prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Medlemsländerna ska spara sig ur lågkonjunkturer och betala på statsskulden när ekonomin tillåter. Att kunna investera sig ur en lågkonjunktur eller att bedriva en ambitiös välfärdspolitik kan bli mycket svårt. Det riskerar att drabba miljontals löntagare i form av högre arbetslöshet och försämrade välfärdssystem. Det bötesbelopp som kan utdömas gäller bara eurozonen, men den moraliska förpliktelsen att följa reglerna som således gäller för hela EU kommer med stor sannolikhet också att binda även en svensk regering oavsett partifärg. Kommissionens förslag tar heller inte hänsyn till att förslagen minskar demokratins möjligheter på nationell nivå. Det sista borde väl ändå en centerpartist förstå. och har kommit med ett förslag om en så kallad konkurrenskraftspakt, och det är därför vi står här och debatterar . Det förslaget har redan fått politiska konsekvenser och präglar nu allt fler av de förslag som läggs fram i allt från sänkta a-kasseersättningsnivåer, förkortad a-kasse-ersättningsperiod, sänkt pensionsålder och ökat privat pensionssparande. Det har även en påverkan på lönebildningen. Förslagen har inneburit att man på rådets toppmöte har bestämt sig för att ta ett helhetsgrepp om de olika förslag som finns på bordet. Det innebär att de här förslagen kommer att hanteras väldigt fort, troligtvis också med stor risk för att det inte sker en ordentlig beredning i de nationella parlamenten och utan att medborgarna på något sätt har fått ta ställning till det hela. Det finns nu en tydlig politisk agenda som innebär att EU-länderna går vidare in i en samordning som inte setts tidigare. Steg tas mot en ökad federalism där EU blandar sig i sådant som jag nämnde tidigare, både lönebildning och pensionssystem. Därför är det också viktigt att regeringen deklarerar för vad den svenska inställningen ska vara. Vi som opposition måste också ha en bra möjlighet att ta del av förslagen och också ha möjlighet att analysera och debattera dem på ett bra sätt. vill jag bara säga att som förtroendevald i riksdag är det mycket svårt att få en helhetsbild av vad som sker på EU-nivå. Att de ständigt pågående förhandlingarna sker i slutna rum gör inte det här bättre precis. Därför uppskattar vi detta initiativ från Socialdemokraterna och riktar ett tack till dem. 68 (FP) replik: Jag måste säga att jag hoppade till inför ord när hon talade om att det inte är någon ordentlig beredning i riksdag. riksdag är inte med. Det sker i slutna rum. Jag sitter med företrädare i . Han är en av de mest effektiva och kunniga personerna. Att såga honom jäms med fotknölarna på det här sättet är väldigt orättvist. Men jag vet ju inte riktigt vem företräder. Han företräder tydligen inte , utan han kanske bara företräder sig själv, vad vet jag, men han är väldigt effektiv och kunnig i . Jag vill gärna ställa frågan till om hon anser att är ett beslutsunderlag som regeringen ska använda för sin utrikespolitik och EU-politik. Det är ju innebörden av de här kraven på att regeringen ska agera. Vi har alltså inte något förslag att ta ställning till. Min sista fråga är den som jag hade i mitt anförande och som vi indirekt har fått svar på från Socialdemokraterna. Vill att ska anstränga sig för att vara med i diskussionerna om de frågor som pågår inom , eller vill ni att inte ska försöka delta i sådana diskussioner? Vill ni att ska ställa sig vid sidan av i den europeiska politiken och odla utanförskapet och kanske något diffust , typ ? Eller vill ni fortsätta den klassiska svenska Europalinjen och sträva efter full närvaro och fullt deltagande i beslut? Vad är grundhållning? 69 (V) replik: med en borgerlig regering kan vi konstatera att det så kallade utanförskapet ständigt får nya dimensioner. Det är självklart att där är medlem ska vara med och påverka i en riktning som företräder. Det jag har varit kritisk emot är att det här går väldigt fort. Vi vet som riksdag fortfarande inte vad som kommer att vara på dagordningen på toppmötet . Ändå vet vi att det finns en rad olika förslag som diskuteras som kommer att påverka hela inriktningen av det framtida EU-samarbetet och de möjligheter vi kommer att ha som nationellt parlament att driva till exempel en egen finanspolitik. Det kommer att få konsekvenser för den modell vi har valt i , där arbetsmarknadens parter tar ett väldigt stort och betydande ansvar. Det är det här jag tycker är bekymmersamt, och det är därför jag kritiserar den beredning som vi nu står här och debatterar. När det är så här stora frågor på dagordningen måste det vara en mycket mer öppen process. Det måste finnas mycket tydligare och klargjorda underlag för olika ställningstaganden. Det har vi inte på våra bord. När det finns en sådan omfattande diskussion, för det har ju hänt väldigt mycket på väldigt i EU, borde det också vara rimligt att få någon form av helhetsgrepp över de här förslagen, för att kunna se vilka konsekvenser de faktiskt får. Det är ett minimum av demokratiska krav, anser jag. 70 (FP) replik: Den naturliga slutsatsen är att då skulle , om ni har denna grundläggande hållning, se till att också deltog i samarbetet fullt ut. Då skulle man ha betydligt bättre insyn, demokratisk förankring etcetera. Men ni är ju inte för euromedlemskap. Ni är ju emot det. Hade vi varit med som euroland hade vi haft samma position i de här diskussionerna som pågår på annat håll som till exempel har. De har haft en bra utveckling, både ekonomiskt och politiskt. De är fortfarande en demokrati, trots det sade 1994/95, att demokratin skulle avskaffas och makten skulle flytta till . Det har den inte gjort. Det har gått bra i . Ni kan inte det ligger i flera andra budskap mot euromedlemskap både säga: Vi är utestängda, vi får inte vara med, vi får inte tillräckliga beslutsunderlag, vi vet inte vad som pågår, det är odemokratiskt, dålig beredning och sedan säga att vi ska fortsätta vara utanför euromedlemskapet. Är man med är man med, är man utanför är man utanför. Då är det tyvärr detta som är priset. Det är det klassiska svenska dilemmat som jag talade om tidigare med . Vi får som nation skärpa oss. Vill vi faktiskt vara med, och vara med på lika villkor som många av de länder som driver Europasamarbetet framåt, får vi gå med i de samarbetsformer och samarbeten som finns. är det framför allt eurosamarbetet. 71 (V) replik: Jag kan konstatera att det låter som om ordförande ställer sig själv i någon sorts utanförskap, där han själv väljer att inte vilja delta i processen och påverka på ett sätt som man faktiskt har möjlighet till i EU. Det beklagar jag. Det jag också beklagar är att har mycket svårt att respektera resultatet av folkomröstningen. Väldigt många, även av vänner, är nu väldigt glada för att de inte röstade ja till deltagande i eurosamarbetet. Vore jag tror jag att jag skulle hålla flaggan väldigt lågt, med tanke på vad som har skett i de olika och vilka konsekvenser eurosamarbetet faktiskt har fått. Jag hade väl förväntat mig ett större ansvarstagande av ordförande, en vilja till samarbete och också en vilja till en bred och bra process i frågan. Jag beklagar att i stället verkar förorda en form av utanförskap och tycka-synd-om-prägel från regeringens sida. 72 (S): var statsministern här och återrapporterade om förra toppmötet. Han berättade om ursinne i ministerkretsen. Premiärminister efter premiärminister redovisade hur hans land tog det som skedde i på det ekonomiska och sociala fältet. Jag kände att statsministern tyckte att det var en plågsam situation. Det föreföll av hans inlägg som om han var mycket tveksam till det fransk-tyska inspelet. Jag sitter och lyssnar på den här debatten. Det är socialdemokratin som lägger fram den inriktning som bör ha i EU-politikens förhandlingar. Det är inte regeringen. Om kammaren bifaller förslaget i utskottsbetänkandet kan regeringen komma till med en skrivelse som till exempel tar upp de fem punkter som har nämnt. EU 27 är den del av EU som har det övergripande ansvaret för den ekonomiska och sociala politiken, ja, ökad gemenskapsstatlighet, överstatlighet när det gäller kreditväsendet i . Flera av kollegerna på den borgerliga sidan har instämt i vad har sagt. Statsministern föreföll också tveksam till vad det fransk-tyska inspelet stod för. Kom till med en skrivelse där detta klarläggs! När den här debatten slutar är det Socialdemokraternas fem punkter som är EU-politik. Sedan ska det vara förkortad motionstid, enligt mitt förslag. Det ska naturligtvis vara möjligt för alla partier att komma med följdmotioner på skrivelsen. ska självklart förhandla. Jag ser fram emot, precis som säger och som företrädarna för de borgerliga allianspartierna här säger, ett majoritetsbetänkande från finansutskottet där den europeiska politiken från vår sida linjeras upp. Det som har tagits upp i den här debatten är de största ekonomisk-sociala och politiska frågeställningar vi har haft inom EU sedan krisen och de nya medlemmarnas inträde i den europeiska unionella gemenskapen. Jag tar fasta på det har sagt i sak men också på den definitiva inriktningen på överläggning och förhandling. Regeringen är en minoritetsregering. och svenska folket vill få fram en tydlighet genom skriftliga dokument i dessa fundamentala frågor för utveckling, för de europeiska ländernas och de europeiska människornas utveckling. Det är därför som jag med varm hand tillstyrker och hoppas att förslaget i finansutskottets betänkande vinner kammarens bifall . 73 (M) replik: Låt mig börja, kollega , med att säga att jag har mycket stor respekt för förre talmannen . Vi har diskuterat EU-frågor i många former , både här och för den delen i , inom ramarna för hur vi ska samarbeta bättre mellan nationella parlament, hur riksdag bäst använder sin egen riksdagsordning, Lissabonfördraget med mera. Låt mig återigen understryka att det har varit värdefullt med den breda enighet och överensstämmelse som vi har haft om det. Jag begärde repliken bara för att än en gång påminna om att i sak är vi faktiskt brett överens. Det är inte så att den här frågan bara uppstått nu eller . Vi har jobbat med den finansiella och ekonomiska krisen i EU och hur EU ska ta sig ur den. Vi har en ganska bred samsyn i sak. Den är förankrad , inte bara i utan också enligt den nya riksdagsordning som vi har. Det förrförra beslutet om riksdagsordningen gav oss ordningen som, som vet, stärker fackutskottens ställning. Inom de ramarna har ju finansministern varit i finansutskottet och återkommer också . Jag blir ändå lite förvånad när inte fäster större vikt vid de ramar som vi har för hur det här ska gå till. Det förvånar mig att en före detta talman går med på att använda Financial Times-uppgifter, franska presskonferenser med mera som underlag för att riksdag ska ta officiell ställning. Det vore konstigt. Det vore olikt oss. Det skulle innebära ett avsteg från hur vi har arbetat med EU-frågor i under svenskt medlemskap. Det skulle inte förbättra våra möjligheter att få genomslag för de åsikter som vi faktiskt delar. 74 (S) replik: Nog är det underligt att de borgerliga i hela denna debatt företräder ståndpunkten att de är helt emot att få tillfälle att göra ett skriftligt betänkande, justerat in i detalj i finansutskottet, anmält på partiernas riksdagsgrupper eftersom det är en stor fråga och därefter debatterat i kammaren, på en skrivelse om innebörden i ställningstagande som går från talmannen till regeringen och ger möjlighet att till statsministern säga att vi tillstyrker den förhandling som statsministern kanske ser sig tvungen att ha vid toppmötet. Det är obegripligt när , som är gruppledare för , säger att de instämmer i det fempunktsprogram som för Socialdemokraterna lägger fram. Det är sant att jag var mycket engagerad för att , fackutskotten och plenum skulle komma fram bättre. Det var också för att hela riksdagsgrupperna skulle få en chans att sätta sig in i EU-frågorna och för att medierna på ett lättbegripligt sätt skulle kunna ta del av vad frågeställningarna är. Jag måste säga: Att sätta sig emot ett initiativ för att få en sådan här demokratisk process strider på inget sätt mot de ambitioner jag hade för att leda förbättringsarbetet när det gäller EU-politiken i riksdag. 75 (M) replik: Jag hoppas att de ledamöter i finansutskottet som deltog i samtalet med finansministern om kommissionens förslag också deltar ordentligt , när vi har överläggningar i denna sakfråga. Då vet vi också om det har varit något eurozontoppmöte över huvud taget. Vi skulle inte få vara med, men vi har en viss samsyn om vad faktiskt behöver. Om vi menar allvar med vad faktiskt behöver öppenhet, konkurrenskraft, bättre tillväxt och att länder och parter får fortsätta ha ansvar för arbetsmarknaden borde vi arbeta tillsammans för att med brett stöd i riksdag driva dessa positioner i rådet. Det har vi gjort , och det ser jag fram emot att vi fortsätter göra. Jag vet att vet det, men jag vill också uppmärksamma dem som inte vet det på att samråd med statsministern inför toppmötet sker öppet. Det finns en poäng med att sådant både sänds i tv, stenograferas och återrapporteras i denna kammare. Det är viktigt att vi deltar aktivt i debatten i sak. behöver mer av ett ganska allsvenskt tänkande om stabila statsfinanser och en stark, öppen ekonomi och mindre av enstaka påhitt, presskonferenser, medieuppgifter och så vidare. Vi kan inte hindra sådana från att komma, men vi ska inte göra dem till officiell svensk hållning genom att bekräfta dem i riksdag. Detta är vad formfrågan handlar om. Jag beklagar att vi står här i och pratar om en formfråga. Det gläder mig att vi också pratar lite grann i sak, för behöver en starkare och bättre växande ekonomi för att klara konkurrensen och jobben i och världen. 76 (S) replik: Det är som har tagit upp substansfrågorna om och framtid i ett fempunktsprogram. Det är inte de ärade kollegerna från Alliansen. Jag undrar om ni inte i grund och botten skiljer er från statministern, som kom tillbaka från det förra toppmötet bekymrad jag får säga oroad. Känslan är också: Vart går den europeiska unionen? Kommer den liksom andra att klara den stora påfrestningen kring , alltså demokratiseringen av de arabiska länderna? Jag vill ändå säga att de reformer vi har gjort när det gäller delaktighet i EU-politiken kanske räcker till när det gäller kommissionens förslag, som förhandlas långsamt kanske och där vi har en process med Coreper och ministerråden gång på gång. , som har haft tunga portföljer i regeringen, vet att ärendena tar åratal. Både fackutskott och kan dem. EU:s toppmöten är dock lite annorlunda. Dokumenten är förhandlade av regeringschefer. Den muntliga redovisning som statsministern kan ge den kan göras på ett mycket charmfullt sätt; det vet vi från de två statsministrar som har haft dessa frågor har ändå inte den precision att den på samma sätt tydliggör den principiella karaktären i vad som står på spel. Förhandlingarna inom ett är, tillåter jag mig att säga utan att ha varit där, mer brutala än inom ett vanligt ministerråd. Därför har statsministern all anledning att känna tillförsikt i att han har uttalade stöd i form av ett riksdagsbeslut i denna skickelsedigra situation för och . 77 (FP) replik: Egentligen sade väl i stort sett allt det jag anmälde mig för att replikera. Det jag tycker är konstigt med diskussion är egentligen att han vet att detta är en stor fråga, och han vill ha ett uttalat stöd. Men vårt problem och det är ett klassiskt svenskt problem är att vi inte riktigt vet vad dessa länder håller på med, vad de har för förslag, hur oense de är sinsemellan och så vidare. Man kan inte kräva att regeringen ska avlåta en skrivelse där den tar ställning till någonting den inte känner till och inte är insatt i. Jag vet inte hur den demokratiska processen är i euroländer, som , men där har de en annan grund för att delta i en sådan här process än vad vi har. Vi står ju utanför tyvärr, enligt min mening. I avvaktan på ett bättre beslutsunderlag förstår inte jag varför man till exempel avvisar att begära en aktuell debatt. Man kan göra det hos statsministern eller finansministern. Jag tycker egentligen att statsministern är bättre. Man kan även använda sig av interpellationer, som också är ett snabbare instrument. Jag kan inte förstå det. Det är för mig obegripligt. Jag förstår vad säger om betänkandet och allt detta, men i avvaktan på att vi vet vad som faktiskt kommer ut ur denna process tycker jag att det är väldigt konstigt att man går den här vägen. 78 (S) replik: Statsministern hade kunnat vara med i den här debatten. Statsministern hade kunnat vara det statsråd som från regeringen gick in i debatten och till exempel tog upp vilken riktlinje man vill ha. Han hade kanske kunnat säga att riktlinjer är utmärkta men att man har några justeringar. Någon av partiledarna som är statsråd och som har intresse för frågan hade kunnat vara här. Det är alltså inget argument, . Låt mig dock ta upp en svår sak: ingen kunskap. är det till toppmötet. Ska och socioekonomiska framtid avgöras av att dagarna går och ingen vet någonting? Sedan kommer toppmötet, och där kanske man inte heller har riktig överblick över vad som sker. Jag ger inte EU-kritikerna rätt. Det är en bra sak att toppmötena har formaliserats. Men det finns ett stort behov av att material och kunskaper finns tillgängliga när det verkligen gäller, när det är mycket stora saker. Det förslag som oppositionen baserar sig på är byggt på vad som är känt utåt, och det räcker för att formulera positivt vad vi vill. Det skulle vara möjligt för andra länder som inte tillhör att få reda på detta, och naturligtvis skulle flertalet av EU-gruppens länder vara intresserade. Finns det någonting annat än den tysk-franska motorn? Finns det någon annan substans tänkt någonstans i medlemskretsen? Ja, som saken är just nu finns det. Det är skisserat här. Det låter underligt, men så är det faktiskt. 79 (FP) replik: Först var det frågan om de fem Östroska punkterna. De punkter tog upp i var fler än fem. Jag gick igenom dem. Det finns tydliga och klara alliansståndpunkter i alla de frågor som tog upp. I huvudsak, precis som redan har konstaterat, sammanfaller de med egna synpunkter och statsministerns. Jag förstår inte vad som menas med att statsministern hade kunnat vara här. Vad skulle han agera utifrån? Vad skulle beslutsunderlaget vara? Är det vad som står i ? Vi har inte blivit inbjudna till toppmötet. Det är verkligen ett stort problem. Naturligtvis är det fråga om A- och B-lag. Vi vill inte ha det. Det är ett klassiskt svenskt problem. Jag håller med om att det ställs verkligen på sin spets går före. Men jag kan inte riktigt se vad statsministern i den här debatten skulle ha bidragit med. Han hade fått mer tid och det hade blivit en bättre debatt om han hade blivit inbjuden till en aktuell debatt eller en interpellationsdebatt. Det ena utesluter inte det andra. har inte definierat något program. Han har tagit upp ett antal frågor där det finns den klassiska svenska ståndpunkten beträffande att arbetsmarknadens parter bestämmer lönebildningen och att vi är för starka statsfinanser och så vidare. Jag gick igenom det i mitt anförande jag vet inte om lyssnade på det där jag definierade precis var står i de punkter som tog upp. Jag kan hålla med om att det här är något magert som beslutsunderlag, men jag kan inte riktigt se att vi har så mycket mer att gå på än det som vi har fått via medierna. Jag skulle inte råda min statsminister att komma hit och debattera så viktiga frågor med ett så lösligt och tunt underlag. 80 (S) replik: Då skulle statsministern kunna komma till kammaren när en skrivelse bordläggs och ha en bordläggningsdebatt. Då kan han orientera kammaren, kanske bjuda in diplomatiska kåren att sitta på läktaren och ta del av ett mer genomarbetat program om nu fem punkter i all sin dar inte är tillräckligt utförliga. skulle kunna åstadkomma något sådant. Kanske , , , eller skulle vara intresserade av att få höra vad står för. Kanske på nytt går upp och säger att det här ser ganska bra ut. Kanske de på diplomatiska läktaren skulle vara intresserade och skriva hem. Det är obegripligt att man inte tänker framåt när man är ordförande! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 14 § Ändring i lagen om riksbank Föredrogs finansutskottets betänkande 2010/11:FiU16 Ändring i lagen om riksbank (framst. 2009/10:RB6). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 19 §.) 15 § Kommunala frågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2010/11:FiU30 Kommunala frågor. 81 (S): I detta betänkande behandlas motioner om kommunala frågor från den allmänna motionstiden . Vi socialdemokrater har valt att yrka bifall till en motion om vinstutdelning i offentligt finansierad välfärdsverksamhet. Det är en fråga som är ständigt aktuell och som har stor betydelse för våra barns rätt till en bra undervisning, våra gamlas rätt till en bra äldrevård och den sjukes rätt till bästa möjliga sjukvård. Det här är en fråga som ytterst kokar ned i om det är rätt och rimligt att skattepengar avsedda för skola, vård och omsorg i stället ska användas till vinstutdelning åt privata ägare. När jag läser den borgerliga utskottsmajoritetens svar på frågan kan jag konstatera att man inte har några problem med att verksamhet i stället blir vinst. Man tycker att vinst är bra, och man tror att dåliga och oseriösa verksamheter per automatik inte blir långlivade eftersom marknaden förväntas reglera sig själv. Det kan tyckas vara naivt, och det är något som utbildningsminister också medger för de borgerligas räkning efter att medierna har rapporterat om allvarliga missförhållanden och stora vinster i flera friskolor. Han har tydligen kommit till insikt om att vinst går före kvalitet, om jag får tro en artikel i . Det är också cyniskt och provocerande att man utifrån marknadsekonomiska teorier är beredd att låta barn, gamla och sjuka betala priset i väntan på den självreglering som ska ske när varan eller tjänsten inte håller måttet. Det är någons utbildning, vård eller omsorgsbehov som blir lidande när vinstintresset tillåts vara viktigare än kvaliteten. Jag tror att det är en klen tröst för den som är drabbad att marknaden kommer att reglera sig själv och att just den här skolan eller den här vårdgivaren kommer att ersättas av någon annan som kanske, eller kanske inte, är bättre. För att vara övertydlig vill jag betona att det inte är friskolor eller privata vårdgivare i sig som är problemet. Många av dem gör ett fantastiskt arbete och är bra komplement till det gemensamma. Men det är viktigt att deras verksamheter bedrivs på samma villkor och med samma kvalitetskrav som kommunalt driven eller landstingsdriven verksamhet. Att nu sent omsider har förstått att det finns brister i lagstiftningen om friskolorna som gör det möjligt att plocka ut vinst på bekostnad av kvalitet är givetvis glädjande. Frågan är bara vad han tänker göra åt det. Än så länge har vi inte sett några konkreta förslag, mer än att man ska tillsätta en parlamentarisk utredning. Det är något som säkert är bra men som inte leder till en förändring i närtid. Den ska dessutom bara titta på friskolorna, vilket inte rymmer hela problembilden. Det är fortfarande ytterst oklart om nya insikter delas av resten av den moderatledda regeringen. Sträcker sig insikterna till att också omfatta problemet med vinst på bekostnad av kvalitet i vård- och omsorgsverksamheten? För oss socialdemokrater är välfärdsområdet inte en marknad där privata vinstintressen ska vara styrande. Erfarenheter från andra länder visar att sådana system är dyra, orättvisa och ineffektiva. När vinstintresset får styra är risken uppenbar att människor delas upp i mer respektive mindre lönsamma patienter och i mer eller mindre önskvärda elever. Dessutom ökar risken för att den som kan betala för sig får bättre tillgång till tjänster än den som är resurssvag.