prot · GY0972 · 2011-03-15 00:00:00 — Det är ändå bra att det nu stramas upp och att det blir fler kontroller. Men det borde ju ha varit med från allra första början. Tillbaka till frågan om utbildning. Många av dem som har hamnat i fas 3 är sådana som har varit arbetslösa väldigt länge och som har en gammal utbildning, om de har någon utbildning. De borde mer än väl vara i behov av just studier. Tillbaka till det som arbetsmarknadsministern har med i sitt svar, att jobb- och utvecklingsgarantin ska erbjuda en sysselsättning med utgångspunkt i deltagarnas behov. Om behovet är att man behöver mer studier för att få ett jobb, varför får man inte det då? Vad är det för vits med att titta på behovet om man sedan ändå inte går i den riktning som behovet visar? Det är högst obegripligt för mig och för många andra att det inte ska gå att studera när man är i fas 3. Det verkar också vara ganska obegripligt för arbetsmarknadsministerns myndighet i frågan, alltså Arbetsförmedlingen, som också har ställt den frågan utan att få svar. Jag skulle vilja att arbetsmarknadsministern utvecklar varför regeringen inte ser över möjligheterna att få studera för den som är i fas 3. 52 Arbetsmarknadsminister (M): Jag tackar för frågan. Jag har diskuterat den väldigt , och jag tror att det är ganska tydligt vad vi i regeringen är stolta över men vad vi inte är nöjda med. Vi är väldigt glada över att långtidsarbetslösheten har sjunkit med 23 000 personer , att det går bra, att många också lämnar innan de kommer in i den senare fasen av jobb- och utvecklingsgarantin, att man till och med lämnar innan man kommer in i jobb- och utvecklingsgarantin över huvud taget. Jag har haft nöjet att resa runt i en hel del och har träffat människor som har varit bortglömda, som ingen har sett, som har bollats runt i systemen, som har stämplat, gått på en åtgärd, stämplat och placerats i en insats. Många vittnar om att de faktiskt är nöjda med att ha en meningsfull sysselsättning, någonstans att gå, någonstans att få en gemenskap och känna sig behövd. tittade jag på filmen lingon finns det i världen. Det var uppenbart vad ett arbete betyder för att få en gemenskap. Jag tycker att den beskrivning som ger inte är riktig, även om jag kan hålla med om att vi måste rensa bort dem som missbrukar ett system. Där är vi helt överens. De här personerna har i genomsnitt varit arbetslösa . Så många som var femte person har varit arbetslös och inskriven på Arbetsförmedlingen . De har sett högkonjunkturer komma och gå utan att de har kommit in på arbetsmarknaden. är de i sysselsättning hos en anordnare: privata företag, ideella organisationer och många kommuner. Det stora flertalet är steget närmare en anställning än de någonsin har varit tidigare. De flesta har också genomgått utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg. Lösningen är inte så enkel som det Socialdemokraterna för fram när man säger utbildning, utbildning och utbildning. Jag brukar ställa en motfråga: Vad är det för utbildning som tror är lösningen, om det är en sådan quick fix-modell som ska till? Det är faktiskt så att väldigt många får utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg, så många som 70 000 . Vad är det för kurser som tror är den enda lösningen på ett väldigt mångfasetterat och svårt problem? 53 (S): Jag tycker att det är märkligt att ett statsråd som påtalar vikten av utbildning i sin retorik sedan går åt det helt motsatta hållet när det gäller verkligheten. Vad är det för utbildning vi menar att man ska ha? Framför allt borde man kanske ha diskuterat med branscherna i stället för att plocka bort branschråden. De var jättebra. Det fördes diskussioner med just branscherna om vilken kompetens de tyckte att arbetstagarna skulle ha. Man skulle kanske ha behållit dem. Då hade man verkligen vetat vilken kompetens som efterfrågades just . Men dem har man plockat bort. Det verkar som att det går bra att prata, men sedan handlar det om att göra något. Det är märkligt att arbetsmarknadsministern pratar om dessa människor de . finns det olika siffror. På tv sades i går att det var , men statsrådet sade i sitt svar . Vi får hålla oss till det. Det handlar alltså om de som tar sig ur fas 3, men ingenting sägs om de som blir kvar och som inte ser några framtidsutsikter över huvud taget. Dem pratar man inte ett dugg om. Det är konstigt. Det är ändå dem man borde satsa på. När jag satt här i kammaren som alldeles ny riksdagsledamot dag två för min del som riksdagsledamot och hörde statsministerns regeringsförklaring fanns några delar som är värda att lyfta upp i den diskussion vi för just . Då sade statsministern: ge varje människa möjlighet att utvecklas och inhämta kunskaper är en av samhällets viktigaste uppgifter. Jag skulle vilja be arbetsmarknadsministern utveckla hur hon menar att ett förbud mot studier i fas 3 uppfyller statsministerns och hela regeringens målsättning, som ju en regeringsförklaring ändå är. Det är dessutom en målsättning vi befinner oss mitt i just . Det är ingen långsiktig vision som sträcker sig . Hur menar ministern att hon genom det hårdnackade nejet till utbildning för deltagare i fas 3 bidrar till att uppfylla den mening jag tog upp här? Statsministern fortsatte i regeringsförklaringen med att säga: Genom att ta till vara varje människas möjlighet och vilja att lära lägger vi grunden för framtidens . Tyvärr är dessa uttalanden helt utan innehåll. Människor som vill lära sig mer men som har haft oturen att hamna i fas 3 utestängs. De kan inte lära sig mer. Jag har inte hört någon vettig förklaring i kammaren på varför de inte får fortsätta läsa. Många deltar, säger arbetsmarknadsministern, men tydligen inte alla de som har hamnat i fas 3 och aldrig mer kommer att ta sig ur som det ser ut . Jag har inte fått något svar, och jag vill fortfarande gärna få ett svar från arbetsmarknadsministern. Varför får inte människor i fas 3 läsa vidare? 54 Arbetsmarknadsminister (M): Jobb- och utvecklingsgarantin är ett program med flera olika delar. Det är viktigt att veta att man först genomgår fas 1 och 2. Där får man förutom fördjupad kartläggning och insatser också arbetsmarknadsutbildning som en viktig del. När man har gått i jobb- och utvecklingsgarantin ska alla möjligheter vara uttömda. Man ska ha fått den utbildning som kan kvalificera till att få ett jobb inom ett av de bristyrken som finns. Det är fråga om kortare arbetsmarknadsutbildningar. Det är inte fråga om att det inte finns utbildningar. Som jag sade tidigare i mitt svar fick 70 000 personer en utbildning genom Arbetsförmedlingens försorg . Det ska definitivt finnas kvar en lagom mängd arbetsmarknadsutbildningar. Men om vi tittar på den forskning som finns, till exempel i , framkommer en del om arbetsmarknadsutbildning. Där påtalas vikten av en rimlig balans, att det inte blir inflation i antalet utbildningsplatser som det var tidigare. Det ledde till inlåsningseffekter. En viktig del är de stora satsningar som görs inom det reguljära utbildningssystemet, som så klart är öppet för alla människor i , till exempel yrkesvux. Det kan vara ett bra komplement för en långtidsarbetslös person att studera vidare. Det är ovisst hur mycket Socialdemokraterna vill satsa på arbetsmarknadsutbildning. Det är en utbildning som är så dyr som all annan utbildning. Det är också tveksamt när det blir stora volymer att den får en bra effekt. Det finns en del som är intressant angående de bristyrken som finns i . Det är något som det finns bra koll på. De kräver i allmänhet långa utbildningar. Det är fråga om kvalificerade hantverksutbildningar, IT-teknikerutbildningar och den typen av utbildningar. Jag tror att till och med inser att det är svårt att fylla upp de platserna med hjälp av arbetsmarknadsutbildning. Det känns lite förmätet att påtala detta, men den grupp som har varit borta från arbetsmarknaden har också svårigheter. Till stor del är det fråga om personer som inte är fullt arbetsföra utan som har funktionsnedsättningar. Den stora utmaningen jag tycker att vi kan enas om är att arbetsgivare måste vilja öppna dörren och välkomna personer med nedsatt arbetsförmåga men som både vill och kan bidra. Många av dessa personer har bra erfarenheter med höga och fina utbildningar, men ingen vågar ge dem chansen. Det är den stora utmaningen, inte att ge dem en mängd olika utbildningar. 55 (S): Låt mig återknyta till det sista som arbetsmarknadsministern sade. När man träffar dessa fas 3-personer som har fått en fas 3-anställning handlar det ofta om människor som upplever sig göra jobb som någon annan hade kunnat göra på ett vanligt jobb. Varför får de inte en vanlig anställning, frågar de? För de människor som arbetsmarknadsministern hänvisar till som har varit utan jobb länge handlar det ofta om att de kunde få en lönebidragsanställning. Varför får de inte längre en lönebidragsanställning i stället för att hamna i fas 3 där de inte får kollektivavtalsenliga löner och där många ska leva på en inkomst om de över huvud taget har en inkomst som det inte går att leva på? De måste gå till . Det är märkligt att höra arbetsmarknadsministern prata om dem som ändå lyckas ta sig ur fas 1, 2 eller 3 i stället för att prata om de i fas 3 som inte tar sig ur. Vi får aldrig svar på frågan: Varför får de inte studera? Få av dem som har hamnat i fas 3 har studerat under fas 1 och 2. Det finns det statistik på. Då hjälper det inte att i talarstolen säga att många har fått studera . De som fortfarande finns kvar har uppenbarligen inte fått något som ger dem jobb. 56 Arbetsmarknadsminister (M): Jag vill påtala att det har blivit betydligt ljusare på arbetsmarknaden. 136 000 fler är sysselsatta än . 40 000 personer finns i nystartsjobb. Nystartsjobben är en bra arbetsmarknadsåtgärd för långtidsarbetslösa personer. 60 000 fler unga har fått jobb. Det som tar upp när det gäller lönebidragsanställningar är viktigt. Det finns mycket resurser, , kvar för lönebidragsanställningar. Det finns resurser, och det finns långtidsarbetslösa personer med nedsatt arbetsförmåga. Men, , det som fattas är fler arbetsgivare som säger att de långtidsarbetslösa är välkomna till deras arbetsplatser. De får en nästan full kostnadstäckning för lönen. Ändå vill inte arbetsgivare privata, offentliga, ideella ge dessa personer en chans. Än så länge kan vi vara överens om att varken eller jag anställer personer på det sättet. Det är den stora utmaningen. har jag en träff med arbetsmarknadens parter om lönebidragsanställningar. Jag hade en träff . Vi är villiga att lyssna in om det finns något mer i stöden vi kan förbättra. Det finns fördomar och problem som gör att arbetslivet blir så pass slimmat att de inte har ork eller tid, och det finns orosmoment; dessa personer har varit borta så . Problemet är mer mångfasetterat än att, som säger, låta dem studera. Det är inte så enkelt. Jag är ändå förhoppningsfull inför de möten vi ska ha med arbetsmarknadens parter, nämligen att de också tar sin del av ansvaret så att människor som har varit borta länge från arbetsmarknaden kan komma in. Där är vi överens. Lösningen är inte bara utbildning. Då hade vi sett en mycket bättre situation för de långtidsarbetslösa. Tack för frågan och för debatten! Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 13 § Svar på interpellation 2010/11:213 om återinförande av friåret 57 Arbetsmarknadsminister (M): har frågat mig om och i så fall hur jag avser att agera för att återinföra friåret. Hon har också frågat mig på vilket sätt jag har beaktat resultatet för friårsvikarierna under det svenska friåret och om jag även har tagit del av erfarenheterna från den finska alterneringsledigheten. Mitt svar på den första frågan är enkelt nej, jag avser inte att verka för att återinföra friåret. Att återinföra friåret skulle innebära att arbetsutbudet hålls tillbaka i ett läge där arbetskraftsefterfrågan ökar. I stället vill jag främja arbetsutbudet och sysselsättningen, vilket är viktigt inte minst för att möta den demografiska utmaningen samt för att öka den långsiktiga hållbarheten i de offentliga finanserna. Men framför allt vill vi fokusera resurserna på dem som står allra längst från arbetsmarknaden. Deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar ska erbjudas insatser av hög kvalitet. Jag har också bett Arbetsförmedlingen att återkomma med information om vilka åtgärder som skulle kunna vidtas för att öka möjligheterna för människor att få ett arbete efter jobb- och utvecklingsgarantins fas 3. till frågorna om hur jag har beaktat resultatet för friårsvikarierna under det svenska friåret och om jag har tagit del av erfarenheterna från den finska alterneringsledigheten. Såväl i som i visar forskningen att arbetsmarknadseffekterna för friårslediga är negativa, men att vikarierna för de friårslediga i viss mån kan stärka sin ställning på arbetsmarknaden. Regeringen har valt att fokusera på mer effektiva och riktade insatser för att se till att resurserna går till dem som har störst behov. Vi har genomfört en rad satsningar för att arbetslösa ska kunna upprätthålla den viktiga kontakten med arbetslivet, exempelvis genom anställningsstöd och praktikinsatser. är det mer förmånligt för arbetsgivare att med särskilt anställningsstöd anställa personer som varit arbetslösa . Även instegsjobben har förstärkts i syfte att ytterligare öka möjligheterna för dem som har en svag förankring på arbetsmarknaden. För att förhindra att människor hamnar i långvarig arbetslöshet har regeringen i samband med den djupa lågkonjunkturen genomfört stora satsningar på arbetspraktik. Regeringen bedömer att det finns utrymme för ca 14 000 årsplatser i praktik . Vidare har regeringen infört nystartsjobb, en insats som tar sikte på människor som av olika anledningar har varit borta från arbetsmarknaden och som behöver hjälp att få fotfäste på arbetsmarknaden. Åtgärden friår krävde stora arbetsförmedlingsinsatser. Betydande administrativa resurser togs i anspråk på arbetsförmedlingskontoren och skapade mindre tid över till Arbetsförmedlingens egentliga jobb att förmedla arbeten till arbetssökande. 58 (MP): Först vill jag tacka arbetsmarknadsministern för svaret på mina frågor. Att ministern väljer att inte verka för att återinföra friåret är svårt att förstå utifrån flera perspektiv. Det gäller inte minst dess nytta för de arbetslösa och även synen på människor och arbete. Friår innebär enkelt uttryckt att en person med anställning byter plats med en arbetslös . I kunde, på initiativ, ett antal anställda ta ledigt medan en arbetslös vikarierade för den friårsledige. Det gällde fram till att den moderatledda regeringen tog bort möjligheten 2007. Den friårsledige fick ersättning motsvarande av den arbetslöshetsersättning som hon eller han skulle ha fått som arbetslös, och vikarien fick vanlig lön. Friårsreformen var en kombinerad frihetsreform och arbetsmarknadsreform. Intresset var stort, och långt ifrån alla som ansökte om friår fick det. I finns en motsvarighet till friåret, nämligen alterneringsledighet. Efter en försöksperiod som inleddes infördes en visstidslag 2002. har man valt att permanenta alterneringsledigheten. I har fackföreningar, arbetsgivarorganisationer, samtliga partier och allmänheten gått från att vara kritiska till reformen till att i stället se dess fördelar. En saklig och sansad debatt och omvärdering vore välgörande även i . Statsrådet påpekar helt riktigt att forskningen visat att friårsvikariernas ställning på arbetsmarknaden stärks. Ja, friårsvikariat innebär ju riktiga arbetsuppgifter och riktig lön, en fot in på arbetsmarknaden och värdefull erfarenhet som ökar chansen att få nytt jobb därefter. Friår är alltså en utmärkt arbetsmarknadsåtgärd. Det är inte den enda, men den är utmärkt. Jag undrar på vilket sätt det är bättre att betala människor om än alldeles för lite för att utföra meningslösa och rent av förnedrande aktiviteter i mer eller mindre konstlade arbetsmarknadsprojekt, vilket tyvärr förekommer. Arbetsmarknadsministern anför som skäl mot friåret att arbetskraftsefterfrågan ökar. Arbetslösheten är dock fortfarande hög. Att dela mer rättvist på lönearbete och fritid vore alltså till nytta för alla. De friårslediga får en önskad och för många välbehövlig paus i arbetslivet samt möjlighet att förverkliga sina drömmar. Friårsvikarierna har jag redan nämnt, och arbetsgivarna är inte att förglömma. De får fler personer med större erfarenhet och kompetens att välja på när de behöver anställa. Chansen att matcha arbetslösa med lediga jobb borde alltså rimligen öka om friåret återinförs. Stora arbetsförmedlingsinsatser anförs vidare som ett argument mot friåret. Men att friåret skulle kräva stor administration är ingen naturlag i har arbetsförmedlingarna inte behövt förstärka för att hantera alterneringsledigheten. Varför skulle friår vara besvärligare att hantera i ? Det finns alltså all anledning att lära av även där. Ministern menar att administrationen av friårsvikariat skulle ta tid i anspråk från arbetsförmedlarnas verkliga jobb, som är att förmedla arbeten till arbetssökande. Men det är ju precis det de gör när de förmedlar friårsvikariat. Vad är det för skillnad på dessa och andra jobb? Nej, motståndet mot det svenska friåret är enligt min mening inte sakligt grundat. Det handlar som jag förstår det om helt andra saker, vilka jag återkommer till strax. 59 Arbetsmarknadsminister (M): I grunden har vi olika syn på arbete. Vi har en arbetslinje där vi tycker att alla som har möjlighet ska kunna ha ett jobb att gå till. Ett jobb betyder väldigt mycket. Det tror jag framför allt att man förstår om man har varit utanför arbetslivet. Friår att få betalt för att vara fri och ha en paus är precis tvärtom. Vi behöver alla arbetade timmar på arbetsmarknaden, inte minst för att möta den demografiska utvecklingen. Vi behöver jobba mer, inte mindre. Jag kan ta ett exempel: Om man i har 100 personer som arbetar för att försörja äldre, sjuka och barn kommer dessa 100 personer inom en väldigt snar framtid att behöva försörja drygt 90 personer. Om vi ska klara av en skola i hög klass, sjukvård och alla våra utmaningar i samhället behöver vi fler som kan och vill bidra på arbetsmarknaden. Det är också därför alliansregeringen tillsammans med , vill jag säga också tycker att det är positivt med arbetskraftsinvandring. Vi vill att människor ska kunna komma till , starta företag eller bli anställda och bidra till att fler kan försörjas här i . I grunden har vi alltså olika syn på arbete. Jag tror även att det finns en betydande risk, vilket också friåret i bevisade, att det blir en kvinnofälla. Det var nämligen en väldigt stor andel kvinnor som utnyttjade friåret. Kvinnor har som vi vet sämre förutsättningar på arbetsmarknaden och jobbar ofta inom vård, omsorg, handel och så vidare. Jag skulle tvärtom uppmuntra till ett arbetsliv som är inkluderande och där man orkar, kan och vill arbeta ända fram till pension eller, ännu hellre, längre upp i åldrarna. Det måste vara det som är den politiska utmaningen, i stället för att kvinnor ska ta en paus och försämra sina pensionsmöjligheter, sin livsinkomst och i längden också sina karriärmöjligheter. I grunden delar jag alltså inte analys när det gäller friår. 60 (MP): Visst behöver skattesystemet ses över. Det är fantasilöst att tänka sig att vi bara ska finansiera välfärden med skatt på alltmer arbete och konsumtion. Det är en stor diskussion som jag inte kan gå in på helt och hållet här. Ministern anför alltså att arbetsmarknadseffekterna för de friårslediga varit negativa, och det är sant att de som varit friårslediga i inte arbetade i större omfattning efter friåret. De fick något lägre månadslön i genomsnitt, minskade inte sin sjukfrånvaro och gick något tidigare i pension. Men att utifrån detta avfärda friårsreformen ger enligt min mening uttryck för en snäv människosyn och en föråldrad och inskränkt syn på arbete och arbetsliv. De som varit friårslediga kanske prioriterar annat i livet än att maximera lön och tid på jobbet och en ständigt ökad konsumtion och materiell standard. I så fall är de föredömen för oss alla. Ska vi klara att hejda klimatförändringarna och utarmningen av naturresurser måste vi nämligen finna vägar bort från överdrivet lönearbete och den miljöbelastande överkonsumtion som det möjliggör. Därtill visar forskningen att människor som har mindre materialistiska värderingar mår bättre än andra. De är helt enkelt i allmänhet mer nöjda och lyckliga. Ser man det så kan IFAU:s utvärdering tolkas som att friåret varit en framgång för de friårslediga på andra sätt än strikt ekonomiska. Människan är så mycket mer än en kugge i produktionsmaskineriet och en otillfredsställd konsument och så mycket större än sitt anställningsnummer och sitt kundnummer. utvärderade för övrigt också friårsreformen, men ur andra perspektiv, och drog andra och mer positiva slutsatser än IFAU. Regeringen vill främja sysselsättningen, säger ministern. Men varför ska vuxna människor till varje pris ständigt sysselsättas, som om de vore barn som gör ofog om de inte hålls upptagna med något, meningsfullt eller ej. Friåret är ett sätt att åtminstone tillfälligt befria arbetet från den nu överspelade borde vara det i alla fall funktionen av disciplineringsinstrument. Det grundläggande mänskliga behovet av att behövas och få bidra till det gemensammas bästa efter sin förmåga och få utlopp för skaparkraft kan tillgodoses på olika sätt, varav lönearbete bara är ett. Bara för att någon avlönas för att utföra något är det inte säkert att det är meningsfullt eller nyttigt, och det finns också mycket oavlönat arbete som är väldigt viktigt. Lönearbete är bara en del av arbetet, och arbetet är bara en del av livet. beskrev socialliberalen i sitt huvudverk Nationalekonomins principer hur samhället skulle kunna se ut när kampen för överlevnad inte längre upptar all energi. När de industriella framstegen minskar behovet av arbete i samhället såg framför sig hur det kommer att finnas utrymme för kultur och andliga och sociala framsteg. Även nationalekonomen förutsåg en ny epok i mänsklighetens historia när effektiviteten i produktionen ökat så att vi inte längre behöver slita så hårt. När människor fått sina materiella behov uppfyllda tänkte sig även Keynes att vi skulle inrätta oss själva och samhället därefter. Vi är där . Friår vore inte det enda, men ett sätt att ta till vara möjligheterna till social och kulturell utveckling, ett steg på vägen framåt, i likaväl som i där går det ju bra. Jag är övertygad om att väldigt mycket kreativitet kan släppas loss när människor väl får frihet och förtroende, om vi vågar ge dem det. 61 Arbetsmarknadsminister (M): Det var intressant att lyssna på interpellanten. Det är en ganska annorlunda syn, som jag respekterar men inte alls delar. Jag tycker att vi har en väldigt stor utmaning framför oss. De personer som står utanför ska kunna komma in på arbetsmarknaden. Det är det som mitt arbete fokuserar på. Alla som kan bidra till en arbetsgemenskap ska också få göra det. Jag vill ändå återkomma till att jag tror att det skulle vara en enormt stor kvinnofälla. Det skulle sannolikt framför allt vara kvinnor som tog en paus från arbetslivet. Eftersom föräldraledigheten är så pass ojämnt fördelad kan man se otroligt negativa faktorer och vad det leder till att kvinnor aldrig kommer i kapp männen. Jag skulle över huvud taget vilja se ett mer jämställt samhälle, men att säga att man kan ta en paus och vara hemma i stället skulle inte vara lösningen. Jag tror, som jag sade i mitt första inlägg, på fler och bättre jobb, ett hållbart arbetsliv och ett inkluderande arbetsliv där man inte blir utslagen och där var och en får bidra efter förmåga. Inte minst tänker jag på de utrikesfödda som har svårt att komma in på arbetsmarknaden, på våra funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga och på de ungdomar som inte har fått gå igenom en bra skola.