolismyndigheter har för effektiviteten i verksamheten. En annan utredning ser över om hanteringen av ekonomisk brottslighet kan bli mer ändamålsenlig genom att får ett utökat ansvar. , och fick i uppdrag att förbättra samverkan och öka effektiviteten i handläggningen av mängdbrott. Detta arbete fortgår. pågår också ett intensifierat arbete med att förbättra och modernisera informationshanteringen mellan rättsväsendets myndigheter, vilket kommer att leda till betydande effektivitetsvinster. Det pågår således mycket arbete för att se över och förbättra polisens effektivitet. måste nu ges tid och möjlighet att hantera det förändringsarbete som redan har startat. Jag är övertygad om att polisen har kapacitet att förbättra verksamheten ytterligare. 16 (S): Jag vill tacka justitieministern för svaret. Det pekar på att den fråga jag har ställt om polisens effektivitet är aktuell och relevant eftersom justitieministern har vidtagit flera åtgärder. Jag håller med justitieministern när hon säger att regeringen förutsätter att ökade resurser ger ett bättre resultat. Dess värre är det inte vad vi ser. Siffror och statistik kan vara riktigt svårt. Man kan själv välja lite vad man framhåller för att påvisa ett resultat som ser bra ut. Jag har valt att titta på det som heter Måluppfyllelse av kvantifierade nationella mål enligt planeringsförutsättningarna. Det är ett mått polisen själv har valt. Polisens årsredovisning säger att inget av de redovisade nationella målen för har uppnåtts. När jag tittar på hur de olika polismyndigheterna har klarat de kvantifierade nationella målen ser jag att det skiljer sig åt mycket. Polisen där jag bor, i , har nått mycket längre med de kvantifierade målen än till exempel polisen i . Det är stora skillnader. Som medborgare ställer jag mig frågande till hur det kan vara så stora skillnader. Jag är medveten om att polisens organisation just nu utreds, just för att vi har 21 självständiga myndigheter. Men även om vi skulle ha en polismyndighet krävs det ett mycket gott ledarskap för att skapa ett klimat inom en stor organisation där alla jobbar lika framgångsrikt. Polisen har satsat hårt på ledarutbildning. Syftet med det torde självklart vara att få styr på verksamheten på bästa sätt. Har ledarsatsningen utvärderats? Har vi fått valuta för pengarna? I programmet Svensk maffia sade rikspolischefen att förebyggande verksamhet är otroligt viktigt. I en färsk debattartikel skriver han samma sak. Samstämmigheten finns med justitieministerns svar på min fråga här, där hon också säger att förebyggande av brott är ett syfte med fler poliser. har , alltså alldeles , levererat riktigt svidande kritik mot det brottsförebyggande arbete som polisen gör. Några av bristerna är att målen ändras av regeringen, att det är oklart hur mycket av polisens tid som ska gå till detta och vidare hur definitionen av brottsförebyggande arbete ser ut. Förutom utvärderingen av ledarutbildningen inom polisen undrar jag hur justitieministern definierar förebyggande arbete. 17 (): Jag är glad över interpellation. Jag tycker att effektiviteten inom rättsväsendet, inte minst inom polisen, behöver diskuteras mer. Man förväntar sig att mer resurser ska ge bättre resultat, men vi inser alla att det inte sker med automatik. Det är också det som har varit skälet till att regeringen inte har vidtagit åtgärder utan faktiskt gjort olika typer av professionella genomlysningar av verksamheten för att ha underlag för de förändringar som måste ske. gör ett riktigt konstaterande att det är olika mellan polismyndigheterna. Det är fakta som vi har fått fram genom att analysera och belysa hur det ser ut. Det har också lett till att vi har ställt frågor till polisen. Hur kan det komma sig att dessa skillnader finns, och vilka faktorer är det som styr skillnaderna? Svaren på frågorna ingår i det utredningsarbete som pågår. Det är alldeles uppenbart att en del polismyndigheter är mer effektiva än andra. Ledarskapsutbildningen var eftersatt . Bland annat lades polischefsutbildningen ned. Det var Socialdemokraterna som ledde det arbetet. Vi tog tag i frågan . Vi behöver jobba med chefs- och ledarskapsutbildningen eftersom en så stor organisation fungerar illa om vi har dåliga ledare. Det är alldeles självklart. De olika polismyndigheterna är olika i hur många chefer som finns där. De har olika typer av organisationer. Det är också en fråga vi har ställt och som finns med i översynen av organisationen. Vad är det för organisation? Vad är motiven? Hur kan det komma sig att det ser så olika ut? Det är kunskaper som vi har fått fram i de analyser som har gjorts. Sedan var det frågan om de brottsförebyggande insatserna. Vi har inte ändrat definitionerna. Kritiken , och som man fortfarande jobbar med, är att det inte fanns någon definition av vad som är brottsförebyggande insatser. Det var lite grann av polisens fria tid. Man for omkring i största allmänhet. Men det är klart att också brottsförebyggande arbete måste vara planerat, genomtänkt och systematiskt. Det är otroligt viktigt. Arbete i yttre tjänst är det vet vi brottsförebyggande, men det måste ske så att man är på rätt ställe . Arbetet måste sedan utvärderas . Det finns mycket att göra. Jag menar att vi har anledning att ställa höga krav på förbättringar inom polisen. Jag pekade också i mitt interpellationssvar på att vi har satt i gång ett antal viktiga och betydelsefulla förändringar. Det är tuffa krav på polisen att faktiskt visa musklerna när det gäller effektivitet. Man är svaret skyldig på en hel del områden. Vi ska vara lite försiktiga med att utläsa resultat i brottsstatistik. I en del fall innebär ett effektivt polisarbete fler brottsanmälningar, det vill säga det ser ut som om det begås fler brott. Det här gäller till exempel narkotikabrottslighet. Den upptäcker man bara när polisen arbetar med den. Ju mer man jobbar desto fler narkotikabrott ser det ut att vara. Vi får vara noga i analysen. Vi måste få ut mer av de satsningar som har gjorts på polisen, men satsningarna var nödvändiga. Det var för glest med poliser i . Inom fanns kommuner där tillståndet vad gällde polisens antal var undermåligt. Det var nödvändigt att åstadkomma en och annan förbättring direkt. 18 (S): Jag hörde inte att justitieministern lämnade någon definition av vad brottsförebyggande arbete är mer än att det kan vara poliser i yttre tjänst. Vad de ska göra framgick inte. Justitieministern kommenterade också att det är svårt med siffror. När det gäller de siffror jag nämnde, de kvantifierade nationella målen, tycker justitieministern att det är felaktigt att titta på dem vid översynen av resultatet för polisen? Det är kvar tills utredningen av polisorganisationen är klar. Sedan ska det naturligtvis lämnas förslag på korrigeringar. Det tar att implementera dem. Vi ska alltså vänta på ett effektivare polisarbete i de myndigheter där det inte händer så mycket. Eller kan vi räkna med att det händer saker i väntan på polisutredningen så att vi inte bara hänvisar till den? Polisens grundutbildning är under utredning . Den betyder självklart mycket för polisens arbete och effektivitet. Två gånger har utbildningen utretts . Man har då sagt att polisutbildningen borde förlängas och få högskolestatus. Det är dags. har det som en prioriterad fråga och pekar bland annat på att en positiv följdeffekt skulle vara att få en stabil bas för polisforskning och specialistutbildningar. Det är någonting som verkligen behövs. påpekar att den utvärdering som polisen gör har brister. Dessutom jobbar polisen på många ställen som man alltid har gjort och tar inte till sig nya metoder, också det enligt . I en artikel har rikspolischefen sagt att polisen ska bli en mer lärande och modern organisation. Ett steg på vägen är att modernisera polisutbildningen. har vi fler poliser än vad vi någonsin har haft. Det är jättebra. Varje polis har dessutom i snitt fler utbildningsdagar än . Vi har alltså fler poliser och poliserna vidareutbildas mer. Ändå når man inte ett enda av de kvantifierade nationella målen. Hur tänker justitieministern om det och om polisens grundutbildning? 19 (M): I likhet med justitieministern vill också jag tacka för att hon ställt interpellationen. Det känns som att det finns en viss mognad från Socialdemokraterna i sättet att diskutera polisfrågorna jämfört med föregående mandatperiod. Det väcker här är det viktigt att vi diskuterar. Ministern har alldeles förklarat den enorma satsning vi har gjort inte bara på polisen utan på hela rättsväsendet under förra perioden. Det var alldeles nödvändigt. Ni hade en kort diskussion om glesbygd. I hade man två poliser, och har man fem poliser. Det har hänt någonting. Det innebär att det finns en större förmåga att börja ta tag i situationen. som vi har gjort dessa stora satsningar och det är viktigt att man påpekar det måste medborgarna nu självklart ha rätt att ställa krav på inte minst polisen att man uppnår effektivitet och att vi får resultat för pengarna. Det finns en del tecken som visar att det går åt rätt håll. Vad gäller siffrorna för är det ett faktum att vi förhoppningsvis ser ett trendbrott med en minskad brottslighet totalt sett jämfört . Det är i sådant fall ett trendbrott utan att anmäld brottslighet vad gäller polisens aktiva verksamhet, exempelvis beträffande narkotikabrott, har gått ned. Det finns tecken som visar att det är på väg åt rätt håll. Det innebär inte att vi ska vara nöjda. Ett tecken på att det kanske är på väg åt rätt håll just när det gäller den brottsförebyggande verksamheten är att människors upplevda trygghet ökar. Det gäller inte i alla län, men i nästan alla län. De satsningar som har gjorts är viktiga. Vi ska naturligtvis kunna vara kritiska. är oerhört viktig. Det är också en skillnad i synsätt som har funnits mellan regeringen och oppositionen. Det som sades från Socialdemokraterna förra perioden var att det inte behövdes någon utredning. Det var bara att slå ihop allting, och så skulle allting bli bra. går utredningen igenom vad som egentligen är bristen i organisationen och vad som förhindrar effektiviteten. Det är viktigt att man har ett sådant seriöst förhållningssätt. Gör man inte det kan man heller inte komma fram med de lösningar som krävs för att vi ska kunna få en effektivare polisorganisation. Om man hade gjort som Socialdemokraterna sade under förra perioden hade vi haft en gigantisk omorganisation. Vi hade förmodligen haft rätt många arbetstimmar som hade gått bort för att diskutera omorganisationen utan att man egentligen hade klart för sig varför man skulle göra det. Därför var initiativet från regeringen att tillsätta Polo, som den nu kallas, väldigt viktigt. Polisen kostar per dag. Det är en stor insats som skattebetalarna gör, och det är en viktig verksamhet. Faktum är att regeringen redan har identifierat problemen långt innan det blev tidningsskriverier. Med alla de insatser som görs hoppas och tror jag att vi kan ha ett bra samarbete i justitieutskottet för att komma dit vi vill och också känna en uppbackning från er jämfört med tidigare. Vi ska ha den mängd poliser som vi nu har beslutat oss för att ha. Men vi ska också gemensamt ställa krav och hitta smarta lösningar för att få så pass mycket bra polisverksamhet som möjligt för pengarna. 20 (): Interpellanten ställde frågan: Ska vi vänta på innan vi ställer krav? Nej, bevare oss väl, låt oss inte göra det! Det har varit min hållning att effektivitet inte är något som vi väntar på tills vi har organiserat om saker. Tvärtom har vi ställt krav . Det finns, och det visar skillnaderna mellan de olika polismyndigheterna, en hel del som kan göras i nuvarande organisation för att arbetet ska ge mer resultat för de pengar som man har. Jag tror att man ska vara klar över att det finns en hel del att göra i en så komplex verksamhet som polisens.