prot · GY0979 · 2011-03-30 00:00:00 — Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 96 S, 96 M, 20 MP, 20 FP, 20 C, 18 V, 15 KD För res. 4: 20 SD Frånvarande: 16 S, 11 M, 5 MP, 4 FP, 3 C, 1 V, 4 KD Punkt 9 (Metoder för att barn och ungdomar inte ska börja använda tobaksprodukter) 1. utskottet 2. res. 11 (V) Votering: 172 för utskottet 18 för res. 11 117 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 20 FP, 20 C, 20 SD, 15 KD För res. 11: 18 V Avstod: 97 S, 20 MP Frånvarande: 15 S, 10 M, 5 MP, 4 FP, 3 C, 1 V, 4 KD Punkt 10 (Nationell handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar) 1. utskottet 2. res. 12 (S, MP, V) Votering: 152 för utskottet 135 för res. 12 19 avstod 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 20 FP, 20 C, 15 KD För res. 12: 97 S, 20 MP, 18 V Avstod: 19 SD Frånvarande: 15 S, 10 M, 5 MP, 4 FP, 3 C, 1 SD, 1 V, 4 KD Punkt 18 (Våldsutsatta missbrukande kvinnor) 1. utskottet 2. res. 17 (V) Votering: 289 för utskottet 18 för res. 17 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 S, 97 M, 20 MP, 20 FP, 20 C, 20 SD, 15 KD För res. 17: 18 V Frånvarande: 15 S, 10 M, 5 MP, 4 FP, 3 C, 1 V, 4 KD Punkt 20 (Alkolås) 1. utskottet 2. res. 18 (S, MP, V) Votering: 172 för utskottet 135 för res. 18 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 20 FP, 20 C, 20 SD, 15 KD För res. 18: 97 S, 20 MP, 18 V Frånvarande: 15 S, 10 M, 5 MP, 4 FP, 3 C, 1 V, 4 KD Punkt 22 (Införselkvoter) 1. utskottet 2. res. 19 (S, MP, V) Votering: 172 för utskottet 134 för res. 19 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 97 M, 20 FP, 20 C, 20 SD, 15 KD För res. 19: 97 S, 19 MP, 18 V Frånvarande: 15 S, 10 M, 6 MP, 4 FP, 3 C, 1 V, 4 KD (MP) anmälde att han avsett att rösta nej men markerats som frånvarande. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. UU6 Tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner Kammaren biföll utskottets förslag. 16 § (forts. från 13 §) (forts. UbU7) 111 (V): Bara har vi kunnat se oroväckande tendenser till bristande likvärdighet i skolan. Det leder till att de sociala skillnaderna ökar och att segregationen ökar. Orsakssambanden bakom denna negativa utveckling är inte alldeles klarlagda, även om det finns ganska tydliga tendenser och empiriska studier som pekar på att några av de stora skolreformerna under har haft en stor inverkan på denna utveckling. Kommunaliseringen, det fria skolvalet och de fristående skolornas etablering har runt på nacken. Jag tror inte att någon av oss som sitter här kunde ana att det var denna utveckling som vi skulle kunna se. Därför tycker jag och vi att det är hög tid att man gör en utvärdering och analyserar dessa skolreformer men att man också tar fram förslag som bryter denna negativa utveckling som ökar kunskapsklyftorna. Regeringen har tidigare aviserat en utredning av kommunaliseringen. Men så sent som när den senaste PISA-undersökningen presenterades pekades det även i den på de andra stora skolreformerna. Vi anser därför att det blir lite för avgränsat och lite väl smalt att bara utreda kommunaliseringen. Jag är därför väldigt glad för att utskottets majoritet har ställt sig bakom en bredare utredning. Vi välkomnar också den utredning som har nämnts här och som aviserade angående vinster i fristående skolor. Enligt hans egen utsago skulle den komma i gång . Frågan är när detta arbete kommer att komma i gång. Det är inte rimligt att en enda skattekrona betalas ut i vinster eller placeras i skatteparadis medan alla elever inte når målen i skolan. Dessa skattemedel är ämnade för eleverna och skolan och ska inte användas till någonting annat. Det handlar inte om effektivitet som någon nämnde, alltså att de fristående är mer effektiva. De har vinst som det viktigaste målet. Det har eleverna fått betala genom att dessa skolor saknar behöriga lärare. Och det är inte små skillnader, utan det är ganska markanta skillnader i andelen behöriga och obehöriga lärare mellan fristående och kommunala skolor. Om jag inte minns fel är av lärarna i kommunala skolor behöriga. Samma siffra för fristående skolor är . Detta är inte acceptabelt. Vi ser också att elever i fristående skolor får ta ett betydligt större ansvar för sitt eget lärande. Vi menar att det är skolan och ingen annan som har ansvaret för lärandet. Man har också kunnat se hur fristående skolor låter bli att ha skolbibliotek och inte heller har någon elevhälsa, inte har gymnastik eller gymnastiksalar, saknar hemkunskapssalar och saknar slöjdsalar. Detta är inte effektivitet för mig. Detta är dålig kvalitet och ägare som bara hungrar efter vinsterna därför att det är en lukrativ bransch. Jag vet att det har förekommit siffror som visar att det inte handlar om så stora summor. Det är inte så många som är stora ägare. Men det vi ser är att de stora bolagen köper upp de mindre skolorna, en efter en. Det blir svårt för de mindre skolägarna att säga nej när ett stort bolag erbjuder ganska mycket pengar. Det här är inte acceptabelt. Inte en enda skattekrona ämnad för eleverna ska kunna hamna någon annanstans än just i skolan! fick familjen hem en lapp från skolan. Man planerade att åka skridskor , en gång och en gång . Vi föräldrar ombads att skicka med barnen hjälm och skridskor. Vid ett av skridskotillfällena följde jag med. Två barn hade inte skridskor. De fick sitta på en bänk under de som deras klasskamrater och andra skolkamrater åkte på isen. Det här är inte acceptabelt. När jag jobbade i skolan var det alltid samma elever som valde gratisalternativet . Det är ett trevligt museum, men det är kanske inte det man gång på gång på gång besöker medan de andra eleverna åker på skidresa eller till . Det fanns också de som märkligt nog alltid blev sjuka det var skolutflykt. Det här är inte acceptabelt. presenterade en rapport. Denna rapport var anledningen till en särskild debatt här i kammaren. Rapporten visar på en dramatisk ökning av barnfattigdomen. lever 229 000 av 2 000 000 barn i fattigdom på grund av att deras föräldrar är fattiga. Vi ska ha en skola för alla där alla ska få vara delaktiga i skolans alla aktiviteter. Ingen ska känna sig utsatt eller behöva hamna i svåra skambelagda situationer. Här vilar ett tungt ansvar på skolan men också på oss ansvariga politiker. Den nuvarande regeringen har med den nya skollagen öppnat för att införa avgifter i skolan. Det är oklart vilka effekter den nya lagstiftningen, som gör så kallade frivilliga insamlingar tillåtna, kommer att få. Signalen från regeringen till skolsektorn och det omgivande samhället är nämligen att man inte ska dra sig för att finansiera denna skolverksamhet genom avgifter. En sådan utveckling kan vi inte acceptera. Därför vill vi se en förändring av skollagen innebärande att avgifter i skolan inte ska få förekomma. Någon sade tidigare här att väldigt många olika motioner behandlas i betänkandet och att det därför kan bli lite spretigt. Mitt i den spretigheten vill jag ändå lyfta fram en av utbildningsverksamhetens kanske mest utsatta verksamheter, nämligen fritidshemmen. Jag refererade förut till mitt eget barn. Jag kan säga att sonen inte har det värst. Han har 66 kompisar i sin fritidsgrupp med tre personal. När de äter frukost är de 44 barn. De har fått sluta äta frukost i klassrummet. Personalen hinner inte med och kan inte laga frukost till alla så nu äter alla fritidsbarnen från de olika tre spåren i den stora matsalen. Det är inte riktigt lika mysigt längre. Det är, som sagt, inte det värsta fritidshemmet jag varit på. Jag har varit på fritidshem med uppemot 90 barn, och jag har hört om grupper med 97 barn. Det är dags att börja göra något åt den här verksamheten. Det är inte en rimlig arbetsmiljösituation för barnen och inte heller för fritidspedagogerna. Därför vill vi att det på samma sätt som för förskolan ska finnas en rekommendation om maximalt 20 barn och minst 2 pedagoger. Med elevernas tillgång till skolbibliotek är det, herr talman, dystert. Jag välkomnade att detta med tillgång till skolbibliotek lyftes in i skollagen, men det behövs fler aktiva insatser. Det måste definieras vad något sådant är och vad det ska innehålla. Det måste också finnas utbildade skolbibliotekarier. En regering som har sagt sig vara mån om att elever ska lära sig att läsa och skriva borde vara mer aktiv i arbetet för att varje elev ska ha tillgång till ett öppet skolbibliotek med utbildad personal. Vi ser hur klyftorna ökar mellan dem som läser mycket och dem som läser lite, något som regeringens egen kulturminister har reagerat på. Dock befarar jag att utvecklingen i skolpolitiken kommer att öka, inte minska, klyftorna. Jag återkommer till detta när vi behandlar nästa betänkande som handlar om gymnasieskolan. Slutligen yrkar jag bifall till reservationerna 13, 23 och 40. 112 (KD): Barn och ungdomar ska genom få baskunskaper för resten av livet. Vi kristdemokrater och alliansregeringen har tydligt visat att vi vill någonting med svensk skola. Vi vill ha en skola där kunskap och tydliga värden står i fokus. Vi vill ha en skola som både lärare och elever känner stolthet över en skola där eleven kan känna sig trygg och respekterad och där varje elev kan få möjlighet att utvecklas till toppen av sin begåvning och sitt kunnande. ska ge eleven en grund för att möta samhällets krav och möjligheter. Eleven ska ges verktyg som är nödvändiga för att klara av att möta livet. Detta går inte att genomföra enbart genom politiska beslut. Mitt uppdrag som politiker är att ge engagerade lärare och såväl vetgiriga elever som skoltrötta elever förutsättningar och möjligheter att nå uppsatta mål. Undervisningen ska vara av hög kvalitet och ska anpassas efter elevens förmåga och begåvning men också efter elevens behov av särskilt stöd. har i den nya skollagen fått gehör för många av sina idéer. Jag tror till exempel att anmälningsplikten för lärare, förskollärare eller annan personal som får kännedom om kränkande behandling kommer att ge resultat. När rektorn anmäler uppmärksammade fall om kränkande behandling måste nu huvudmannen skyndsamt utreda anmälan och vidta de åtgärder som rimligen kan krävas för att förhindra fortsätta kränkningar. I utvärderingar och rapporter har vi sett att jobbet mot mobbning samt utformandet av likabehandlingsplaner är ett komplext arbete. har goda intentioner med ett ambitiöst antimobbningsprogram i slutändan visat sig vara kontraproduktivt. Det har visat sig att arbetet med att förhindra mobbning i vissa fall har lett till att mobbning och trakasserier tvärtom ökat i omfattning. Så får det naturligtvis inte gå till! Värdegrundsarbetet måste tas på allvar och bedrivas med metoder som vi vet fungerar. Det är oerhört viktigt att man på lärarutbildningarna jobbar med värdegrundsfrågor utifrån ett evidensbaserat perspektiv och att arbetet med värdegrundsfrågor blir en naturlig del av lärarutbildningen. Arbetet med mobbning och värderingsfrågor är enligt mig inte någonting sekundärt. Tvärtom är det något av det mest centrala i det pedagogiska arbetet. Skolans två främsta uppdrag är kunskapsuppdraget och att fostra, hur omodernt det än låter. I den nya skollagen har portalparagraf ersatts med en bestämmelse om syftet med utbildningen: Elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. För mig som kristdemokrat är skolans uppdrag att, i gemenskap med föräldrarna, forma eleverna till trygga och ansvarskännande demokratiska medborgare. Detta är mycket centralt i utbildningen. Att förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingarna är medvetet vagt formulerat för att ge största möjliga flexibilitet för oss i skolan att arbeta med frågorna. Jag tror att det därför är viktigt med uppföljningsverktyg som på ett mer konkret sätt kan mäta undervisningen i värderingsfrågor, så att värderingar kan göras, de goda exemplen åskådliggöras och nödvändiga justeringar utföras. Problemet med att förankra värderingsfrågor på en skola handlar sällan om ovilja hos personalen, utan det är ofta brist på kunskap och tid som gör sig gällande. Därför ska skolan enligt mig satsa resurser och tid för att arbeta med värderingsfrågor. Fortutbildningsinsatser behövs för personalen. Detta är ett prioriterat område. För mig som kristdemokrat är det viktigt att skolan utgår från varje elevs unika situation. Skolan ska därför vara anpassningsbar efter elevens behov av hjälp och stöd. Skolan är till för eleven och inte eleven för skolan. Därför tycker jag det är bra med tidiga utvärderingar så att rätt åtgärder vidtas i ett tidigt skede. Betyg och att kunskaper tidigt mäts är därför välkommet. Likaså tycker jag att det är positivt att den nya skollagen tydliggör ansvar gällande beslut om särskilt stöd och åtgärdsprogram. Har inte den enskilde eleven möjlighet att nå målen är det ju tämligen onödigt att ha personliga uppsatta mål att sträva efter. Därför är det viktigt att särskilt stöd ges snabbt när det upptäcks att elever av olika anledningar har svårt att nå målen. Jag tycker att det är mycket välkommet med ett tydligt ansvarstagande för att elevers olika behov tidigt ska upptäckas. Skolan är som jag sade till för eleven, inte tvärtom. Skolan är till för att eleverna ska nå målen, och för att nå målen och kunna tillgodogöra sig undervisningen krävs det att eleven mår bra. Det är en grundförutsättning. Dess värre ser vi, vilket vi också har hört här i debatten, flera rapporter och i medial rapportering att den psykiska ohälsan ökar. får redan hårt pressade lärare arbeta med elevvårdsärenden. Enligt mig behövs det fler skolsköterskor, kuratorer och psykologer i skolan. Då får den pedagogiskt utbildade personalen mer tid för pedagogik, och utbildad personal inom elevvård möter det växande behovet av just elevvård. Genom de skärpta kraven på elevhälsa tillförs nu ca 2011. Detta är mycket välkomnat. Jag tror att det är mycket betydelsefullt att en nationell översyn äger rum. Framkommer det i en sådan översyn att ytterligare resurser krävs för att öka kompetensen och personaltätheten inom elevvården måste sådana signaler absolut hörsammas. Jag tror att en upprustning av elevhälsan är nödvändig och att eleven framöver ska ges en garanti till elevvård den dag hon eller han efterfrågar den. Det är många olika pusselbitar som ska falla på plats för att skoltiden ska bli så bra som möjligt. Om de flesta pusselbitar hamnar rätt kommer det också att bli bra för eleverna i slutändan, och för oss Kristdemokrater är just värderingsfrågorna och frågorna om elevhälsa i centrum. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 4 och i övrigt bifall till förslaget i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde (KD), (M) och i (C). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2010/11:UbU8 Gymnasieskolan. 113 (S): ska vi övergå till att debattera ett betänkande som handlar om gymnasieskolan. Det är ett antal motioner från den allmänna motionstiden som ingår i detta betänkande. Vi socialdemokrater står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. krävs en gymnasieutbildning för att få ett jobb och för att klara ett allt mer komplext och kunskapsintensivt samhälle. Dagens och framtidens arbetsliv, samhälle och demokrati kräver gedigna kunskaper hos alla. Förändringarna på arbetsmarknaden kan vara snabba, och kraven på att kunna byta arbetsplats, yrke eller bransch är också stora. Ungdomar som inte får med sig tillräckliga kunskaper får det svårt . För att klara konkurrensen på den globala marknaden står hela , också vi, inför flera utmaningar. Demografin, med allt fler äldre, är en av dem. En annan kanske gäller arbetskraftens kompetens och rörlighet. Man räknar med att arbetstillfällena för välutbildad arbetskraft ökar med 16 miljoner fram , medan arbetstillfällen för lågutbildade minskar med 12 miljoner. Om man blickar framåt och tittar på detta, och delar min analys, blir det obegripligt att regeringen sänker kunskapskraven på de yrkesinriktade programmen. För oss socialdemokrater är det grundläggande att alla gymnasieutbildningar leder till en gemensam examen som innefattar en grundläggande behörighet till högre studier. Det är också viktigt att alla gymnasieutbildningar har en stark gemensam kunskapsbas och att det på det sättet blir lättare att byta program. Visst ser vi också problem med dagens gymnasieskola definitivt. Avhoppen är ett av dem. Men i stället för att separera ungdomar och utbildningar från varandra borde vi följa 2020-strategin och förebygga tidigt, ingripa när det finns risk att de lämnar och hjälpa de elever som slutar att fullfölja sin utbildning ge dem en andra chans, och kanske en chans till. Att stärka studie- och yrkesvägledning och att utveckla kontakterna med yrkeslivet är också åtgärder som höjer kvaliteten och säkerligen även minskar avhoppen. visar det sig att det inte bara är vi som tycker att det här är feltänkt. Det är inte lätt att veta vad man vill bli när man blir stor , och det är för tidigt att välja bort högre studier redan . Från flera håll i landet får vi signaler om att allt färre niondeklassare söker sig till yrkesprogrammen. I , och har ansökningarna till de yrkesinriktade programmen minskat . Detta oroar inte bara oss, utan det oroar också branscherna. Jag har läst en massa och det förstår jag att alla andra här också har gjort artiklar där företrädare för bland annat industrin och hantverksföretagen vittnar om en stor oro för framtiden och om hur svårt det är att få tag i utbildad arbetskraft . Någon har sagt till mig förut: Alla kan inte bli akademiker. Jag hoppas att jag hörde fel på kan, för jag antar att man menar att alla inte vill bli akademiker. Så är det nog också, men man måste ändå ha en chans att ändra sig. Och det finns, herr talman, en grupp jag har nära kontakt med som faktiskt vill bli akademiker. Enligt SCB:s undersökning för /10 hade av eleverna på omvårdnadsprogrammet planer på att gå vidare till högre utbildning. är jag orolig, förstår ni. Till vård- och omsorgsprogrammet i har 35 elever sökt. har en gymnasieskola som man kan säga täcker tre orter. I bor det 32 428 människor, i bor det 9 431 och i bor det 16 028 personer. 35 av dessa har sökt omvårdnadsprogrammet . Det är väldigt lågt, ungefär hälften av vad det brukar vara. Det är alldeles, alldeles för lågt, för det vanligaste yrket i dessa orter är nämligen vård och omsorg. Jag har själv gått på Elwynska i , och jag vet att den håller en hög kvalitet och har fått elever att söka dit i högre grad än andra skolor. I genomsnitt i landet är det också fler killar som söker dit, vilket är bra. Jag gick utbildningen för att jag ville bli tandläkare. Hur jag nu kunde komma på den idén vet jag faktiskt inte. Jag upptäckte dock under min praktik att undersköterska i äldreomsorgen var världens bästa jobb, så jag hamnade där. har tagit fram en undersökning. kommer det att finnas ett behov av att öka antalet anställda med 150 000 personer inom äldreomsorgen. Det behövs 150 000 fler undersköterskor i äldreomsorgen på grund av de demografiska förändringar som jag pratade om . Ärligt talat behövs inga större undersökningar för att förstå detta. Jag besökte min gamla arbetsplats . Det syns med blotta ögat. Det finns många gråhåriga där. En del har gjort som jag och försökt att täcka det grå, men rynkorna har de lik förbaskat! Jag kände igen nästan varenda en. Det finns inga hoppjerkor i vården. En punkt var inte sig lik. Det har hänt en hel del vad gäller kvalitetssäkringen i form av planerade insatser, dokumentation över avvikelser och uppföljning. Där har man verkligen datoriserat. Teknikutvecklingen har gått fort. Kompetenskraven har höjts och förändrats. När man tar till sig dessa siffror det är inte bara i som det ser ut så på vård- och omsorgsprogrammet blir man orolig. Jag oroar mig starkt över vem som ska vårda min pappa och mamma, och alla andras, . Jag läste en intervju med statssekreteraren där han säger att det är för tidigt att säga vad detta beror på om det beror på det jag tror eller hur det kan vara. Han säger att det här kan bero på lågkonjunkturen. Någon annan har sagt att det kan bero på dålig information. Om den här situationen beror på dålig information är det verkligen en allvarlig signal över hur det står till med studie- och yrkesvägledningen. Om det beror på lågkonjunkturen hoppas jag att någon i Alliansen kan reda ut teorin för mig under debatten. Jag förstår den inte. Jag har talat om några funderingar om framtiden, och jag ska avsluta med en till fundering. Morgondagens samhälle möter andra utmaningar än dagens. Det är beklagligt att regeringen inte har sett över programstrukturen. Arbetsmarknaden är extremt könsuppdelad. av dem som jobbar i vården är kvinnor, och av dem som jobbar i industrin är män. Vi skulle behöva nya inriktningar som attraherar kvinnor och män i stället för vattentäta skott. Jag var inne på detta tidigare: Varför inte vård och teknik? Varför inte bygg och arkitektur? Estetik, kreativitet och förmåga att uttrycka sig konstnärligt är en tillgång i många yrken. Det kan vara en konkurrensfördel . Det krävs kunskaper för att ta del av och tolka det kulturella utbudet. Vi tycker att det borde vara ett gymnasiegemensamt ämne. Huvuddelen av våra yrkanden och reservationer avstyrks med hänvisning till den debatt vi hade när vi behandlade Gy 2011. har vi fått en hel del mer information. Jag hoppas att den borgerliga alliansen har tagit till sig det och kommer att åtgärda det som riskerar att gå snett. Inget är så krångligt att det inte går att rätta till. 114 (MP): Kunskap och utbildning utvecklar oss människor. I det moderna, kreativa och hållbara som vill bygga är skol- och utbildningspolitiken en självklar pusselbit. Men den borgerliga regeringen genomför , oftast i det tysta, förändring efter förändring som leder till uppdelning, sortering och återvändsgränder. Allt fler dörrar till vidareutbildningar stängs och sorteringen av elever kryper allt längre ned i åldrarna. De borgerliga utformar sin skolpolitik delvis för att straffa dem som inte gör rätt val vid rätt ålder. Det är ett tydligt ovanifrånperspektiv. vill i stället i varje läge uppmuntra och stödja den som vill gå längre eller utbilda sig mer oavsett när man i livet fattar det beslutet. sjösätts en ny gymnasieskola. Den innebär till största delen samma sak som förslaget . Den så kallade nya gymnasieskolan är i stort sett baserad på ett förslag som då aldrig genomfördes. Det är alltså inte särskilt nytt, förutom det att den tydligare delar upp elever och sorterar dem samt stänger dörren för vissa. Det är en metod som är allt annat än nytänkande, rent av gammalmodig. vill att alla elever ska mötas av höga förväntningar när de börjar gymnasieskolan. Historien visar att höga förväntningar leder till goda resultat. går många av gymnasieskolans elever på ett yrkesprogram. På de flesta av dessa program når av eleverna grundläggande behörighet till högskolan. För dessa elever försvårar nu regeringen. Om dessa elever vill få sådan behörighet måste de läsa ett utökat program. Det blir svårare, och det kräver allt fler avgörande val i tidigare ålder. För flera av yrkesprogrammen finns en naturlig fortsättning i utbildningen på högskolan, bland annat vård- och omsorgsutbildningar samt olika tekniska utbildningar. Den ålderdomliga föreställningen som motiverar skillnad mellan teoretiska och praktiska yrken gäller inte i framtidens samhälle. Det måste finnas en möjlighet för alla att läsa vidare om livet tar en annan vändning än den man tänkt sig. Alla nationella yrkesprogram, gymnasieprogram, borde därför leda till en gymnasieexamen, som ska omfatta en grundläggande behörighet till högskolan. Som jag nämnde alldeles når grundläggande behörighet på dessa program.