prot · GY0984 · 2011-04-07 00:00:00 — Då vet vi att det är politik att den som jobbar i vård och omsorg ska gå in på en lägre lön än , men man vill inte påverka löneutvecklingen i stort. Då undrar jag lite hur man ska åstadkomma det här med tanke på hur det ser ut i verkligheten. Att ni har öppnat upp för privata företag i vård och omsorg har inte lett till några högre löner för vårdbiträden, undersköterskor eller barnskötare. Är det någon effekt som ni väntar er längre fram, eller har ni några andra uppgifter än de som alla andra har tillgång till? 132 (M) replik: Nej, men antalet timmar har ökat för de offentligt anställda i hela vårdsektorn nu när man har öppnat 239 nya vårdcentraler. Och nej, , du hörde inte riktigt vad jag sade. Problemet, som vi båda ser, är att kvinnor har sämre löneutveckling än män. Den bilden är vi överens om. Vi vill också öppna upp för en bättre löneutveckling i läraryrket, inom vården och så vidare. Men att höga ingångslöner är trösklar för dem som står utanför kan vi kanske också vara överens om, och det drabbar bland annat unga och nyanlända. Vad gör vi åt detta? Jo, vi ser till att hitta lösningar för att möta båda de här utmaningarna, som sagt. är inte här , så du får ställa frågan till honom när han kommer hit till kammaren och debatterar. 133 (S) replik: Det var ett intressant replikskifte mellan och här tidigare. Jag har en fråga till som själv är ung. Skulle du attraheras av en anställning i stad där ingångslönen är om man har en heltid? Och det är från årets lönerörelse. Skulle du eller dina kompisar ta tjänster där? Vi står inför ett jättestort generationsskifte inom kommun- och landstingssektorn och ska vara attraktiva arbetsgivare. Och vi vet att det är många unga kvinnor som vi behöver få in dit, och väldigt många unga män också för den delen, men jag tror inte att det lockar och attraherar unga människor att komma dit. var ju väldigt tydlig med att han tycker att det här är för höga ingångslöner, och då är det för heltid. Det går inte att leva på en sådan lön. Jag vet att fackföreningsrörelsen i med omnejd har jobbat stenhårt för att få upp lägstalönerna, för det gick inte att leva på dem ens om man hade heltid, och många har ofrivillig deltid. Jag skulle jättegärna vilja veta hur kan få det till att jobbskatteavdraget gynnar lågavlönade mer än högavlönade. Har du tittat i skattetabellen vad skillnaderna är? Det gynnar inte låginkomsttagare. Det gynnar sådana med de villkor som du och jag har. 134 (M) replik: Som sagt: Arbetslinjen ska gälla lika för alla. Eftersom män tjänar mer än kvinnor och kvinnor jobbar mindre antal timmar än män avspeglar det sig i strukturella problem och naturligtvis även i storleken på jobbskatteavdraget. Men jobbskatteavdraget har gett dem som tjänar minst, oftast kvinnor, mer kvar i plånboken och har i praktiken kunnat öka många kvinnors nettoinkomst. Jag tycker att det är jättebra att man ser till att sänka skatten för dem som tjänar minst när ekonomiskt utrymme finns. Med de rödgrönas politik blir plånboken tunnare, och oftast är det kvinnors plånbok. Både du och jag vet att det inte är vi som sätter lönerna, utan att det är arbetsmarknadens parter som gör det. uttalande till kommunpolitikerna var välment, att man inte ska bygga upp några murar för unga. Jag tycker att det är en sund inställning att man ska bygga broar för att få in unga på arbetsmarknaden. 135 (S) replik: För oss socialdemokrater är det oerhört viktigt att man har ett arbete. Det är oerhört viktigt att ha ett arbete som man kan försörja sig på. Det är oerhört viktigt att ha ett arbete där man får utvecklas och också har möjlighet till egen försörjning. Det har man inte om man har de låga löner som man har . De är ofta förknippade med visstidsanställningar, och man får stå som reserv och rings in när det passar arbetsgivaren. Jag tycker att man ska hålla sig till den faktiska sanningen. Det är bara politisk retorik att jobbskatteavdraget gör att det blir mer i kvinnornas plånbok. Det är faktiskt inte så. All statistik talar för att det är redan rika män som får det. talar väl om , och det är jättebra. är ju en välmående region. Men då undrar jag vad och hennes partikamrater har gjort nere i för att kvinnor ska kunna få bättre arbetsvillkor och bättre möjligheter till egen försörjning. I , som jag kommer från, har vi socialdemokrater i opposition lyckats få in rätten till heltid inom äldre- och handikappomsorgen. Jag har hört att i motverkar borgerligheten allt vad heltider heter. Tala om hur det verkligen är! Hur ska vi, , få dina unga vänner och kamrater att kunna försörja sig på på heltid? Och hur ska vi få kvinnor och män att jobba i välfärdssektorn, där vi vet att vi står vi inför en stor arbetskraftsbrist ? Är det för höga ingångslöner? Går de att försörja sig på? 136 (M) replik: Först och främst tycker jag att också ska hålla sig till sanningen, om hon stod bakom den förra budgeten där man ville höja skatterna för alla som jobbar. När det gäller unga har vi ett gap. Vi har många ungdomar som går ut skolan utan fullständiga betyg. Det är 30 000 ungdomar år som inte klarar skolan. Där gör vi satsningar. Det är många reformer som är kopplade till arbetsmarknaden. Skola och arbetsmarknad hör ihop. Vi ger nu med olika inriktningar ungdomar en chans att klara sina studier, en förberedande, en som är mer yrkesförberedande och lärlingsutbildningar allt för att kunna matcha arbetsmarknaden. Detta är ett steg för unga att ta sig in på arbetsmarknaden. Vi synliggör de unga som finns i olika system , vilket skiljer sig från den tidigare regeringen. Här har vi olika strategier i form av nystartsjobb för unga, ett exempel. Och vi ser att sysselsättningen ökar nu när vi har en uppgång i den svenska ekonomin. Nystartsjobb, satsning på utbildning här är många åtgärder som gör att de unga ska komma in på arbetsmarknaden. Det här är en jätteviktig fråga, och det är ingen fråga som vi lämnar bakom oss. 137 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Betänkandet behandlar motioner från den allmänna motionstiden och avser allmänna jämställdhetsfrågor. Jag tycker mig dock både se och höra att huvudanslaget såväl i motionerna som i replikväxlingarna handlar om det uttalade målet för jämställdhetspolitiken, nämligen att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina liv. Har vi inte samma makt då? Här i kammaren är ungefär hälften kvinnor och hälften män, och det är här vi stiftar lagarna. I alla stadier i skolan klarar sig tjejer bättre än killar resultatmässigt. Vi har fler tjejer än killar med högskole- och universitetsexamen. Utbildning och politik är som jag ser det de två viktigaste maktbaserna. Har man tillgång till kunskap och beslut borde man också ha medlen för att skapa förändring. Det finns de som bestämt hävdar att vi är jämställda och att det i är upp till var och en att välja fritt. Men låt mig ta dem ur denna villfarelse genom att återgå till diskussionen om lönen. ligger kvinnors löner under mäns. För varje lönehundralapp sponsrar vi kvinnor männen med . Rensar man denna siffra på skillnader som ålder, yrke, utbildningsnivå och så vidare hamnar vi på men det gör inte det hela bättre. Det är alltså som är ren lönediskriminering som vi har att fajtas om. beror på andra diskriminerande faktorer. Detta gör frågan så svårlöst; det går inte att lösa med ett enkelt alexanderhugg. 1,6 miljarder satsades 20072010 för att utveckla och förstärka jämställdhetsarbetet. Det är en tiodubbling jämfört med tidigare satsningar. Vi har gjort detta för att vi inser att jämställdhetsutmaningarna är enorma. Vi vet delvis hur problematiken uppkommer och varför den består, men vi måste veta mer. Jämställdhetspolitiken är värderingsgrundad, och de flesta av oss delar dessa värderingar. Den måste dock bygga på kunskap för att vi ska kunna fatta rätt beslut. Framför allt måste frågan ständigt debatteras vilket jag är glad för att vi gör i kammaren så att vi får en brett förankrad verklighetsuppfattning. Därefter kan vi komma fram till olika insatser. Det kan bero på att jag i huvudsak arbetar med utbildningspolitik, men för mig är det självklart att även om källan till den ekonomiska ojämställdheten finns på arbetsmarknaden läggs grunden redan i skolan. Därför måste arbetet med jämställdheten starta i skolan. Åren 20082010 satsade regeringen 110 miljoner på att öka jämställdheten i skolan. Bland annat tillsattes den berömda delegationen med uppgift att lyfta fram och utveckla kunskap om jämställdhet i skolan, analysera orsakerna till skillnaderna i flickors och pojkars resultat och prestation, utvärdera metoder för att bryta traditionella könsroller och föreslå lämpliga insatser. Man skulle också identifiera områden där ytterligare kunskap om jämställdhet och genus behövs. Man kan tro att detta inte behövs , men det gör det. Precis som någon sade är det fortfarande många stenar som måste vändas för att vi ska få problematiken beskriven. Parallellt med detta kom Lärarlyftet, en fortbildning för lärare där bland annat jämställdhet och genus ingick. Delegationen lämnade sitt slutbetänkande . Jag ser med spänning fram emot fortsättningen, för meningen är att vi ska hitta de metoder som verkligen korrigerar det ojämställda utbildningssystemet. Det finns mycket kvar att göra. Jag vill se fler genuspedagoger i skolan. Jag vill se lärare som förstår sig på genuspedagogik, och jag vill se rektorer som tycker att det är viktigt. Det räcker inte att frågorna genomsyrar arbetet; man måste också veta hur man ska använda det. En del av löneskillnaden mellan könen beror på den könsuppdelade arbetsmarknaden, som i sin tur beror på den könsuppdelade gymnasieskolan. I anslutning till detta kan det vara bra att veta att har fått i uppdrag att analysera varför så få män vill bli lärare och föreslå åtgärder. Det är kanske inte världens svåraste fråga att besvara, men vi får i alla fall fakta på bordet. Få män inom skolan innebär en dubbel problematik. Dels sjunker statusen på läraryrket, dels får eleverna en skev uppfattning om könsrollerna. Det är ett tag sedan jag debatterade jämställdhet och arbetsliv i kammaren, men inget är nytt under solen. slog sig för bröstet och sade att i hennes kommun har de minsann lagstiftat om heltid. Jag kan upplysa om att det inte har något att göra med om kommunen är röd, blå, grön eller gul. Det är individer som driver dessa frågor. kommun har sagt att om Alliansen vinner i omvalet ska varenda kvinna få rätt till heltid. Det har inget med politisk färg att göra utan med om man har insett att det finns en jämställdhetsproblematik i världen eller inte. Det är ganska jämnt fördelat mellan partierna om man har nått den insikten eller inte. Jag trodde att jag hade fått betänkandet i min hand, för exakt samma förklaringsmodell till löneskillnaden presenteras av oppositionen . Man menar fortfarande att löneskillnaden består för att arbetsgivarna har gått från att göra lönekartläggningar och planer till att göra dem . Detta lyfts alltid upp som den värsta och största orsaken till löneskillnaden. Men löneskillnaden har förändrats. Det går åt rätt håll, även om det är marginellt och jag gärna skulle se att det gick snabbare. Att lönegapet har minskat konstateras i och även i särtrycket ur budgetpropositionen om ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är dock marginellt, och vi vill se mer. Vad beträffar den treåriga planen, som lyfts upp som hin håle när det gäller lönegapet, måste arbetet utföras kontinuerligt och . Till skillnad från tidigare är den alltså ingen hyllvärmare. Förut har man producerat en rapport och ställt in den i hyllan. Så länge man har förnyat den har det räckt, men det gör det inte längre. Det är alltså ett mycket mer effektivt instrument. Mina kolleger har talat om arbetsmarknaden, så jag tänker inte gå in på det. Jag önskar dock att man snabbt kunde lagstifta om allmän klokskap och jämställdhet, men det går inte. Det handlar om träget arbete baserat på fakta och om att mäta och bevaka. Det handlar om att se till att vartenda barn från början möts av ett jämställt utbildningssystem så att de kan välja utbildning och arbete fritt. Det handlar om att fackförbund och arbetsgivare avtalar könsneutralt och att fack och arbetsgivare tar sitt ansvar när det gäller lönebildningen. Det handlar om att de politiker som är arbetsgivare i kommunerna inte bara snackar vackert här utan faktiskt gör skillnad där och här är vi nästan lika goda kålsupare oavsett block. Det handlar om att diskrimineringslagarna testas och att vite utdöms när så behövs. Det handlar om att jämställdhetsintegreringen inom regeringen fortsätter att utvecklas och att alla beslut innehåller ett upplyst genusperspektiv. Det reformarbete som regeringen genomför är bra, och jag ser fram emot den redovisning som kommer. Det finns dock inget färdigt samhälle. Det gäller att arbeta, och det gör vi tillsammans. De steg som har tagits av regeringen är ingen plakatpolitik utan verklig politik som kommer att göra skillnad för både kvinnor och män . 138 (V) replik: Nej, det är inte bara plakatpolitik som Alliansen bedriver, utan man har lyckats förändra verkligheten en hel del. Det stämmer, som säger, att lönegapet har minskat marginellt. Det som däremot har påverkats rejält av regeringens politik är inkomstgapet mellan kvinnor och män. Det är extra intressant att lönegapet har minskat som inkomstgapet har ökat. Skillnaderna mellan kvinnors och mäns inkomster har alltså blivit större, till kvinnors nackdel. Detta beror på politiska reformer eftersom det inte har något med lönerna att göra. De har ju tvärtom vägt upp lite grann för regeringens politik. Då kommer vi tillbaka till det som regeringen har gjort. Jobbskatteavdraget har nämnts som något som ger mer pengar i plånboken till kvinnor. Det ger dock inte mer pengar till kvinnor än till män och det vi pratar om nu är relationen mellan kvinnors och mäns inkomster. Det gapet har ökat på grund av jobbskatteavdraget. 44,4 miljarder gick till män och 35,5 miljarder gick till kvinnor. Det betyder att 10 miljarder mer av jobbskatteavdraget har gått till män. Det har alltså bidragit till ökade inkomstskillnader mellan kvinnor och män, inte minskade. Sysselsättningsgapet som nämnde är rekordstort. Det är ett större gap än på mycket länge mellan kvinnors och mäns sysselsättning. Fler kvinnor har alltså blivit av med jobbet och har svårare att komma tillbaka till arbetsmarknaden än innan den borgerliga regeringen tog vid. Försämringen av sjukförsäkringen har slagit betydligt hårdare mot kvinnor. av dem som drabbas av långtidssjukskrivningar är kvinnor. Det är de som har drabbats av de här nedskärningarna. Ersättningsnivån i föräldraförsäkringen har också drabbat kvinnor hårdare, eftersom kvinnor tar ut mer föräldraledighet. Och det är samma sak när det gäller a-kassan. 139 (FP) replik: Jag vet inte om jag uppfattade någon fråga, men jag kan ändå svara att det säger väl sig självt att när arbetsmarknaden ser ut som den gör och kvinnor har lägre löner än män och arbetar i andra sektorer än män, vilket påverkar, så blir naturligtvis en skattereduktion mindre i plånboken hos den som har lägre lön än hos den som har högre lön. Det innebär inte att kvinnor har fått ut mindre, utan det innebär att utgångsläget är för lågt. Utgångsläget är för lågt, och där tror jag att och jag är väldigt överens om att det inte handlar om för höga löner när vi talar om kvinnolöner generellt, utan det är för låga löner. Där måste åtgärder sättas in. En skattereduktion får man naturligtvis beräkna utifrån den procentuella grundsatsen, men det finns studier som visar att vi har ökat arbetsutbudet på marknaden utöver vad som annars hade skett, och det ser man också tydligt. Jag tror inte att det har gått någon förbi att vi har varit inne i en kris av nåde. Det är klart att det påverkar vissa sektorer hårdare än andra. är vi på väg ut ur krisen, det går rasande fort om man jämför med andra länder i , men grundfrågeställningen finns fortfarande kvar: Kvinnor måste arbeta inom fler sektorer. Kvinnors löner måste höjas, och där har facket och arbetsgivarna en otrolig uppgift att utföra. 140 (V) replik: Jag hann inte ställa mina frågor, för jag babblade tydligen för . Hur som helst fick jag lite svar i alla fall, och det är bra att få klarlagt att en företrädare för Alliansen äntligen erkänner att ja, kvinnor har fått mycket mindre av jobbskatteavdraget än män. Det har inte bidragit till att utjämna inkomstskillnader mellan kvinnor och män, utan det har förstärkt desamma. Det var ett bra klarläggande. menar att problemet är att utgångsläget är så här. Men om man nu tycker att det är ett problem att utgångsläget är att kvinnor och män har så olika inkomster, varför utformar man då en skattesänkning på ett sätt som ytterligare ökar denna snedsits? Det kan man tycka är lite märkligt. När det gäller sysselsättningen är det riktigt att vi har genomgått en ekonomisk kris som framför allt slog mot manligt dominerade branscher, i första hand industrin och byggsektorn. Det förklarar egentligen inte varför sysselsättningsgapet mellan kvinnor och män har ökat så dramatiskt. Det var ju betydligt fler män än kvinnor som blev arbetslösa i krisens inledningsskede. Sanningen är den att också det här i hög grad handlar om regeringens skattesänkningar, därför att en väldig massa kvinnor som var anställda i den skattefinansierade sektorn i vården, omsorgen och skolan också blev av med sina jobb i samband med krisen. De har inte fått tillbaka sina jobb nu när jobben kommer tillbaka i industrin. Då kan man fråga sig: Är det en bra prioritering? Man gör ett jobbskatteavdrag som gynnar män på bekostnad av kvinnor och som i sin tur innebär att man inte har råd att ha människor anställda i vården och omsorgen, vilket är avgörande för att kvinnor ska kunna arbeta och försörja sig. Det är dessutom en väldigt stor arbetsmarknad för just kvinnor. Jag håller med om att det vore väl jättebra om kvinnor och män inte gjorde så traditionella yrkesval, men det går inte att bortse från det faktum att väldigt många kvinnor arbetar i vård och omsorg och när den arbetsmarknaden försämras blir det också högre arbetslöshet bland kvinnor. Återigen vill jag fråga om är nöjd med resultatet av politiken så här långt med tanke på hur mycket inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män faktiskt har ökat . 141 (FP) replik: Jag har aldrig utgett mig för att vara ett matematiskt snille, men vad man kan se med jobbskatteavdraget är naturligtvis att det beror på vilken lönenivå du utgår från hur mycket du får i skattesänkning. Där är vi överens. Då kan vi kanske också vara överens om att jobbskatteavdraget gynnar alla, oavsett kön. Det är inte jobbskatteavdraget som är problemet. Problemet är att kvinnor har för låg lön från början. Problemet är de eller , eller vad du talar om, , som är skillnaden mellan kvinnors och mäns löner. Problemet är att kvinnor inte arbetar heltid, medan män gör det. Det är själva grundproblematiken, och när jag säger att det inte finns något alexanderhugg för att lösa detta så kvittar det. Det finns inte en enda lösning. Det är alla de här åtgärderna som regeringen nu håller på att sjösätta som var och en är en pusselbit. Var och en av åtgärderna är till för att rätta till det ojämställda . Det går inte att säga att hade vi bara lagstiftat om rätten till heltid så hade alla problem därmed varit lösta eller att om alla kvinnor bara hade arbetat i offentlig sektor så hade det också varit lösningen och om vi inte hade konkurrensutsatt den offentliga sektorn hade det varit en mycket tryggare arbetsmarknad för kvinnor, vilket brukar vara argumentationen från vänster. Återigen: Det finns inga enkla lösningar. Det är bara träget arbete, och alla de här åtgärderna som regeringen nu har satt in är steg på vägen. Jag är också otålig. Jag är grymt otålig. Jag vill inte stå och diskutera samma sak i denna kammare . Jag vill kunna se lösningar, och jag är helt övertygad om att lösningarna finns i detta. Däremot vill jag inte att vi går tillbaka till den gamla politiken som fördes, för den var bevisligen inte på rätt väg. 142 (C): I har man tittat på starroperationer. Lite intressant var att när man började titta på dem kunde man konstatera att det var många fler män som fick det ingreppet jämfört med kvinnor. Man plockade fram statistiken och frågade sig hur det kom sig. Vad är det som gör att det skiljer sig åt? borrade man sig fram till att i grunden var körkort ett avgörande faktum för om man fick operationen eller inte. I den generation som behöver starroperationer är det vanligare med körkort bland män än bland kvinnor. Med den kunskapen valde man att fundera på hur man skulle göra i stället, och man kom på en helt revolutionerande idé. Man beslöt sig för att i stället basera beslutet på behovet av en starroperation. kan svåra frågor ha enkla lösningar, kan man tycka, men man måste se vad som har hänt och vad som sker. jobbar också mycket med förlossningsvården. Man har jobbat mycket med mötet med båda föräldrarna för att göra skillnad när det gäller vad man upplever och hur man bemöts och vilken trygghet man känner när man möter det nya barnet och får möjlighet att knyta an de första skälvande minuterna och timmarna. I tittade man på hur man skulle öka andelen sopsortering. Man kunde konstatera att det var flest kvinnor som gjorde det, så om man gjorde en riktad insats mot kvinnorna skulle man få ett ännu bättre resultat. I har man dock infört en styrmodell där man inte bara har ett verksamhetsmål utan också jämställdhetsmål. Då kunde man konstatera att enligt verksamhetsmålen hade det varit ett enkelt sätt att utveckla verksamheten, men ska man också följa jämställdhetsmålen var det männen man behövde rikta in arbetet på. I tittade man också på en mängd andra saker. Man tittade på socialbidragsfördelningen och kunde konstatera att män fick lite mer socialbidrag. Fastän det är samma norm som gäller kunde man konstatera att det skilde sig åt. Som ett exempel på den här skillnaden kunde man se att en pappa som kom och ansökte om fotbollsskor för pojken fick pengar till ett par nya fotbollsskor. Mamman som kom fick betydligt mindre pengar och fick höra att det nog finns begagnat att köpa. Det här kan tyckas som småsaker. Men någonstans är alla de här små delarna tillsammans en helhet som gör att vi lever i ett ojämställt samhälle. valde att införa ett styrsystem där man också ställde de jämställdhetspolitiska målen i fokus. Man fortsatte att kräva utvärdering. har också gjort ett sådant arbete. Där har man sett över . Man kan konstatera att det är väldigt stor skillnad i utfallet beroende på om det är kvinnor eller män som är i behov av hemtjänst. Varför tar jag upp de här exemplen här? Det är ju kommuner. Jag vågar inte ens svara på vad det är för styre där. Att jag tar upp dem beror på att de är några exempel på resultatet av den satsning som vi har gjort på Kommuner och Landsting när det gäller hållbar jämställdhet. Under förra mandatperioden fick de 145 miljoner för att just påverka mötet med medborgarna och se till att säkerställa att vi utvecklar det arbetet. Det finns ytterligare satsningar. Det går ytterligare pengar dit . Det man framför allt fokuserar på är att säkerställa kvaliteten i verksamheten. Det man kan konstatera runt om i många olika kommuner är att det man gör inte bara är någonting som är bra för både kvinnor och män, det ökar också kvaliteten totalt sett i den verksamhet som man erbjuder. Det är en del av den satsning som den här regeringen har gjort. Regeringens strategi när det gäller jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet är att se till att det perspektivet ska genomsyra näringslivet och utbildningssystemen hela vägen. Vi hörde förut att vi har två stora utredningar som har lämnat sina slutbetänkanden. De har tittat över jämställdhet både i skolan och i den högre utbildningen.