prot · GY0996 · 2011-05-04 00:00:00 — Återvinningen utgör en tredjedel. Till energiutvinning går hälften, . Till biologisk behandling går . Deponeringen har i stort helt upphört; den har minskat från till . I EU är förhållandena helt annorlunda med en avsevärt mindre andel återvinning och en väsentligt större del som går till deponi. Däremot har våra totala avfallsmängder ökat från 1997 till 2009. Dock kunde vi se en viss minskning. är det viktigt att beakta att våra avfallsmängder också står i viss relation till konjunkturen. Lite skämtsamt brukar det påstås att en av de bästa konjunkturmätarna är studiet av en återvinningsstation och aktiviteten där. har vi också kraftigt ökat andelen avfall som blir biologiskt behandlat till exempel för utvinning av biogas. utgör, som nämnts, denna del . Här finns dock en potential att gå vidare och att nå ännu högre siffror. I stort sett överallt i vårt land är man på väg att införa utsortering av biologiskt hushållsavfall för rötning och gasframställning. Mycket här handlar om att finna praktiska lösningar som är ekonomiskt lönsamma och lätta att implementera ute i de enskilda hushållen. Just detta är en viktig faktor för att nå vårt mål om en ännu större andel källsortering. Det måste vara enkelt och det måste kännas motiverat för den enskilde medborgaren att leva miljövänligt i sitt vardagsliv och att sortera och återvinna sitt avfall på ett optimalt sätt. I finns det ett krav på förpacknings- och tidningsindustrin, ett så kallat producentansvar; deras produkter ska återvinnas för materialanvändning. Det gäller därför att finna system som gör det lätt för konsumenten att medverka i denna återvinning så att förpackningar och tidningar inte hamnar bland de vanliga soporna. Internationellt sett är vi väldigt duktiga på detta. återvanns av tidningar och trycksaker och av kartong och wellpapp. För bådadera överträffade vi klart regeringens mål om respektive . Metallförpackningar återvanns till , plast till och glas till . Även här klarade vi i två fall av tre regeringens mål med god marginal. Ett område som diskuteras mycket är aluminiumburkar och petflaskor. På dessa finns en pantavgift som fördubblades. Burkar och petflaskor återvinns också i mycket hög grad, till respektive . Vi återvinner alltså nästan nio av tio av våra burkar och plastflaskor. Batterier är en annan omdiskuterad produkt med vissa rent skadliga och hälsovådliga innehåll. finns här ett producentansvar som innebär ansvar för information till konsumenten om var man kan lämna sina uttjänta batterier och om varför det är så viktigt att samla in dessa. Producenterna ansvarar också för att det finns insamlingssystem över hela samt för sortering och återvinning. Beträffande elektriskt och elektroniskt avfall som datorer, musikanläggningar, tv och vitvaror samlas i vårt land drygt per person in att jämföra med EU-snittet på . Som jag nämnt är vi duktiga på att sortera vårt avfall, återanvända det material som passar för det och förbränna det som är lämpat för det. Trots att vi nått långt och är ledande i och även internationellt får vi inte slå oss till ro. Tvärtom måste det här sporra oss ytterligare till att ständigt bli bättre och till att nå ännu högre mål. Vi kan vara stolta men får inte vara nöjda. Miljömålsberedningen har därför till regeringen avlämnat ett förslag om nya mål för minskat avfall och ökad biologisk återvinning. Målen är bland annat att matavfallet ska minska med fram . Vidare ska av matavfallet från hushåll, storkök, butiker och restauranger behandlas biologiskt. Här i kammaren har att ta ställning till ett motionsbetänkande där 25 motionsyrkanden inom området avfall och kretslopp behandlas. En del i betänkandet handlar om pantsystemet, om detta kan utökas och bli mer internationellt eller åtminstone gemensamt inom EU. Frågan är inte alls ny utan utreddes av Kommerskollegiet. Man menade då att det var lämpligt att börja med ett mindre antal länder som redan har ett fungerande pantsystem. Många frågor återstår dock innan ett gemensamt system kan genomföras. inledde en studie om alternativ och möjligheter när det gäller att införa ett EU-gemensamt pantsystem. Denna studie beräknas vara klar i slutet av detta år. En globalt sett ökad återvinning av burkar är ur flera synpunkter positivt. Dock är det i ett globalt system viktigt att incitamenten för konsumenten att panta burkar finns kvar. Det gäller att det är enkelt och att återvinningssystemet finns tillgängligt nära konsumenten. som tillhör de länder i världen som är bäst när det gäller att panta burkar borde kunna vara en förebild. Inom har frågan om ett gemensamt nordiskt pantsystem utretts. Stora mängder burkar och även flaskor passerar över gränserna mellan länderna, även från länder utanför till exempel och . Ett gemensamt pantsystem skulle därför göra det enklare för konsumenten och även gynna miljön. Dock finns det i flera nordiska länder ett motstånd mot ett gemensamt pantsystem då man befarar att det skulle ge extra kostnader. menar att ett sådant här system bör kunna inrättas och då med fördel även omfatta gränshandeln med tredje land. Vi menar dock att man rimligen bör avvakta arbete beträffande ett EU-gemensamt system innan man tar slutlig ställning. För batterier finns som jag nämnt ett producentansvar . Enligt detta finns krav på information till konsumenterna om batteriers fara för hälsan, påverkan på miljön och var man kan lämna sina uttjänta batterier. Enligt är just information ett viktigt styrmedel för ökad insamling av batterier. Det är viktigt att folk blir medvetna om farorna med batterier. Regeringen följer frågan om hur insamling och återvinning av batterier utvecklas och får vid behov återkomma med ytterligare åtgärder. I betänkandet diskuteras också ansvarsförhållanden för avfallshanteringen. Detta är tydligt lagreglerat, men självklart i praktiken kan det alltid i vissa speciella fall bli gränsdragningsproblem hur väl man än försöker reglera. Inom avfallsområdet pågår nu en implementering av ramdirektiven om avfall. I dessa införs nya definitioner som gör lagstiftningen tydligare, avfallshierarkin lyfts fram och det görs en mängd ändringar och förtydliganden. Kommunerna har ansvaret för insamling och behandling av hushållsavfall. I varje kommun ska det finnas en renhållningsordning som anger föreskrifter för hantering av avfall i kommunen och en avfallsplan som beskriver kommunens åtgärder för att minska avfallets mängd och farlighet. Ytterst anger att den som innehar avfall ska se till att detta hanteras på ett hälso- och miljömässigt godtagbart sätt. För en mängd produkter finns producentansvar, alltså att producenten har ansvar för insamling och omhändertagande av uttjänta produkter. Det gäller papper, däck, förpackningar, batterier, elektriska produkter, belysningsarmaturer, etcetera. Det finns industrier i som för sin produktion är beroende av material från produktåtervinningen. Därför får inte dessa material felaktigt gå till exempelvis energianvändning. Vill vi nå än bättre resultat beträffande sortering av avfall till återvinning måste vi ha enkla, tillgängliga och konsumentanpassade system. Ett steg i denna riktning togs 2009 genom en överenskommelse mellan , , Avfall , Förpacknings- och Tidningsinsamlingen, FTI, och Svensk Glasåtervinning som innebär att det etableras 200 nya återvinningsstationer framför allt i större tätorter, att fler återvinningsstationer ska etableras i områden med hög säsongsbelastning samt att orter med en åretruntöppen livsmedelsbutik alltid ska ha en återvinningsstation. Överenskommelsen som träffats mellan producenter och kommuner är viktig och lyfter fram just betydelsen av information. Rätt utformad information till de enskilda medborgarna, som ökar deras förståelse och betonar vikten av god avfallshantering för att värna vår miljö, hälsa och ta till vara värdefulla resurser, medverkar till att öka återvinningen och säkerställa en god källsortering som möjliggör ett effektivt materialutnyttjande. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande i dess helhet. 6 (MP) replik: Det var många fina ord och en mycket bra redogörelse för hur systemet ser ut . Jag undrar lite grann över regeringens linje här. Som det redogörs för i betänkandet förlitar man sig till den överenskommelse som, det måste erkännas, ännu inte har realiserats i några större detaljer. 200 återvinningsstationer i hela är knappast någonting som gör det enklare för konsumenterna. Du pratar, , om konsumentnära regler. Jag undrar hur du ser på fastighetsnära källsortering och hur man ska få konsumenterna, hushållen, att källsortera i fastigheterna och hur vi ska få det systemet att fungera. Min andra fråga gäller avfallshierarkin. Du säger att den ska förtydligas i samband med implementeringen av EU:s avfallsdirektiv. Varför föreslår man inte att avfallshierarkin helt enkelt skrivs in i lagen? Det är det tydligaste stället att tydliggöra den på, och det är det tydligaste stället att förtydliga för kommunerna att ta med den i deras egna renhållningsordningar, som ju styr allt hushållsavfallsinsamlande i . 7 (M) replik: Jag tror att vi är överens i många delar i fråga om avfallshierarkin. Nummer ett är att vi ser till att vi får så små avfallsmängder som möjligt. När avfall ändå uppstår ska vi försöka återanvända det. Kan vi inte återanvända det är nästa steg att återvinna det och återvinna det för till exempel material på nytt eller för energiutvinning. Det är så man jobbar i , och man har kommit olika långt på olika ställen. Jag tror inte, , att man kan göra det riktigt så enkelt för sig som att säga att man genast får effekt om vi lagstiftar om en viss sak i riksdag. Det handlar väldigt mycket om hur man lyckas ute på det lokala planet, om vi kan göra det enkelt och begripligt för kommuninvånarna. Ytterst vilar det på de enskilda kommunerna, som har ansvar för att se till att det fungerar och att stimulera sina kommuninvånare. Icke minst är information, som jag nämnde i mitt anförande, otroligt viktig. Flera instanser säger att den sak som kanske är mest avgörande för att man ska få ett bra genomslag och en ännu bättre källsortering i vårt land är vi världsledande, men vi ska inte nöja oss med det är att våra invånare är informerade, känner en delaktighet och har kunskap. 8 (MP) replik: Jag håller helt med om det. Problemet är bara vad som är vår roll här i . Hur underlättar vi för framför allt kommunerna att ta det ansvaret? Det är de som har informationsansvaret gentemot befolkningen. Om vi nu pratar om hushållsavfall är det kommunerna som står för ansvaret för att det omhändertas. Vi har en lagstiftning som gör att olika aktörer agerar på delvis samma del, och deras förhållande gentemot varandra vet vi. Det är en diskussion mellan parterna , och det har inte lösts. Den här regeringen lägger inte fram ett enda förslag till för att underlätta för de lokala aktörerna och underlättar inte ett dugg för kommunerna för att medborgarna ska få mer information eller för att vi ska ta stegen vidare och bygga på de goda exempel vi har i flera av de kommuner som själva har tagit på sig att gå vidare med framför allt informationsinsatserna. Vi måste ta vårt ansvar också här i och lagstifta så att det blir tydligare och att vi kommer vidare och tar steg bort från avfallsförbränning och från bara energiåtervinning till materialåtervinning, till återvinning av produkter och till minimering av avfallet. I det läget ger ni inte kommunerna eller aktörerna för den delen några fler verktyg. Det verkar trots allt vara regeringens linje att man är ganska nöjd med situationen. 9 (M) replik: Det är viktigt att vi jobbar med att gå vidare i den här frågan. Det är det vi har gjort, och uppgift är att fastställa olika mål för hur långt man ska nå. Vilket mål ska vi ha till exempel för hur stor andel som ska behandlas biologiskt? Det målet skärps nu upp, som jag sade. Det finns ett nytt förslag om att man ska minska mängden biologiskt avfall och att en större del av den mängd biologiskt avfall som uppstår ska gå till biogasframställning. Det är också viktigt att de mål som vi sätter upp är realistiska så att det går att nå dem. Man har nått redan långt förbi dessa mål på många ställen i vårt land, medan andra kanske inte har nått så långt. Där har våra kommunpolitiker någonting att jobba med. Ditt parti, , är representerat i de flesta kommuner i vårt land och bör rimligtvis ha ett ansvar. Ingen kan på något vis sätta sig på läktaren, , och säga att allting är regeringens ansvar. Alla har en delaktighet och ett ansvar på alla de olika politiska planen, icke minst på de lokala planen ute i de olika kommunerna, för att se till att detta sköts på ett bra sätt. Vi är överens om det yttre, att det är viktigt att jobba vidare med frågan. Det är viktigt för vår miljö och över huvud taget för kretsloppet och vårt välbefinnande. 10 (FP): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Vi i anser att det är glädjande att just avfallsfrågorna renderar en så intressant debatt. Det är viktiga frågor. Vi anser att dessa frågor även har beröring på frågor som handlar om målet om att nå en giftfri miljö. frågade om syn på avfallshantering och pantsystem. Det är viktigt, och självfallet har vi alla ett viktigt uppdrag i att underlätta för konsumenten att göra rätt. Det ska vara lätt att göra rätt. Jag tänkte ta upp några av de reservationer som finns i betänkandet och redogöra för på vilket sätt majoriteten i utskottet resonerat kring svaren på motionerna. inledde en studie om alternativ och möjligheter när det gäller ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Det arbetet pågår alltså. Syftet med studien är att inhämta information om och utvärdera olika alternativ när det gäller ett gemensamt pantsystem. Studien beräknas vara slutförd . Vi i utskottsmajoriteten anser att det är positivt att kommissionen har tagit initiativ till att utreda frågan om ett EU-gemensamt pantsystem för burkar. Enligt vår mening är det en fördel om såväl befintliga som nya initiativ om pantsystem kan utgå från en bredare bas för att återvinningen ska öka men understryker att det är viktigt att incitamenten för konsumenterna att panta burkar kvarstår. Det behövs därför en fortsatt god tillgänglighet i ett utvidgat system. Det ska vara enkelt att panta burkar. På så sätt kan fortsätta att vara ett av de länder som är bäst i världen när det gäller att panta förpackningar. Utskottsmajoriteten välkomnar kommissionens utredningsinsats och anser att resultatet av det pågående arbetet bör inväntas. Frågan om det nordiska pantsystemet, som berörs i en av motionerna, har utretts av . Resultatet presenterades 2010. initiativ är vällovligt och kan utgöra ett steg mot ett gränsöverskridande samarbete om pantsystem. finns det fördelar med att avvakta resultatet från kommissionens arbete när det gäller det EU-gemensamma system som tidigare nämnts. Det ska vara lätt att göra rätt för konsumenten, och arbetet måste fortsätta. När det gäller avfallshierarki, källsortering och återvinning är det viktigt att kommentera det delade ansvar som finns för dessa frågor. Med källsorteringen uppstår utmaningar, och vi som jobbat med frågorna lokalt i kommunerna kan konstatera att det inte alltid är lätt för konsumenten att veta vem som är ansvarig, om det är förpackningsindustrin eller kommunen. Det handlar om bygglov, för att ställa upp stationerna, och om skötselfrågor, för att det är skräpigt. Det finns många viktiga frågeställningar. Här gäller det att vidta många åtgärder för att underlätta för konsumenten. Avfallshanteringen innebär en prioriteringsordning vad gäller åtgärder. I första hand ska vi förebygga uppkomsten av avfall. Konsumenter reagerar vid inköp. De reagerar på onödiga förpackningar. Och här har det ju hänt en hel del. Det avfall som ändå uppkommer ska i första hand återanvändas, i andra hand materialåtervinnas och i tredje hand energiåtervinnas. Först därefter ska det bortskaffas och deponeras. Arbete pågår inom med att införliva avfallsdirektivet och inom med att ta fram en ny nationell avfallsplan. Planen kommer bland annat att innehålla generella riktlinjer för avfallshierarkin. arbete med att ta fram en ny nationell avfallsplan utgår från kraven i det nya ramdirektivet för avfall. Syftet med planen är att minska avfallshanteringens påverkan på miljön. Den kommer att innehålla ett antal prioriterade områden där mål och åtgärder föreslås och beräknas vara klar . uppger att planen tas fram i dialog med olika aktörer, till exempel kommuner och producenter. Med tanke på de goda insamlings- och återvinningsresultaten är det väsentligt att behålla och ytterligare förbättra hushållens vilja att sortera sitt avfall. Enligt är varje kommun skyldig att ha en avfallsplan. Avfallsplanen är en del av kommunens renhållningsordning. Avfallsplanen ska omfatta allt slags avfall inom kommunen, och de åtgärder som behöver vidtas för att hantera avfallet ska redovisas. Kommunernas källsortering utgår från de avfallsplaner och lokala föreskrifter som antas i varje kommun. har bland annat meddelat föreskrifter om innehållet i kommunala avfallsplaner. Den nya avfallsplanen, som tidigare nämnts, ska ange inriktningen på avfallsarbetet för bland annat den kommunala avfallsplaneringen. Det pågår en diskussion om ansvarsfrågor mellan kommuner och förpackningsindustri. En viktig fråga som man kan uppleva på nivå, och även regionalt, gäller de hinder som ibland uppkommer för konsumenterna. I den region där finns har exempelvis kortsystem vid återvinningscentraler varit en stor fråga, och även har engagerats i frågan. Avfallsfrågorna kan verka som en tråkig del av samhällets funktioner, men de utgör en viktig del av kretsloppet. En entreprenör verksam inom området uttryckte avfallets betydelse på följande sätt: Vi är inte i avfallsbranschen utan i råvarubranschen. 11 (V) replik: Tack för ditt anförande, ! Jag tycker att man kan förvänta sig att vi politiker tar tydlig ställning i många frågor. Ofta blir det så att man från den borgerliga sidan inte riktigt tar ställning utan hänvisar till utredningar och beredningar. Det innebär att man skjuter viktiga beslut . Miljön kan inte vänta. Det vi talar om är akuta frågor, och just nu diskuterar vi avfall. Det är ett stort problem med den stora direktimporten av aluminiumburkar till , och därför vill vi ha ett europeiskt pantsystem för aluminiumburkar. Det ska titta på är huruvida vi över huvud taget ska ha ett gemensamt pantsystem. Det tycker jag är en ganska defensiv hållning. Självklart måste man titta på hur vi i praktiken ska införa ett gemensamt system. Den fråga som många väljare ställer till oss politiker är om vi vill driva på för att vi ska ha ett gemensamt system eller inte. kom med sin rapport . De konstaterar att det är bra med ett gemensamt system. De vill börja med , och det har jag full förståelse för. Jag kan tänka mig att man inom ramen för ett framtida europeiskt pantsystem för aluminiumburkar börjar där man vet att det verkligen fungerar. Men från den borgerliga sidan får vi inga tydliga besked. Jag skulle vilja veta om ni, , vill ha ett europeiskt pantsystem för aluminiumburkar. Om du kan svara ja på den frågan tror jag att vi kan lösa alla praktikaliteter, och sedan kan vi klubba igenom det i . På så sätt skickar vi en tydlig signal till att vi i är redo. 12 (FP) replik: Dessa frågor engagerar, och jag är mycket glad över att visar ett sådant engagemang och har intresse av att driva frågorna framöver. Jag tror att vi alla måste göra det. Pantsystemet är en viktig del, och ur konsumentperspektiv kan det verka konstigt att man å ena sidan kan ha det som finns i i ett pantsystem men inte det som kommer från andra länder. Människor reser, vi importerar, vi har mycket trafik mellan våra länder, och därför känns det konstigt. Vi måste hitta vägar, hitta ett system, men som i så många andra frågor där vi har en ambition måste vi skapa förutsättningar för besluten. Därför tycker vi att det är viktigt att invänta vad kommissionen kommer fram till. Det som inte nämnde med det nordiska förslaget var att det fanns länder även inom som kände tveksamhet. Det gick inte att hitta ett enhetligt synsätt för länderna, vilket är lite beklagligt. Men det ska man inte låta sig nedslås av. Riktningen måste vara att försöka underlätta för konsumenterna att se värdet av att kunna panta sina aluminiumburkar. Det vore väldigt välkommet. Framöver tycker jag ändå att det är viktigt att invänta det arbete som pågår, så att vi får mer information. Därefter får vi ta ställning till vad nästa steg kan vara. 13 (V) replik: Jag undrar ändå hur mycket information vi behöver. Vi vet att burkarna måste tas om hand. Det handlar om miljontals aluminiumburkar, och det blir bara mer och mer ju mer folk direktimporterar. Det som jag skulle vilja veta är huruvida skepsis eller tveksamhet inför ett europeiskt pantsystem för aluminiumburkar beror på det som framförs ibland från industrin, att detta kommer att kosta mer, att det kan ge problem för konkurrensen, kort och gott de gamla vanliga industriargumenten, som vi också hörde i innan vi införde ett pantsystem. är det infört, och industrin applåderar också. Alla tycker att det är jättebra. Är detta problemet för , eller är det bara rena teknikaliteter som är problemet? Om det är det senare, hur man ska införa ett europeiskt pantsystem, tycker jag att ni borde rösta för detta här i kammaren, så att vi sänder en tydlig signal. Praktikaliteterna kan vi lösa. 14 (FP) replik: Det finns inga förslag till konkreta åtgärder i någon av reservationerna. Det finns viljeyttringar. Vad gäller viljeyttringen om att hitta en väg framåt är vi helt överens. Det står också i utskottsbetänkandena att utskottsmajoriteten inväntar det arbete som pågår i kommissionen. Det andra exemplet som jag har tagit upp handlar om avfallshierarkierna och arbete i en annan del av avfallshanteringen. Viljeyttringarna och ambitionerna är helt entydiga. Man kan också ställa sig frågan, : Om man ger ett uppdrag och det i kommissionen pågår ett arbete för att utreda förutsättningarna, är det då rimligt att just i det här fallet inte invänta det arbete som kommer att presenteras ? Varför skulle vi inte invänta det arbete som kan ge lösningar för vägen framåt? För att det ska bli en realitet måste ändå länderna hitta en gemensam linje. Sedan tycker jag att det är viktigt att framhålla den svenska ambitionen och de lysande resultat som har inom området. Jag utgår från att det kommer att fortsättas ett arbete för att driva frågorna framöver. Men självfallet tycker jag ändå att när det så nära kommer att finnas ytterligare information som vi kan få ska vi invänta den. Annars kan man fråga sig varför det ska bedrivas ett arbete inom kommissionen över huvud taget, om det inte har något värde i sig. Jag tycker att det är viktigt att invänta det. Som sagt är det viktigt ur konsumentperspektiv att vi hittar ett system. Men det ena är ambitionen, det andra är hur det ska gå till. Det måste vi återkomma till när vi har fått mer information utifrån det arbete som pågår. 15 (C): I detta betänkande behandlas 25 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden som rör avfall och kretslopp. Orsaken till att det finns rätt många motionsyrkanden inom ett sådant här område tror jag är att avfallsfrågor är vardagsnära frågor, som diskuteras runt köksbordet. Sopsorteringen kanske inte sker så långt från köksbordet heller; är det under diskbänken. Kretsloppsarbetet och återvinningssystemen som vi byggt upp i bygger väldigt mycket på människors miljöengagemang. I enkäter där människor får frågan vad de gör för miljön svarar de ofta att de sorterar sina sopor. Det ger man som första svar. Sedan funderar man vidare; man kanske har köpt en miljöbil eller väljer kollektivt åkande eller något sådant. Men att man sorterar sina sopor har varit det första svaret ända sedan kretsloppspropositionen infördes av en borgerlig regering , då var miljöminister.