prot · GZ0949 · 2011-12-15 00:00:00 — De är ideella och fristående i förhållande till varandra och till Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap som de samverkar med. Totalt har organisationerna en halv miljon medlemmar. Då talar jag om de 16 av de 18 som har avtal med Försvarsmakten. Men som sade: Om man tar alla 18 blir det nästan 600 000 medlemmar. har vid ett flertal tillfällen framhållit att de frivilliga försvarsorganisationerna på ett betydelsefullt sätt bidrar till den folkliga förankringen av försvaret, som de bedriver en kostnadseffektiv verksamhet. Därtill har också de frivilliga försvarsorganisationerna en viktig uppgift när det gäller personalförsörjningen till hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Ungdomsverksamheten i de frivilliga försvarsorganisationerna har stor betydelse för rekryteringen till Försvarsmaktens nya personalförsörjningssystem. Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har tillsammans med de frivilliga försvarsorganisationernas samarbetskommitté utarbetat en ny modell för hur fördelningen av medel till de frivilliga försvarsorganisationerna ska utformas. Innan denna modell infördes skickades förslaget på remiss till organisationerna. Den nya modellen infördes . Modellen innebär ökad långsiktighet och förutsägbarhet för organisationerna och främjar efterfrågad verksamhet. Organisationsstödet är uppbyggt i två delar, den ena ger bidrag för den organisation man är utifrån medlemstal, den andra utifrån den verksamhet organisationen driver. I den nya modellen ligger en utvärdering inlagd, som vi har hört, , vilket jag anser vara en bra kontrollstation för hur fördelningen av stödet har fungerat när man ser i backspegeln. Med detta som bakgrund är det mycket förvånande att den samlade oppositionen i utskottet yrkat bifall till motioner från Socialdemokraterna och om att återinföra ett särskilt anslag för de frivilliga försvarsorganisationerna. Jag är förvånad över, lyssna nu , att , som ofta lyfter upp den folkliga anknytningen i de politiska besluten, gått med på denna, som jag ser det, centralstyrning över något som i princip ingen av de 18 organisationerna, frånsett en eller två, faktiskt vill ha. I en skrivelse till utskottet framgår att 16 av 18 organisationer ställde sig positiva till den modell som gäller . De framhåller också den utvärdering som ska ske och att man ska invänta resultatet av denna innan eventuella justeringar kommer i fråga. Denna stora majoritet av de frivilliga försvarsorganisationerna, vilka har avtal med Försvarsmakten och tillsammans har drygt 460 000 medlemmar, önskar inte den förändring vad gäller organisationsstöd som utskottsmajoriteten föreslår. I detta anförande instämde och (båda M) och (FP). 103 (S) replik: Jag tycker att jag var tillräckligt tydlig när jag stod i talarstolen. Jag tycker också att jag var ännu tydligare när jag stod här nedanför. För tredje gången får jag väl upprepa att när det gäller organisationsstödet vill vi föra det till statsbudgeten. Någon centralstyrning, eller hur jag nu fick det riktat till mig, är det inte alls fråga om. Om organisationerna själva fördelar stödet är vi nöjda med det. Men vi vill få en tydlighet genom att det ligger i statsbudgeten. Jag skulle vilja att funderar över om han förstår vad jag säger i den här delen eller om det är så att man ändå måste låta organisationerna träffas på något sätt och återigen upprepa för borgerligheten vad man vill. Eftersom jag nu har träffat alla 14 kanske det vore bra om borgerligheten också träffade samma gäng och fick höra hur det är. Vi har alltså i den här kammaren förklarat just hur organisationsstödet ska hanteras. Ändå uppfattar jag att borgerligheten lägger på oss en förklaringsmodell som vi inte står för. När vi inte kan se tydligheten i det här måste vi föra tillbaka stödet till statsbudgeten för att vi återigen ska kunna få upp frågan i kammaren och se att pengarna går dit de ska, att de används av frivilligheten. Hur man fördelar är jag inte intresserad av, men jag skulle vilja höra om jag på något vis kan vara tydligare i vad jag säger och att kan uppfatta mitt budskap på något annat sätt än i talarstolen. 104 (M) replik: Det fanns ju en anledning till att begärde replik. Han hängde inte riktigt med. Jag har talat med ett par organisationer efter det mötet, och de hänger fortfarande inte med på vad oppositionen egentligen vill. Då blir mina motfrågor: Varför gå in och ändra? Vad var anledningen till att gå in och ändra organisationsstödets utdelning? 105 (S) replik: Det som var beslutat , när vi flyttade stödet från statsbudgeten till Försvarsmakten och MSB, var att regeringen skulle återkomma till försvarsutskottet och berätta hur de här pengarna användes. Det handlar om ändamålsenligheten i den nya ordningen. Det har inte skett. Vi har inte sett att pengarna används till det de ska användas till. Vi kan inte utläsa det på något vis. Vi väntade och har vi väntat också, men det har fortfarande inte kommit någon rapport till oss. Av den anledningen tycker vi att det måste bli en tydlighet i detta. Vi vill se till att de här pengarna verkligen finns. När vi satt inne på mötet där jag träffade frivilligorganisationerna uppgav de i alla fall att de förstod vad jag sade. Sedan kanske det är precis som i fall att man ändå inte hör vad jag säger. Men jag kan nog inte uttrycka mig på ett mer tydligt sätt. Vi kommer att återkomma till det här , men i fortsättningen kommer det att finnas i statsbudgeten. Då hoppas jag att vi kommer att se att har gått till frivilligorganisationerna och inte någon annanstans. Det är jag intresserad av. Hur man sedan fördelar sinsemellan bryr vi oss inte om alls. Det får man göra så länge man är överens i de 18 organisationer som finns, vilket man är såvitt jag har förstått. Jag vill bara att det här förs till statsbudgeten. Kan då förstå hur jag menar? Det vore önskvärt att få ett ja härifrån. 106 (M) replik: Jag hör vad du säger, , och försöker ta till mig det. Men jag ser ändå inte varför, och det är inte bara jag, det är ju hela Alliansen i utskottet som ställer sig frågande. Vi tycker att detta är fullständigt onödigt, eftersom det baseras mycket på en eller två av dessa 18 organisationer som på något sätt har gått in i det nya systemet med ändrade åsikter. Det är den tolkningen man kan göra. Vi kommer inte längre här. Vi har olika syn på detta. Den här frågan kanske får en ny vända nästkommande år. Vad vet jag. 107 (S): Låt mig först yrka bifall till reservationerna 1, 4 och 6 och i övrigt bifall till utskottets förslag. Landets försvar är en alldeles för viktig fråga för att ska splittras i den. Om försvars- och säkerhetspolitik ska det råda blocköverskridande enighet. Vi socialdemokrater har historiskt ansträngt oss för breda överenskommelser inom försvars- och säkerhetspolitiken och noterar med tillfredsställelse att utskottet har kunnat enas om de synpunkter som handlar om roll samt om styrning och uppföljning som vi fört fram under arbetets gång. Det här är en inledning som jag hämtade från förra årets inlägg i debatten om utgiftsområde 6. Den är i allra högsta grad användbar även . Jag noterar nämligen återigen med tillfredsställelse att utskottet har kunnat enas om stora delar av årets skrivningar kring den nära framtiden för det svenska försvaret. Det handlar om den nordiska stridsgruppen och ledaransvaret. Det handlar om tidpunkten. Det handlar om nödvändigheten av en luftförsvarsutredning. Det är två frågor där vi tidigare inte nådde ända fram till en gemensam syn men där det nu har varit möjligt att enas. försvar är och ska vara allas ansvar. Genom en fortsatt folklig förankring säkras försvarets tillgång till kompetens och flexibilitet inför en eventuellt framtida försämrad omvärldssituation. Den folkliga förankringen utgör därmed en viktig komponent för det militära försvaret, och den folkliga förankringen börjar just här i denna kammare. Om inte vi folkvalda lyckas nå breda överenskommelser här när vi debatterar och diskuterar, hur ska då samhället i övrigt på bred front sluta upp kring och förverkliga den försvarspolitik som beslutas i denna riksdag? Återstår gör då frågan om effektiviseringar och neddragningar som har föreslagits av . Låt mig stämma in i beskrivningen av bakgrunden. Det är en enig försvarsberedning som har ställt detta i utsikt. Det är inte det vi vänder oss emot. Vi vänder oss emot hur frågan ska hanteras och att inte ska ges den rimliga möjligheten att hantera en oerhört viktig och central fråga i Försvarsmaktens verksamhet. Här väljer de borgerliga partierna att hitta den konfliktyta som behövs för att utmåla inte minst oss socialdemokrater som ansvarslösa med finansieringsfrågorna. Om vi skalar bort alla ord och det ibland höga tonfallet handlar det egentligen bara om en sak, nämligen var erforderliga och nödvändiga beslut ska fattas. Här av oss folkvalda i denna kammare eller hos regeringen och departementet? För oss socialdemokrater blir det naturligt med utgångspunkten breda överenskommelser att vi vill att besluten fattas här och av oss i . Det är i allra högsta grad rimligt att en så stor utredning med förslag till omstöpning av verksamhet möts med den respekt den förtjänar och presenteras för i form av en proposition från regeringen. Invändningar av typen förseningar som riskerar Försvarsmaktens ekonomi faller självfallet tillbaka på regeringen. Det är regeringen som har ansvaret för att tempot hålls uppe i beslutsprocesserna. Det är regeringen som har att förankra sin minoritetsposition i , och det är regeringen som har att hantera de stora förändringarna med den respekt de förtjänar. Det skulle vara spännande att höra företrädare för den borgerliga minoriteten förklara hur analysen ser ut på området. Vilka styrkor och svagheter finns i en långtgående privatisering av försvarets stödverksamheter? Vilka hot och vilka möjligheter innebär de förslag som utredningen pekar på men som regeringen i sitt förslag låter myndigheterna hantera själva? Hur långt är de borgerliga partierna beredda att gå i sin privatiseringsiver? Vi är beredda att diskutera vidare, men vi vill att regeringen tydliggör sina avsikter i form av förslag till . Gör om, gör rätt, arbeta fram en proposition och återkom till med den. Då kan vi fortsätta den breda samförståndsvägen som jag inledningsvis nämnde att vi anträtt tillsammans. 108 (FP) replik: efterlyste röster från Alliansen, och jag kan möjligen volontera på den punkten. Under närmast har mycket av affärsidén med den svenska försvarspolitiken varit att försöka minska på administration och stöd för förbandsverksamheten och i stället satsa på det som borde vara kärnan i varje försvarsmakt, nämligen att åstadkomma krigsdugliga förband. fanns en insatsorganisation om ungefär 11 000 soldater som var tillgänglig . var stödet mätt bland den del av försvarsindustrin som arbetade mot den svenska Försvarsmakten och bland stödmyndigheterna totalt 32 000 anställda. 32 000 personer stödde en insatsorganisation bestående av 11 000 soldater tillgängliga . De två senaste försvarsbesluten har försökt att hitta politiska lösningar för att åstadkomma en framgång med problemet. Det har inte fungerat. I första hand tror jag att detta beror på att stödmyndigheterna, självständiga som de är i regeringsformens bemärkelse, är oerhört starka. Det har inte gått. uppfattar jag att Socialdemokraterna, trots den enighet som har funnits över blockgränsen på den punkten, mer för formens skull vill se en proposition. Jag förstår det inte när detta viktiga mål finns i sikte. Regeringen har redogjort i grova drag för vad man avser att göra. Det här avser inte sammanslagning av myndigheter utan det är fråga om förändringar inne i myndigheterna, gränssnitt som ändras, ingenting annat. Jag konstaterar att när regeringen inte får bemyndigandet att låta myndigheterna själva agera utifrån det mål som finns riskerar vi att urholka materielanslaget utan motsvarande rationalisering. 109 (S) replik: Jag konstaterar genom att läsa i regeringens proposition och genom att ha lyssnat på inlägg att det råder oklarhet i beskrivningen av vad som faktiskt ska göras. I propositionen står det att stödverksamheten inom försvaret på flera sätt måste effektiviseras och rationaliseras genom olika former av utkontraktering av verksamhet. Verksamhet när det finns en fungerande marknad bör utföras av privata aktörer och konkurrensutsättas. sade under sitt inlägg tidigare att det handlar om att styra den inre organisationen i myndigheterna. Är det enbart den inre organisationen i myndigheterna det handlar om, , eller handlar det också om privatiseringar för de områden där det händelsevis finns en fungerande marknad? 110 (FP) replik: Jag lyssnar noga till den kritik som oppositionen riktar mot konkurrensutsättningar som till exempel har skett inom äldreomsorgen och andra samhällssektorer. Jag kan förstå att det finns kvalitetsaspekter, inte minst i sådana verksamheter som är mycket människonära som är viktiga att vårda. Jag har lite svårare att se när vi talar om logistik och logistiska tjänster, förrådsverksamhet, förnödenhetsförsörjning med mera, vilka politiska risker som skulle vara involverade i detta. Där har det historiskt funnits en stor samsyn över blockgränserna om att här finns möjligheter att pröva den privata vägen och inte minst Socialdemokraterna har pushat på för outsourcing. Till exempel har man accepterat detta när det gäller våra skolflygplan SK 60, som inte längre ägs av staten utan ägs av industrin som i sin tur levererar flygtimmar till flygvapnet. Jag tycker inte att det är rätt när det handlar om det svenska försvarets bestånd och förmåga att det viktigaste förslaget nu blir föremål för förseningar, i ett redan trängt läge som äventyrar insatsorganisationen 2014. Det är inte hedervärt eller ansvarsfullt. 111 (S) replik: Det trängda läget är i så fall en konsekvens av att regeringen inte ser till att bereda frågan på ett lämpligt sätt och lägga fram den för i den tid som hade krävts för att undvika det trängda läget. Jag hörde generaldirektör kommentera : Försvarsmakten har höga krav när det gäller styrning och kontroll över försvarslogistiken. Vi sätter våra soldaters och sjömäns liv på spel när vi skickar ut dem i insatser. Det gör att Försvarsmakten har väsentligt högre krav på styrning och kontroll över materiel- och logistikfunktionen än vad en normal myndighet har. Vi vill ha den fullständiga kontrollen och styrningen över försvarslogistiken. Jag är absolut ingen motståndare till att konkurrensutsätta verksamheter där det finns fungerande marknader och där myndigheterna mycket väl kan lämna ansvaret ifrån sig, men här handlar det om svenska soldaters och sjömäns väl och ve i sin dagliga insats. Jag kan understryka detta eftersom det efterfrågades under debatten tidigare. De genomför och stundligen fantastiska insatser, men de är också beroende av fullt ut fungerande stödfunktioner. 112 (M): som vi här i kammaren har denna diskussion om framtidens försvar pågår Försvarsmaktens verksamhet dygnet runt och året runt. Just i detta nu finns svenska killar och tjejer på plats i för att skydda det afghanska folket. avslutar killar och tjejer sin GMU på I19 i förvisso två helt olika verkligheter men två sidor av precis samma mynt ett försvar som kan verka såväl i ett snötäckt som i ett där temperaturen ibland kan gå . Hoten mot har på många sätt minskat jämfört med hur det var under dagar men också blivit fler än tidigare och ökat i komplexitet. Världen förändras och vi med den. är ett litet land. Trots detta faktum har vi på den internationella scenen kunnat spela en viktigare roll än vårt lands storlek kunnat motivera. Skälet till det är att vi har varit öppna mot omvärlden och valt att samarbeta med andra länder. Vi har all anledning att vara stolta över den här traditionen. Det är bra att vi har bestämt oss för att fortsätta på den vägen. Beslutet i går i denna kammare, att ska fortsätta att finnas på plats i , är ett gott exempel. Till grund för det låg en överenskommelse mellan Alliansen, Socialdemokraterna och . I betänkandet återfinns vår framtida medverkan i den nordiska stridsgruppen. Det är tack vare den som så snabbt kunde finnas på plats till stöd för människorna i . Lika noterbart är att två övriga partier, och , på område efter område förenats i en alltmer isolationistisk syn på och på världen: nej till insats i , nej till förlängning i , nej till Nordic Battlegroup, nej till insatsförsvaret och till och med nej till svenskt medlemskap i . I synen på säkerhetspolitiska roll har de mer gemensamt med varandra än med något annat parti i denna riksdag. Jag vill också nämna några ord om objektsramarna som tillhör betänkandet. Som bekant finns det två olika reservationer. Jag kan sympatisera med idén att det är viktigt att har stor inblick i de materielprojekt som ingår i investeringsplanerna och har en samlad bild av investeringarna. I det avseendet håller vi helt med varandra. Här upplever inte jag att det finns någon skillnad i sak. I betänkandet står det att regeringen ska fortsätta att arbeta med att fördjupa den ekonomiska redovisningen till , till exempel avseende större materielinvesteringar. Den fråga vi ska ställa oss är huruvida dessa objektsramar verkligen är rätt väg att uppnå det. Jag noterar att det i en av reservationerna refereras till inköpet av i samband med budgetpropositionen 2005. Det är kanske en smula märkligt att framhålla just det som ett gott exempel, mot bakgrund av vad vi vet om i och för sig ett på många sätt bra helikoptersystem men också, som alla vet, ett system kantat av stora förseningar och kostnader. Att använda det som ett argument för objektsramarna tycker i alla fall jag entydigt talar för att det gäller att försöka hitta andra sätt att utveckla rapporteringen till kammaren. Försvarsmakten genomgår stora förändringar. Arbetet med att förverkliga den nya insatsorganisationen pågår för fullt. Övergången från plikt till frivillighet är en bärande del. befinner vi oss i början av en lång resa. Det finns gott om bedömare som vill låta påskina att arbetet är misslyckat, att det inte går att genomföra detta. Det tycker jag är en märklig inställning givet att vi befinner oss i början och att det måste få ta tid innan reformen kan utvärderas och granskas i alla sina delar. Vi vet, som nämnts här i kammaren , att det bland unga finns ett stort intresse för att vara en del av försvarets framtid. Med uppemot tio sökande per plats råder det inget tvivel om den saken. Det i sig är en stor kontrast till alla dem som redan från början sade att soldatyrket skulle bli en sista utväg för människor som inte skulle vilja göra någonting annat. Oppositionen refererar till . Vi har väl en lite rimligare bild av både det som fungerar bra och det som fungerar mindre bra. Det sistnämnda finns också. Det har vi varit helt öppna med. Just nu diskuterar vi hur Försvarsmakten ska kunna rekrytera soldater och sjömän. Men jag tror att den stora utmaningen framöver blir hur vi ska lyckas behålla våra soldater och sjömän. Unga människor är alltmer rörliga på arbetsmarknaden och ser hela världen som sitt arbetsfält. De vill testa olika saker och ge sig ut för att resa, studera och arbeta. Förmågan att behålla soldaterna påverkar naturligtvis också förutsättningarna för att redan från första början kunna rekrytera dem. Det bästa sättet att attrahera nya soldater tror jag är att se till att soldater och sjömän trivs med det arbete som de utför. Det här ställer helt nya krav på Försvarsmakten men också på oss förtroendevalda. Försvarsreformen är en samhällsreform en reform som är viktig för hela samhället. Men hela samhället behövs för att kunna förverkliga den. Jag kan ta tillfället i akt och peka på flera saker där vi måste göra mer politiskt genom att till exempel åtgärda den bostadsbrist som tvingar anställda och soldater att leva lumparliv och bo på luckan. Så är det inte tänkt att systemet ska fungera. Som soldat ska man vara uppskattad av samhället för det man gjort och det man lärt sig och för det man kan utföra både på egen hand och tillsammans med andra. Det ställer krav på oss i denna sal, på näringslivet och också på Försvarsmakten när det gäller att bli en mer attraktiv arbetsgivare. Jag vill att man ska kunna göra karriär genom att vara soldat, oavsett om man i Försvarsmakten väljer att fortsätta inom det militära eller om man väljer att gå vidare till det civila arbetslivet. Precis som man ska kunna bli överbefälhavare ska man kunna bli verkställande direktör, eller varför inte styrelseordförande? Vilka färdigheter ska då en kille eller tjej under en anställningsintervju med en civil arbetsgivare kunna peka på att vederbörande lärt sig i försvaret? Vilket stöd i form av diplom, karriärcoachning och intyg från försvaret kan man räkna med för att kunna gå vidare i karriären? Jag tror att en förutsättning för att killar och tjejer framöver ska kunna söka sig till försvaret är att de känner sig säkra på att deras kompetenser är efterfrågade på arbetsmarknaden efter att de fullgjort sina kontrakt. verkar Försvarsmakten i en helt annan miljö . I takt med att värnpliktskullarna minskar blir det färre människor ute i samhället som har en direkt koppling till Försvarsmakten. Då ökar kraven på att enkelt och begripligt kunna förklara vad man lärt sig i det militära som är relevant också för världen utanför liksom på att fylla varumärket med ett positivt innehåll. Detta kommer inte att gå av sig självt, utan det förutsätter ett långsiktigt och målmedvetet arbete från Försvarsmaktens sida. Att det lyckas är centralt för hela reformen. Här saknas fortfarande många svar, och här måste Försvarsmakten lägga in en högre växel. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet med undantag av punkterna 7 och 8. I anförandet instämde , och (alla M) samt (FP). 113 (V) replik: är på något sätt mångordig men ändå fåordig när det gäller den koppling vi förut varit inne på, nämligen att vi i tillsammans med är isolationistiska vad det nu egentligen innebär om internationell solidaritet betecknas bara som detta med Afghanistanaktioner och sådana saker medan man helt och hållet negligerar det som egentligen är internationell solidaritet innebärande att man skapar förutsättningar för människor att själva se till att kunna forma sin framtid. tycker att vi är emot allt, till och med emot EU. Men jag ska säga att vi är oerhört tacksamma för att vi med tanke på den eurokris vi upplever visat på hur EU som projekt är feltänkt. Det finns en anledning till att vi säger nej till vissa saker så är det men inte därför att gör det utan därför att det finns en substans i anledningen till att vi säger nej. Det är lite för låg nivå att bara ta upp det här. Man måste också titta på det som finns inuti. Jag har förut varit inne på att i de allra flesta fall av gångerna när vi röstar i kammaren håller med regeringen. Jag vet inte hur vi gör det. Det är i alla fall långt mer sällan vi gör det jämfört med hur det är med . Man lyfter inte ens fram frågan om vad det innebär för de borgerliga partierna i denna kammare och för regeringen att är så ivriga, att de nio av tio gånger röstar med regeringen. Är det så att ni har samma politik? Kanske sitter ni mycket tätare ihop jämfört med hur det är med oss. Beträffande de frågor som man här lyfter fram är det självklart så att det händer att vi hamnar på samma position som vissa andra partier, ibland till och med som regeringen. Det händer, men det innebär inte att vi är likadana. Inte heller är vi isolationistiska. Vi i har tvärtom en historia av att vara väldigt internationella och av att på ett helt annat sätt jobba med internationell solidaritet och samverkan än den borgerliga regeringen genom historien gjort. Det kan man titta på. Kanske skulle kunna titta på historien i det avseendet. 114 (M) replik: Detta är uppenbarligen känsliga frågor.