prot · GY0961 · 2011-02-17 00:00:00 — har utvecklat ett eget fiske. Man har byggt upp en egen fiskeflotta. Man förädlar fiskets fångster lokalt. Man har också en del avtal med andra länder, men det är under väldigt begränsade omständigheter. Och man har en mycket noggrann kontroll över det fiske som sker när internationella flottor är på plats. Man ställer till exempel som krav att de länder som sluter avtal med själva måste finansiera övervakningen. Det tycker jag är ett exempel på hur det skulle kunna fungera. Vi nämnde här tidigare. Där har den gett klartecken till fortsatta förhandlingar. Jag tycker att det är väldigt märkligt. skedde en militärkupp i . blev uteslutet ur Afrikanska unionen. Då ska man inte skicka signalen till att det är okej att förhandla om ett nytt avtal med EU, utan tvärtom måste man sätta hård press för att de ska respektera grundläggande rättigheter. 29 (V): Det är inte ofta som jag uttrycker mitt helhjärtade stöd till vår borgerliga regering, men ska jag göra det. Jag gratulerar till löftet att åka till och tydligt och klart säga nej till det här fiskeavtalet därför att det strider mot folkrätten. Jag hoppas att ministern också kommer att föra en argumentation för att övertyga andra länder om att vi inte ska ha det här avtalet. I det kommer ministern att ha fulla stöd. Man ska veta, när man talar om detta avtal och dess effekter på befolkningen i , att merparten av befolkningen i är marockanska bosättare. De kan möjligen ha en viss nytta av avtalet. Men det sker en systematisk diskriminering av de saharier som bor kvar i ockuperat område. Deras möjlighet att ha någon som helst nytta av den här typen av avtal är mycket liten, om ens någon. Man ska också veta att det sahariska folkets legitima företrädare, befrielserörelsen , uppmanar EU att inte sluta sådana här avtal med ockupationsmakten . Jag tycker att det var en blixtbelysning av de demokratiska problemen i EU när ministern berättade här att , som i grunden är ett tjänstemannaorgan, vägrar att delge de lagstiftande församlingarna, ministerrådet och , underlag för internationella avtal och beslut. Det är ett mycket märkligt sätt att förfara på. Jag skulle vilja återkomma till en fråga som jag berörde lite grann i mitt förra anförande. Den gäller kapaciteten för de avtalsslutande länderna att övervaka att avtalen verkligen följs, så att man inte till exempel överfiskar. Visst är det ett bekymmer att EU sluter avtal med länder som och , som rimligen har mycket små möjligheter att själva övervaka att avtalen följs och respekteras. har de behov av kontanterna från EU och har därmed en väldigt svag förhandlingsposition gentemot Europeiska unionen när det gäller att kräva till exempel utveckling av det egna lokala fisket. 30 (C): Jag tycker att det är bra att och jordbruksminister inom EU:s ram kan driva på och påverka Europeiska unionens handlande i de här viktiga frågorna. Och jag tycker att det är bra att driver på för tydliga utvärderingar av fiskeavtalen och utifrån de principer som jordbruksministrarna har slagit fast om hållbart fiske och överskott som inte nyttjas nationellt. Självfallet välkomnar jag jordbruksministerns tydliga position vad gäller ett eventuellt nytt avtal med och reella utvärderingar av det som gäller. vill, vad jag förstår, riva upp alla EU:s fiskeavtal med utvecklingsländerna. Jag har personligen lite svårt att överblicka konsekvensen om en sådan linje skulle bli EU:s eftersom berörda länder uppenbarligen har bejakat att komma överens med EU om dessa avtal. driver på för att avtalen ska vara sjysta för berörda länder och för fiskebestånden, vilket är mycket bra. Det kunde vara intressant om jordbruksministern hade någon kommentar till realismen i den grundläggande position som vill anvisa för det EU som vi nu faktiskt är medlemmar i, nämligen att slå in på en helt annan väg för hur man ska komma överens med dessa länder om fisket i deras vatten. Kanske hinner jordbruksministern också kommentera hur fiskbestånden och fisket bäst kan utvecklas långsiktigt i de vatten vi diskuterar. 31 Landsbygdsminister (C): Jag kan göra mycket, och jag påstår att jag i detta fall har gjort mycket genom den påverkan som departementets tjänstemän och jag personligen har haft på kolleger, kommissionen och så vidare. Jag hoppas dock att fler deltar i detta arbete, för nu är det en beslutsprocess som inte bara omfattar ett ställningstagande i rådet. Den av det europeiska folket valda parlamentsförsamlingen har också ett inflytande i detta sammanhang. Där är så gott som alla partier representerade på något sätt. Jag hoppas att denna möjlighet utnyttjas så att vi kan få ett europeiskt ställningstagande som går i vår riktning. Hur övervakar och kontrollerar vi att avtalen är möjliga att ingå? Vi säger för det första att en del av det sexårsstöd som betalas ut ska gå till att stärka de nationella fiskeriförvaltningsorganisationerna, bland annat på kontrollsidan, så att det blir möjligt för dessa väldigt fattiga länder att bygga upp en kontrollapparat till nytta för dem själva och för dem som så att säga arrenderar en fiskemöjlighet. För det andra träffas kommissionens representanter med representanter från det avtalsslutande landet. Detta gör man på regelbunden basis för att gå igenom att avtalet följs från båda parters sida. För det tredje, vilket vi har varit inne på i denna debatt , ska kommissionen tillse att det görs en utvärdering före och efter det att avtalen sluts. Kommissionen brukar i detta sammanhang vara så pass förnuftig att den anlitar utomstående konsultföretag för att göra dessa utvärderingar. Vad gäller specifikt har det inte godkänts något nytt avtal. Däremot har kommissionen fått mandat att ingå en förhandling. Därmed ska en utvärdering göras. När denna kommer har vi att ta ställning till om vi, andra medlemsländer och parlamentet tycker att vi ska ingå ett avtal i fortsättningen med eller inte. Först därefter går det alltså att ta ställning till om vi ska ingå ett avtal eller ej. Vad gäller fråga har EU ingått ett associationsavtal med med bland annat ett handelsavtal i vilket det ingår jordbruksprodukter. Sådana här avtal har EU ingått med andra stater som också ockuperar mark i strid med folkrätten. är ett sådant exempel. Vi har här ingen skild uppfattning om att det står i strid med folkrätten, utan det är ett avtal som är slutet med en handelspartner. Jag vill dock betona att associationsavtalet ger en möjlighet att föra en dialog med berörd stat om till exempel mänskliga rättigheter och andra politiskt viktiga frågor. 32 (V): Jag vet inte om från hörde mitt inledningsanförande. Jag sade att vill omvandla fiskeavtalen från avtal som möjliggör för europeiska flottor att dammsuga fattiga länders fiskevatten till hjälp åt dessa länder att utveckla sina lokala fiskeflottor och förädlingsindustrier. Landsbygdsministern sade att det i avtalen finns möjlighet och pengar avsatta för att stärka kontrollen och övervakningen så att det till exempel inte tas ut för mycket fisk. Det är bra, men det är för lite pengar i relation till hur mycket pengar som betalas ut i form av licenser och direkt till fiskefartygen. Merparten av pengarna i dessa avtal kommer fortfarande från att man suger ut ländernas fiskebestånd, vilket är ett grundläggande problem. Det är fortfarande problematiskt att man ger kommissionen mandat att fortsätta förhandla med ett land som där det har varit en militärkupp. Man borde inte ge några sådana mandat över huvud taget. I jordbruksavtalet med finns det en människorättsklausul. Den borde man åberopa. är en ockupationsmakt, och människorättsklausulen finns med just för att man ska kunna ställa krav. Jag vet att EU gjorde det med då landets polis och militär ställde till en massaker 2005. Avslutningsvis vill jag säga att vi har fått en del tydliga besked från . Vad gäller fiskeavtalet med råder det ingen tvekan om att vi i kommer att samarbeta med regeringen för att vinna ett så brett gehör som möjligt i för att avtalet inte ska förlängas och för ett stöd för det sahariska folket att slippa ockupation från . 33 Landsbygdsminister (C): Jag vill tacka för interpellationen. Jag tackar även för den trevliga debatt som vi har haft i en viktig fråga. Jag hoppas på stöd under morgondagen för att få igenom det mandat som jag har som strävan att med hjälp av kolleger och kunna leda till en verklighet. Det är ju ändå verkligheten som formar vår framtid. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då statsministerns frågestund skulle börja. 8 § Statsministerns frågestund Jag hälsar statsministern välkommen. 35 (S): Det råder en stor brist på bostäder. Då är det svårt att få ökad rörlighet på arbetsmarknaden, vilket blir ett problem för hela ekonomin. Om de som bor i våra storstäder någonsin ska få utrymme i sina plånböcker för annat än bostadsutgifter behöver det verkligen bli en bättre balans på bostadsmarknaden. Då måste vi bygga fler bostäder. säger att vi behöver öka byggandet med bara för att motsvara befolkningstillväxten. Ni har inte agerat alls. Möjligen har ni hoppats att fler ska hyra ut rum i redan existerande bostäder i stället för att se till att det byggs nya bostäder. Min fråga är: Vilka konkreta åtgärder tänker regeringen vidta för att kunna öka bostadsbyggandet med ? 36 Statsminister (M): Vi fick så sent som ny information om kraftigt ökad nyproduktion av bostäder. Det är välbehövligt. Låt oss också säga att det spelar roll hur man försöker förkorta processerna för att få fram nybyggnadsprojekt. Jag tror att det är viktigt att påpeka en sak. Vi pratar ofta mycket utifrån ungdomars perspektiv och om de kan få en bostad. Men vi ska nog fråga om deras föräldrar och deras föräldrar i sin tur verkligen röstar på partier som alltid trycker på ja-knappen när det lokala byggprojektet kommer upp till prövning i kommunalpolitiken. Min erfarenhet är att det är högst blandat. Många partier ägnar sig då åt att försöka stoppa, hindra, förlänga och förskjuta och inte bygga. Det är glädjande information att det blir nyproduktion. Jag tror inte på omfattande subventioner, framför allt inte i det konjunkturläge som nu befinner sig i eftersom nyproduktionen kommer på plats. Låt oss vara noggranna med vilka partier som också lokalt verkligen släpper fram nybyggnadsprojekt. 37 (S): Det är glädjande att bostadsbyggandet tar fart, men det är från oerhört låga nivåer. Inte ens den fart som man nu börjar få upp räcker för att komma i närheten av att motsvara det byggande som behövs för nå plus minus noll i förhållande till hur många fler vi blir. Jag tittade på antalet 1924-åringar. ökar de med 120 000. De bostäder som byggs , alltså hyresrätter som är det som de kan efterfråga, motsvarar inte ens av dem som fanns 2006. I av landets kommuner råder det alltså bostadsbrist. Men det enda som statsministern nu kunde meddela var att man när det blir val ska kolla hur partier har röstat. Han sade också att vi ska vara nöjda med den lilla ökning som sker. Jag vill därför upprepa frågan: Ser inte statsministern behov av nya konkreta insatser för att de unga ska kunna få en bostad som de har råd med? 38 Statsminister (M): Det är en ganska kraftig ökning som till och med leder till diskussioner om kapacitetsbrist i byggsektorn. Det måste vi nog vara lite vaksamma på. Finns det ett sätt att hitta problem i form av tillgångsbubblor och olika finansiella bubblor är de ofta kopplade till att det har blivit överhettning i byggsektorn. Därför ska vi ta våra ansträngningar att nu bygga ut arbetsutbudet på allvar så att den ökade efterfrågan och produktion som kommer på plats verkligen kan motsvaras av att vi får fram produktionsmöjligheter. Det tycker jag inte ska förringas. Jag vill ändå hänga fast vid att det inte bara handlar . Det framställs en bild jag vill inte anklaga Socialdemokraterna för det av att alla partier i denna riksdag och i fullmäktigeförsamlingar inte har någon annan idé än att bygga nya bostäder för unga människor. Då menar jag att man inte har varit i närheten av kommunalpolitiken. Det är inte så det ser ut. Titta hur det ser ut runt omkring. Snarare profilerar man ofta på att inte bygga, att öka grönområdena, att säga nej till byggprojekt och att minska omfattningen på dem. Det är sanningen. Det kanske inte alltid är det när det gäller och Socialdemokraterna, men det finns fler partier i politiken. 39 (MP): kan man läsa i bladet om kulturministerns tal från ett branschseminarium om framtidens tv. Budskapet är entydigt: Trots goda vinster från privata aktörer talar hon i fråga efter fråga om att begränsa möjligheterna för public service. Sponsringen ska bort, avgiftssystemet är ett problem, och public service får tydligen för mycket pengar via de frivilliga licensavgifterna. Men också innehållet bör ses över genom att uppdraget ska begränsas och snävas in till det som public service ensamt kan bedriva. Jag vill därför ställa följande fråga till statsministern: det regeringens gemensamma åsikt att det går lite för bra för public service och att man därför bör göra vad man kan för att vingklippa SVT och ? 40 Statsminister (M): läser in en hel del tolkningar som jag inte tror att kulturministern skulle hålla med om. Det som jag har uppfattat att har fört en diskussion kring är snarare en renodling av public service-begreppet i då public service ofta förknippas med alternativa intäkter i form av förtäckt sponsring. Jag noterar att det pratas mycket om produktplacering i förhållande till olika serier. Det blir helt enkelt så att man gör sig beroende av olika intressenters ersättningar och inte, som det framställs i reklam av olika slag, bara baserar verksamheten på licensbetalningar. I detta blandade landskap har ställt sig frågan: Skapar inte det ändå en typ av beroende som vi inte förknippar med public service-begreppet? Om tycker att det är helt oproblematiskt är det naturligtvis er sak, men jag tycker att det är fullt rimligt att har väckt dess frågor. Det är tänkt inför ett nytt public service-avtal, och det är vi inte färdiga med . 41 (MP): Det var bara en av tre saker som jag tog upp. Jag tog också upp avgiftssystemet. Kulturministern är tydligen oroad över att det går för mycket pengar till public service och att innehållet bör begränsas och ramarna bli betydligt snävare. Det är två frågor som kanske är ännu större och viktigare. Är det en linje från regeringen och statsministern att det är oroande att det är så många som betalar in till avgiftssystemet så att SVT och de övriga bolagen får för mycket pengar och att de kan konkurrera väl om tittarsiffror och så vidare? 42 Statsminister (M): Det finns som sagt inte en färdigformulerad regeringsposition inför kommande avtalsperiod. Låt mig då i de andra delarna också påpeka att grunden för public service icke-kommersiell tv och radio naturligtvis är att vi i detta ser ett utbud som vi inte tror att någon annan kan stå för. Det brukar de själva uttrycka som att man även på det som kallas prime time kl. 2021 kan få se fördjupande kulturinslag eller historiska betraktelser som kanske inte alltid naturligt finns i kommersiell tv, även om det finns exempel även där på motsvarande. Det är klart att om framför allt SVT upplever att man mer ska inrikta sig på att nå en ung publik och mest tänka på hur många som tittar på programmen blir det även här en diskussion om vad som egentligen blir kärnan i public service-uppdraget. Regeringen har inte en färdig uppfattning. Men det är fullt tillåtet för kulturministern, liksom för många andra, att föra en gränsdragningsdiskussion om dessa frågor. Det tror jag bara ska välkomnas. 43 (SD): I länder som , , , och har man länge talat om mångkulturalismens misslyckande och massinvandringens negativa konsekvenser. har vi kunnat se hur även de borgerliga ledarna för giganter , och en efter en har deklarerat att mångkulturalismen har varit ett misslyckande och att en omprövning av den hittillsvarande politiken på området är nödvändig. I har ni gjort tvärtom. Ni har skrivit in mångkulturalismen i grundlagen. Jag har inte hört statsministern kommentera denna revolutionerande omvälvning av den europeiska politiken. Jag skulle därför vilja veta vilka slutsatser statsministern drar av att står alltmer ensamt och isolerat i dessa frågor och om han är beredd att lyssna till sina europeiska kollegers nyvunna insikter om mångkulturalismens negativa inverkan på samhället. 44 Statsminister (M): hämtar stöd för sitt sätt att ställa frågor från en sorts vi-och-de-perspektiv. Det finns vi, som förmodligen är dem som är födda här i , och de, som är dem som är utanför. För mig är det inte så världen ser ut. För mig utgör och svenskarna dem som här bor både dem som är födda här och dem som har kommit hit senare i livet. Jag aktar mig för att göra den här typen av gränsdragningar. är redan multietniskt och mångkulturellt. Här finns alla världsreligioner företrädda. Det skapar i grunden, tycker jag, ett spännande samhälle ett samhälle där vi lär oss tolerans inför olikheter, vilket jag tror är grunden för att förstå essensen för vad som är mänskliga fri- och rättigheter. Låt mig säga att det här ibland skapar spänningar. Det gäller inte minst detta att komma från ett annat sammanhang, ett annat land och en annan kultur och sedan finna sig till rätta i en ny kultur. För mig måste det mötas med integrationsarbete och med en arbetslinje så att man kommer in i arbete med att lära sig språket. Men det är mer att hjälpa människor att komma på plats. Där skiljer jag mig kanske från , som mer verkar vilja stänga dörren. 45 (SD): Jag tackar statsministern för svaret, men jag kan tyvärr inte säga att jag är nöjd med det. Statsministern har länge marknadsfört sig själv som en lyssnande politiker. Men det framgår allt tydligare att han inte är beredd att lyssna till något eller någon som kan ifrågasätta den egna övertygelsen och den egna världsbilden. Statsministern har inte varit beredd att lyssna på människorna i de segregerade områdena, vare sig infödda eller ditflyttade från andra länder, som lever mitt i det misslyckade mångkulturella samhället. Han har inte varit beredd att lyssna på oss sverigedemokrater och på våra väljare. Han är uppenbarligen inte heller beredd att lyssna på sina europeiska kolleger. Detta gör mig djupt oroad, inte bara för framtid utan också för hur detta kommer att påverka relationerna med vår nära omvärld. Jag undrar om statsministern nu kommer att bemöta sina europeiska kolleger på samma sätt som han har valt att bemöta svenska kritiker av mångkulturalismen, det vill säga med ensidiga fördömanden och vägran till dialog på ungefär det sätt som vi hörde i statsministerns förra inlägg. 46 Statsminister (M): Jag var på fritidsgården Guts i utanför . Jag satt där med 30 flickor med huvudsakligen invandrarbakgrund och lyssnade till deras beskrivning av ett som på nätet i olika sammanhang domineras av allt fler sverigedemokrater som uttrycker rasistiska tillmälen och nedlåtande omdömen om dessa flickor. Trots att merparten av dem är födda i beskrivs de som att de inte hör hemma här. Det är mycket tydligt varifrån dessa röster kommer. Jag är absolut beredd att lyssna på dem och att markera att jag tänker göra vad jag kan för att stå upp mot detta sätt att dela upp människor i ett sådant vi-och-de-tänkande som vi nu får exempel på. Jag är beredd att göra förändringar så att arbetslinjen fungerar så att folk som har kommit från andra länder kan få jobb. Jag är beredd att göra ytterligare ansträngningar så att de bättre lär sig det svenska språket. Men jag tror i grunden på mänsklig rörelse. Jag tror i grunden på frihet och på öppna gränser. Och jag tror i grunden att blir ett bättre samhälle av att man kan få komma hit från andra länder under dessa ordnade former. Jag noterar att jag där skiljer mig mycket från . I detta anförande instämde (C). 47 (V): Bostadsbristen är skriande i många kommuner i . Ungefär 120 kommuner har bostadsbrist. Det som byggs är i första hand bostadsrätter och villor, och i ganska liten utsträckning hyresrätter. Det är framför allt hyresrätter som saknas, framför allt hyresrätter med någorlunda billiga hyror som vanligt folk kan efterfråga. När jag såg statsministerns uttalande i kan jag inte dölja att jag kände viss skadeglädje över att statsministern hade trampat i klaveret. Han påstod att hyresrätten inte hade någon framtid, till exempel i . Statsministern tog sedan tillbaka detta uttalande genom att lägga ut ljudfiler som just bekräftade det som statsministern hade sagt enligt DN-intervjun, nämligen att hyresrätten som idé inte fungerar i . Så sade statsministern. Jag är en ganska sjyst kille, så jag tänkte att jag ska ge statsministern chansen att förklara: Vad var det egentligen statsministern menade med uttalandet om att hyresrätten som idé inte fungerar i ? Du har en minut på dig varsågod! 48 Statsminister (M): Här ser man att är en hygglig prick, helt enkelt. Låt mig konstatera att hyresrätten fyller en viktig funktion på en fungerande bostadsmarknad. Den ger en möjlighet att inte ställa krav på kapitalinsats, och den lägger grund för rörlighet. Men för att fungera ska det handla om ett hyresboende som man behöver bostaden. Man ska sedan lämna den ifrån sig till bostadsförmedlingen eller till en fastighetsägare utan att anse att det finns ett särskilt värde förknippat med bostaden, som man sedan ska kunna få ut. Menar att han aldrig har hört talas om att det finns värden förknippade med hur hyresrätter behandlas i ? Det var snarare som vän av hyresrätten som jag ifrågasatte att det verkligen fungerar som det ska. Jag tror att den behövs; jag är helt övertygad om att den behövs. Jag är glad att de regler som gäller också öppnar upp för nyproduktion på ett sätt som gör att det återigen finns förutsättningar för att bygga hyresrätter. Sedan tror jag i och för sig, givet vad sade i början av sin fråga, att all form av nyproduktion skapar grund för ökad rörlighet och på det sättet kan lösgöra äldre delar av bostadsbeståndet som inte minst yngre ofta kan ha råd med. 49 (V): Problemet med statsministerns resonemang är att vi ska backa för en typ av kriminell aktivitet som också jag är medveten om finns, nämligen handel med hyresrätter, som man inte har rätt att ta ut något värde för. Med det till intäkt ska vi alltså förkasta hyresrätten som idé. Det är den mest behovsprövade och rättvisa boendeformen. Den kan fördelas efter kötid och behov till skillnad från de boendeformer som människor med tillräckligt starka ekonomiska resurser kan efterfråga. Om man översätter det till andra områden blir det helt omöjligt att stå för någon politik alls. Då ska vi alltid backa för kriminaliteten och säga att det är omöjligt att stå för en rättvis politik. Men de allra flesta hyresgäster använder inte hyresrätten som en vara, statsministern. De håller inte på att spekulera. De håller inte på att sälja och köpa. Det finns de som gör det, men de allra flesta hyresgäster vill ha någonstans att bo på rimliga villkor. Därför är det vår uppgift att bygga mer. Det ni gör är att se till att det byggs fel och att det inte byggs tillräckligt. Bostadsbristen är ett skriande socialt problem. Varför gör ni inte mer åt bostadsbristen? 50 Statsminister (M): Liksom i tidigare svar vill jag ange att vi nu har en kraftigt ökande produktion av bostäder i , så till den milda grad att vi tidigt nu hör diskussioner om kapacitetsbrist när det gäller förutsättningar för att bygga. I stora delar av landet fungerar hyresrätten som den är tänkt att fungera. Det är min förhoppning att den ska kunna göra det i större utsträckning också i de mest attraktiva områdena. Det kanske allra tydligaste är . Ett dilemma är dock att innerstaden i är geografiskt avgränsad och att det finns bred politisk enighet om att man inte ska bygga på höjden och inte heller förtäta i parkområden. Då blir det ibland för mig lite oklart var det ska byggas någonstans.