prot · GY0988 · 2011-04-14 00:00:00 — Oppositionen har envist hävdat att regeringen skurit ned resurserna, krävt mer pengar och fler utbildningsplatser. Oavsett hur mycket vi har ökat anslagen har oppositionen krävt mer. Alltid mer, aldrig nog, som en bekant finansminister brukar säga. För oss i Alliansen är vuxenutbildning en helhet. Inom denna helhet har vi både skjutit till stora summor och ibland även prioriterat om mellan olika utbildningsformer. I högkonjunktur finns vissa behov medan en lågkonjunktur ställer andra krav. När det gäller komvux har vi dessutom gjort om statsbidragen från riktade till generella, varefter kommunerna prioriterar de utbildningar där man har störst lokalt behov. Om man ser helheten alltså alla olika utbildningsvarianter för vuxna råder det inget tvivel om att detta viktiga område fått betydligt ökade resurser och högre prioritering av Alliansen jämfört med hur det sett ut tidigare. Jag kan konstatera att regeringen satsat extra på universitet och högskolor, yrkeshögskola, komvux och yrkesvux, validering och sfi, folkhögskolor och studieförbund. Alla dessa olika utbildningsformer har under Alliansens regeringstid fått ökade resurser. Sammantaget disponerade man 58,2 miljarder , medan man disponerade 65,6 miljarder. Det är alltså en ökning med 7,4 miljarder. har dessutom ytterligare flera miljarder tillförts. Komvux har större resurser än , som var Socialdemokraternas senaste år vid makten. Antalet elever på komvux är också det högsta . Aldrig har så många studenter studerat på högskola och universitet som . Samma sak gäller utbildningar inom . utvecklar vi helt nya utbildningsvägar, exempelvis lärlingsutbildningar inom både gymnasieskola och vuxenutbildning. Vi har också gjort stora ansträngningar för att förbättra kvaliteten inom vuxenutbildningarna. Resultaten inom många former av vuxenutbildning är imponerande. Ett exempel jag gärna vill framhålla är folkhögskolornas framgång med att motivera många ungdomar som misslyckats i skolan att återuppta sina studier. Nästan hälften av dessa ungdomar valde att studera vidare efter motivationsprogrammet. Ett annat positivt exempel är det fantastiska resultatet inom där sju av tio elever kommer i arbete inom efter examen. För mig finns det inte en tydlig gräns mellan arbetsmarknadsutbildning och övrig vuxenutbildning, även om statens budget har dessa poster inom olika utgiftsområden och frågorna hanteras av olika utskott. Jag är aktiv i både utbildningsutskottet och arbetsmarknadsutskottet, och jag vill därför även kort beröra arbetsmarknadsutbildningarna i detta anförande. Även inom arbetsmarknadsområdet har mycket stora resurser tillförts under lågkonjunkturen, men det innebär inte att alla arbetsmarknadsutbildningar sker inom Arbetsförmedlingens ram. Arbetsförmedlingen erbjuder praktik men även kortare omställningsutbildningar. Över 30 000 personer genomgick sådana utbildningar . Men de flesta längre utbildningar erbjuds inom det övriga utbildningssystemet. Detta har stora fördelar. Det säkrar kvaliteten och kontinuiteten i utbildningarna, och det gör också att utbildningarna snabbt kan byggas ut eller krympas beroende på behov och konjunktur. Det är dags att en gång för alla riva tankemurarna mellan arbetsmarknadsutbildning och övrig utbildning. Vi måste sträva efter ännu mer samverkan mellan vuxenutbildning, arbetsförmedling och näringsliv för att ge den som studerar bästa möjliga chans att hitta sin plats på arbetsmarknaden. I sammanhanget kan jag inte låta bli att kommentera gårdagens riksdagsdebatt om de ekonomiska alternativen. Socialdemokraterna talade då om missmatchning på arbetsmarknaden. Med detta menar man att det finns många arbetslösa som många företag inte hittar den personal man behöver. Budskapet från Socialdemokraterna är att det därför behövs fler arbetsmarknadsutbildningar för att de arbetslösa ska få jobb. Jag skulle vilja påstå att missmatchningen snarare gäller kopplingen mellan Socialdemokraternas politik och verkligheten. säger i sin senaste rapport att det är svårt att se någon generell brist på arbetskraft i . De yrkesgrupper som saknas är främst personer med högskoleutbildning, exempelvis ingenjörer, läkare och sjuksköterskor. Dessa yrkesgrupper kan givetvis inte snabbutbildas genom arbetsmarknadsutbildningar eller på komvux eftersom det är fråga om långa utbildningar. Alliansen har därför satsat stort på universitet och högskolor, och vi har rekordmånga studenter. Att som Socialdemokraterna låtsas att arbetsmarknadsutbildningar ska lösa problemet är inte seriöst. Den kraftiga minskningen av arbetslösheten som vi nu ser är för övrigt ett bra bevis på att matchningen fungerar ganska bra och att arbetsgivare och arbetstagare hittar varandra. I annat fall hade inte så många fått jobb. Efter denna lilla provsmakning av vuxenutbildningens digra smörgåsbord vill jag särskilt kommentera två områden där det finns stora utvecklingsmöjligheter. Språket har nämnts . Det är en nyckel för integration. När det gäller svenskundervisning för invandrare har alliansregeringen gjort en hel del förbättringar , och det finns exempel på mycket väl fungerande verksamheter. Men finns behov av att ytterligare individanpassa undervisningen och skapa fler utbildningsvägar. Vi behöver också på ett bättre sätt koppla ihop svenskundervisning med yrkesutbildning och arbete. Regeringen har beslutat att personer som ännu inte behärskar svenska fullt ut ska ges möjlighet att läsa yrkessvenska som de studerar vid . Även folkhögskolorna ska få möjlighet att erbjuda svenskundervisning för att skapa fler utbildningsvägar. har fått i uppdrag att ta fram nya kursplaner för sfi, och en utredning om en sfi-peng för ökad valfrihet har aviserats. Allt detta är välkomna steg i rätt riktning. Men det är viktigt att följa upp effekterna av dessa åtgärder och vid behov överväga ytterligare förbättringar. Alliansen står för valfrihet. Inom stora delar av utbildningssystemet finns stor valfrihet när det gäller att välja skola och utbildningsvägar. Inom vuxenutbildningen däremot saknas i praktiken ofta möjligheten för en vuxenstuderande att fritt välja var man vill studera. Alliansen har därför i sitt senaste valmanifest med som en ambition att pröva möjligheterna att förverkliga en valfrihetsmodell inom vuxenutbildningen. Jag och hoppas att ett valfrihetssystem ska bli verklighet . Frågan utreddes av vår moderate riksdagskollega , och i hans utredning finns konkreta förslag till lösningar. Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 112 (MP) replik: Vi hörde i går finansministern säga att det går bra för . Och det gör det ju det går så bra att vi kan buffra och premiera dem som redan har jobb med mindre skatter. Men frågan är: Hur går det för alla människor som inte har utbildning? Vad ska jag säga till våra medborgare i som inte ens har nioårig grundskola? Regeringen satsar mer, säger . Det hjälper inte. Alltid mer, aldrig nog, sade . Men vi blir faktiskt fler här i också. Det är inte så att befolkningen inte ökar. Det kanske är så att det behövs mer. Det är inte bara arbetsmarknadsutbildningar som vi efterfrågar. Vi behöver investera i människor. Människor behöver utbildning för att kunna ta de jobb som finns. Jag kunde inte utläsa av vårpropositionen att det finns mer i er budget. Vad anser om det? 113 (M) replik: Vad anser jag om det? Det var många frågor på en gång. frågar hur det går för den som inte har utbildning. Mitt svar är: Jag räknade just upp detta fantastiska smörgåsbord av vuxenutbildning som finns. Det är rätt fantastiskt. När man är ny i utskottet och försöker sätta sig in i det här får man en mycket bredare bild av vuxenutbildning än vad man kanske hade innan, att det finns så många vägar och så många möjligheter. Det känns som att är ganska unikt som har den här fantastiska möjligheten. Vi har också ett studiemedelssystem som omfattar många av de här utbildningarna. När det gäller ökade resurser ser man om man tittar på högskolesidan att det är ganska stora resursförstärkningar både 2010 och 2011. Bara förändringen innebär att ungefär 1 ½ miljard ytterligare tillförs högskolorna. Detta att vi inte skulle gå i takt med att befolkningen ökar stämmer inte särskilt bra. Förändringarna innebar en ökning , och så mycket har knappast befolkningen ökat . Jag tycker att vi möter det här ganska bra. 114 (MP) replik: Det är inte min verklighetsbild. Jag tycker naturligtvis att det är bra att det finns ett smörgåsbord. Men då måste maten räcka till alla, och det är det den inte gör. Det finns ett smörgåsbord. Ja, det finns många alternativ, och jag tycker att det är jättebra. Jag tycker att det ska finnas många olika sätt att ta sig fram. Men det är 400 000 människor som är arbetslösa, och det är många som inte har tillräckligt hög utbildning för att få ett jobb. Jag förstår inte: Ska de gå arbetslösa? Är det okej att de går arbetslösa? 115 (M) replik: Det var märkligt. Jag pratade i om alla de alternativ som finns just när man är arbetslös. Jag har talat om att du inom Arbetsförmedlingens regi kan få korta utbildningar, praktik, coachning och annan hjälp för att komma in på arbetsmarknaden. Och behöver du längre utbildningar finns hela detta andra vuxenutbildningssystem där du kan få olika typer av utbildningar, högskoleutbildningar eller yrkesutbildningar. För dem som har misslyckats med skolan finns hjälp även via folkhögskolorna, som första steget att få motivation att över huvud taget vilja börja utbilda sig. Det finns utbildning på precis alla nivåer efter behov, och det är det som är så bra. 116 (S) replik: Det var ett spännande inlägg, måste jag säga. Du sade, , att arbetsförmedlarnas bild är att ungdomar som inte klarar skolan är överrepresenterade. Det håller vi verkligen med om. Du sade att Socialdemokraterna alltid vill ha mer och aldrig är nöjda. Det är klart att vi inte kan vara nöjda när vi har arbetslösa i och av våra ungdomar är arbetslösa. Det är klart att vi inte är nöjda. Vad får de i stället för utbildning? Jo, de hamnar i en garanti där de inte får träffa coacherna och inte ser skymten av ett jobb. Däremot får de lära sig att skriva cv till jobb som inte finns. Det har i en arbetsmarknadspolitisk utvärdering jag kommer inte ihåg vad de som har gjort den heter konstaterats att den här jobbgarantin för unga helt saknar långsiktig effekt. Fyra av tio i jobb- och utvecklingsgarantin har inte fått någon handledning eller coachning. Det är klart att vi inte är nöjda. Det kan vi inte vara. Jag tycker att inlägg andas ett förakt för arbetsmarknadsutbildningar som jag blir bekymrad över. Arbetsmarknadsutbildningar är också vuxenutbildning i allra högsta grad. Man borde se till att ha lite mer arbetsmarknadsutbildningar än vad man har, speciellt i det läge som står inför. Slutligen säger att matchningen fungerar bra. Det kan den väl inte göra när vi har arbetslösa i ? 117 (M) replik: Ja, jobb finns. Det är inte så att det inte finns några jobb. Vi ser hur jobben växer till jättefort. De växer till snabbare i än i nästan alla andra länder i hela just . Vi ser också hur snabbt arbetslösheten sjunker. Den kommer att sjunka ned mot från en ganska hög nivå under krisen. Detta att arbetslösheten nu sjunker så snabbt visar att matchningen fungerar. De satsningar vi har gjort på att förstärka Arbetsförmedlingen och få dem att jobba på ett annat sätt har just haft som syfte att matchningen ska bli bättre mellan de arbetslösa och företagens behov. Vi ser att det fungerar, eftersom dessa människor får jobb. Om matchningen inte hade fungerat hade de inte fått några jobb. Man har hittat varandra, arbetsgivare och arbetstagare. Det är ett faktum. sade att vi behöver mer arbetsmarknadsutbildningar. Det finns faktiskt väldigt mycket arbetsmarknadsutbildning , men det är korta utbildningar som är riktade, där man ser att en person kan få en kort utbildning och att det leder till jobb. Men de långa utbildningarna ska inte ligga under Arbetsförmedlingen. Det skulle göra att man som ett dragspel måste bygga ut när det är dåliga tider och krympa när det är goda tider, och det förstör hela kontinuiteten i utbildningssystemet. Det är mycket bättre att längre utbildningar ligger i det reguljära utbildningssystemet. Då finns det en kontinuitet och en bas som man sedan kan öka och minska. Det fungerar mycket bättre. Vad ska ungdomar göra som inte har fått någon utbildning? Jag skulle vilja vända på frågan: Varför är det så många ungdomar som inte har någon utbildning, som inte har klarat av skolan? Det finns en förklaring, och det är ett stort antal år av misslyckad socialdemokratisk skolpolitik. Det är därför dessa ungdomar finns utanför, och det är därför denna regering lägger så mycket kraft på att få tillbaka ungdomarna in i utbildning som sedan leder vidare till arbete. 118 (S) replik: har ni styrt detta land. Ni kan inte längre hålla på och skälla på oss för det som hände med Socialdemokraterna , för det har gått . får ni faktiskt också börja ta ansvar för den politik som ni har fört . Ja, vad ska man säga? Om vi nu har ett system som vi har där över 400 000 just nu är arbetslösa, och väldigt många ungdomar, kan man inte bara säga: Ja, så är det. Då måste man göra någonting, speciellt som det gäller bristyrken. Det saknas väldigt mycket yrkesarbetare. Då säger att vi ska satsa på de korta utbildningarna. Men om våra industrier och andra skriker efter yrkesutbildad arbetskraft måste man väl göra någonting för att matcha de som är arbetslösa med yrken som industrin skriker efter och vill ha. Jag kan fortfarande inte förstå hur kan säga att han är nöjd med den matchning som sker. Det finns ingen annan än som är nöjd med den matchningen det är jag fullständigt övertygad om. Sedan måste jag få ställa ytterligare en fråga. Du sade att det var fler platser i komvux 2006 än det var 2005. Uppfattade jag dig rätt där? I så fall har du fullständigt fel. Skulle du kunna upprepa det du sade om att ni har skapat fler platser? Det betvivlar jag. 119 (M) replik: Jag tar den sista frågan först. Du missuppfattade det jag sade, . Jag sade att vi har fler personer som studerar på komvux än vad vi hade 2005 och 2006. Du pratade om bristyrken, typ svetsare och liknande. Då är det så att antalet i yrkesutbildningar inom kvalificerad yrkesutbildning och har ökat med över 10 000 personer . Det är där vi har möjligheten att erbjuda de utbildningarna. Dessutom finns det även inom arbetsmarknadspolitiken. Det finns alltså gott om utrymme för detta, och det byggs ut . Kvaliteten är jättebra, och det leder till arbete. Det är precis en sådan åtgärd som behövs i detta läge. Att vi skyller på Socialdemokraterna för en misslyckad skola är inte så konstigt. De ungdomar som gick ut gymnasiet 2010 gick hela sin grundskola under Socialdemokraternas tid vid makten och med socialdemokratisk skolpolitik. Om de har misslyckats i gymnasiet beror det på att de har dåliga grundkunskaper. Ansvaret för det ligger på Socialdemokraterna. Det går aldrig att prata bort det, för det är ett faktum. Det vi gör kommer givetvis att påverka skolan . Men full effekt får det inte förrän de elever som börjar i den nya skolan går ut skolan en gång . Först då får vi full effekt av de reformer vi gör. Vi kommer att se förbättringar hela vägen. Men det är bara att konstatera att det är en mycket lång tidshorisont på utbildning. 120 (FP): Vuxenutbildning är ett viktigt inslag i vårt utbildningssystem, och det är det vi behandlar i detta betänkande. Det är viktigt för att erbjuda ungdomar som av olika anledningar har lämnat gymnasieskolan att komplettera och få fullständiga betyg men också för att se till att den del av befolkningen som inte har grundskolekompetens får det i bagaget. Dagens arbetsgivare anställer i princip ingen om man inte har grundskole- eller till och med gymnasiekompetens. Det är grundläggande kunskaper . Vuxenutbildningen är viktig också i ett arbetsmarknadsperspektiv. Min uppfattning är att det är en av de mest effektiva insatser som samhället kan erbjuda för att underlätta för personer att komplettera eller sadla om för att öka sin anställningsbarhet. Regeringens satsning som har förlängts även detta år yrkesvux är ett positivt tillskott inte minst för dem med svag ställning på arbetsmarknaden. Jag vet också att många kommuner kan erbjuda sina invånare vuxenutbildning just på grund av yrkesvux. Det som bekymrar mig, herr talman, är att många kommuner inte tar sin del av ansvaret utan i stället drar ned på de kommunala insatserna. Det är en olycklig situation. Från sida vill vi att statens och kommunernas insatser ska komplettera varandra, så att inte enskilda personer tvingas avstå eller nekas utbildning. Rätten till vuxenutbildning kommer att omfatta även gymnasial nivå. Det är en väldigt viktig signal: Samhället tar ett större ansvar. Staten och kommunerna tar ett ansvar och måste tillhandahålla och öppna upp utbildningssystemet för vuxenstuderande. Tittar man i olika län i vårt land ser man att utbildningsnivån är väldigt olika. Det är viktigt att vuxenutbildningssystemet bidrar till att höja utbildningsnivån bland våra medborgare. Det finns ett antal utmaningar inom vuxenutbildningen som berörs i utskottets betänkande. Det är behovet av att individualisera vuxenutbildningen ytterligare men också att underlätta en ökad valfrihet och ett utbud för den enskilde. Inom den satsning på vuxenutbildning som kommunerna gör måste det finnas alternativa utförare som kan erbjuda utbildningar med kvalitet och olika pedagogiska upplägg. Det kan vara er frisör som vill läsa matematik A på distans eller på kvällstid och så vidare. Mycket händer inom vuxenutbildningen. Jag kan konstatera att och regeringens satsning på har varit framgångsrik. Vi har med detta kompletterat och mer och mer börjat tillmötesgå de utbildningar som efterfrågas i samhället. utbildningar får bedrivas enbart om det finns ett faktiskt behov på arbetsmarknaden men också utifrån kvalitetskriterier där man granskar ansökningarna. Finns det ett behov? Står branschen bakom det här avtalet? Uppfyller utbildningsaktörerna kvalitetskriterierna? Då får man bedriva den här typen av utbildning. Utfallet av yrkeshögskoleutbildningarna är att åtta av tio personer har ett arbete till efter avslutade studier. Det är alltså en klok investering att läsa på . En annan utmaning som jag är väldigt angelägen om att vi lyckas med är utbildningen i svenska för invandrare. Sfi har varit ett misslyckat kapitel , med bristande kvalitet, dålig uppföljning, för mycket kollektiva lösningar, för få alternativa utbildningsaktörer och för liten anpassning till den enskildes utbildningsbakgrund. Men jag börjar nu se att allt fler kommuner har börjat individanpassa och gruppera. Vi har studerande som har noll bakgrund, det vill säga de är analfabeter och behöver alfabetiseringskurser i det egna språket för att lära sig svenska. Men vi har också akademiker och personer med yrkesinriktad bakgrund, och vuxenutbildningspolitiken måste anpassas därefter. Detta upplägg kommer att öka kvaliteten men också genomströmningen i sfi-undervisningen. Från sida har vi varit mycket kritiska till att studerande har gått i sfi-undervisning det kan vara , och jag har träffat personer som har gått i sfi-undervisning eller i alla fall bott i och kanske deltagit i sfi-undervisning i sju utan att ha lärt sig tillräckligt god svenska. Det är inte acceptabelt. Vi måste erbjuda en bra sfi-undervisning med det arbetsmarknaden behöver: språk och praktik på den svenska arbetsmarknaden för att få det nätverk som behövs för att sedan bygga upp en god framtid. Sfi-undervisningen är med all rätt under lupp. Vi ser över kursplanerna, och vi inför olika typer av incitament för att öka genomströmningen. Vi satsar också på lärarkompetensen inom sfi-utbildningen. Kommunerna och staten måste bli mycket tuffare i att följa upp kvaliteten. Skolinspektionen har börjat titta på detta. Men det finns många kommuner som inte vet hur genomströmningen ser ut vare sig i vuxenutbildningen eller i sfi-undervisningen. Det är områden som är svåra att följa upp. Hur ser närvaron ut? Hur ser genomströmningen ut? Hur ser praktiktillgången ut? Här har de kommunala ansvariga skolpolitikerna ett mycket stort ansvar. Ska vi lyckas med våra integrationspolitiska och arbetsmarknadspolitiska ambitioner måste sfi bli bättre. Vi behöver bättre anknytning till arbetslivet. Här ser det väldigt olika ut i kommunerna när det gäller flyktingar men också beträffande invandrare. Bedriver man sfi på heldagsbasis med språk, praktik och samhällsinformation kommer vi att kunna effektivisera och öka genomströmningen den när någon har anlänt till . Det är centralt att vi lyckas både för den enskilde och för samhället. 121 (S) replik: Jag har några frågor. pratade om att det är viktigt att styra utbildningen där det finns många som ska ha utbildning. Då är min fråga: Varför tog man bort statsbidraget som riktade utbildningen dit där det fanns många som ville ha utbildning? Det gjorde ni ju . Så till den andra frågan. Den kvalificerade yrkesutbildningen är jätteviktig, precis som säger. kan vi också se att det finns väldigt många fler kvalificerade anordnare än det finns platser. När vi besökte sade de att de lätt skulle kunna fördubbla antalet platser. Varför gör vi inte det, i så fall? Med anledning av det kan jag också fråga om han delar uppfattning att matchningen fungerar jättebra. 122 (FP) replik: Jag tror inte att menar att matchningen fungerar bra. Vi är överens i regeringen och i allianspartierna i om att det är ett problem. Annars skulle vi inte uppmärksamma och arbeta med den frågan. På frågan om : Alla ministrar och alla partier vill säkert jobba för de delar som man har ansvar för. Jag som folkpartist skulle inte ha något emot att utöka antalet platser. Men faktum är att antalet platser på har ökat utifrån den konjunktur och arbetslöshet som vi har haft. Men vi kan inte satsa allt på ett enda ställe. Vi behöver satsningar på lärarlyft och på läsa-skriva-räkna-garantier, vi behöver satsa pengar på forskning och så vidare. Jag är ändå glad över att det är den här regeringen som har inrättat och har satsat både på och på det vi tidigare kallade yrkesvux inom vuxenutbildningen för dem som behöver det. Antalet platser inom yrkesvux har också ökat. När det gäller frågan om att rikta pengar och statsbidragsfrågan har kollegan varit inne på att det är sant att regeringen drog ned de öronmärkta pengarna och så att säga överförde dem till den generella kommunala påsen, som man gjorde en anpassning utifrån att det var en god arbetsmarknad. När vi sedan hade några tuffa år samt 2009 och ökade satsningarna på vuxenutbildning, lärlingsutbildning, yrkesvux och yrkeshögskoleplatser. Jag behöver inte skämmas för att vi inte har tagit vårt ansvar. 123 (S) replik: Det gläder mig att håller med om att matchningen inte fungerar. Sedan räknar upp en mängd olika saker som han vill satsa på. Med anledning av tal i går om att man tänker sänka skatterna hur mycket som helst är min fråga: Är nöjd med att man sänker skatterna i stället för att göra alla de saker som du vill satsa på? 124 (FP) replik: När det går att sänka skatterna som arbetslösheten sjunker och vi har en positiv utveckling har jag inte någonting emot det. skapar det nämligen fler arbetstillfällen, och färre blir arbetslösa. Men jag delar inte ansats här, att det är staten som har ansvaret för allt som händer. Vart tog kommunerna vägen? De har också ett ansvar. De har ett kommunalt uppföljningsansvar upp till . Vissa kommuner har åtagit sig ett ännu större ansvar. Det tycker jag är bra. Från statens sida måste vi kompensera och komplettera det som kommunerna gör. Jag håller inte med om den här historiebeskrivningen, att vi inte satsar. Vi kan titta på de senaste två årens budgetar och även på innevarande år. Från sida har vi faktiskt varit nöjda med de satsningar som har skett på vuxenutbildning och på och också på lite mer till Arbetsförmedlingen för utbildningar.