prot · GY0992 · 2011-04-27 00:00:00 — Vi får också förhoppningsvis ett förbud mot kastrering av grisar utan bedövning. Även det är en landvinning för djuren. Jag skulle bara vilja nämna kastreringen utan bedövning, eftersom politiker på den borgerliga sidan har tagit upp det i ett antal anföranden. Det handlar alltså om 4 000 galtar hangrisar som kastreras utan bedövning . Det är 1 ½ miljon grisar . Man plockar upp grisarna och skär upp deras testiklar med ett knivliknande föremål helt utan bedövning. Känn efter själva, ni som kan, hur det skulle kännas! Det är ett fasansfullt ingrepp som jag faktiskt inte förstår hur vi har kunnat tillåta här i . I andra länder vaccinerar man mot galtdoften, för den doften vill inte konsumenterna ha. , , och är på gång med en så kallad immunovaccinering. I har man helt och hållet förbjudit kastrering utan bedövning. I och kastrerar man inte heller utan bedövning. I går kunde vi se ett inslag på nyheterna med flera bönder i . De vill inte kastrera, och det är också min erfarenhet när jag pratar med bönder. Men de säger att slakterierna kräver att de kastrerar. Då vore väl en lag en väldigt bra hjälp för alla dessa bönder som inte vill kastrera. Med en lag i ryggen blir det inget snack om saken, och det blir ingen otillbörlig konkurrens heller så att vissa bönder börjar använda immunovaccinering eller bedövning, medan andra fortsätter som förut. Med en bestämmelse mot att man inte får kastrera utan bedövning slipper vi det problemet. Djurskyddskontroller har nämnts tidigare. Jag skulle vilja säga till , , Per Åsling och ni som försvarar den nuvarande ordningen: Begär gärna replik på mitt anförande så att vi kan diskutera det här mer! Antalet djurskyddskontroller har, precis som konstaterade, gått ned från 23 2008, det var innan omorganiseringen, till 12 800 , efter omorganiseringen. Antalet kontrollanter runt om på länsstyrelserna har rasat med . fanns det totalt 183 kontrollanter. finns det 160 kontrollanter. Några särskilda län som jag har kollat upp är som har gått från 32 till 22, som har gått från 10 till 6 och som har gått från 9 till 6 kontrollanter som ska se till att djurskyddslagen och förordningar följs. Ett viktigt skäl till det här är att den borgerliga regeringen har avskaffat möjligheten att ta ut en kontrollavgift då kontrollanterna är ute. Den kontrollavgift som fanns tidigare gjorde att systemet i alla fall delvis var självfinansierande. Jag vill också nämna pälsdjursuppfödningen. Det handlar om en miljon minkar som försmäktar på svenska pälsfarmer och som också slaktas på ett brutalt sätt. Det är en verksamhet som har kritiserats av och . Den statliga pälsdjursutredningen gav, som det har konstaterats här, den svenska pälsindustrin till att se till att komma till rätta med de omfattande djurskyddsproblemen och problemen med de stereotypa beteendena. Ingenting har hänt. är det för handling. Det är därför vi rödgröna vill ställa krav på att de här djuren ska ha rätt till ett naturligt beteende. De ska kunna röra sig. De ska kunna klättra. De ska kunna utföra sitt jaktbeteende. De ska kunna röra sig i vatten, som de kan göra i naturen. Jag tycker att det är tragiskt att de borgerliga återigen sviker djuren och inte backar upp minkarna. De tycker att dagens ordning, där en miljon minkar plågas på svenska farmer, tydligen är helt okej i stället för att vi faktiskt kan se till att djurskyddslagens krav på naturligt beteende är det som ska gälla. Jag har en del andra saker som jag gärna också skulle vilja ta upp, men jag hinner inte riktigt det utan för tids vinnande vill jag bara passa på att yrka bifall till reservation 3 som handlar om att vi rödgröna vill ha ett förbud mot djur på cirkus. 77 (KD): Dagens debatt berör ämnen som engagerar många av oss och som jag tror att alla har åsikter om och synpunkter på. Vi vill alla att det ska bli en ytterligare förbättring för våra djur. Regeringen har alltid många utredningar på gång, viktiga sådana. En av de mest intressanta och den svåraste just nu kanske är den som håller på med, översynen av vår svenska djurskyddslagstiftning. Jag vill faktiskt återge en hel del ur hennes direktiv, för det förklarar också lite grann för den som läser och lyssnar på den här debatten varför alliansföreträdarna här i kammaren säger: Låt oss vänta ytterligare , därför att vi vill ha ett konkret och bra underlag att utgå ifrån när vi gör förändringar. Hennes uppdrag är att göra en bred översyn av den samlade djurskyddslagstiftningen, både till utformning och till innehåll samt att lämna förslag på förändringar i syfte att se till att uppnå minst samma djurskyddsnivå som . Liksom dagens lagstiftning ska den utgå från enskilda djurs behov samt verka förebyggande, bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet och så vidare. Dessutom ska hon ta upp och se närmare på de frågor som dagens betänkande berör och som debatten här har rört sig kring i stort sett , nämligen hanteringen av förvildade djur, användning av djur för sexuella ändamål och hur dagens bestämmelser om naturligt beteende kan förtydligas, för vad är det? Sedan djurskyddslagstiftningen kom till har mycket hänt på forskningens område i det här sammanhanget. Hon ska också undersöka vilka åtgärder som behöver vidtas för att utvecklingen inom avel ska ha ett djurhälso- och djurskyddsperspektiv. Jag skulle kunna hålla på längre. utredning ser jag med spänning fram emot att få läsa. Den kommer nämligen att tillföra oss mycket ny kunskap och ett stort underlag för vårt fortsatta arbete. Mycket av det som tas upp i motionerna tycker jag är av den digniteten att det inte ska behandlas förrän utredningen är färdig. Det handlar bland annat om hur vi ska hantera förvildade djur och sexuellt utnyttjande av djur. Det senare har debatterats ett antal gånger här i kammaren, inte minst under förra mandatperioden. I sak, herr talman, är vi, oavsett vilket parti vi tillhör, eniga om att det är förkastligt och ska förbjudas. Till stora delar är det förbjudet därför att det ses som djurplågeri och därmed är straffbart. Utskottet nämner i dagens betänkande de delar som möjligen skulle kunna falla utanför detta, vilket jag personligen har mycket svårt att se, men även här väntar jag på vad kommer fram till och att regeringen efter det, precis som det står i betänkandet, skyndsamt ska se till att återkomma hit till så att vi kan få fatta beslut om lagändringar så att detta blir brottsligt och sedan leder till att brottslingar lagförs. Här är det också viktigt, herr talman, att vi konstaterar att det då också gäller att anmälningar görs i de här frågorna. Det gäller i den fysiska bemärkelsen, så att säga när man upptäcker att sådant här har skett, men det gäller också det som sker på nätet . hänvisade till ett seminarium förut, och det berättade där gjorde i alla fall mig mycket beklämd och upprörd över vad som sker där när det gäller hur djur behandlas i sexuellt syfte. Vi har pratat minkar i den här kammaren igen. har näringen krav på sig att ta fram riktlinjer. Det skulle vara gjort till utgången av 2010. Det var väl precis på målsnöret att man kom fram med någonting. Men har parallellt med detta fört en dialog med näringen och tagit fram riktlinjer för inte bara hur minkar utan även andra djur i närbesläktade sammanhang ska hanteras. pågår ett arbete på med att ta fram föreskrifter och riktlinjer för minknäringen. Det välkomnar jag och vi kristdemokrater, för alla företag har inte tagit aktiv del i branschens arbete. Därför är det viktigt att näringen nu tar den kritik som även vi alliansföreträdare har framfört på yttersta allvar och ser till att förbättra sina verksamheter, sina företag och sina minkfarmar efter de riktlinjer som nu tar fram. Därför att, herr talman, om pälsnäringen inte skulle bedrivas här i kommer dessa djur att födas upp och slaktas, för att pälsen ska användas, någon annanstans än här. Jag föredrar att vi kan ha det här företagandet kvar, men då måste också företagarna själva se till att följa de riktlinjer som finns. Det är mycket som har sagts om djurs situation och djurs beteenden. En sak som togs upp av flera talare före mig är hur vi hanterar djurens sista resa, det vill säga vägen till slakt. Det är ju så att har gått i bräschen även på det här området och gör så inom EU för att förkorta transporterna. Vi har i nuvarande alliansregerings regi satsat ett antal miljoner på att småskalig slakt ska kunna förverkligas här i . Det är ett bidrag till detta. Ett annat bidrag är alltså att vi inom den europeiska gemenskapen jobbar otroligt intensivt med de här frågorna för att få till bestämmelser som täcker hela och som gör att transporterna av djuren blir mer drägliga. Det finns mycket där som behöver göras. Det är skönt att se att vi i det sammanhanget faktiskt har ett enigt utskott. Vi har också tagit upp ett förslag som riskerar att slå undan fötterna på en hel näringsgren om det vinner bifall i kammaren kastrering av smågrisar. Är detta då bara en näringsfråga och ingenting annat? Jo, det är just någonting annat, för även här ska vi se en helhet när det gäller hur grisarna hanteras av svenska uppfödare kontra hur det är annorstädes i eller världen. Jag vill påstå att vi totalt sett har den bästa grisuppfödning vi kan se. Ingenting är dock så bra att det inte kan bli bättre. Det har även den svenska näringen sett. Tillsammans har vi tidigare hört här vad näringen, LRF och konsumentleden har kommit överens om ska göras på både svensk och europeisk nivå. Då är det konstigt att vi inte låter det arbetet fortgå, för i det arbetet har man sagt att kastrering ska ske med bedövning och smärtlindring att gälla och att operationsingrepp ska vara helt borta . Jag tror att det var som sade att här sker en utveckling . Under debatten nu har jag suttit och läst ett pressmeddelande från en organisation som konstaterar: Vi är inte tillfreds ännu med det material som finns. Vi vill se mer av forskning och utveckling. Vi vill låta besättningar praktisera detta för att se om det verkligen är den bästa tekniken att använda i med de förutsättningar som råder här. Om vi här i kammaren skulle lagstifta i nämnda riktning eller kräva att regeringen tar fram ett förslag skulle det även om det inte är en kostnadsaspekt i sådan omfattning som en del gör gällande mentalt för näringsidkaren verkligen vara sista droppen just . Då har vi konstaterat kommer att ha fattat ett beslut som gör att vi kommer att ha betydligt färre grisar uppfödda under rimliga omständigheter. Men vi kommer inte att äta mindre griskött i . Den ekvationen är för mig den sämsta möjliga. Därför skulle jag i stället vilja se att vi med stor glädje och stor energi följer det som görs av näringen själv och därmed sätter trycket på att det ska gå vidare i den riktning som vi ser samt att forskning och annat kan komma i takt med vad som är viktigt att göra. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet med undantag av punkt 8 där jag yrkar bifall till reservation 8. 78 (V) replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till : Om man lägger ned och halverar antalet djurskyddskontroller och om man röstar mot ett kastreringsförbud och mot hårdare krav på pälsindustrin kan man väl inte, , säga att det då blir bättre för djuren? Vidare gäller det pälsindustrin. Du sade att ifall våra hårdare krav på pälsindustrin träder i kraft krav som innebär att djuren ska kunna bete sig naturligt finns risken att verksamheten flyttar utomlands. Jag tycker att det lite grann låter som när klimatskeptikerna inte vill ha högre koldioxidskatt eller starkare åtgärder för klimatet och miljön hemma i . säger de att verksamheten då försvinner utomlands. Men var först i världen till exempel med att införa en koldioxidskatt. är den högst i världen. Ändå har vi kvar i alla fall en stor del av industrin i . Samma sak skulle man kunna säga om djurtransporterna. har hårdare krav på djurtransporter än resten av EU-länderna har. Både koldioxidskatten och åttatimmarsgränsen för djurtransporter har varit med om att införa i . Då har man inte anfört argumentet att verksamheten skulle flytta utomlands. Men när vi kräver att pälsindustrin ska uppfylla kraven enligt 4 § djurskyddslagen om naturligt beteende gömmer sig bakom utflyttningsargumentet. Det tycker jag är tråkigt. När det gäller kastrering av grisar: Om man använder immunovaccinering kostar det per vaccinering, enligt en uppskattning som gjorts. I går sade uppfödare själva i tv att de vill sluta kastrera utan bedövning. Vore då inte ett lagbeslut här i bästa sättet att hjälpa dessa progressiva uppfödare så att de slipper skära i grisarna utan att dessa bedövas? 79 (KD) replik: hann säga mycket under sina replikminuter. Vi får väl se vad jag hinner kommentera och replikera på. När det gäller tillsynen råkade tidigare nämna mitt hemlän kan jag konstatera att ett länsråd där på senaste insynsrådsmötet var ganska nöjd med det arbete som görs. Jag kan säga detta därför att jag vet att även de på är nöjda med det som görs i och använder det länet som en förebild för hur man kan effektivisera kontrollen. Kontrollen ska dessutom vara riskbaserad och göras där det finns ett behov av kontroll. Numerären kontroller är för mig ingen som helst garanti för att det är kvalitet i det som görs. Däremot kan också jag, herr talman, se att det har funnits brister när system gjorts om. Det har också alliansregeringen sett. Landsbygdsministern jordbruksministern då konstaterade i det här fallet att det behövdes ytterligare resurser. Sådana har tillförts både , så att man bättre kan utbilda kontrollanterna och för att få en gemensam bas att utgå från, och länsstyrelserna för att detta ska kunna prioriteras. Här ska vi väl inte glömma att de flesta kontrollerna inte görs avseende vad vi vanligtvis kallar för lantbrukets djur utan avseende våra sällskapsdjur och i andra sammanhang där också djurägarens kunskap är otroligt bristfällig. I de allra flesta fall gäller det alltså inte lantbrukets djur, även om också det förekommer. Men då är det tyvärr också andra faktorer som spelat in. drar här en parallell som jag inte nu tycks kunna ge en riktig replik på. Slakt av svenska djur kan inte ske någon annanstans än i och ska inte ske någon annanstans än i om transporterna så medger. Men slakt sker på andra ställen i därför att transporter medger det. 80 (V) replik: har och kan då återkomma till mina frågor. Ja, jag nämnde mycket riktigt . Där har antalet djurskyddskontrollanter efter er omorganisering rasat från nio till sex kontrollanter. Alla djurskyddskontrollanter som i alla fall jag varit i kontakt med är djupt missnöjda med den gjorda omorganiseringen. Det handlar inte främst om överflyttningen från kommunerna till länsstyrelserna. Det kan vi diskutera, men egentligen har jag inte så starka synpunkter på det. Det handlar dock om att det är en dåligt förberedd omorganisering. Det hela är underfinansierat. Dessutom finns den tidigare . De utbildningar som ni , efter den stora omorganiseringen med ikraftträdande , ska dra i gång är sådant som de på höll på med. De var ett stort stöd för alla kontrollanter runt om i . Den myndigheten har ni alltså avskaffat. En av de frågor jag ställt är om det blev bättre eller sämre för djuren. Jag har också frågat om kastrering utan bedövning och konstaterar att det inte är särskilt dyrt och inte heller särskilt tidskrävande att vaccinera bort exempelvis förekommande doft. Min konkreta fråga var: Skulle det inte vara ett stöd för de bönder som tycker att det är förfärligt att utan bedövning skära i grisars testiklar om vi här beslutade att det inte ska vara tillåtet i ? 81 (KD) replik: Jag tror inte att det hade sett bättre ut om vi hade kvar . Om det kommer nog och jag en framåt att ha delade uppfattningar. Som dåvarande kommunstyrelseledamot och som kommunstyrelseordförande under ett par perioder tidigare såg jag i läns minsta kommun inte särskilt mycket glädje över vad gjorde. Vår kommun var kanske en av de kommuner som efter bästa förmåga försökte göra vad som med mycket små resurser kunde göras. Ändå tror jag att det vi nu håller på med kommer att göra att det blir mycket bättre. Totalt sett hade många kommuner över huvud taget inte hanterat frågan. Jag tror att vi är på väg mot att få se en betydligt bättre kvalitet därmed alltså kvalitet, inte kvantitet, när det gäller djurskyddskontrollerna. När det gäller kastreringen tror jag inte inte minst med tanke på vad företrädare för både näringen och avnämarna, alltså kött- och charkindustrierna, senast har sagt att en lagstiftning är vägen framåt . Som jag sade i mitt anförande tror jag dessutom, herr talman, att det för många i en näring som redan är så hårt prövad skulle innebära den sista droppen som får dem att säga: Nej, nu slutar vi med det vi håller på med. Därmed skulle vi inte vinna någonting för svenska konsumenter eller för den delen svenskt lantbruk. 82 (MP): Djur i fångenskap ska ges möjlighet att bete sig naturligt och skyddas mot onödigt lidande. Det är utgångspunkten för den svenska djurskyddslagstiftningen, och det är också anledningen till att politiker titt som tätt inte minst i denna kammare talar om att har världens bästa djurskyddslag. är det visserligen inte helt sant; det finns länder som har starkare djurskyddsregler än vi på en rad områden. Oavsett detta kan vi dock inte bara titta på lagen, utan vi måste också titta hur det ser ut ute i djurens verklighet. Den verkligheten är inte alltid så vacker. Självklart ska man inte dra all djurhållning över en kam, för den kan se väldigt olika ut. Men ibland undrar man hur långt man kan dra i och tänja på begrepp som naturligt beteende och skydd mot onödigt lidande utan att de förlorar sin mening. Broilerkycklingarna är till exempel så framavlade att de har ständig värk. Är deras lidande nödvändigt? Eller vi kan ta minkarna och hönorna, som får trängas i små burar. Kan de bete sig naturligt? Eller så tar vi cirkusdjuren, vars liv är en enda lång djurtransport med uppehåll för att göra konster för oss. Vad är egentligen naturligt beteende för dem? Runt om i vårt samhälle finns det exempel på djurhållning som får åtminstone mig att undra över vad det är för etiska kullerbyttor som kan få oss att reducera djur till verktyg för mänsklig tillfredsställelse och rättfärdiga deras lidande som nödvändigt. Jag ska inte gå igenom alla dessa exempel. Jag ska heller inte gå igenom alla våra förslag för att komma till rätta med dem, utan jag ska nöja mig med att konstatera att vi fortfarande har en hel del kvar innan djurskyddslagens vackra ord om naturligt beteende och skydd mot onödigt lidande är någonting som märks ute i verkligheten, för alla djur. I stället tänkte jag efter denna lilla inledning koncentrera mig på en fråga där glappet mellan djurskyddslagen och djurens verklighet blir smärtsamt tydlig. Det handlar om den miljon minkar som föds upp och dödas för att bli päls. Att jag tar upp just dem handlar inte om att jag tycker att päls skulle vara mer onödigt än skinkmackor eller cirkusbesök. Ska vi vara lite krassa är det väl ganska få fall av djurutnyttjande som är livsnödvändiga i bemärkelsen att människor dör utan dem. Detta handlar snarare om att det är en näring som i den ena utredningen och rapporten efter den andra pekas ut som att den inte lever upp till svensk djurskyddslag, och ändå har den bara fått fortsätta. är ett aktivt rovdjur som i det fria rör sig över stora ytor, både i vatten och på land. På minkfarmerna hålls de vuxna djuren två och två, och valparna hålls tillsammans med sin mamma i en bur som inte är mycket större än en uppslagen tidning. Det säger sig självt att det är svårt för dem att utföra naturliga beteenden som att springa, simma och klättra i dessa små burar. Det är heller inte så konstigt att det blir slagsmål när man föser ihop djur, dessutom på liten yta och med liten stimulans, som annars är vana att leva ensamma. Djur som inte får utföra beteenden som de genom evolutionen blivit starkt motiverade för kan reagera på olika sätt. En del uppvisar stereotypa beteenden: meningslösa rörelsemönster som de upprepar gång på gång. Det kan till exempel vara att de springer fram och tillbaka i buren. Andra djur är så kallade passiva stresshanterare och reagerar i stället med apati. De ger upp, helt enkelt. Oavsett vilket är detta tydliga beteendestörningar som visar att djuren inte mår bra. Minkfarmningen har i stort sett ända sedan djurskyddslagens tillkomst kritiserats för den höga förekomsten av stereotypa beteenden, både från veterinärhåll, och i statliga utredningar. Den statliga menade att om inte minknäringen kunde visa att man levde upp till djurskyddslagens krav 2010 borde näringen helt eller delvis läggas ned. är det , och minkarna finns kvar i sina burar. Betyder det att man har lyckats visa att man lever upp till djurskyddslagens krav på naturligt beteende? Nja, det är lite svårt att hävda. I en studie som kom från SLU 2009 visades att av de undersökta minkarna uppvisade stereotypa beteenden. Djurrättsalliansens granskning, som kom , gav inte heller direkt stöd åt förhoppningen om att näringen skulle fixa detta själva, om jag säger så. Förutom utbredda stereotypier kunde man också visa på sjuka, skadade och för den delen döda djur i burarna. Kanske minns ni också bilderna på minkar som tuggar på sina döda burkamrater, eller ännu värre på dem som fortfarande lever. Efter denna granskning gjorde snabbinspektioner av minknäringen, vilket ofta har framhållits som något sorts tecken på att det inte var så farligt. Tittar man i inspektionsrapporterna ser det dock inte så fagert ut. av de undersökta farmerna hade över huvud taget inget tillstånd för att bedriva minkuppfödning. av farmerna saknade de ganska blygsamma miljöberikningar som krävs enligt lagen. På de flesta farmer hittade man både skadade och sjuka djur. fick de inte ens vård eller behandling. Man hade även andra anmärkningar, som obefintliga journaler över dödsfall, olaglig kadaverhantering, felaktiga avlivningsmetoder, trasiga och smutsiga burar, överbeläggning i burarna samt smutsiga och döda djur. eller senare kommer man till en punkt där man som politiker måste fråga sig om det verkligen håller att fortsätta passa och hoppas att näringen ska fixa det hela själv. Jag tycker att denna punkt är passerad. Trots åratal av kritik har inte minknäringen lyckats visa att den lever upp till den djurskyddslag vi har haft . Det kanske inte heller är så konstigt. Det kanske helt enkelt är så att det inte finns några förutsättningar att göra det. För hur ska egentligen en burhållning av minkar som aldrig skulle accepteras om det var så att minkarna bodde på en djurpark och inte på en minkfarm kunna uppfylla djurskyddslagens krav på naturligt beteende? Börjar det kanske bli dags att lägga ned nu? Börjar det kanske bli dags för att följa exempel från en rad andra länder som redan har infört regler som innebär att minkfarmning inte längre accepteras? tog vi rödgröna fram ett lagförslag för att precisera vad naturligt beteende innebär för minkar. Det skulle innebära att minkfarmerna fick lägga ned. Tyvärr är detta förslag precis lika aktuellt . Vi rödgröna står förstås fortfarande bakom förslaget även om vi i detta betänkande har olika reservationer. Jag står naturligtvis bakom alla reservationer, men för att samla alla goda krafter som vill se ett slut på minkarnas lidande yrkar jag bifall till reservation nr 4. 83 (S): Jag har skrivit en av motionerna om minknäringen, med titeln förhållanden för minkar i fångenskap, och tänkte passa på att säga någonting om den. Man kan säga att den är baserad på den kunskap jag har tillskansat mig genom att läsa en hel del om hur minkar lever i naturen, och jag tänkte läsa en kort bit ur skriften Minknäringen i från : De kunskaper som finns visar att minkar i naturligt tillstånd huvudsakligen är solitära djur som har ett stort rörelsebehov och simmar och jagar i vatten.