prot · GY0961 · 2011-02-17 00:00:00 — Då måste man också fundera över på vilket sätt det ska ske och vad rapporten ger vid handen. Den här forskaren hade aldrig fått tillstånd att få ut detta viktiga material om det inte hade funnits ett gediget intresse av att faktiskt syna vad som kan vara värt att forska om och ta fram i form av fakta. Även jag är nyfiken på vad det kommer att stå. Men jag brukar aldrig fråga Om detta inträffar, kommer du då att göra si eller så? Utan brukar vänta men den typen av frågor och svar tills det finns fakta på bordet. Det tänker jag göra även i det här fallet. Om det är något som kampen mot extrema rörelser alltid är i behov av är det sanningen och fakta. Det gäller alla typer av extremism. Jag kommer att fortsätta att stå på den plattformen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2010/11:198 om tingsrätt 10 (): har frågat mig om jag kommer att verka för att tingsrätten i finns kvar även fortsättningsvis. Bakgrunden till interpellationen är en promemoria som har upprättat och som behandlar organisationen av vissa tingsrätter. Promemorian innehåller bland annat ett förslag som går ut på att läggs samman med till en domstol med kansli i . Som jag nämnde i mitt svar på en liknande interpellation har för sedan skickat ut promemorian på remiss. Remissinstanserna får alltså nu möjlighet att lämna synpunkter till verket på förslagen i promemorian. Först när synpunkterna har analyserats kan verket avgöra om någon framställning ska göras till regeringen. egen process är alltså inte slutförd . Något förslag för mig att ta ställning till finns således inte . 11 (S): Tack, justitieministern för svaret, framför allt för att jag fick ett mycket snabbt svar! Justitieministern säger i svaret att det inte finns något förslag att ta ställning till, att egen process inte är slutförd. Så är det tydligen. Men jag anser att det ändå finns all anledning att diskutera förslag, som jag tycker är dåligt och bör avvisas. Jag tycker att det är fel att lägga ned ytterligare tingsrätter, i det här fallet tingsrätten i . Det har redan gjorts omfattande centraliseringar när det gäller rättsväsendet, även i . Jag tycker att det räcker som det är. Vi har två tingsrätter, i och , och är ett stort län geografiskt. var utgångspunkten att de förändringar som gjordes skulle vara långsiktigt hållbara. Därför hade jag inte förväntat mig det förslag som nu har fört fram och som skulle få mycket kännbara negativa följder för norra och västra . Anledningarna till att jag och vi socialdemokrater är oerhört bestämda i vår uppfattning att ska finnas kvar är flera. Först och främst blir det en väsentligt försämrad service för invånarna i det berörda området. Det blir också en försämrad rättssäkerhet. Inte minst viktigt är att det skulle det bli en enorm ökning av resandet om tingsrätten i skulle försvinna. Det är stora avstånd i , och det är inte alltid enkelt att ta sig fram och tillbaka till med kollektivtrafik, snabbt , om man inte har tillgång till egen bil. Från till är det . Det kan man väl tycka är acceptabelt. Men tittar vi längre norrut ser vi att det exempelvis från ned till är . Från längst upp, ett trevligt område med många turister, är det att åka. Ska man då åka går det åt väldigt mycket tid. Det medför i sin tur att risken för inställda mål ökar, eftersom människor av olika orsaker har svårt att ta sig till . Den befintliga domstolsbyggnaden i är ombyggd . Men den har ingen plats för tingsrätts verksamhet, utan då skulle man tvingas till en ny, kostnadskrävande om- och tillbyggnad. Det tycker jag är väldigt dålig hushållning med pengarna. är också betydelsefull för och de kommuner som finns runt omkring av många andra orsaker. Det är en arbetsplats med kvalificerat folk, vilket i sin tur innebär att andra medflyttande också kan få jobb och man får en bra arbetsmarknad i området. Dels för området i sig, dels också ur rättssäkerhetssynpunkt och med tanke på vikten av att inte behöva resa långa sträckor som det kan tyckas i onödan är det väldigt viktigt att får finnas kvar. 12 (): Jag delar uppfattning att det är viktigt att diskutera dessa frågor men kanske inte med ministern. Att se till organisationen är ett arbete som pågår inom myndigheten. Vi har i den ordningen att myndigheter har ett ansvar för att utveckla verksamheten, pröva olika frågeställningar, diskutera dem och , om man finner anledning, återkomma till regeringen med ett förslag. Det är klart att man måste diskutera. Men jag kanske bör passa mig för att ha bestämda åsikter innan det finns ett förslag. När det gäller bakgrunden: Under förra mandatperioden gjorde vi faktiskt ett par rejäla häv när det gällde domstolsorganisationen. I några fall fick vi rätta till tidigare utredningar rätt ordentligt. Det gäller inte minst i . Det är väldigt lätt att det blir skrivbordsprodukter, där man inte har tänkt igenom hur avstånden ser ut, hur man kan färdas och så vidare. Det arbete som vi gjorde då gjorde vi utifrån att se på behovet av att klara en specialisering. I princip alla domstolar har ganska många olika typer av ärenden. Det kräver hög kompetens. Men det gäller också att man har en väl fungerande organisation som klarar en del av den moderna tidens variationer och flexibilitet. Det bör också finnas en tillräcklig bas för en bra organisation för beredning av olika ärenden. Vi vet att en del små domstolar kan ha stora problem med rekrytering, med att ha en organisation och annat. Det finns många aspekter, och jag vill gärna säga att när det gäller just kravet på kompetens handlar det om att vi ska ha samma rättssäkerhet oavsett vart man vänder sig i landet. Det handlar inte bara om hur nära det är, utan det ska också finnas kvalitet i domstolen som gör att man blir rätt bedömd och får ärenden hanterade på ett riktigt sätt. Det är alltså många olika aspekter man måste ta hänsyn till i det här arbetet. Därför är det naturligtvis otroligt viktigt med den remissomgång som nu genomför. Jag är bekymrad över en del domstolar. Vi gjorde, när vi gjorde genomgången under förra mandatperioden, stora undantag för och det som då berördes, eftersom inte är fyrkantigt. Vi kan inte ha samma måttstock överallt, för då får vi en väldigt konstig organisation. Så är det. Därför behöver vi också den kunskap som finns lokalt och regionalt för att kunna göra en bedömning. Men, som sagt, i det här fallet är vi lite för tidigt ute för att jag ska ha en bestämd uppfattning, men jag följer naturligtvis den här debatten med stort intresse. Jag tror inte heller att man ska vara alltför snabb med organisationsförändringar om man inte har ett gediget underlag. När det gäller tror jag att man har 15 anställda. Man har en rådman. Sedan är det en lagmanstjänst som är vakant , eller den kanske blir vakant då. Det är alltså en ganska liten organisation. Man har haft tre utlysta rådmansanställningar och fått två respektive tre sökanden. Man kan då säga att det uppenbarligen finns vissa bekymmer när det gäller att rekrytera personal. Å andra sidan visar det behovet av att försäkra sig om att den här delen av har tillräcklig kraft när det gäller juridisk kompetens. Det går ju att vända på myntet åt två håll. Men jag ser fram emot de synpunkter som kommer och kommer noggrant att se om det dyker upp något förslag från som vi behöver ta ställning till, men vi är en bra bit därifrån . 13 (S): Jag tycker att det är bra att vi är en bra bit därifrån, som justitieministern säger, alltså en bit ifrån beslut. Desto viktigare är det då att vi får möjlighet att framföra våra synpunkter, och jag är glad åt den här diskussionen och debatten här i kammaren. Ja, det är självklart många aspekter att ta hänsyn till. Och invånarna i norra och västra ska naturligtvis ha rätt till samma rättssäkerhet som alla andra. Jag vet också att det har varit vissa bekymmer med att rekrytera kompetent personal. Dess värre är det väl inte bara i och Moraområdet som man har det problemet, utan det finns också på andra håll och inom många andra verksamhetsområden. Och det kommer säkert inte att bli enklare när alla fyrtiotalister och femtiotalister ska pensionera sig . Men det här är en viktig fråga för den som har arbetsgivaransvaret, att man är ute , att man funderar över hur man gör olika typer av tjänster attraktiva och vad man kan erbjuda för rekryteringsmöjligheter. Hur ser möjligheterna ut om man vill göra karriär och så vidare? tycker väldigt många att är ett attraktivt område att leva och bo i, inte minst med tanke på de fritidsmöjligheter som vi har. Det är ett rikt kulturliv. Det finns många positiva saker att lyfta fram. Med lite god vilja och lite ansträngning tror jag alldeles säkert att man kan rekrytera behörig personal på ett bra sätt till . Om man ska lyfta fram något som är specifikt för är det att det här geografiskt stora upptagningsområdet har en enorm tillströmning av turister både och, framför allt, . besöker ungefär sju miljoner människor det här området. Vare sig vi tycker om tanken eller inte innebär det att fler brott begås än vad som kanske kan förväntas i ett område som norra och västra . är en av de tingsrätter som har den största ökningen av antalet brottmål. Det här gör att det ligger en väldig tyngd på tingsrätten. Det innebär också att det är många målsäganden och många vittnen som skulle få resa väldigt långt, ned till , för att kunna genomföra de här målen. Jag tycker att det här också är en viktig fråga att ta med när man funderar över saker och ting. Vi planerar i ytterligare utbyggnad av både Idreområdet och Sälenområdet med ett antal bäddar. Det kommer ännu fler människor till det här området. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi värnar tingsrätten i , även övriga som finns med i förslag, det man funderar över just . Det är viktigt att människor känner trygghet och att man kan behålla ett starkt medborgerligt förtroende för rättsväsendet. Det tycker jag inte att man gör om man går vidare i sin centralisering. 14 (): Jag delar helt uppfattningen om möjligheterna för den här bygden att utvecklas, utifrån att det är en av de mest dynamiska turistregionerna. Det är helt riktigt att det är en väldigt ojämn arbetsbelastning även för rättsväsendet i den här delen av , eftersom alla stockholmare, inte minst under sportlovsveckorna, på ett eller annat sätt försöker ta sig dit. Problemet gäller naturligtvis helheten. Både åklagarkammaren och Kriminalvårdens häkte ligger i . En fråga som vi arbetar mycket med handlar naturligtvis om att försäkra oss om att det finns tillräckligt med poliser för att klara den tillströmning av spännande människor som kommer till de här bygderna. Vi jobbar mycket med att öka flexibiliteten och försäkra oss om att det finns en bra basorganisation. Men det är klart att man måste se rättsväsendet i sin helhet, och då har vi ytterligare problem. Därför är det nog bra med den här remissomgången, där man får vända och vrida på saker. Häktesverksamheten ligger, som sagt, i , och det gör åklagarkammaren också. Jag säger nu inte att det är ett argument för att lägga ned, om någon skulle missuppfatta det. Jag säger bara att det är en komplikation om man vill föra ett resonemang om att ärendebelastningen ökar. Jag tror så här: Det är ett antal tingsrätter som är utpekade i promemoria. Delvis är bakgrunden att inskrivningsverksamheten har flyttats från domstolen, och arbetsförutsättningarna har förändrats. Det föranleder naturligtvis verket att fundera över hur arbetsbelastningen ser ut och vad som är en vettig arbetsorganisation. Men det handlar också om de praktiska förutsättningarna när det gäller säkerhet. Det finns ju många olika aspekter. Jag tror inte att man ska dra alla över en kam. Jag tror att man ska sätta sig ned och fundera i varje enskilt fall. För jag tror faktiskt att de här mindre enheterna, var och en, är specifika och att man ska se de olika parametrarna. Och, som sagt, min grundinställning när det gäller den här organisationen är att vi måste inse att inte är fyrkantigt. Ska vi göra rättsväsendets organisation rätt och riktig måste vi utgå från verkligheten och de människor som man ska serva på ett bra sätt. Men, som sagt, jag har ingen uppfattning i sakfrågan innan det kommer ett eventuellt förslag. Det är egen rapport som är ute på remiss och som jag hoppas att många diskuterar med liv och lust , så får vi se om vi har anledning att återkomma i . 15 (S): vill jag säga att jag i grunden är en positiv person. Jag gör positiva tolkningar av det som justitieministern säger, och jag tycker faktiskt att det är väldigt viktigt att en regering tar ansvar för att hela rättskedjan fungerar. har antalet anmälda brott ökat med , såvitt jag kan förstå. Polisen har visserligen fått stora tillskott, men för resten av rättskedjans myndigheter väntar nedskärningar. Det har varit nedskärningar, och det ser alltså bekymmersamt ut för landets domstolar. Jag har sett en prognos som visar att domstolarna har ett underskott på och att man har ett underskott på . Det är klart att det kan bli så i ett land där skattesänkningar går före offentlig service. Det tycker inte jag är bra. Jag tror att det kan vara en del av dessa sparkrav som ligger bakom förslaget att lägga ned de domstolar som är omnämnda och där finns med, även om man hävdar att det finns andra motiv. Justitieministern talar om att vi inte ska se som någonting fyrkantigt. Nej så är det inte. känns det som om landet och våra län är väldigt avlånga. Avstånden är viktiga, arbetsgivaransvaret är viktigt och att behålla ett starkt medborgerligt förtroende för rättsväsendet är viktigt. Jag tror inte att vi kan bibehålla det med ytterligare nedläggningar. Jag förlitar mig på att justitieministern tänker klokt och avvisar förslag om och när det kommer. 16 (): Jag ska göra vad jag kan för att vara så klok som möjligt när vi eventuellt får ett förslag. Det är självklart. Frågan kommer att prövas så seriöst som vi alltid försöker göra, och jag vill bara säga två saker med anledning av det sista. Rättsväsendet har aldrig haft så mycket resurser som det har just . De extra tillskott som har kommit har också gett ansenliga summor till både och åklagarverksamheter, alltså inte bara till polisen. Det är inte där skon klämmer. Däremot har vi längre tillbaka haft en väldigt bred organisation som inte riktigt har följt med den samhällsutveckling som har skett. Det har gjort att vi har varit tvingade att göra förändringar. har dessa förändringar gått väldigt sakta, och det drar resurser. Om man inte renoverar ett hus eller gör nödvändiga moderniseringar blir det nämligen ofta väldigt dyrt, och vi har fått räta upp en del där man har väntat för . Vi gjorde väldigt stora förändringar under den förra mandatperioden. Jag sade då, och jag står för det, att jag inte är den som tycker att man ska rusa i väg med organisationsförändringar stup i kvarten, men vi har några enheter där verksamhetsdelar har förändrats. har då tyckt att det finns skäl att titta på om det föranleder några förändrade ställningstaganden, och vi får väl se vad det leder till. Vi är inte där . Antalet anmälda brott ökar generellt, men man ska också veta att det finns brottstyper där antalet anmälningar minskar. Men det finns också brottstyper där vi verkligen hoppas att fler ska anmäla. Vi är till exempel glada över att fler sexuella övergrepp anmäls, för det betyder att fler människor vågar stå upp och berätta vad de blivit utsatta för. Brottsstatistik är alltid lite besvärligt. Det har dock inte så mycket att göra med tingsrätten i . Tack för diskussionen! Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2010/11:201 om implementeringen i svensk rätt av internationella brott 17 (): har frågat mig om jag planerar att en proposition framläggs grundad på Internationella straffrättsutredningen samt om jag avser att vidta några åtgärder för att undvika att det uppkommer liknande situationer, där beredningstiden i för mycket viktiga och brådskande lagförslag kan komma att uppgå till . Han har också frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att skingra de misstankar som framförts i en artikel i tidningen om att dröjsmålet delvis kan ha sin grund i en önskan att försvåra förundersökning och lagföring beträffande eventuellt ansvariga för folkrättsbrott hos . Slutligen har han även frågat om jag avser att ta initiativ till att en proposition läggs fram om kriminalisering av tortyr definierad i enlighet med FN:s konvention mot tortyr. Låt mig inleda med att säga att svensk straffrättslig lagstiftning ger goda möjligheter att lagföra personer för krigsförbrytelser, i svensk rätt kallat folkrättsbrott, och folkmord. Genom regeringens förslag till förändringar i fråga om preskription för en del allvarliga brott som trädde i kraft och som bland annat innebär att preskriptionen avskaffades för grovt folkrättsbrott och folkmord, har möjligheterna ökat ytterligare. Även om det i svensk rätt saknas ett särskilt straffstadgande för brott mot mänskligheten är sådana gärningar i allt väsentligt kriminaliserade genom de allmänna bestämmelserna i om bland annat mord, dråp, misshandel, våldtäkt och olaga frihetsberövande. Preskriptionstiden för mord och dråp har också slopats. På samma sätt är gärningar som kan anses utgöra tortyr kriminaliserade i svensk rätt, bland annat genom misshandel inklusive synnerligen grov misshandel, olaga tvång med mera. uppfyller därmed kraven i . Svenska domstolar har också möjlighet att döma över folkmord och folkrättsbrott, oavsett var dessa gärningar begåtts och av vem. Detsamma gäller brott med minimistraff på fängelse , som mord och synnerligen grov misshandel. Det finns alltså goda möjligheter att i lagföra krigsförbrytare och andra personer som begått allvarliga brott enligt den internationella rätten. Straffbestämmelserna kan emellertid göras tydligare och utformas så att de står i bättre överensstämmelse med den internationella rättens utveckling. Det är riktigt att Internationella straffrättsutredningen lämnade ett betänkande med förslag till ny lag om internationella brott innehållande en samlad reglering av folkmord, krigsförbrytelser och brott mot mänskligheten. Utredningen har också behandlat frågan om det ska införas ett särskilt straffstadgande för tortyr i svensk rätt och bedömt att så inte bör ske. Sedan den borgerliga regeringen tillträdde har ett aktivt arbete inom inletts. låg detta i malpåse. En proposition är planerad att lämnas . Det är inte ovanligt att komplicerade och omfattande reformer, när förslagen analyseras i detalj, visar sig kräva mer tid än vad man inledningsvis kunde förvänta sig. Vidare är departementets resurser inte obegränsade, och ibland måste svåra prioriteringar göras. Men det är regeringens och departementets strävan att alltid utifrån tillgängliga resurser genomföra reformer så snabbt som det är möjligt. Den ambitionen kommer givetvis gälla även . Beredningstiden för Internationella straffrättsutredningens förslag har naturligtvis inte haft något samband med en enskild förundersökning eller i övrigt med omständigheter i något enskilt ärende. Vad slutligen gäller frågan om införandet av ett nationellt, specifikt tortyrbrott definierat i enlighet med FN:s konvention mot tortyr, kommer utredningens bedömning i denna del att behandlas inom ramen för det arbete som pågår. Regeringen kommer att ta ställning i frågan i propositionen. 18 (V): Jag tackar för svaret och vill välkomna beskedet om att vi kommer att se ett förslag om en moderniserad svensk lagstiftning som uppfyller internationella konventioner på det här området till 2012. Det är , kan man säga. Vår lagstiftning måste vara så stark och så klar som möjligt för att vi ska kunna lagföra allvarliga brott som tortyr, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Trots det positiva beskedet finns det delar i svaret som förvånar mig en smula. Det första är att det hävdas att tortyrbrott är fullt ut täckta av nuvarande svensk lagstiftning. Det är också mycket oroande att ministern inte vill ge besked om att tortyr kommer att införas som brottsrubricering i svensk lag. Faktum är att föreskriver att tortyr definieras som ett brott i nationell rätt av de länder, däribland , som har signerat konventionen. Detta har också påpekats för av mot tortyr. Man kan också ifrågasätta om de nuvarande brottsrubrikerna som grov misshandel och olaga tvång har samma styrka som en explicit rubricering om tortyr. Särskilt tydligt blir detta när man också tar in psykisk tortyr som tortyrform. Psykisk tortyr är vanlig och kan ha fruktansvärda konsekvenser för den utsatte. Vilken svensk rubricering ska täcka detta? Vilka är argumenten emot att införa tortyrbrottet i svensk lag? Vad får ministern att tveka? Jag skulle gärna vilja höra argumenten emot och hur ministern tänker i det här fallet. Ett liknande resonemang kan föras vad gäller rubriceringen brott mot mänskligheten. Även här hävdar ministern att den rubriceringen de facto täcks av svensk lagstiftning. Om detta är inte alla överens. har till exempel invänt mot denna beskrivning. Tillåt mig citera en av landets främsta experter på området, åklagaren på . I säger han följande: Det är önskvärt att lagstiftningen harmoniseras med andra länder. Till dess får vi hanka oss fram. Det är lättare om man talar om brott mot mänskligheten så vet alla vad det handlar om. Det här kommer alltså från en praktiker på området. Ytterligare en kritisk röst mot att Romstadgan inte har genomförts i svensk rätt är faktiskt en statlig utredning, SOU 2010:72, som kom från inom Försvarsdepartementet. Där klargör man uttryckligen att man anser att det är olyckligt att beredningen på detta område har dragit ut och att till följd av detta inte har den lagstiftning på plats som Romstadgan kräver. Detta är då fråga om en statlig utredning. Det är självklart välkommet och också det enda rimliga att regeringen i detta inte tar några hänsyn till den pågående utredningen om folkrättsbrott mot i . Men är det inte så att den nuvarande lagstiftningen gör det svårare att eventuellt fälla de ansvariga för de här folkrättsbrotten i samband med verksamhet? Brott mot förutsätter att det har rått väpnad konflikt, och det är inte alltid självklart hur man ska avgöra om det har varit fallet, till exempel i . En skärpning av lagstiftningen på det här området skulle ta bort varje misstanke om att regeringen tar hänsyn till ett enskilt mycket känsligt ärende när lagarna utformas. Genomförandet av Romstadgan och det internationella regelverket mot den här typen av brott är ett stort steg framåt. Det är någonting som regeringar och parlamentariker, inte minst svenska sådana, har arbetat . Därför är det så beklagligt att som pådrivande stat inte självt har gjort de förändringar i lagstiftningen som dessa regler föreskriver. 19 (): har inte varit i så länge så jag ska verkligen inte beskylla honom för att den tidigare majoriteten inte har lyft upp frågorna snabbare, men jag vill gärna säga att jag tog itu med det här arbetet när jag började som justitieminister därför att jag tycker att det är angeläget. Men jag har också respekt för att en del av den här lagstiftningen är komplicerad. Det är inte för att skylla ifrån mig för att arbetet inte är gjort som jag påpekar att svensk rätt i nästan samtliga fall faktiskt täcker in det som är viktigt i de här olika ärendena, för så är det. Det är också en missuppfattning att Romstadgan skulle ställa krav på att det införs en brottskatalog i nationell rätt. Romstadgans brottskatalog, Folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, bygger på så kallad sedvanerätt som är bindande för alla länder. Ursprunget kommer års folkmordskonvention, som har tillträtt, och Genèvekonvention, som också har tillträtts av . har en lagstiftning som lever upp till de kraven. Däremot finns det ett starkt intresse från oss här i att reformera lagstiftningen, som är av äldre datum, så att den anpassas bättre till den internationella rätten. Det påtalas också av människor som arbetar professionellt med detta.