prot · GY0992 · 2011-04-27 00:00:00 — Vilket kön man har, var man kommer ifrån, vilka erfarenheter och vilken bakgrund man har är exempel på saker som är viktiga för tilltron till försvaret. Lika viktigt är dock att detta också handlar om försvarsförmåga. Det är alltså inte så att vi får bättre soldater eller bättre förband bara för att vi rekryterar från halva befolkningen. Tvärtom: Precis som på vilket företag eller vilken organisation som helst behövs en bra blandning av kön och kompetens för att få ett bra resultat. Jag är glad att alliansregeringen har avskaffat den sista lagstadgade negativa särbehandlingen på grund av kön i svensk lag. Både kvinnor och män rekryteras numera på frivillig grund med lika rättigheter och lika skyldigheter. Värnpliktslagen är äntligen könsneutral. Det är ett oerhört viktigt och välkommet steg för att skapa en försvarsmakt som fler kvinnor kan se en framtid i. Det finns också en del positiva saker att ta fasta på, inte minst i nyrekryteringen till Försvarsmakten, som attraherar många unga killar men även många unga tjejer. Jag läste också att vi fick en kvinnlig stridspilot som spakade JAS 39 på F 7 i under en lång flygning. Det är väldigt roligt och inspirerande, tycker jag. Precis som vi skriver i betänkandet kommer vi dock att fortsätta att följa detta område och visa för Försvarsmakten att det är en fortsatt mycket prioriterad fråga och att vi inte är nöjda. Låt mig avslutningsvis säga några ord om Nordic Battlegroup, som det här betänkandet också behandlar. Vi verkar vara eniga på i alla fall en punkt, och det är att har lämnat en gedigen rapport som beskriver hur NBG 2008 blev dyrare än planerat. Det är naturligtvis helt oacceptabelt. NBG 2008 illustrerar vikten av att redan från början ha en tydlig beslutsprocess och inte minst en god kostnadskontroll. visar på ett tydligt sätt hur just initiala förseningar präglade uppbyggnaden av förbandet. Detta torde vara en viktig orsak till mycket av den kritik som kommer fram i . Med det sagt ska man vara på det klara med att NBG 2008 är någonting annat än NBG 2011. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att stärka kontrollen av Försvarsmaktens ekonomiska arbete. Som exempel kan nämnas att Försvarsmakten numera genomför månatliga redovisningar av plan, budget, utfall och prognos för förbandsverksamheten. I sammanhanget vill jag också påpeka att vårt bidrag till den europeiska stridsgruppen faktiskt är på allvar och gör skillnad. Ofta nämns det att detta inte spelar någon roll och att vi inte ska ta det på allvar, men det är på allvar. Det vi just nu gör i är i högsta grad på allvar. Just nu pågår en insats i med delar av NBG 2011 som förmodligen inte hade varit genomförbar med så kort varsel utan NBG:s beredskap. Jag hoppas att vi också ska kunna finna stöd i denna kammare i fortsättningen för att inte ska sänka sina ambitioner att finnas till som stöd för människor som behöver det. har en internationellt viktig roll att finnas till som stöd för människor som behöver vår hjälp och för att värna viktiga värderingar om frihet, demokrati och rättvisa. Jag yrkar bifall till vår reservation och i övrigt bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda M). 141 (S): Jag är tacksam för inlägg, för man kan nästan tro att denna debatt bara har handlat om flygstridskrafter. Så är det inte. Detta betänkande är betydligt bredare än så. Det heter Försvarsmakten och är en samling av en mängd motioner som är skrivna av oss alla. Jag tänker koncentrera mig på stridsgruppen Nordic Battlegroup, som vi har pratat lite grann om. Den benämning stridsgruppen har tyder på att den i storlek ska vara ungefär som en bataljon, det vill säga ungefär 1 500 man eller kvinnor och att den ska ha en viss förmåga. Förmågan för en stridsgrupp är alltså att självständigt kunna genomföra operationer. Dessutom ska den kunna göra det snabbt och tillsammans med andra länder. Den har alltså hela insatsen av vad som kan behövas i oroliga områden, från humanitära insatser ända till fredsframtvingande, som sin uppgift. Det var så vi bestämde att det skulle se ut. Försvarsmakten tog detta till sig och lade sex huvuduppgifter till sitt ansvar att jobba med, men rätt snabbt prioriterade man bort tre stycken. Trots att man hade prioriterat tre huvuduppgifter sade man dock till EU att man stod till förfogande och var klar för beredskap inga undantag alls. Det är här bekymren lite grann börjar, och det är detta vi i försvarsutskottet så har efterlyst information om. Detta med samövningen var ett problem eftersom förbandet hade stora geografiska avstånd. De skulle försöka samöva, men det gick inte så bra då det var svårt att föra trupper över hela yta. Det tog också resurser från annat. Det var värnpliktiga som skulle ha utbildning på , när 2008 skulle ställas upp. Då var det ibland så att vi fick höra att de som skulle utbilda våra värnpliktiga fick göra annat. De fick rycka in till Nordic Battlegroup i stället, och de värnpliktiga fick till och med ibland skickas hem utan att få den utbildning de skulle. Man skulle alltså fullgöra ett uppdrag, men vi kunde se i att detta verkligen inte var fallet. Till att börja med var det transporterna: Hur skulle man kunna transportera detta stora förband över den yta som krävdes? Det är i omkrets från . Varför gjorde man inte en styrkegenerering? Det är försvarsministerns ansvar att göra en styrkegenerering när det saknas någonting. Det hade han kunnat göra, men det hände inte. När det gäller material saknas det mycket. Förutom det som vi ägde och som var på plats var det insatt på de styrkeregister som finns. När FN, EU eller någon frågar kan man anmäla sig till olika styrkeregister. Det hade också gjort, men med samma material till olika förband. Det betydde att som man stod i beredskap med NBG 2008 åkte vi till med en insats, med samma material. Vi hade dessutom en fråga från som vi lyckligtvis förmodligen fick nej för. Hade vi behövt åka även dit hade materialet inte räckt till. Då hade man fått ta hem det från NBG 2008. Det finns listor i som visar vilket material som saknades. I och med att det saknades kunde man inte heller öva. Det betydde att vi inte kunde stå beredda på det vis som vi hade anmält man skulle ju ha fullgjort sitt uppdrag. Det här har vi bett om information om i försvarsutskottet, men vi har inte fått någon. Vi kunde se att det var olika villkor för personalen beroende på vilket förband i som man var anställd av. Vissa hade bättre villkor än andra. Så har det kunnat gå till. Och dessutom med tanke på att vi jobbar ihop med andra länder hade man ytterligare andra villkor. Det här gick nog lite fort. Det allra värsta kanske var att när vi väl skulle stå för en insats var det bara 5 av dessa 2 350 personer som skulle kunna ha åkt utomlands och som hade skrivit på att de kunde. Alla de andra hade kunnat vägra därför att avtalet för att sätta detta i sjön inte var påskrivet; det fanns inte. Vi socialdemokrater stod från början fullt ut bakom NBG 2008, men den nuvarande, NBG 2011, har vi inte stått bakom. Det är alltså regeringen ensidigt som beslutat om att den ska finnas. I den förra Nordic Battlegroup, NBG 2008, stod för fem sjättedelar av bemanningen fem sjättedelar! Så fanns det fyra andra länder som ställde upp, och de hade resterande personal. Ja, det här låter inte bra. Det här gick för fort. Vad det kostar ska vi bara inte prata om det kommer . Det här måste vi dra lärdom av. Vi kan alltså inte bara låta det här gå. Det var det vi socialdemokrater protesterade emot. Det är ett långtgående ansvar att ställa upp på detta sätt. Det är ingenting man gör väldigt kortsiktigt, utan det är stora ekonomiskt betungande åtaganden. Det vi trodde skulle kosta 1 miljard kostar 4 miljarder. Vi har en organisatoriskt krävande uppgift som vi måste stå för. Regeringen måste rapportera kontinuerligt till oss i när det gäller styrning, ambitionsnivå, ekonomi, organisation och uppgifter. En regelbunden information har vi efterfrågat , och det har vi gjort oss förtjänta av, tycker jag. Det skulle vi ha haft, men det fick vi inte förrän lade fram sin rapport. I detta anförande instämde , , , och (alla S). 142 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 4 och i övrigt yrka bifall till förslaget i betänkandet. Jag ska precis som i debatten uppehålla mig vid ämnet den nordiska stridsgruppen. publicerade som sagt rapporten Den nordiska stridsgruppen 2008 en del av EU:s snabbinsatsförmåga. Slutsatserna i rapporten är mycket tydliga. För det första: NBG 2008 organiserades och styrdes inte på ett effektivt sätt. För det andra: NBG 2008 saknade rätt materiel och hade inte tillräcklig utbildning när beredskapsperioden började. granskning av NBG 2008 pekar bland annat på sen och otillräcklig rapportering till och en otillfredsställande kostnadskontroll under uppbyggnaden av NBG 2008. För min del tycker jag att två grundläggande frågor fortfarande kvarstår: Vem fattade vilka beslut och när? Vem rapporterade vad till och när? konstaterar för sin del att man förutsätter att regeringen och Försvarsmakten beaktar och tar till vara iakttagelser från granskningen och i kommande projekt utvecklar sin information och redovisning till . Man säger att iakttagelser och slutsatser är allvarliga, och man ser särskilt allvarligt på den bristande informationen till . Just nu pågår en granskning av ärendet i . Vi för vår del menar att en majoritet av borde ha ställt sig bakom reservation 4 för att med tyngd markera allvaret av slutsatserna i . Sedan något kort om debatten som vi har haft . Jag kan inte låta bli att referera till ett par uttalanden . Det första lyder: Det svenska försvaret kan vara på väg att återfå en nationell dimension. I en sådan kommer flygstridskrafterna att vara den viktigaste hörnstenen. Med detta som grund behöver vi göra en bred översyn av det samlade luftförsvaret. måste handlingsfriheten med vår militära flygindustri upprätthållas genom de mindre, men mer självklara, förmågehöjningarna. En sådan strategi är ansvarsfull och ändamålsenlig. Det andra uttalandet lyder: som vi funderar över det långsiktiga beslutet så är det två saker som jag menar bör göras. Det ena är att återigen initiera en bred luftförsvarsstudie, har inte genomfört någon sådan sedan 1967 års LFU, och medan en sådan bredare studie pågår som förhoppningsvis medverkar till att återställa balansen i flygstridskrafterna och också ger ett gott underlag för förmågelyftet så måste vi naturligtvis upprätthålla handlingsfriheten, den industriella utvecklingsförmågan som besitter. Det är den här typen av konstruktiva bidrag till kommittédirektiven, som jag ser fram emot, som de två uttalandena från borde kunna användas till. I detta anförande instämde , , , och (alla S). 143 (FP) replik: Jag har redovisat min hållning och hur jag har landat där jag landat. Innehållet i de uttalanden som här refererar till instämmer jag naturligtvis i. Jag begärde ordet med anledning av den kritik som framförs från socialdemokratiskt håll mot NBG 2008. Det finns skäl att framföra kritik, och har varit utomordentligt grannlaga i sin granskning och använt militär expertis. Det man bör säga, fru talman, i första hand är att NBG 2008 var en produkt av såväl det arbete som en socialdemokratisk regering utförde som i viss del det arbete som alliansregeringen 20062008 utförde. Men mycket av dimensioneringen av Nordic Battlegroup antogs väldigt tidigt i förberedelserna, och för den tror jag inte att den nu sittande försvarsministern och regeringen behöver känna så starkt ansvar för. Det är viktigt att säga att på grund av det som det framförs kritik mot, nämligen att rekryteringen inför NBG 2008 i princip skedde med utnyttjande av vartenda förband i grundorganisationen utom möjligen ubåtsdivisionen av Hemvärnets stridsskola, fick man den här spretigheten och svårigheten att samöva. Med den nya förbandsproduktionen, där vi sätter in hela förbandsenheter till följd av den stora personalförsörjningsreformen, undviker man detta och kan hålla samman förbanden. När det gäller den strategiska lufttransportkapaciteten var den på ett mycket tidigt plan ett problem som var välkänt. Den nu sittande regeringen tog initiativ till att förbättra den svenska strategiska lufttransportkapaciteten genom ett poolingavtal med Nato som ger oss tillgång till C-17. 144 (S) replik: Jag har ingen annan uppfattning än , nämligen att kritik ska riktas mot dem som ska ha kritiken, det vill säga att de ansvariga ministrar som har varit med och fattat besluten under vägen också ska bära ett ansvar för dem i den granskning som sker. Men jag tycker att det är rimligt att man tar till sig av från alla håll och kanter och är beredd att ta den på allvar och genomföra de förbättringar som innebär att vi i vår roll i ska kunna fullgöra vårt uppdrag på det sätt som är rimligt, nämligen med en bred och fullödig information vid rätt tillfälle och i rätt omfattning. 145 (FP) replik: Jag delar synpunkter. Det som gjorde att jag gick upp var att det föreföll som om mycket av ansvaret för NBG 2008:s tillkortakommanden föll på en regering, och det är inte riktigt sant. När den nuvarande försvarsministern tillträdde var det sista beslutet om dimensionering redan fattat. Det är också viktigt att framhålla att en rad av de problem som vi har haft med materielanskaffningen, med rekrytering över hela landet och med brist på strategisk lufttransportkapacitet nu ändå har hanterats av den sittande regeringen, inte alltid, tyvärr, med stöd av de rödgröna partierna. 146 (S) replik: Återigen: Min ambition med inlägget är att understryka vikten av att ta till sig de erfarenheter som har gett upphov till, och det tror jag att alla inblandade parter kan göra. Jag vill återigen understryka vikten av att får den information som vi behöver för att kunna fullgöra vårt uppdrag. Det är den enda ambitionen med mitt inlägg. 147 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 3 och 4 och i övrigt till utskottets förslag. I den bästa av världar råder en jämn fördelning mellan kön, klass, etnicitet och sexuell läggning i alla yrken, i alla organisationer, i alla positioner, men så är inte fallet. I motioner från och efterlyser man ett intensifierat arbete och fler åtgärder för att öka andelen kvinnor inom Försvarsmakten. Och i betänkandet står det att man utgår från att Försvarsmakten jobbar vidare med denna fråga. Det tycker jag är jättebra. Men frågan är inte vad man i ord säger utan vad man i praktiken och i handling gör. Det finns en nationell handlingsplan som jobbar med att genomföra säkerhetsrådets resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Handlingsplanen bygger på erfarenheter och lärdomar av den förra handlingsplanen som kom 2006. Kunskapen om resolutionen har ökat och insatserna för att genomföra åtgärder har utvecklats. Nya faktorer har tillkommit såsom resolution om sexuellt våld i väpnade konflikter. Handlingsplanen är utförlig, och i den går det att finna en mängd olika åtgärder och aktiviteter för att kunna implementera resolutionerna i det faktiska arbetet. Det finns mycket gott att läsa sig till i handlingsplanen. Och Försvarsmakten är liksom alla riksdagspartier överens om att det behövs fler kvinnor, en större mångfald inom Försvarsmakten och andra aktörer som arbetar med fred och säkerhet. Men det faktiska utfallet är något som vi inte kan vara nöjda med. Att vi har bara ca 640 kvinnor som har genomfört en militär grundutbildning är inte bra. är kvinnor inom Försvarsmakten. Jag har en artikel med mig här från en tidning från där man, precis som nämnde, hyllar den kvinnliga stridspiloten som flyger Gripen. I är av soldaterna kvinnor. Det är en bra siffra, och det är ett väldigt bra mål att faktiskt öka den siffran. Försvarsmakten är väldigt tydlig med att man ska jobba med det här. Man har jämställdhetsplaner, och jämlikhetsarbetet är väldigt utbrett. Precis som säger är det viktigt att man speglar det övriga samhället, och jag behöver därför inte lyfta fram det här, men det är viktigt att betona att det finns fördelar med kvinnor inom Försvarsmakten. Kvinnor kan påverka och påverkas av väpnade konflikter. Kvinnor är aktörer men kan också vara särskilt utsatta. Men det är också viktigt att påpeka att kvinnors närvaro inte på något sätt per automatik garanterar närvaron av genusperspektiv. Det fordrar kunskap och utbildning av både kvinnor och män för att delta i fredsfrämjande insatser. Även på denna punkt tycker jag att man kan bli mycket bättre och påskynda arbetet med att utbilda sig i genuskunskap i alla led i organisationerna, högt som lågt. efterlyser ett högre mål, att andelen kvinnor ska vara . Det stöder vi. Vi tror att det är viktigt att våga sätta upp höga mål för att genom delmål successivt kunna nå slutmålet. Vi måste visa att vi på allvar tror på den här frågan, att vi vågar ta rejäla steg för att nå dessa mål. Det ska inte bara vara läpparnas bekännelse i den här frågan. Det ska handla om mycket mer än jämställdhets- och jämlikhetsplaner. Det ska finnas en grund som känns tydlig och trygg. Det är tydligt att Försvarsmakten inte lever upp till de krav som vi politiker måste ställa och måste våga ställa. Krav är viktigt, tydlighet är viktigt och politisk vilja, framför allt, är väldigt viktigt. Vi efterlyser därför mer handlingskraft och mer tydlighet i den här frågan. I detta anförande instämde , , , , och , alla (S). 148 (M) replik: Jag tyckte att vi skulle ha ett replikskifte också om kvinnor i Försvarsmakten och inte bara om luftförsvarsutredningar och sådant som vi har haft här . Jag vill bara säga att jag tycker att det är väldigt bra att vi är överens om att det behövs fler kvinnor i försvaret och att det finns problem, för det ska man säga. I och för sig tror jag att andelen kvinnor har ökat lite om jag har läst årsredovisningen /10 rätt, att den ligger på , men det är naturligtvis inte tillräckligt bra. Jag tror att grunden är att vi håller fast vid en modern personalförsörjning för att vi ska få se en fortsatt positiv utveckling och få in fler kvinnor men också få behålla fler kvinnor, att man känner att Försvarsmakten är en attraktiv arbetsgivare som man trivs hos och där man kan utvecklas och att det känns stimulerande. Vi brukar ofta beskriva den nya personalförsörjningen som en stor frivillighetsreform, men det är också en stor jämställdhetsreform, skulle jag vilja säga. Den tidigare plikten var ju allt annat än jämställd. Jag såg siffror på att det var kvinnor , framför allt civilanställda och officerare. Jag vet inte om detta stämmer till , men det säger i alla fall någonting om varifrån vi kommer. Om detta har vi varit överens tidigare, trodde jag i alla fall, för jag ser att , försvarsutskottets nye ordförande, sitter här i salen. när vi ändå har den här diskussionen om jämställdhet vill jag fråga hur Socialdemokraterna ser på den nya personalförsörjningen, eftersom den hänger så tätt samman med det område som vi talar om. Jag tänker på de uttalanden som har kommit om personalförsörjningen som katastrof och haveri. Är det Socialdemokraternas uppfattning nu att den nya personalförsörjningsreformen är en katastrof och ett haveri eller inte? Och om det är så, vad vill ni då ha i stället? Den frågan skulle jag gärna vilja få ett svar på. 149 (S) replik: riktar en fråga till . Jag är och inte , så jag kan tyvärr inte svara på hans fråga. När det gäller värnplikten håller jag med om att ur ett jämställdhetsperspektiv har det kanske inte alltid varit bra. pratade om plikten, och du pratade tidigare om rättigheter och skyldigheter och att det tidigare bara har varit män som har behövt och varit skyldiga att göra värnplikten. Men det är viljan som det handlar om, tycker jag. Det har alltid funnits en vilja. Och om kvinnor hade känt att de hade ett utrymme, en möjlighet att delta inom det militära tror jag faktiskt att fler hade velat ta den chansen. Jag vet i alla fall att jag ville, men det var annat som gjorde att jag inte kunde. Frågan är då: Vad tänker ni göra för att få kvinnor att vilja mer? 150 (M) replik: Nej, det är sant att du inte är . Han sitter ju precis här framför oss och kan säkert tala för sig själv och svara på frågan. Men det vore likväl intressant att få ett svar på den, därför att jag är övertygad om att den här reformen är helt avgörande för om vi ska lyckas nå upp till målsättningen. Då är det lite anmärkningsvärt med dessa uttalanden, inte minst mot bakgrund av de siffror vi har fått om hur det går med den nya rekryteringen tio sökande per plats. Precis som säger är jag övertygad om att frivilligheten är central för att lyckas rekrytera fler kvinnor och behålla dem. I reservationen förs fram ett antal förslag. Försvarsmakten arbetar till stora delar redan med dem. Jag tror egentligen inte att det är fler nya mål som behövs. Det är inte det som är problemet. Det är snarare fråga om konkreta åtgärder. Vi ska väl också ha lite is i magen givet den historia vi har från till . Låt oss följa frågan noga framöver. Jag är helt övertygad om att det behöver göras fler saker. Det finns en kvinnlig stridspilot . visar upp en tidning med 39 i . Jag hoppas att vi kan nå ända dit och få in fler kvinnor inom försvarets övriga delar. Om det tycker vi inte olika. 151 (S) replik: av soldaterna i är kvinnor. Det är viktigt att jobba med frågan. Det handlar om åtgärder. Målet är det som ändå signalerar den politiska viljeyttringen. Därför är det viktigt att sätta ett högt mål. Det är ett tecken på att man verkligen menar allvar i frågan. Det finns en mängd andra aspekter, till exempel att vidta åtgärder. Jag ska ge ett konkret exempel. Jag som kvinna kan inte få tag på en behå underkläder som är rätt utformad för kvinnor i försvaret. hänvisas kvinnor till sportaffärer för att köpa behå, vilka oftast innehåller plast. Vid brand innebär det livsfara. Det finns andra aspekter, till exempel utrustning. Allt sådant måste gås igenom. Jag är säker på att Försvarsmakten gör det. Det finns mycket att göra. Än en gång: Målet är viktigt. Det visar tydligt vad vi vill med frågan. Jag tycker att det saknas en tydlig viljeyttring från försvarsministern och allianspartierna. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2010/11:SfU7 Socialavgifter. vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs socialutskottets betänkande 2010/11:SoU10 Socialtjänstfrågor. 152 (KD): överlämnar för debatt och beslut ett betänkande om socialtjänstfrågor. Betänkandet innehåller 80 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Varje betänkande som lämnas till kammaren för debatt har sin profil. sticker vissa frågor ut och gör skillnad mot det som har varit tidigare. Under behandlingen av detta betänkande har socialutskottets ledamöter och ersättare fått ett minne som sitter fastare och kommer att påverka än många andra minnen och möten. Det minnet är utskottsmötet . Det formades till ett seminarium där vi tillsammans med barnombudsman fick träffa ungdomar. Det var ungdomar som hade erfarenhet av vård i familjehem och i hem för vård eller boende. Bakgrunden till seminariet var ett regeringsuppdrag som hade givits till . Även barnminister har fått tillfälle att träffa denna grupp ungdomar. Ungdomarnas berättelser vid utskottsmötet var gripande och påverkade. De pekade på hur verkligheten också kan se ut när solen inte skiner. Många av berättelserna gav ett fokus på att ha blivit sviken som barn och ung. Trots detta kom ungdomarna med många förslag till förbättringar. Ett uttryck som etsade sig fast hos mig, när jag efteråt tittade på mina anteckningar, vill jag gärna delge som inledning: Vuxna måste möta barn och ungdomar i sitt mående. Jag har aldrig hört uttrycket tidigare, men det sitter kvar. Jag vill påminna om det: Att möta barn och ungdomar i sitt mående.