prot · GZ0929 · 2011-11-10 00:00:00 — Lektorerna avskaffades i princip i svensk skola under den socialdemokratiska regeringstiden. Det finns något hundratal kvar. En lektor är en lärare som är forskarutbildad och har avlagt forskarexamen. Det fanns ett par tusen . fanns det något hundratal. återinför vi lektorat. Vi satsar otroligt många miljoner, flera hundra i flera omgångar, på det som kallas för forskarskolor. Det handlar om att återinföra lektorat. Det är lärare som går i forskarskolor och som ska bli lektorer. utbildas mer än 400 personer. Vi kommer att femdubbla antalet lektorer , efter att ni avskaffade dem. Detta är den viktigaste kopplingen mellan skolan och forskningen. Det är lektorerna, skulle jag säga. Det handlar om att det ute på skolorna finns lärare som har forskarutbildning. Detta är en mycket stor fortbildningssatsning. Det är bra att säger att Lärarlyftet har varit bra. Det är bra att vi är överens om det. Vi ska väl bara komma ihåg att bakgrunden var att den svenska lärarfortbildningen försvann fram till att vi införde Lärarlyftet 2007. Kommunaliseringen gjorde att lärarfortbildningen i stort sett försvann i . Den är nu återinförd under begreppet Lärarlyftet. i opposition tycker ni att det ska vara ännu mer. När ni själva hade ansvar avskaffades det. Man måste komma ihåg den bakgrunden, att de problem vi löser skapades under den förra regeringen. Vi löser dem . Ni säger: Lös dem ännu snabbare, ännu fortare! Det är rätt omfattande reformer just , och de beror på att ni inte gjorde något när ni hade ansvaret. Ni såg passivt på när svensk utbildningsforskning raserades när lektoraten fasades ut. sker det ett lyft, och jag är beredd att göra mer. Men vi har precis den ordning nu som vi haft under tidigare regeringar, att regering och riksdag lägger fast forskningspolitik i forskningsbeslut . Det är vi gör det. Regeringen har inte tagit ställning än till exakt alla detaljer. Jag kan mycket väl tänka mig något slags nationellt organ av typen SBU som kan fundera över hur man beställer relevant skolforskning. Vi har skrivit om det i den budgetproposition som vi lade fram och som ligger på bord. Men det viktiga är inte att inrätta nya myndigheter, utan det viktiga är att fundera på hur vi får kvalitet i forskningen och hur den kommer ut i skolväsendet så att den blir så relevant som möjligt. Lektoraten säkerställer att forskningen blir skolrelevant. En lektor står i skolans klassrum och för över ämnesforskning i sin undervisning och till övriga lärarkolleger. Jag skulle vilja säga att lektoraten är det allra mest centrala för att lyfta fram forskningen i skolan. Det är tråkigt att Socialdemokraterna aldrig ser värdet i dem. 104 (S): I varenda interpellationsdebatt som jag har med hamnar han förr eller senare i att det är sossarnas fel. Det kunde han säga , men har det gått och ni är inne på det sjätte. är det du, , som har ansvar. Resultaten fortsätter att sjunka, och vi ser inga förbättringar. måste som utbildningsminister ta ansvar. Vad vill han göra för att förändra situationen? Där tror jag att skolforskningen är så oerhört viktig, och det är det vi säger i motionen. Vi har väckt den tidigare, men då har kolleger sagt nej till den. Men helt plötsligt fick vi stöd för vår motion. Det är glädjande att vi får stöd från ett enigt utskott och får en enig riksdag med oss som säger att skolforskningen behöver utvecklas ytterligare. säger utbildningsministern att SBU kan vara ett sätt. Jag tycker att det är bra att vill lyssna på tankar och idéer som vi socialdemokrater för fram. Exakt hur formen ska vara kan man diskutera, men det är en viktig sak. Det kan vara ett sätt att ytterligare ta ut steglängden och förbättra skolforskningen. När det gäller kompetensutvecklingen skulle jag vilja att ni anslöt er till oss och hade mer pengar för att just stimulera kompetensutvecklingen. Det är oerhört viktigt. Jag ska överraska utbildningsministern med att säga att lektorer också är bra och viktigt. Jag har inget problem med det. Men det är inte bara lektorer det handlar om, utan det är minst lika viktigt att vi får mer kompetensutveckling bland alla lärare i skola och förskola, för det här är inte antingen eller. Det är både och. Jag tycker att ni skulle satsa mer på det. Min fråga kvarstår, för jag tycker att det har varit lite famlande och tveksamma svar. Det hänvisas till forskningspropositionen, och då får jag hoppas att det kommer saker i den. När det gäller SBU go for it! 105 Utbildningsminister (FP): Vi har helt lagt om den svenska utbildningsforskningspolitiken. Vi återinför lektorat. Vi har infört ett lärarlyft och lärarfortbildning. Det är bra att Socialdemokraterna nu stöder detta. Hade ni gjort det själva under er regeringsperiod hade det funnits för länge sedan, och då hade svensk skola varit bättre . Men vi gör det , och det är bra att ni stöder det. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2011/12:67 om den nationella referensramen för kvalifikationer i 106 Utbildningsminister (FP): har frågat mig hur jag avser att regeringens förslag till den nationella referensramen för kvalifikationer i ska se ut samt när beslut om den kommer att fattas. Låt mig till att börja med påminna om bakgrunden till den nationella referensramen. och har antagit en rekommendation om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande EQF. EQF ska fungera som ett översättningsverktyg mellan olika kvalifikationssystem och deras nivåer. Genom att medlemsländer kopplar sina nationella kvalifikationsnivåer till den europeiska referensramen ska det bli enklare för både individer och arbetsgivare att kunna jämföra och förstå nivån på kvalifikationer som utfärdats i olika medlemsstater. Det övergripande syftet är att främja rörlighet och livslångt lärande. Rekommendationen är frivillig att implementera, men de länder som ansluter sig ska koppla sina nationella kvalifikationssystem till EQF och utarbeta nationella referensramar om de anser det nödvändigt. I är Myndigheten för nationell samordningspunkt för EQF. inkom myndigheten med ett förslag till nationellt ramverk med inplacering av det offentliga utbildningssystemets examina och andra utbildningar. Det är detta uppdrag som interpellanten hänvisar till. redovisade myndigheten ett förslag till modell för hur aktörer utanför det offentliga utbildningssystemet i ett andra steg ska kunna koppla också sina kvalifikationer till en nationell referensram. I och med att detta uppdrag har redovisats har vi nu ett mer fullständigt beredningsunderlag till grund för framtida ställningstaganden. Det är viktigt att den modell för nationellt ramverk som väljer blir accepterad av alla parter som ett användbart verktyg. Det innebär att själva processen måste få ta den tid som behövs så att vi kan fatta ett väl grundat beslut om den svenska modellen. Exakt hur en sådan svensk referensram bör se ut bereds inom . Det svenska ramverket bör i ett första steg omfatta utbildningarna inom det offentliga utbildningssystemet och andra utbildningar som regleras i lag och förordning. Avsikten är dock att ett nationellt ramverk som även omfattar andra kvalifikationer successivt bör utvecklas i takt med arbetslivets och branschernas intresse. Jag kommer att verka för att ett svenskt ramverk för kvalifikationer fastställs och att , i likhet med flertalet länder, ska presentera sin referensrapport till den rådgivande gruppen för EQF, Qualifications Framework, . 107 (S): Jag vill börja med att tacka utbildningsministern för svaret på min fråga. Självklart tycker jag att det är en jätteviktig fråga, men jag vet också att det finns väldigt många runt om i landet som väntar med spänning på vad som kommer att hända kring den här frågan. I grunden handlar min fråga om det livslånga lärandet. Eftersom EU har beslutat att rekommendera en europeisk referensram för kvalifikationer för det livslånga lärandet som bygger på att de enskilda staterna i sin tur tar fram nationella referensramar är det viktigt att vi får veta vad som händer i den här frågan. Precis som utbildningsministern säger är det frivilligt för länderna att ansluta sig till detta, och det är därför glädjande att har för avsikt att delta. Vi vet att vi står inför en rad utmaningar i vårt land. Just nu upplever vi till exempel att matchningen av arbetslösa personer och den kompetens som arbetsgivarna efterfrågar inte fungerar fullt ut. Då kan den nationella referensramen för kvalifikationer spela en väldigt viktig roll för möjligheten till bättre matchning, för människors möjlighet till varaktigt arbete och för tillväxt i vårt land. Referensramen kan verka teknisk och besvärlig, men i grunden handlar det om ett verktyg som gör varje människas kvalifikationer mer förståeliga genom att det beskriver hur kunskapskrav inom utbildning såväl som från yrkesbevis från yrkesnämnder faktiskt matchar de kvalifikationskrav i arbetslivet som finns och vice versa. Syftet är att främja det livslånga lärandet, och eftersom det är så viktigt blir jag lite bekymrad över en del i ministerns svar. Jag ställde nämligen frågor om hur regeringens förslag till nationell referensram ska se ut och när beslut om den kommer att fattas. På dessa båda frågor har jag fått ganska luddiga svar. Om vi först tar frågan om hur läser jag ut av svaret att ministern i första hand tycker att det är viktigt att utbildningssystemet omfattas av referensramen och att andra kvalifikationer som man har tillägnat sig utanför utbildningssystemet får utvecklas i takt med arbetslivets och branschernas intressen. säger ministern att han kommer att verka för att ska presentera sin referensrapport . I svaret kan man också läsa att det är viktigt att den modell till ramverk som väljer blir accepterad av alla parter som ett användbart verktyg, och därför måste processen få ta den tid som behövs. Det är bra. Men då förstår jag inte meningen i svaret som säger så här: Exakt hur en sådan svensk referensram bör se ut bereds inom . Om det hade stått att processen bereds hade jag förstått. Men om man säger att det är viktigt att de som berörs av frågan ska vara delaktiga och säger att slutresultatet just nu bereds förstår inte jag detta. Hur ska processen se ut? När startar den? Vilka ska delta? 108 Utbildningsminister (FP): Tack så mycket för de uppföljande frågorna! Det skulle vara teoretiskt möjligt för mig att lägga fram ett förslag som spikades av regeringen i övermorgon. Men det skulle vara helt ointressant. Det är klart att detta bygger på att branscherna accepterar det hela och tycker att det är vettigt och rimligt och vill använda sig av det. Därför går det inte att sätta en viss tidpunkt när det här ska beslutas, för är man inte överens om det beslut vi driver fram kommer det inte att funka i verkligheten. Vitsen är ju att det ska vara brett förankrat i vårt samhälle och bland de aktörer som är relevanta. Det är alltså självklart att processen bedrivs på det sättet. Sedan ska besluten fattas av regeringen, och då bereds de inom i någon formell mening och även i realiteten. Det är bara det att det är mängder av aktörer som dras in i denna process, och lägger vi fram ett förslag. En del beslut är enkla att fatta. Då bestämmer sig regeringen, och så klubbar vi det. Men om detta ska bli verklighet och ett så viktigt instrument som vi vill måste det vara väldigt förankrat, och då går det inte bara att driva fram enligt en viss tidsplan om det uppstår oenighet, utan man måste respektera och försöka lirka och komma fram till ett beslut som är väl förankrat hos de aktörer som finns. Målsättningen är 2012, som jag skriver i interpellationssvaret, men inte ens det går ju att garantera. 109 (S): Det är det man blir lite bekymrad över. Vi har ändå sett förslag på båda delarna från Myndigheten för , som har gjort ett gediget underarbete för att ta fram de två förslagen. Man har haft väldigt många olika branscher och människor inblandade i den frågan. Då kan jag fundera lite grann på att detta ska presenteras och att vi snart är inne i 2012, alltså behöver vi snart få reda på hur arbetsgången ska se ut, eftersom vi vet att det redan finns ett gediget underlagsmaterial där många människor har varit inblandade. Det här förslaget handlar om att kvalifikationer som man har fått i arbetslivet eller från utbildningssammanhang utanför den ordinarie skolan ska värdesättas på ett helt annat sätt än . Det handlar också om att människor som kommer från andra länder ska kunna få sina utbildningsvägar eller arbetslivserfarenheter värderade på ett helt annat sätt. Det är en oerhört viktig fråga som inte får fastna i en byrålåda. En konsekvens av detta blir ju att vi kommer att värdera färdigheter och kompetenser som faktiskt efterfrågas i arbetslivet och att vi kommer att flytta fokus till resultatet av lärandet oavsett om det händer inne i skolan eller om det händer ute i arbetslivet. Det är hemskt viktigt. Jag förstår ju av ministerns svar att han är lite mer fokuserad på just utbildningsdelen, alltså den första delen som Myndigheten för lade fram. Jag tycker att det kanske är lite synd, även om jag förstår att man måste starta någonstans. Med tanke på den matchningsproblematik som vi har i arbetslivet kanske man skulle ha satt lite mer fokus på den andra delen. Arbetsförmedlingen har kommit med en rapport som heter Generationsväxlingen, som visar på alternativa åtgärder för att mildra effekterna av att det är väldigt många som kommer att lämna arbetslivet som det är få som kommer in. Det vet vi. Det är ingen nyhet. För att råda bot på den bristen nämner man till exempel att vi kan förkorta studietiderna inom utbildningsväsendet. Det här är ett sådant kvalifikationssystem som vi diskuterar och som är viktigt för att människor ska slippa läsa in någonting som de redan har kvalifikation för. Även i Innovation för tillväxt har man nämnt det här. I deras förslag till kompetensförsörjning är en av fyra åtgärder som de tycker är jätteviktiga att bättre utnyttja den befintliga kompetensen. Man säger i den rapporten, som jag antar att utbildningsministern har läst, att kompetensen hos de individer som har byggt upp sin kompetens inom en yrkeskarriär utan formell utbildning, vilket vi har diskuterat , inte utnyttjas tillräckligt. Samma sak gäller den stora gruppen invandrare som kommer från andra länder. Jag menar att man inte kan hålla på och slösa längre med människors kompetens och låta dem läsa någonting som de redan har kunskaper om. måste vi faktiskt göra någonting åt detta. Då backar jag ändå tillbaka till frågan om tidsplanen. Hur kommer dialogen att se ut? Vi vet att vi snart går in i 2012. Ni tänker snart lämna ett svar. Hur kommer de att involveras som behöver involveras? Man tänker väl inte göra om det arbete som Myndigheten för redan har gjort? 110 Utbildningsminister (FP): Jag upplever att jag gång på gång svarar på frågorna, men de ställs på nytt. När jag lyssnar på tror jag möjligen att har en tilltro till att just det här arbetet, som jag tycker är viktigt, skulle lösa alla världens problem. Det kommer det inte att göra. Det här är bra. Det är viktigt för att åstadkomma ökad rörlighet i mellan olika länder och i olika yrken, för att få en mer ensad syn i European Qualifications Framework som gör att vi ställer samma krav på en elektriker i som man ställer på en elektriker i ett annat europeiskt land, så att människor kan flytta mellan olika länder och jobba i och med att samma saker ska ingå i värderingen. Alla de problem som räknade upp tror jag inte att det här kommer att lösa. Det finns alltjämt problem som vi måste adressera på olika sätt. Detta är ett viktigt arbete. är målet, men det ska vara välförankrat. Det gör att jag inte uttrycker mig på det sättet att jag garanterar att det blir klart , men det är målsättningen. 111 (S): Det gläder mig att utbildningsministern säger att det är ett viktigt arbete. Jag hoppas också att det tydliggör att vi tycker, vilket vi har diskuterat , att yrkeskunnande är oerhört viktigt. Därför tycker vi att det här är en viktig fråga. Jag ser fram emot förslaget. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2011/12:52 om folkbildningens framtid 112 Statsrådet (FP): har frågat mig om det enligt mina avsikter ska ske två parallella utvärderingar av folkbildningen , dels den som tar ansvar för och har påbörjat, dels en som regeringen sätter i gång. Hon har också frågat mig om det är min avsikt att till utredningen knyta en parlamentarisk referensgrupp och att stärka statens styrning över innehåll och form för folkbildning i vårt land. Med hänsyn till det omfattande statliga stödet till folkhögskolor och studieförbund samt till behovet av att kunna återrapportera till är det angeläget att folkbildningen utvärderas regelbundet. Utvärderingar kan också ge underlag för bedömningen av i vilken utsträckning motiven för statens stöd till folkbildningen har fortsatt relevans, liksom för bedömningen av folkbildningens betydelse och värde för samhället. Inom folkbildningen genomförs olika utvärderingsinsatser. I nationella utvärderingar ligger fokus på folkbildningens mer generella roll och betydelse i samhället där syftena med statens bidrag till folkbildningen står i centrum. Baserat på olika uppföljningar, verksamhetsstatistik, externa forskningsresultat och de nationella oberoende utvärderingarna gör självt en samlad bedömning av om och hur syftena med statsbidraget har uppnåtts. För att bilden ska bli så heltäckande som möjligt är det viktigt att folkbildningen utvärderas och analyseras utifrån olika infallsvinklar och med olika utgångspunkter på såväl ett övergripande plan som genom fördjupade studier inom avgränsade områden. Regeringen har därför beslutat om en utredning om utvärdering inom folkbildningen. Utredningen ska bland annat se över syftena med statsbidraget samt föreslå en modell för utvärdering som beaktar behovet av mer regelbundna övergripande utvärderingar och behovet av mer djupgående studier inom avgränsade områden. Tillsammans med de förslag på nya prioriterade verksamhetsområden som ska redovisa kommer utredningens betänkande att utgöra underlag för den kommande översynen av förordningen (1991:977) om statsbidrag till folkbildningen som regeringen avser att genomföra. Det är viktigt att syftena med det statliga stödet till folkbildningen har en bred parlamentarisk förankring. Jag avser därför att verka för att det betänkande utredningen lämnar remitteras så brett som möjligt i syfte att nå en bred parlamentarisk samsyn vad gäller folkbildningens roll och uppgifter. Utredningen kan bidra med underlag som kan vara till nytta vid statens styrning genom statsbidraget till folkbildningen. Utredningens förslag kan komma att medföra en revidering och ett förtydligande av styrningen av statsbidragets användning och av återrapporteringskraven. Jag vill dock inte föregripa utfallet av utredningen. 113 (S): Jag tackar för svaret från statsrådet , men jag måste erkänna att jag inte blir klokare av det. Jag använde en del av tiden under plenifria veckan till att studera de dokument som har tagit fram, både tidigare och de som beskriver det arbete som man har för avsikt att göra framöver. Det är faktiskt också på uppdrag av regeringen, eftersom det är regeringen som har utsett till myndighet. Det är ett gediget arbete som kommer att göras framöver. Det finns en expertgrupp till utvärderingsarbetet och det finns en tidsplan för i vilken takt man kommer att göra saker. Om jag skulle nämna något man har gjort är det en folkhögskoledeltagarundersökning 2010, Når folkbildningen alla? Man har gjort en nationell kartläggning av folkbildningens betydelse för kommunernas socioekonomiska utveckling, avrapporterad . Man har gjort en kartläggning av fortbildningens transnationella arbete tillsammans med vid , också . Man har gjort en kartläggning av studieförbundens och folkhögskolornas verksamhet med anknytning till de allmänna valen, en djupt viktig demokratisk fråga. Jag skulle kunna göra listan längre. Planerna för framtiden innehåller en utvärdering av kulturprogrammens betydelse för deltagarna, kulturprogrammens betydelse för de medverkande också i ett arbetsmarknadsperspektiv och kulturprogrammens betydelse för det omgivande samhället. Man kommer att utvärdera folkbildningens ledning och styrning, och man kommer att fokusera på folkhögskolelärare och studiecirkelledare. Det finns alltså en oerhört ambitiös plan. Mitt i allt detta tillsätter regeringen en utredare som ska utvärdera folkbildningen. Det är absolut inget fel på . Han är en rejäl och hyvens karl, dessutom ordförande i ett studieförbund. Men uppdraget som regeringen ger utredaren och uppdraget som har är nästan exakt likadana, nämligen att överväga om de angivna syftena är relevanta och ändamålsenliga, vid behov föreslå förändrade syften samt att se över verksamhetsområdena och vid behov föreslå nya. Till saken hör att har sagt att man inte vill ha verksamhetsområdena kvar därför att det är svårt att utvärdera mot dem. Min slutsats är att statsrådet och regeringen inte litar på den organisation man själv har utsett att vara myndighet för folkbildningen, nämligen . I svaret talas om att den statliga utredaren ska utreda olika infallsvinklar. Jag är intresserad av att få reda på vilka infallsvinklar. Jag tycker fortfarande att den frågan i min interpellation är relevant. Ska statens övervakning och styrning av folkbildningen stärkas? 114 Statsrådet (FP): Hur folkbildningen sköter sin verksamhet, det vill säga innehållet i den och målgrupperna för den, är upp till folkbildningen själv att bestämma. Det är viktigt att regeringen och som ger stora anslag till folkbildningen är tydliga i sin styrning av vad verksamheten ska göra. Därför är det viktigt med utvärdering. Det är två utredningar som pågår parallellt. Den ena är att folkbildningen själv har framfört önskemål om att minska på antalet verksamhetsmål. De som finns är för många, spretar och är svåra att utvärdera. Det blir ett för tungt arbete. Därför har fått i uppdrag att självt göra en översyn av verksamhetsmålen och återkomma till regeringen med hur det vill se framtida verksamhetsmål, hur många de ska vara samt hur många som är relevanta och för morgondagen. Sedan gör egna utvärderingar av folkbildningsverksamhet, men det ser jag som interna utvärderingar. Även om har en myndighetsliknande uppgift är först och främst till för folkbildningen och inte för regeringen. Det är så jag ser på rådets roll. Sedan blir det fråga om myndighetsutövande genom att rådet bland annat har tillgång till pengar som sedan fördelas till folkbildningen. Den andra utredningen handlar helt enkelt om att göra en extern utvärdering av folkbildningens verksamhet. Det är den ska göra. Det är dels en utvärdering där vi får en komplett bild utifrån den egna interna som gör och har gjort, dels en extern utvärdering som regeringen har beställt. Syftet med utredning är att komma fram till hur det går att utvärdera verksamhet utifrån de verksamhetsmål som finns. Fungerar rådet eller inte? Vilka modeller kan vi använda oss av för att få kvalitetsmässiga utvärderingar av för att säkerställa att pengarna faktiskt går till det de ska gå till? Vi menar att dessa två utredningar är helt olika, men de kommer att komplettera varandra i det framtida arbetet. Min avsikt är att skicka båda utredningarna till partierna och andra relevanta organisationer för att tillsammans jobba igenom hur framtida folkbildningsverksamhet ska se ut. Där utgår jag från att och hennes parti är beredda att vara med i arbetet. 115 (S): Jag hör att regeringen och säger att det är för att folkbildningen får så mycket pengar som den måste dubbelgranskas i denna bemärkelse. Folkbildningen har dessutom granskats av . Det kännetecknar regeringen, nämligen ett oerhört intresse av att göra ekonomiska utvärderingar och ge ekonomiska incitament för olika saker. Det är ett starkt fokus på det. Jag kan ge tips på andra saker som vore intressanta, om regeringen har intresse av att utvärdera.