prot · GY09100 · 2011-05-11 00:00:00 — Om vi hade en mer fri riksdag, där den symboliska maktkampen mellan regeringen och oppositionen inte var så tyngd av det jag tycker är ganska osmaklig prestige, är jag rätt övertygad om att det skulle vara möjligt att få en enig riksdag att ställa sig bakom en reservation som den som har nr 2 i detta betänkande. Ingen riksdagsledamot kan ju rimligen anse att regeringen inte ska arbeta vidare med att inom EU försöka föra frågan framåt, så att vi med tiden helt kan fasa ut cancerogena, mutagena, reproduktionsstörande, hormonstörande och allergiframkallande kemikalier från produkter som direkt vänder sig till barn. Ingen riksdagsledamot kan motsätta sig det. Jag har till och med, fru talman, svårt att tänka mig att det skulle finnas en regering i vårt land, oavsett partisammansättning, som anser att skadliga kemikalier ska få finnas i leksaker. För varje regering som menar allvar med att arbeta för en säkrare barnmiljö borde det vara ett drömläge att när man har samtal på EU-nivå kunna hänvisa till en enig riksdag på hemmaplan som ställer krav på förbud mot skadliga kemikalier i produkter avsedda för barn. Varför väljer då , och de övriga högerpartierna att försvåra för regeringen att driva den här frågan inom EU genom att inte ställa upp på reservation nr 2? Ett avslag är ju en signal som tolkas: Regeringen har inget tryck hemifrån så kan det tolkas. Det riskerar att försvaga den regering som verkligen skulle vilja försöka verka för ett förbud mot skadliga kemikalier i leksaker. Vem vill bidra till det? Ingen, såvitt jag förstår. Ställ därför upp på reservation nr 2! Självklart står bakom samtliga våra reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation nr 2. Den ledamot som röstar nej till en sådan uppmaning åt vår regering kan rimligen sedan inte gå hem och se sina barn eller barnbarn i ögonen. Därför, fru talman, utgår jag från att just den reservationen får ett helhjärtat stöd härifrån kammaren när det blir dags att votera. Slutligen vill jag än en gång påminna kammaren om att det är hög tid att ser till att bygget av dubbelspåret mellan och startar. 15 (SD): Vi tar ställning till en proposition och motioner angående leksakers säkerhet. Jag skulle vilja börja med att ställa mig bakom propositionen men också yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3. Små saker kan vara stora saker i alla fall i fråga om betydelsen. Leksaker kanske är inte ett prioriterat område i , kan man tycka, men lagstiftningen kring att förhindra skrupelfria företag att tillverka och sprida leksaker som är farliga och giftiga är i allra högsta grad en fråga att engagera sig i. Vi hör inte minst här att det finns ett ganska stort engagemang i frågan. Barn kan hitta på åtskilliga sätt att leka på men tyvärr också skada sig på. Därför tycker jag att det är jättebra att vi här beslutar om en säkrare lag när det gäller just leksakers utformning och innehåll. Men jag skulle vilja att vi löpte linan ut och gjorde leksaker inte bara säkrare utan också helt giftfria. Det är bra att de ekonomiska aktörernas ansvar för leksakers säkerhet preciseras och att en rad konstruktionskrav skärps, för våra barns säkerhet får vi aldrig ge avkall på. Det är enligt min mening mindre bra att vi frånsäger oss rätten att besluta om ytterligare åtgärder som förbud mot vissa ämnen i våra leksaker. Vi har således inget självbestämmande i frågan vi kan inte ha högre krav än de andra länderna eftersom det rör sig om ett fullharmoniseringsdirektiv. I en avhandling vid , där Delilah disputerade inom , påvisades det att flera plastprodukter innehåller farliga kemikalier, däribland 5 av 13 produkter i studien avsedda för barn. Jag menar att det är oroande. Vi vill alla arbeta för att få bort gifter, kemikalier och allergiframkallade ämnen i vår vardag. Det är en självklarhet för oss. Att dessa ämnen då över huvud taget får finnas i våra barns närhet är skrämmande, och det är något vi absolut måste jobba för att få bort. Som vi har hört är det enligt Kemikalieinspektionen fullt genomförbart att ta bort skadliga ämnen i leksaker. Naturligtvis handlar det om en kostnad, men jag menar att den kostnaden är värd att ta när det handlar om våra barn och vår miljö. Att efterlämna ett giftfritt samhälle till kommande generationer borde vara av högsta prioritet. Det borde stå högre på dagordningen än om en fungerande inre marknad. Från sida sätter vi barns säkerhet väldigt högt. Vi menar att det är olyckligt att direktivet inte innehåller ett totalförbud. Det är också olyckligt att det inte blir något tillkännagivande om att regeringen ska ta initiativ för att få till stånd ett sådant förbud. Även om utskottets betänkande är skrivet i positiva ordalag i just den frågan menar jag att det är mer tyngd i och är en mer kraftfull signal med ett tillkännagivande. Jag hoppas verkligen att fler ställer sig bakom det. Jag vill avsluta med att påtala att detta i grunden är ett mycket bra förslag och att fördelarna väl överglänser eventuella brister och nackdelar. Jag är glad över förslagen till förbättringar i lagen. Men jag är inte nöjd. En vän till mig har sagt att nöjd är bättres fiende, och jag vill tro att vi kan mycket bättre än så här. 16 (V): I det här förslaget, som regeringen presenterar, gällande ny lag om leksakers säkerhet görs det vissa små jag vill betona att de är små framsteg. Det är i alla fall lite glädjande att man har lyssnat på krav på förbud mot allergiframkallande doftämnen. Men det räcker inte, för det är fortfarande helt okej att tillåta vissa restämnen. Varför ska vi inte löpa linan ut och totalförbjuda alla dessa ämnen? Det kan man undra. Men det visar klart och tydligt att Alliansen inte vågar ta hela klivet utan endast ett halvt kliv framåt. Det är sorgligt, vill jag säga. När det gäller barns säkerhet i fråga om livsfarliga leksaker ska det väl vara en självklarhet att det absolut inte ska få förekomma leksaker som kan vara giftiga eller på annat sätt skadliga för barnen i vårt land, i EU eller i hela världen. Något annat ska inte gälla. Det är inte bara sorgligt och bedrövligt jag tycker också att det är skamligt att vi ska behöva debattera kring leksakers giftfrihet. Det ska vara en självklarhet. Varför vågar inte Alliansen säga ifrån på skarpen eller sätta ned hela foten här hemma eller i EU? Varför är det så mesigt? Det gäller ju barnen, som blir utsatta, och de kan själva inte föra sin talan. Leksakers säkerhet måste vara A och O och att vi i denna församling ska se till att det så ska bli. Något annat agerande är inte värt namnet. Vi måste gå i bräschen för detta, inte ge vika som regeringen nu gjort i EU. Vem ska se till att någonting händer? Det undrar jag. Det är verkligen att tillkännage för regeringen att man ska ta initiativ till att inleda förhandlingar för att förbjuda skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i leksaker. Något annat är helt oacceptabelt. Jag är medveten om att direktivet är ett så kallat fullharmoniseringsdirektiv, vilket medför att i princip inte får vidta åtgärder som kan utgöra hinder för den fria rörligheten för leksaker som överensstämmer med direktivets krav. Men göm er inte bakom det! Remissynpunkter som helt delar kommer bland annat från och Kemikalieinspektionen. Det handlar om att det inte bör finnas hinder för regeringen att behålla eller införa regler till skydd för miljön som går utöver vad direktivet föreskriver. Allt är inte kört. Vi kan agera, och det är dags att vi gör det . Regeringen måste ta sitt ansvar för barnen och ytterligare utreda möjligheterna att i syfte att skydda miljö och människor arbeta för att införa en reglering med inriktningen att skadliga ämnen helt förbjuds i leksaker. Något annat är, som jag har tagit upp, inte acceptabelt. Att den inre marknaden på detta sätt går före barns hälsa är milt sagt djupt upprörande. Vi i denna kammare måste se till att regeringen får ett klart och tydligt uppdrag att med all kraft arbeta för ett totalförbud mot skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i leksaker. beräknas det finnas uppemot 60 000 olika leksaker bara på den svenska marknaden och över en halv miljon i . Ingen myndighet kan hålla koll på en sådan mängd varor. Därför anser att leksaker till barn måste genomgå en obligatorisk säkerhetskontroll av oberoende part, det vill säga laboratorier utan koppling till leksaksindustrin, innan de får säljas i handeln. Vems intresse ska väga tyngst? Är det barnens, eller är det industrins? För är det självklart. Det är naturligtvis barnen som alltid ska komma i första rummet. Till slut vill jag säga till Alliansens riksdagsledamöter och Socialdemokraterna: er bakom reservation 2 och gärna 5! Jag yrkar härmed bifall till reservationerna 2 och 5 i detta betänkande. 17 (S): I detta betänkande behandlas regeringens proposition om leksakers säkerhet. I propositionen föreslår regeringen en ny lag om leksakers säkerhet som ska ersätta den nuvarande lagen . Giftfria leksaker borde vara en självklarhet, men det är det tyvärr inte. De gömda gifterna i vardagen blir allt fler. får barn i sig en cocktail av farliga kemikalier som allvarligt påverkar hälsan. Barnen är den mest utsatta och känsligaste gruppen i vår giftiga vardag. Det räcker tyvärr inte som motivation för kommersiella leksakshandlare. Dessutom är okunskapen stor om hur gifterna påverkar våra barn och vår miljö. Det är svårt för småbarnsföräldrar att skilja på vilka leksaker som är giftiga och vilka som är ogiftiga. Många tror att vi är skyddade via regler och lagar, men plötsligt kommer ett giftlarm om en produkt som man har trott har varit helt säker. Lagskärpningen är efterlängtad. Kraven på leksaksproducenterna måste öka. Vi socialdemokrater välkomnar en förändrad lag om leksakers säkerhet. Det är dags att vi får en helt giftfri vardag. Det är ett måste, och det behövs. Vi anser dock att regeringen skulle ha valt att ha skarpare skrivningar för att arbetet med att helt ta bort kemikalier och gifter i leksaker ska kunna intensifieras. Det är bra att revideringen innehåller en rad förändringar som syftar till att höja säkerhetsnivån på leksaker. Dessutom är syftet med lagen att den ska bli tydligare. Förslaget innehåller mer omfattande regler om kemikalier i leksaker, och kraven är hårdare än i nuvarande lagstiftning. Det är tillverkarens ansvar att leksakerna uppfyller säkerhetskraven. De ska utföra slumpvis provning och dra tillbaka leksaker som har brister. Det är importörernas och distributörernas skyldighet att se till att tillverkarna fullgjort sina skyldigheter. Men det finns grund för att lagstiftningen skulle kunna förstärkas ännu mer. Till exempel finns det inget förbud mot allergiframkallande ämnen. Det finns även fog för ett heltäckande förbud mot alla gifter i leksaker. Här ser vi vissa brister. Arbetet med att förhindra förekomsten av giftiga ämnen i leksaker måste fortsätta kontinuerligt. Vi är därför positiva till att vi fick gehör i utskottet när vi förde fram att vi vill skärpa kraven på regeringen när det gäller att man ska ta initiativ till att inleda förhandlingar för att förbjuda skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i leksaker. Det är nu regeringens ansvar att se till att följa utskottets uttalande och önskemål, så att detta blir verklighet, att giftfria leksaker blir en realitet. Vi kommer att följa regeringens arbete tills giftfria leksaker blir en verklighet, så att det inte bara stannar vid ord. 18 (M): Det är få saker som värdesätts så högt som säkerheten för våra barn. Därför är det klart att det är med oro i våra hem vi läser rubriker som Farliga leksaker återkallas! eller Misstänkt gift i nappar. Sådant får ofta stort genomslag. Vad pratar vi då om för risker? Det kan handla om allt från leksaker som innehåller kemikalier, som ger allergiska reaktioner eller som till och med är cancerframkallande till leksaker som har smådelar som utgör en kvävningsrisk för barnen. Det finns små barn som har blivit svårt sjuka av att ha svalt magneter från leksaker som sedan har fastnat i tarmarna. Samma sak har hänt när barn har haft leksaker med långa snören som har fastnat i halsen. Alla som har haft med småbarn att göra vet hur hjärtat flyger upp i halsgropen om något som de leker med går sönder och det blir en liten del som snabbt flyger in i munnen. Barn kan inte läsa varningstexter. Barn kan inte bedöma risker på samma sätt som vuxna kan. Därför finns det behov av stärkt säkerhet med tydliga och gemensamma regelverk både på konstruktionskrav och när det gäller ansvarsfrågan vid säkerhetsrisker. Det finns flera uppmärksammade fall med farliga leksaker som har kommit till den europeiska marknaden. är världens största leksaksexportör av världsmarknaden. Därifrån stoppades ett parti på 250 000 plasthinkar och dockor. De var målade med färg som innehöll bly, som hos barn kan orsaka allt från huvudvärk och hörselproblem till hjärnskador och beteendeproblem. hanterade 70 ärenden som handlade om bristande produktsäkerhet hos leksaker som hade sålts eller hade planerats för försäljning på den svenska marknaden. Utan den granskningen skulle tusentals barn ha kunnat komma till skada. , efter beslut i EU och sedan efter anpassning till svensk lag, skärps kraven ännu mer. Det gäller också marknadskraven. Alliansregeringen är angelägen om att genomföra EU:s direktiv för leksakssäkerhet i svensk lagstiftning. Det är därför vi står här . I klartext innebär lagförslaget nya säkerhetskrav som ansvaret ökar på både tillverkare, importör och distributör. I praktiken kan inte butiksinnehavare framöver frånsäga sig sitt ansvar genom att hävda att varan var godkänd då den köptes in. Leksaken måste hädanefter vara godkänd under hela tillhandahållandet. Marknadskontrollen skärps för att underlätta för den enskilda butiksinnehavaren att hålla kontroll. Spårbarheten förstärks också. Det innebär att tillverkaren är ansvarig för att se till att leksaken har en identifieringsmärkning som importör och distributör har samma ansvar för att kontrollera. är det förstås viktigt att se till att dessa åtgärder utformas så att de inte leder till krångligare regler och mer byråkrati för svensk leksakshandel och tillverkare. Det rör sig dessutom ofta om rätt små företag. Det direktiv vi behandlar är ett fullharmoniseringsdirektiv. Det innebär att EU:s stater inte får besluta om mer begränsningar av leksakers fria rörlighet än direktivet säger. Säkerhetsnivån får inte höjas. Den får inte heller sänkas. De konkretiseringar av de allmänna säkerhetskrav som finns får inte förändras. Jag nämner detta eftersom det finns motioner där man vill gå längre än vad direktiven medger. I sammanhanget kan det vara värt att nämna Kemikalieinspektionen, som har kommit långt i sitt arbete för en giftfri vardag. I den handlingsplan man har presenterat finns också åtgärder för att skydda barns hälsa från skador av kemikalier. I handlingsplanen framgår också att kommer inspektionen särskilt att arbeta för att farliga ämnen begränsas genom att EU:s lagstiftning skärps någonting som vi varmt välkomnar från Alliansen. I sammanhanget får man säga att samarbetet inom EU förstås är oerhört viktigt för att nå framgång i denna gränsöverskridande fråga. Det handlar rent allmänt om en giftfri vardag och om säkra leksaker för barn. Det är lätt att säga att man sätter barnen i fokus och vill göra ännu mer. Men jag vill påstå att det är svårare att finna trovärdighet hos dem som säger det när de i nästa andetag tar avstånd från EU och det arbete för barns säkerhet och hälsa som det europeiska samarbetet innebär. Det är inte politiskt hederligt att, som somliga partier i denna riksdag gör, säga nej till EU i ena sekunden för att i nästa sekund kräva att det EU man vill lämna ska göra ännu mer, fatta ännu fler beslut och vara ännu mer omhändertagande och starkare. Barn ska kunna leka. Barn ska kunna ha bra leksaker som är roliga och utvecklande. Barn ska inte bli sjuka av sina leksaker eller göra sig illa på dem, och det oavsett var man bor. Det är vår uppgift att se till det! Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (M). 19 (MP) replik: Här i har i alla fall jag för vana att tala om vad ska göra. Jag överlåter åt mina EU-parlamentariker att tala om vad EU ska göra på området. Jag tänkte ta upp och ställa en fråga om en sak som jag inte nämnde i mitt inledningsanförande. Vi har fokuserat på kemikalier och risken med giftiga kemikalier, som vi vill minska. Vi vill att vissa typer av kemikalier, till exempel reproduktionsstörande, cancerogena och mutagena kemikalier, inte ska få finnas i leksaker. Problemet är större än vad många uppfattar. Gränsvärdena på gäller ju bara leksakernas åtkomliga delar. I vår motion har vi skrivit en del om hur leksaker kan hanteras. Jag försökte säga lite grann om det i mitt anförande. Jag påstår inte att de flesta barn har ett sådant intresse, men jag har studerat rätt mycket barnlek både på grund av att jag har jobbat med barn och därför att jag själv har flera barn och jag vet att för många barn är just de oåtkomliga delarna av leksakerna det intressantaste att plocka sönder leksaker, att undersöka dem och se vad som finns inuti. Därför tycker jag att regeringen tar alldeles för lätt på frågan. Man måste se till att förbuden mot de farliga CMR-ämnena gäller alla delar av leksaker, och inte bara de lätt åtkomliga. tog upp regeringens uppdrag till Kemikalieinspektionen. Man redovisar i betänkandet mycket tydligt precis vad Kemikalieinspektionen vill göra, nämligen just det som vill göra! Varför säger då och regeringen nej till det som Kemikalieinspektionen presenterar genom att inte ställa sig bakom reservation 2? Det är konstigt. 20 (M) replik: Jag skulle kunna säga precis samma sak till . Säg att det är roligt att vi är på samma bog och på samma nivå! Kemikalieinspektionens handlingsplan presenterades . Den sträcker sig och kommer att behandla vitt skilda, oerhört viktiga, frågor som vi alla står bakom och som vi alla tycker är bra. Jag skulle vilja påstå att slår in dörrar som redan står vidöppna. Vi är där. Vi vill åt samma håll. Vi tycker att detta är viktigt. Men vi berättar också vad det är man ska göra och i vilken takt: Kemikalieinspektionen ska göra en bred genomgång av lagstiftningen för att identifiera en strategi för hur reglerna ska kunna utvecklas. Vi ska prioritera arbetet i och EU. Vi ska verka för att metoderna i riskbedömningen utvecklas, att EU-lagstiftningen skärps och att det ställs ökade krav på företagen, att ska bli ett ledande medlemsland när det gäller förslag till förbud och att EU-lagstiftningen ska skärpas så att konsumenter inte ska kunna utsättas för hälsofarliga kemikalier. Vi ska verka för att Kemikalieinspektionen ska öka sin tillsyn och att vi ska ha en skärpt EU-lagstiftning när det gäller brett tillgänglig information. Jag tycker att det här är någonting som skulle kunna ställa sig bakom och säga är väldigt, väldigt bra och att vi är överens, i stället för att som en slå mot en väderkvarn eller ägna sig åt att slå in dörrar som redan står på vid gavel. 21 (MP) replik: Det räknar upp är ju inte vad regeringen vill göra. Det är vad Kemikalieinspektionen föreslår att regeringen ska besluta att ge Kemikalieinspektionen i uppdrag att göra. Det uppdraget har man inte fått . Det är jättebra att föregriper regeringens hantering av Kemikalieinspektionens förslag och talar om att det kommer. Då kunde sätta lite mer press på regeringen och redan nu ställa sig bakom reservation 2 så att det blir tydligare att det här är vad regeringsunderlaget här i kammaren tycker ska ske. Får regeringen veta det går det kanske lite snabbare att komma dit. valde att inte kommentera det faktum att den nya lagstiftningen endast gäller leksakernas åtkomliga delar. Jag tycker att det är en väsentlig fråga just när det gäller leksaker, eftersom jag vet hur leksaker hanteras. har faktiskt haft på sig att behandla den här frågan. Man borde ha försökt agera inom EU för att få en justering av de här reglerna. Även om vi i anser att av cancerogena, mutagena och reproduktionsstörande kemikalier är för mycket det säger kunskapen, det säger till exempel Kemikalieinspektionen; det är för höga nivåer borde reglerna åtminstone gälla för alla delar av leksakerna. Varför har ni inte jobbat med det? 22 (M) replik: Jag skulle vilja påstå att den demokratiska processen måste följas. Därför finns det ingen som helst anledning för mig att ställa mig bakom den reservation som har lämnat. Vi har ett förslag till en handlingsplan som visar på pricken det som jag är övertygad om att alla i hela denna kammare ställer sig bakom. När det gäller det resultat som EU har kommit fram till vet ju , precis som övriga ledamöter borde veta, att en förhandling är en förhandling. Man kommer till en viss nivå och sedan är det liksom färdigt där. Antingen lämnar man förhandlingsbordet och säger att vi inte kommer längre än så här. blir det absolut ingen skärpning alls. Eller också säger man: Okej, vi nöjer oss med detta och sedan får vi arbeta vidare i andra steg längre fram. Så här ser det ut . Det är det här resultatet som har nåtts med de länder som finns i EU och efter de förhandlingar som har förts. Jag måste säga att för barnens skull är det här förslaget oändligt mycket bättre än det tillstånd vi har . 23 (V) replik: Förslaget är en förhandling och med det ska vi vara nöjda, men jag är inte nöjd, för det är barnen som får betala priset. I förslaget finns det, som tog upp tidigare och som jag också sade i mitt anförande, vissa steg framåt som är positiva. Men som tog upp finns det enormt många kryphål. Bland annat innebär det i praktiken att stora delar av ämnen kommer att finnas kvar, inte i de tillgängliga delarna utan de finns inuti. Dessa ämnen kan vara bly och kvicksilver. Då undrar jag: Är det okej att bly och kvicksilver fortfarande finns kvar i barns leksaker i , i EU eller i världen? Varför satte inte regeringen ned foten och försökte på det skarpaste att även få med dessa delar? Jag kan säga att jag till viss del är nöjd men inte helt nöjd, för detta drabbar ju barnen och ingen annan. Är det industrins ärende vi ska gå eller är det barnens? 24 (M) replik: Det går ju an att använda brösttoner på många olika sätt må jag säga. Men jag måste säga att det är svårt om ens möjligt att hitta trovärdighet hos dem som ena stunden kräver att EU ska göra ytterligare saker och i nästa andetag säger att vi inte ska vara med i EU över huvud taget. Det är inte politisk hederlighet att som eller göra på detta sätt, nej i ena sekunden och i nästa sekund kräva att man ska göra ännu mer. Gamla sanningar gäller , fru talman, någon sorts ordning får det ändå vara i ett parti. När det gäller förhandlingar är det, fru talman, ungefär som jag sade till att en förhandling handlar om att ge och ta. Det handlar om att lyssna på varandra, att höra argument, att väga för och emot. Så är det i min värld vid förhandlingar. I värld, där man säger att ger vika i förhandlingar i EU, verkar det ju vara som på den gamla kommunisttiden. Tala om precis hur det ska vara och fatta och rätta er därefter! Så är det inte när man är flera parter som respekterar och lyssnar på varandra. 25 (V) replik: När man inte har något annat att komma med brukar man säga att står för den gamla kommunisttiden. Det är ett lågvattenmärke. I EU är vi med. Det har vi deklarerat. Sedan tycker inte vi att allting är positivt och slår på trumman, jublar och sjunger. Vi är med och vi tar vårt ansvar. Det är därför jag står här och säger att vi borde ha satt ned foten mer. Ska vi vara med i EU måste vi också kunna påverka, eller hur? Jag fick inget svar på min fråga när jag tog upp innehållet av bly och kvicksilver: Vems intressen gäller? Är det industrins eller är det barnens?