prot · GY0952 · 2011-02-02 00:00:00 — Därtill yrkas att straffskärpningsregeln i 29 kap. 2 § sjunde stycket i ska ändras, så att det ses som en försvårande omständighet om syftet med brottet är att kränka en person på grund av dennes könsidentitet och könsuttryck. Jag vill också beröra det som förs fram i reservation 14 om att införa tortyr som brottsrubricering i . har motionerat om detta. antog FN konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning tortyrkonventionen, som den kallas i folkmun. Även andra internationella deklarationer och konventioner, till exempel den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, , förbjuder tortyr. Både enligt tortyrkonventionen och enligt flera andra konventioner är det en folkrättslig princip att stater inte får återsända personer till ett land där personen i fråga riskerar att utsättas för tortyr eller annan grym och omänsklig behandling eller bestraffning. Principen har utvecklats till internationell sedvanerätt. Det innebär att alla stater är bundna av den oavsett om de har ratificerat konventionerna eller inte. I finns inget brott som heter tortyr, och den som har gjort sig skyldig till tortyr kan inte dömas för det i svensk domstol. Grov misshandel, människorov, olaga tvång, olaga hot, våldtäkt eller grov våldtäkt är de brottsrubriceringar som brukar användas, men det ger upphov till tolkningsproblem av samma slag som de som ledde till att brottsrubriceringen kvinnofridskränkning infördes i svensk lagstiftning. Exempelvis är preskriptionstiderna för de olika brotten olika och mycket korta. Brottsrubriceringen kvinnofridskränkning utgår från det systematiska i brottet i stället för enskilda separata händelser, på samma sätt som tortyr skiljer sig från ett antal separata händelser just på grund av den systematiska kränkning som pågår. Enligt tortyrkonventionen ska staterna kriminalisera tortyrbrottet. har ratificerat tortyrkonventionen men inte infört en särskild straffbestämmelse om tortyr i svensk lag. har rekommenderat att ska införa ett sådant brott i svensk lag. För att kunna bekämpa tortyr måste de personer som har gjort sig skyldiga till det naturligtvis kunna ställas inför rätta för det, även i . Det räcker inte med att det är förbjudet enligt regeringsformen och , som i sig är svensk lag. Om det inte finns någon straffbestämmelse kan ju inte människor åtalas och fällas för det. har hög svansföring just när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna. Trots detta har tolv gånger kritiserats av mot tortyr, Committee Against Torture, CAT, och ligger därmed högst i ligan av kritiserade länder. Vi är alltså det land som är världsledande i att ha fått kritik när det gäller tortyr. Kritiken mot beror inte på att folk har torterats i svenska fängelser utan på att har avslagit ansökningar om asyl i fall där mot tortyr har haft en annan uppfattning om risken för tortyr vid tvångsavvisning. har alltså skickat tillbaka människor till länder där de har riskerat tortyr. har också använt så kallade diplomatiska garantier för att återsända asylsökande till länder där tortyr är vanligt. Det är ett mycket tvivelaktigt sätt att utvisa människor, i synnerhet som det inte finns några garantier för att de diplomatiska garantierna ska fungera i verkligheten. I kampen mot terrorismen och i de krig som har utspelats i till exempel och har vi tyvärr fått se allt fler alarmerande bevis på att även demokratiska och västerländska militärer och också privata säkerhetstjänster använder grov misshandel, sexuell förnedring, elchocker och skenavrättningar under förevändning att ändamålet medlen. Att kalla detta för något annat än tortyr, som vi numera borde förknippa med medeltiden, skulle vara grovt felaktigt. Tortyr innebär ett medvetet och överlagt angrepp på en människas psyke, kropp och värdighet, och att individer utsätts för olaglig och oförsvarlig fysisk och psykisk smärta och förödmjukelse. Därför bör ett särskilt tortyrbrott ingå i svensk lag. 31 (SD): Rörande det straffrättsliga området har SD lagt fram förslag om införande av riktiga livstidsstraff, generella straffskärpningar för brott mot liv och hälsa samt borttagande av den så kallade mängdrabatten. Dessa har inte hörsammats av de andra partierna, som uppenbarligen anser att de straff vi har för våldsbrott är tillfredsställande och att den så kallade mängdrabatten för brott är försvarlig. Men det är väl heller ingen nyhet att SD har en annan syn på brott och straff än övriga partier i den här församlingen. Utöver detta har vi stött andra motioner, då vi inte är bundna av något block utan kan och kommer att stödja motioner från enskilda riksdagsledamöter eller vad det må vara så länge vi anser att de är i linje med vår politik. Exempel på sådana motioner, som även dessa inte fick något majoritetsstöd, ofta inte ens något stöd från de egna partierna, är kriminalisering av barn- och skenäktenskap, införandet av en ny straffnivå för våldtäkt, nämligen synnerligen grov våldtäkt, skyldighet för rattfylleridömda att delta i konfrontationer med offer för rattfylleribrott och förlängning av strafftiden när brottet har koppling till organiserad brottslighet. Men speciellt en motion sticker ut, nämligen den om kriminalisering av deltagande i militära operationer utomlands. Där handlar det om att ge rättsväsendet möjligheter att vidta åtgärder mot personer som åker till exempelvis eller för att delta i läger där man tränas för att bygga bomber och utföra terrorattacker och i gerillakrigföring, med andra ord terroristläger. angav självt i sin rapport att folk med denna typ av träning som kommer till utgör det största inhemska hotet. Trots detta var det inget annat parti än som röstade för denna motion i utskottet. Detta var efter att terrordådet i utfördes. Inte ens i ljuset av detta dåd kunde något av de andra partierna förmå sig att vidta snabba åtgärder för att täppa till detta hål i svensk lagstiftning. Det tycker vi är beklagligt. Vi ställer oss bakom alla våra reservationer, men yrkar bifall till följande: reservationerna 5, 6, 9, 15, 16 och 2127. 32 (V): Detta är ett viktigt ärende. Det kan man se inte minst på det stora antalet motioner. Det handlar om drygt 100 motionsyrkanden och 32 reservationer. Jag vill redan nu säga att står bakom alla våra reservationer som vi har lämnat i utskottet, men av tidsskäl vill jag här yrka bifall endast till reservation 3. Reservation 3 handlar om att vi vill skärpa straffen vid kränkning på grund av könsidentitet. Det handlar om transpersoners utsatthet i samhället. Precis som från tidigare anförde ser vi att hatbrotten mot homosexuella och transpersoner räknas i tusental. Tyvärr är det här ingenting som minskar, trots informationskampanjer och en ökad medvetenhet i samhället. Tvärtom ökar brottsligheten mot transpersoner och homosexuella. Det är förstås oacceptabelt. Just transpersoner omfattas inte av hetslagstiftningen. Därför tycker vi att just reservation 3 är så viktig att bifalla, så att vi kommer till rätta med den bristen. Jag tycker också att reservation 1 är viktig. har redan pratat om den. Den är kopplad till den här problematiken. Det handlar om att vi vill ha en översyn av hela hetslagstiftningen. Vi vet att hot och hets ofta sedan också leder till direkt våld. Om vi kan skärpa lagen kommer vi också förhoppningsvis att kunna komma till rätta med det ökade antalet hatbrott mot homosexuella. Men det räcker inte med att bara skärpa lagarna. Vi behöver göra mycket mer från den här talarstolen och den här församlingen, från regeringen, från alla våra kommuner och landsting ja, på alla nivåer i samhället måste vi jobba aktivt med att ändra värderingarna gentemot minoriteter i samhället, gentemot homosexuella och transpersoner, så att det blir en självklarhet för en person att helt enkelt kunna få älska precis den man vill och veta att det inte finns det minsta problem i samhället för att man känner på det viset. Man ska kunna känna sig helt trygg på sin arbetsplats, på skolan och när man är ute . Tyvärr ser det inte ut så . Genom skärpning av lagar kan vi nå en bit, men det viktigaste är ändå att jobba med värderingarna och att jobba direkt med de människor som känner sig hotade och diskriminerade. Jag skulle också vilja ta upp reservation 12, som är väldigt viktig. Den handlar om att implementera Romstadgan. från Socialdemokraterna har redan pratat en del om denna. Det handlar om den svenska lagstiftningen vad gäller olika brott mot folkrätten: krigsförbrytelser, tortyr och så vidare. Vi har en regering som är väldigt snabb att skärpa lagarna vad gäller till exempel ungdomar som fildelar på nätet. Då kommer man med Ipredlagen och FRA. ska man komma med datalagringsdirektivet också; man ska kunna kontrollera all vår datakommunikation: vilka vi ringer och sms:ar till och vad vi gör på nätet. Vi har en regering som också är väldigt snabb att ingå internationella avtal för att begränsa användningen av Internet. Jag tänker nu på . Det är en viktig prioritering för regeringen. Men när det gäller att skärpa lagarna för något av det vidrigaste som sker i världen, nämligen folkrättsbrott, då gör regeringen väldigt lite, kanske faktiskt ingenting alls. Det kom en utredning , Internationella straffrättsutredningen, som lade fram flera förslag. skulle skärpa sin lagstiftning på det här området. Men än så länge gör regeringen ingenting, trots Amnestys protester, juristers påpekanden och motioner från oss rödgröna. Vi rödgröna vill ha en bättre lagstiftning kring brott mot folkrätten. Som det ser ut är regleringen kring folkrättsbrott otydlig, och lagarna är svårtillämpade. Därför måste vi få nya lagar för kriminalisering och lagföring, så att vi kan döma folk som begår brott mot folkrätten. Vi har i en lag som rör folkmord. Det här är inte i linje med de internationella konventioner som har skrivit under. Till exempel är det egentligen inte kriminaliserat att uppmana till folkmord. Det är någonting som vi genom den här reservationen vill komma till rätta med. pratade helt korrekt här tidigare om bristerna i de svenska lagarna vad gäller tortyr. Vi i har inte kriminaliserat tortyr; det faller under andra lagparagrafer. Det är en stor brist. Trots det har vi skrivit under . Det gjorde vi . kom mot tortyr med väldigt hård kritik mot . Här bör vi också skärpa lagstiftningen. Vi tar upp en del andra områden också i vår reservation. Det handlar om utomrättslig avrättning, påtvingat försvinnande och så vidare. Där behöver vi också skärpa lagarna. Reservation 12 är otroligt viktig, och det har redan yrkats bifall till den. 33 (M): En grundläggande förutsättning för varje demokratisk stat är ett välfungerande och effektivt rättsväsen. När människans frihet hotas av brottslighet och otrygghet är det viktigt att rättsväsendet agerar med kraft och ger gott stöd åt dem som drabbats. Förutsättningarna för detta har också tydligt förbättrats under alliansregeringen. Rättsväsendet har förstärkts genom kraftiga satsningar till såväl polis som åklagare och kriminalvård. Allt fler brott utreds och upp. Polisen har blivit mer synlig på gator och torg och människor upplever större trygghet än . Under innevarande mandatperiod är fler reformer på området att vänta. Ambitionsnivån ska höjas och rättstryggheten stärkas ytterligare. Utgångspunkten för Alliansens rättspolitik är att brott aldrig ska löna sig. Detta förutsätter inte bara väl fungerande brottsförebyggande åtgärder, såsom samverkan mellan olika myndigheter och med ideella föreningar samt bekämpandet av arbetslöshet och utanförskap i form av upprätthållandet av arbetslinjen utan också tydliga och bestämda reaktioner på kriminella gärningar. I takt med att våldet blir grövre måste också samhället reagera i form av skärpta straff. Det får aldrig råda någon tvekan om att kriminella gärningar medför konsekvenser. I det nu aktuella betänkandet behandlar vi ett antal motioner från den allmänna motionstiden . Utskottet har tagit ställning till drygt 100 motionsyrkanden om straffrättsliga frågor av varierande innehåll, såsom narkotikabrott, sexualbrott, mängdbrott, trafikbrott, straffmätning och påföljder. Utskottet föreslår att samtliga motionsyrkanden avslås, inte för att det inte skulle vara viktiga och intressanta frågor som lyfts fram, utan främst för att gällande regelverk redan är ändamålsenligt eller att det redan pågår utrednings- och beredningsarbete på de berörda områdena. Det finns inga möjligheter att i detalj redogöra för samtliga ställningstaganden i detta anförande, men jag skulle ändå vilja säga några ord om några av de områden som lyfts fram i motionerna. Låt mig börja med frågan om påföljder. beslutade om skärpta straff för grova våldsbrott. Det var ett led i alliansregeringens tydliga reformering av det svenska påföljdssystemet. Det var också ett sätt att hantera brottslighet som tenderar att bli allt grövre. Samhällets syn på denna typ av brottslighet måste enligt Alliansregeringen återspeglas i påföljderna. Beslutet innebar rent konkret att straffen för grova våldsbrott skärptes generellt samt att straffen för återfall i brottslighet höjdes. Det infördes också en ny brottsrubricering synnerligen grov misshandel med påföljden fängelse i lägst fyra och högst . Vidare skärptes minimistraffen för grov utpressning och grovt vållande till annans död från fängelse till fängelse . Försvårande och förmildrande omständigheter gavs ett ökat genomslag vid straffvärdesbedömningen av brott i allmänhet. En sådan försvårande omständighet är brottslighet i organiserad form eller systematisk eller särskilt planerad brottslighet. Ett annat exempel på brott som kan läggas till grund för den skärpta straffvärdesbedömningen är olaga hot. Just olaga hot är ett av de brott som om det förekommit vid upprepade tillfällen mot en och samma person kan utgöra det nya brottet olaga förföljelse med fängelse i högst som påföljd. Alliansregeringen har också vidtagit åtgärder för att se över påföljdssystemet i stort. pågår en utredning med uppdrag att göra en översyn av påföljdssystemet för såväl vuxna som unga lagöverträdare. Utredaren ska bland annat analysera och vid behov föreslå ändringar av bestämmelserna vad avser innehåll, betydelse vid straffmätningen och påföljdsvalet samt för meddelande av påföljdseftergift. I uppdraget ingår också att utreda den flerfaldiga brottsligheten och vid behov lämna förslag på mer effektiva åtgärder. Utredaren ska också ta ställning till vilken betydelse upprepad brottslighet ska tillräknas vid påföljdsvalet samt analysera frågan om påföljd för flerfaldig brottslighet. Några motionärer har i fråga om unga lagöverträdare pekat på att bötesstraffet för ungdomar inte fyller någon funktion, då bötesbeloppet kan betalas av föräldrar eller andra och således motverka sitt syfte. Likaså kan bötesstraff för ungdomar enligt motionärerna leda till skulder som motverkar det individualpreventiva syftet. Dessa frågor är föremål för analys i , som också har att utreda bötesstraffet för ungdomar samt i övrigt se över påföljderna för unga lagöverträdare. I detta uppdrag ligger till exempel en översyn av påföljden ungdomstjänst. Uppdraget ska redovisas . I detta sammanhang finns också skäl att framföra att alliansregeringen anser att få uppgifter är mer angelägna än att förebygga brott och minimera återfall bland unga lagöverträdare. Regeringen anförde i budgetpropositionen att man med tidiga och tydliga åtgärder mot ungdomsbrottsligheten kan motverka morgondagens problem. Ju tidigare samhället reagerar när unga är på väg i en negativ riktning, desto större är möjligheterna att bryta denna utveckling. Dessa möjligheter måste samhället ta till vara. Problem i skolan, missbruk av alkohol eller narkotika är ofta orsaker till att unga begår brott. Just därför är det viktigt med ett nära och bra samarbete mellan föräldrar, polisen, skolan, och andra lokala aktörer. Ett annat led i detta arbete är till exempel åtgärder som dels kan förhindra rekrytering till kriminella grupperingar, dels kan underlätta avhopp från sådana grupperingar. Alliansregeringen har alltså redan genomfört en rad reformer i syfte att skärpa straffen för grova brott och att förstärka det brottsförebyggande arbetet, särskilt i syfte att bekämpa ungdomsbrottsligheten. Dessutom pågår en omfattande översyn av påföljdssystemet. Det finns därför ingen anledning att föregripa detta arbete, och av den anledningen föreslås att motionerna på detta område avslås. Ett antal motioner behandlar frågan om skärpta straff för sexualbrott, såsom våldtäkt och våldtäkt mot barn. Det har vi hört om tidigare här i talarstolen. En del motionärer efterlyser att våldtäktsbrottet ska få samma konstruktion som misshandelsbrottet, det vill säga att det införs en ny brottsrubricering benämnd synnerligen grov våldtäkt samt att denna medför skärpt påföljd. I detta sammanhang finns anledning att understryka att våldtäkt och grov våldtäkt utgör mycket allvarliga våldsbrott. Straffet för grov våldtäkt har också höjts i samband med den ovan nämnda straffskärpningen för grova våldsbrott. Därmed uppfyller gällande rätt redan de önskemål som motionärerna för fram. Det finns därför ingen anledning att införa en ny brottsrubricering, utan gällande straffskala kan användas i det syftet. I betänkande, som överlämnades till regeringen , föreslås ytterligare åtgärder, inte minst berörs tillämpningsområdet för brottet våldtäkt mot barn. Betänkandet bereds inom . Likaså ska tillämpningen av straffbestämmelsen om kontakt med barn i sexuellt syfte följas upp i enlighet med proposition 2008/09:149. Därmed är de delarna också uppfyllda. I avsnittet trafikbrott behandlas motionsförslag om straffskärpningar för rattfylleri, lagstiftning mot eftersupning, gemensamma promillegränser i hela EU samt beslagtagande av fordon som använts vid olovlig körning. Vad gäller straffskärpningar för rattfylleri har straffbestämmelserna i förtydligats så att återfall i brott ska leda till straffskärpningar. Vidare har regeringen föreslagit lagstiftning som innebär krav på alkolås för den som dömts för rattfylleri. Regeringen arbetar också för att promillegränserna ska sänkas inom hela EU. Likaså har för avsikt att utreda möjligheterna att förverka fordon. Det finns också anledning att understryka vikten av att fortsätta kampen mot människohandel, narkotikabrott och annan organiserad brottslighet. Kampen mot den organiserade brottsligheten ska föras på bred front, i hela landet, och för polisens del involvera såväl lokala som nationella resurser. Samverkan, uthållighet och flexibilitet är några av de ledord som måste styra det fortsatta arbetet. Det är också viktigt att öka det internationella samarbetet kring dessa frågor. I detta avseende är EU en synnerligen viktig arena. Den grova organiserade brottsligheten är gränsöverskridande och en nära samverkan med andra länder är en förutsättning för en effektiv brottsbekämpning. Den verksamhet som den särskilda aktionsgruppen mot människohandel bedriver inom ramen för Östersjösamarbetet ska här särskilt lyftas fram. Avslutningsvis skulle jag vilja kommentera de motioner som berör barn- och tvångsäktenskap, inte minst för att jag själv känner starkt engagemang i de frågorna. Vare sig tvångs- eller barnäktenskap är förenligt med den svenska rättsordningen. Trots detta inträffar det att unga människor i i de flesta fall unga kvinnor tvingas ingå äktenskap mot sin vilja. gavs en särskild utredare i uppdrag att närmare undersöka ett stärkande av skyddet mot barn- och tvångsäktenskap. Syftet med denna utredning är dels att kartlägga omfattningen av tvångs- och barnäktenskap i , dels att utreda vilka det är som drabbas och vad som ligger till grund för den uppkomna situationen. Vidare åligger det utredaren att göra en samlad översyn av relevant straffrättslig, civilrättslig och internationell privaträttslig lagstiftning samt att återkomma med förslag på nödvändiga författningsändringar. Av direktiven framgår att utredaren ska göra en fördjupad analys av förutsättningarna att införa straffbestämmelser gentemot barn- och tvångsäktenskap. I det senare fallet ska oavsett utredarens slutsatser ett förslag till en straffbestämmelse dessutom utformas. Det är med andra ord en omfattande utredning som pågår, och uppdraget ska redovisas . Det finns därför ingen anledning att föregripa denna utredning. I anledning av det nu anförda yrkar jag bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde och i (båda M). 34 (S) replik: Jag sade i mitt anförande att samhället måste markera tydligare mot de allra grövsta övergreppen mot våra kvinnor och framför allt flickor och att vi vill ha en ny brottsrubricering. tog upp detta i sitt anförande och talade om synnerligen grov våldtäkt som skulle kunna ge ett straff på mellan sex och . Detta finns i vår reservation, och det är ett krav som vi har drivit ett bra tag. svarar att reservationen är tillgodosedd. Jag vill gärna ha ett svar från på vad han menar med detta. tog själv upp att har fattat beslut om att skärpa straff för allvarliga våldsbrott. Ja, men det märkliga med dessa förändringar är att regeringen helt har missat ett av de allra viktigaste områdena att reformera straffen när det gäller sexuellt våld mot kvinnor. Därför menar vi att det finns anledning att tydligare markera att våldtäkt är ett allvarligt brott. Därför bör det på samma sätt som när det gäller misshandel införas en särskild straffskala för synnerligen grov våldtäkt. Vi måste våga kalla brott vid dess rätta namn. 35 (M) replik: Jag tror inte att vi har någon skillnad i uppfattning när det gäller att detta är ett synnerligen allvarligt brott. Däremot får man också tänka på vad effekten av straffen och påföljderna ska vara. har vi skärpt straffet för just grov våldtäkt. I bedömningen vid straffmätningen ingår också att man ska ta hänsyn till särskilt försvårande omständigheter, det vill säga att det inom ramen för den brottsrubricering och den påföljdsdel vi har finns möjlighet att hamna inom spannet sex till . Det är inte rubriceringen i sig som är det viktiga, utan det viktiga är vilken effekt man får ut, vad straffet innebär i sig och hur man ser på väldigt grova våldtäkter. I sak har vi alltså ingen annan uppfattning, men vi tycker att man lite grann skjuter över målet när man säger att man är mer intresserad av att ha en särskild brottsrubricering än att utnyttja de straffskalor som redan finns. 36 (S) replik: Jag hör att inte vågar kalla brott vid dess rätta namn. Regeringen kan införa rubriceringen synnerligen grov misshandel. Det är vad vi här i har fattat beslut om. Men man kan inte införa en brottsrubricering som innebär synnerligen grov våldtäkt. Man måste förstå att detta har betydelse. har varit ett föregångsland när det gäller att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Vi vet att grunden i detta arbete ligger i att påverka mäns attityder och i en fortsatt strävan mot jämställdhet och ökad jämställdhet. Vi vet också, , att det handlar om insatser i hela samhället. Det handlar om föräldrars påverkan på sina barn. Det handlar om skolan och om förhållningssättet till eleverna. Det handlar om könsmaktsordningen. Det handlar om utbildningsinsatser hos alla våra myndigheter polis, åklagare och domstol. Men även lagstiftning är ett viktigt verktyg när det handlar om att stärka den sexuella integriteten. Därför förstår inte jag varför och de övriga i den moderatledda regeringen inte vågar kalla brott vid dess rätta namn. 37 (M) replik: Jodå, vi vågar kalla saker vid deras rätta namn. Skillnaden mellan synnerligen grov misshandel och synnerligen grov våldtäkt var att den grova misshandeln i påföljdsvalet inte gav någon möjlighet att gå över maxstraffet. När det nu gäller den grova våldtäkten har den redan en straffskala som man kan använda för att få in begreppet synnerligen grov våldtäkt där, det vill säga en grov våldtäkt som av synnerliga skäl betraktas som extra grov. säger själv att hon vill ha en straffskala .