prot · GZ0948 · 2011-12-14 00:00:00 — har visat att 200 lungcancerfall skulle kunna förhindras om samtliga bostäder med radonhalt över gällande gränsvärde åtgärdades. föreslår därför ett anslag på för att förbättra kunskapen kring radon och stimulera åtgärder. Med ökad kunskap växer trycket underifrån och mer blir gjort snabbare, vilket räddar fler liv. Så tänker vi. vill även satsa 6 miljoner mer än regeringen på att öka företagens kunskaper om konsumenternas rättigheter. De pengarna är även tänkta att användas för att vidareutveckla e-tjänster, som ju vänder sig direkt till konsumenterna. På så vis förebygger man och minimerar konflikter mellan säljare och köpare. Slutligen föreslår , inom den av fastlagda ramen för budgeten och utgiftsområde 18, att det även tillförs 9 miljoner för att användas till att utveckla konsumentinformation kring läkemedelsanvändning, och då i första hand läkemedelsbiverkningar. Vet ni att i storleksordningen 400 000 ungdomar i lider av problem med ofrivillig överkonsumtion av läkemedel? vill ta vara på den kunskap som har utvecklats av konsumentföreningen och inlemma den verksamheten i ansvar. Det är totalt alltså 240 miljoner till viktiga framtidsfrågor som regeringen inte prioriterar. Utöver själva budgetfrågorna handlar betänkandet även om ett antal motioner som regeringen föreslår att kammaren ska avstyrka. Regeringen har inga bostadspolitiska ambitioner utan anser att marknaden ska lösa alla bostadspolitiska frågor. Vi kan alla med bedövande tydlighet se att det faktiskt inte fungerar, och det fungerar inte i något land. Bostaden som handelsvara löser inga bostadspolitiska frågor. Tillsammans med Socialdemokraterna och har därför en reservation, reservation 1 i betänkandet, som jag alltså yrkar bifall till. Där föreslår vi en målformulering för bostadspolitiken som vi menar att borde ställa sig bakom. I dessa tider, med den oro som finns på den ekonomiska marknaden, ser vi nu en tendens till fallande priser på egnahem och bostadsrätter. Den politik som regeringen har bedrivit har bäddat dåligt för den utvecklingen. Jag är personligen mycket orolig för att vi kommer att få se privatpersoner med ägarfastigheter i samma situation som i många andra länder, alltså att värdena realt marknadsmässigt i stor utsträckning kommer att understiga de skulder man har. Det är inte första gången vi har råkat ut för det i . Jag har själv suttit i en kommunledning vi hade möjligheter att till viss del gå in och stödja enskilda individer som drabbades av det. Jag har för mig att det var . Tyvärr har den här regeringen bäddat dåligt för den utvecklingen. Vi gröna är också mycket förvånade över att regeringen håller fast vid en målsättning för konsumentpolitiken som inte på något sätt kopplar samman konsumtionsfrågor med miljö. Den här utvecklingen, som jag tycker att alla politiker pratar om som en utveckling i hållbar riktning, måste faktiskt upp av en politik som underlättar för konsumenterna att också göra dessa hållbara val. har de gått som jag har anmält på talarlistan, men jag borde naturligtvis, fru talman, säga några ord även om förslag till en bostadspolitisk utredning, några ord om klimatanpassning av miljonprogrammens alla bostäder och även om vårt förslag om hur vi menar att man kan göra det möjligt att bygga även på landsbygden. Men, fru talman, jag vet att jag tröttar ut mina kolleger i utskottet så jag avstår från att ta upp de frågorna. Självklart står vi miljöpartister ändå bakom alla de reservationer som vi har i det här betänkandet, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall i de två frågor jag talat kort om, nämligen till reservationen 1 och reservationen 21. 159 (SD): Bostadspolitiken är den största delen av civilutskottets beredningsområde och därför har jag valt att fokusera på just detta i mitt anförande, inte därför att konsumentpolitik eller något annat är mindre viktigt utan därför att jag tycker att detta är en stor och viktig del. Byggnation och samhällsplanering utgör en viktig del i samhället och dess utveckling. bostadspolitik vilar på samhällets och människans gemensamma ansvar, möjligheter och skyldigheter. Bostaden och hemmet utgör ramen för varje människas liv. Till människans grundläggande behov och rättigheter hör att ha en bostad, en plats att kalla sitt hem. Mitt hem är min borg, heter det så fint, men hemmet är inte bara en borg utan också grunden för vår trygghet. Varje enskild medborgare har specifika krav och förväntningar på sin bostad. Det är därför en viktig samhällsuppgift att se till att det finns ett så brett urval som möjligt av bostäder men också av bostadsformer att välja mellan, oavsett vilken livssituation man befinner sig i. får inte den statliga bostadspolitiken ges en sådan omfattning och inriktning att den riskerar att begränsa människors fria val eller att inskränka det kommunala självstyret. Gårdagens bostadspolitik passar illa för framtidens behov, där allt fler äldre lever och också bor kvar i sitt hem högre upp i åldern som våra ungdomar inte ges möjlighet att flytta hemifrån då andelen bostäder för unga inte matchar efterfrågan. Särskilt allvarlig är, som vi har hört här, situationen just för studenter. Bristen på studentbostäder är ett stort och återkommande problem som ändå inför varje terminsstart verkar komma som en total överraskning. har deklarerat att vi vill vända det mest akuta och kritiska läget på studentbostadsmarknaden genom att göra det skattefritt att hyra ut halva bostaden och genom att skattebefria andrahandsuthyrningen och göra reglerna mer flexibla. Detta är kanske inte den långsiktiga lösning vi söker, men någonstans måste vi börja. Den statsfinansiella kostnaden för detta blir ett i sammanhanget lågt pris att betala för att lösgöra en stor andel bostadstillfällen för unga och studenter som kanske tvingas tacka nej till ett jobb eller till en utbildning därför att de inte hittar ett boende. Mycket talar för att dessa bostadstillfällen skulle kunna uppstå just i storstadsregionerna där bostadsbristen är som störst. De samhällsekonomiska vinsterna skulle bli stora när vår bostadsyta nyttjas på ett mer effektivt sätt. vill också avskaffa fastighetsskatten för studentbostäder och se över skatteregelverket när det gäller olika boendeformer eftersom dessa faller ojämnt ut. Vilka är incitamenten för att bygga små bostäder och studentbostäder när det är svårt att få lönsamhet i nyproduktion eftersom stigande material- och markpriser driver upp produktionskostnaderna? Förklaringen till att produktionskostnaderna har ökat verkar i första hand handla om stigande markpriser och ökade projekteringskostnader. I syfte att få ned produktionskostnaderna vill se över regelverket och byggnormerna för att göra det enklare och billigare att bygga. En bakomliggande faktor till de stigande materialpriserna är den dåliga konkurrensen både i produktionen av och i efterfrågan på byggmaterial. Det som varit avgörande för vårt lands välstånd är våra gemensamma värderingar, jämställdheten mellan män och kvinnor samt respekten för varandra och våra lagar. Men på flera håll i har vi bostadsområden där våra svenska värderingar är normgivande. Bostäderna i miljonprogrammen kännetecknas ofta tyvärr av en hög andel invandrare som ofta tyvärr står utanför arbetsmarknaden och har fastnat i bidragsberoende. De problem som finns i utanförskapsområdena är alarmerande och kräver särskilda lösningar. Bostadspolitiken är bara en liten beståndsdel för att komma till rätta med de strukturella problem som finns i miljonprogramsområdena. Det kommer att krävas många insatser från olika håll i samhället för att vi ska närma oss en lösning på dessa problem. Vi måste ge de boende i dessa områden rätt verktyg så att de kan lyckas i samhället. Det finns ett stort behov av upprustning och omstrukturering av miljonprogrammets flerbostadshus. vill främst rikta anslagen inom området bostadsmarknad mot stöd i form av garantiprogram till upprustning och omstrukturering av utanförskapsområden eftersom dessa problem har blivit stora samhällsproblem och vi ser stora socioekonomiska vinster med ett sådant förslag. Därför, fru talman, har valt att tillföra ett nytt anslag för att komma till rätta med delar av miljonprogrammens problem. Men jag vill också passa på att poängtera att vi i grunden anser att det är fastighetsägarna och kommunerna som bör ta ett gemensamt ansvar för att rusta upp miljonprogrammen. Däremot menar vi att eftersom upprustningsåtgärderna inom dessa områden inte alltid är företagsekonomiskt motiverade finns det starka skäl för staten att bidra till att finna finansieringslösningar. En annan viktig åtgärd är att EBO-lagen rivs upp eller åtminstone ses över så att inte redan hårt belastade områden belastas ytterligare. Nyanlända kan hänvisas till ett annat område där de inte bara har ökade förutsättningar till eget arbete utan också större möjligheter att bli en del av samhället. Mer än tre fjärdedelar av lägenheter är . Det är både en utmaning och en möjlighet för bygg- och företagsbranschen till omfattande energieffektiviseringsåtgärder. Kostnaden för totalrenoveringar inklusive energieffektiviseringsåtgärder är i stora drag densamma som vad rivning och nybyggnation skulle kosta, men de samhällsekonomiska vinsterna vid nybyggnation skulle vida överstiga kostnaderna. Detta skulle också skapa en del nya jobb. Vi vill också se över möjligheten att lagstifta om skattefri avsättning till en fond för framtida underhåll. De pengar som inte används för sitt syfte bör inom bli skattepliktiga. har satsat mer än regeringen på utgiftsområde 18, men jag tänker inte stå här och klaga på vare sig regeringens eller övriga oppositionspartiers satsningar eller kanske brist på satsningar. Jag menar att det inte är så vi finner långsiktiga och hållbara lösningar. Bostadsbristen avhjälps inte av att vi står här och klandrar varandra eller anklagar varandra. Bostadsbristen kan enbart lösas om vi hittar gemensamma lösningar som vi alla kan leva med. Då gäller det att både ge och ta. För mig är lösningen att komma överens och framför allt att komma till skott. Vi behöver inte alltid vara av samma åsikt, men vi sitter trots allt här för att vi vill uppnå ett bättre och en bättre bostadspolitik. Precis som övriga talare har sagt ryms inte föreslagna satsningar inom den beslutade ramen. Därför har jag faktiskt inget yrkande. 160 (S) replik: Jag vill ta chansen att fråga som första företrädare upp i talarstolen för de fem partier som står bakom betänkandet om den fråga där slutade sitt anförande, nämligen att bostadsbristen löses inte genom att vi pratar här utan att det krävs något mer. För mig är det alldeles uppenbart att det krävs en aktiv politik. Då undrar jag varför ni fem partier som ställer er bakom betänkandet har valt att inte göra förändringar. Ni har ändrat målet till att inte vara aktiv politik. Ni har tagit bort en del klimatanpassningar men dem kan vi lämna därhän. Det blir tydligt att som företrädare för ett av de fem partier som står bakom betänkandet väljer att lyfta fram marknaden som lösning. Den har vi haft . Vi har sett vad den har lett till, nämligen ökad bostadsbrist. Vidare är det andrahandsuthyrningar. Är ni nöjda, , med resultaten? 161 (SD) replik: Om vi är nöjda? Jag vet inte riktigt vilka ni syftar på. Jag tillhör inte de övriga, och jag har inte varit med och drivit någon bostadspolitik tidigare här. Jag blev lite disträ för jag tappade bort en penna. Du pratar om de bostadspolitiska målen. Förlåt, men visst var det så, ? ((S): Är ni nöjda?) Jag är absolut inte nöjd. Då hade vi inte stått här om vi alla var nöjda, eller hur? Vi måste komma överens, komma till skott, närma oss varandra för att komma fram till en lösning i stället för att vi står på var sin sida och inte kommer någonvart. 162 (S) replik: Det blir tydligt vilket vi också kan läsa i betänkandet som en majoritet av utskottet har ställt sig bakom att det är precis vad säger i sitt anförande, nämligen att unga ska bo i sämre lägenheter med lägre standard och ställa lägre krav. På så sätt ska de unga komma in på bostadsmarknaden. Det kan man tycka. Jag tycker inte så. Men det ger också långsiktiga effekter. Då får vi ett sämre bostadsbestånd. Vi ska bygga hus som ska stå . Det är dåligt. Det andra svaret är att unga människor ska bo inneboende hos snälla tanter som inte har råd att flytta från villan. För det första tycker jag inte att det är okej. För det andra är det inte heller någon aktivt framåtsyftande politik. Det skulle vi kunna ha. Ni formar ju en majoritet för att kunna driva en aktiv bostadspolitik, och ni väljer att avstå. Min fråga kvarstår: Är ni nöjda med det resultat som har uppnåtts? Om inte, hur arbetar ni som står bakom majoritetstexten för att få fler unga in på bostadsmarknaden? 163 (SD) replik: Svaret är fortfarande nej. Jag är inte nöjd. Då hade jag inte velat satsa mer än vad regeringen gör. Du vet också att jag tyvärr inte kan yrka på de förslagen här och . Jag kan inte se att jag i mitt anförande skulle ha sagt att unga skulle bo sämre. Jag säger tvärtom att man måste se över regelverken, göra det mer flexibelt och göra det möjligt för unga att ha någonstans att bo. Sedan kan jag väl hålla med om att inneboende kanske inte är det optimala sättet att bo, men om jag får välja mellan att vara inneboende hos en snäll gammal dam eller att inte ha något boende alls är valet inte särskilt svårt. Vill jag studera och har möjlighet att bo inneboende någonstans gör jag gärna det för att förverkliga min dröm. 164 AMINEH KAKABAVEH (V): behöver en ny bostadspolitik med tydliga och starka ambitioner. Alla människor, inte bara de med särskilt goda ekonomiska förutsättningar, ska ha möjlighet att leva i bra och goda bostäder till rimliga kostnader i en trygg boendemiljö. Hyresrätten har därför en särskilt viktig betydelse. Alla billiga hyresrätter behövs. De ska inte dras undan hyresmarknaden genom ombildningar till bostadsrätter. Det är bra att sambanden mellan bostadspolitikens olika frågor och utmaningar har uppmärksammats av regeringen. Men problemet är att det saknas innehåll och ambition i högerregeringens bostadspolitik. Bostadspolitiken måste möta de utmaningar som tar sig uttryck i bland annat bostadsbrist, segregation och otillräckliga insatser för nya bostadsbestånd. , och föreslår därför med utgångspunkt i dessa förslag att avslår regeringens förslag och därmed bifaller våra motionsyrkanden. I det sammanhanget vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 21. Självklart står jag bakom samtliga motionsyrkanden i betänkandet, men av tidsskäl yrkar jag bifall bara till dessa två reservationer som mina kamrater har. råder det bostadsbrist i 120 av landets kommuner och i alla större städer i . 248 000 unga vuxna saknar eget boende. vill möta bostadsbristen genom att öka bostadsbyggandet. Genom investeringar i nyproduktion och upprustning av bostäder skapas också samhällsnyttiga jobb. Vårt mål är att det ska byggas 40 000 bostäder , varav en majoritet ska vara hyresrätter. Vi vill därför utforma ett statligt stöd för att stimulera ökat bostadsbyggande med inriktning mot hyresrätter till rimlig kostnad och med miljövänlig teknik. Stödet ska riktas mot tillväxtorter och orter där bristen på ändamålsenliga och efterfrågade bostäder är särskilt stor. Även kooperativa hyresrätter omfattas av stödet. Vi vill satsa på ett sådant investeringsstöd. vill också genomföra en miljardsatsning på miljonprogrammen genom att upprusta befintliga lägenheter. Vidare satsar vi på att införa ett nytt upprustningsprogram för flerfamiljshus. Ungefär 300 000 av beståndet inom allmännyttans miljonprogramsområden är i behov av upprustning . Med vår satsning skulle 60 000 lägenheter kunna totalrenoveras. Vi i menar att upprustningen ska ske i nära samråd med de boende. En demokratiplan ska upprättas och en konsekvensanalys göras angående hur den valda upprustningen påverkar de boendes besittningsskydd och reella möjligheter att bo kvar. Vi vill skapa förutsättningar för att landets hyresgäster ska kunna bo i moderna, funktionella lägenheter med ökad tillgänglighet och med låg energiförbrukning. Hyresfastigheter och bostadsrättsföreningar är undantagna från regeringens ROT-program. I budgetmotion har vi föreslagit att dagens ROT-avdrag, som enbart riktar sig till villaägare och bostadsrättsinnehavare, slopas och ersätts med ett upprustningsstöd för flerfamiljshus. Förslaget innebär emellertid att villaägare som genomför energieffektiviseringsåtgärder även fortsättningsvis ska kunna få göra avdrag för dessa åtgärder. Det är hög tid att hela samhället görs tillgängligt för alla medborgare. Bristande tillgänglighet ska skrivas in i diskrimineringslagstiftningen och resurser satsas på att bygga bort hinder i offentliga miljöer. Vi avsätter därför för att bygga bort hinder i offentliga lokaler och affärslokaler som restauranger och butiker. Vi tycker också att alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi eller genom regional samverkan ordna en bostadsförmedling som är transparent, förmedlar såväl allmännyttiga som privata lägenheter och som fördelar lägenheter enligt turordning och med social och medicinsk förtur. Bostadsförmedlingen ska också kunna förmedla andrahandskontrakt. Den kommunala bostadsförsörjningslagen behöver förtydligas så att en bättre genomlysning sker av hur kommunerna uppfyller sitt ansvar att tillgodose alla kommunens invånares behov av ett bra boende. anser att vi ska ha mål för människors boendevillkor. Det är särskilt viktigt för alla unga att ha ett bra boende för att klara skolan. Vi anser att alla bostads- och verksamhetsområden ska vara öppna för alla. Vi vänder oss mot uppdelningen av människors boende på grund av ekonomiska tillgångar. Tillgång till boende utan krav på stora kapitalinsatser är viktigt för en välfungerande arbetsmarknad och möjlighet till studier. Utomhusmiljöer ska bidra till trygghet för både män och kvinnor. Vi i har många motiv till att det ska finnas en aktiv politik för människors boendevillkor. Allmännyttan ska enligt värna rätten till en bra bostad och boendemiljö utan krav på egen ekonomisk insats. Högerregeringen har försvagat allmännyttan, och denna försvagning som pågår av allmännyttan kommer oundvikligen att leda till en försämring av möjligheterna att föra en social bostadspolitik . Utförsäljning av egendom i form av hyresrätter, oftast till underpriser, skapar nya trösklar för kommande generationers möjlighet att skaffa en bostad utan stora kapitalinsatser. Allmännyttan är tillsammans med planmonopolet kommunernas viktigaste verktyg för att låta ett rättviseperspektiv genomsyra bostadspolitiken i enlighet med mål. Vi vill stärka människors möjligheter att välja hur de vill bo. Bostadspolitiken är därför också viktig för att aktivt bekämpa segregationen. behöver flera bostadsområden med blandade boenden och upplåtelseformer. Det är angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud med lokala bostadsmarknader. Vi anser att det är viktigt att kommunerna stärker sina bostadsföretag och utvecklar möjligheterna att tillhandahålla bra bostäder enligt självkostnads- och bruksvärdesprinciper. Av detta skäl anser vi att det i varje kommun ska finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag. I syfte att uppnå detta mål bör de kommuner som saknar ett allmännyttigt bostadsbolag ha ansvar för att ett sådant byggs upp i kommunen. I storstadsregionerna och andra kommuner med inflyttning råder bostadsbrist med stigande bostadspriser, ökande grad av inneboende och andrahandsuthyrning och framväxten av en svart hyresmarknad som följd. Enligt kommunerna själva tillhör grupperna unga, utlandsfödda och äldre de grupper som drabbas värst när bostadsbrist uppstår. Enligt Fastighetsägarna betalar andrahandshyresgäster i snitt mer i hyra än vad förstahandskontraktsinnehavare gör. Det finns till och med exempel där personer har betalat högre hyra än vad som står på hyresavin. rapporterar att den typ av medlemsärenden som har ökat mest i hyresnämnderna rör just återbetalning av för hög andrahandshyra. Vi i vänder oss emot omfattande ombildningar av hyresrätter till bostadsrätter i framför allt , vilket har minskat möjligheterna för unga och utlandsfödda att etablera sig på bostadsmarknaden. Det finns även tusentals barnfamiljer på den så kallade sekundära bostadsmarknaden enligt . Högerregeringen har varit inriktad på att utvidga den sekundära bostadsmarknaden bland annat genom andrahandsuthyrning. anser att otrygga boendeformer liksom otrygga anställningsformer ska stoppas. Människor i utsatta positioner behöver tvärtom ett stöd. bestämda åsikt är att vi i olika sammanhang bör eftersträva öppenhet och genomlysning. Detta skapar ett gott samhällsklimat och ett effektivare resursfördelningssystem. Inlåsningseffekter, ineffektivt utnyttjande av lediga lägenheter, mygel med mera måste motverkas. Därför tycker vi att det behövs obligatoriska bostadsförmedlingar. Avslutningsvis vill jag uppmärksamma er på en annan viktig utmaning. Det är bostadssegregationen. I ökar orättvisorna. En del blir allt rikare och får mer makt medan andra hålls utanför och blir maktlösa. Konsekvenserna av samhällets växande klyftor avspeglas tydligt i boendet. Människors ekonomiska och sociala villkor avslöjas genom vilket område de bor i. Den svenska bostadsmarknaden är segregerad, det vill säga olika befolkningsgrupper bor fysiskt åtskilda från varandra. Men den är också segmenterad, vilket betyder att de olika upplåtelseformerna i hög grad är geografiskt åtskilda. Vi vet till exempel att de med lägst inkomst i dagens ofta bor i hyresrätter. Av hushåll med låga inkomster bor sex av tio i hyresrätter. Vi känner också till att personer med utländsk bakgrund ofta bor i hyresrätt medan de som bor i villa till största delen har svensk bakgrund. Boendesegregationen är inte något nytt. Konsekvensen av den strukturella rasismen har lett till att resurssvara frivilligt eller ofrivilligt har fått stanna medan de rika har kunnat flytta till mer attraktiva områden i centrum. Forskning visar tyvärr att etniska grupper söker sig till varandra. Problemet är att boendesegregationen ofta blir densamma. Man fastnar i förorterna som invandrare eftersom det är svårt att få boende i centrum. Det tar för att kunna få en bostad i centrum i större orter. Det finns många andra viktiga frågor som borde lyftas fram här, men jag har dragit över min talartid. Jag hade tänkt tala om konsumentpolitiken. Mina kamrater har talat om det. Jag vill inte ta mer tid i anspråk. 165 (M): Inom civilutskottets utgiftsområde som avser samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik står den stora skiljelinjen inom bostadspolitikens område mellan långsiktigt stabila villkor och oppositionspartiernas detaljregleringar och subventionspolitik som har skapat dagens problem. Det finns trots detta ett antal motioner som förespråkar olika inte närmare preciserade produktionsstöd, det vill säga subventioner, och därutöver olika detaljregleringar och ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Det finns skäl att tydligt understryka att bostadsbristen på många håll i är ett problem. Den är utvecklingshämmande och utgör ett särskilt problem inte minst för unga som framför allt i storstadsområdena har uppenbara svårigheter att kunna skaffa en egen första bostad, att starta ett eget vuxenliv eller kunna flytta till arbete och studier. Vi vet att det i har producerats ungefär hälften så många bostäder per capita jämfört med våra grannländer . Här har alliansregeringen tagit ett stort ansvar för att förändra situationen. Bostadspolitiken har lagts om i syfte att normalisera bostadssektorn, och ett antal olika reformer har drivits igenom för att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Konkurrenssnedvridande subventioner har avskaffats. Nya regler för kommunala bostadsaktiebolag och nya hyressättningsregler har införts som tryggheten för hyresgästerna har värnats.