prot · GZ0935 · 2011-11-23 00:00:00 — De rättsvårdande myndigheterna kan ta del av de uppgifterna för att utreda allvarlig brottslighet . Skillnaden mellan den rådande ordningen, eller den så kallade oordningen som redogjorde för, där det inte finns någon policy eller tidsperspektiv för när uppgifterna ska rensas, och den ordning med svensk lagstiftning för genomförande av direktivet som regeringen lade på bord för inte så länge sedan, är att lagringen görs obligatorisk . Därefter ska uppgifterna förstöras. Sedan införs strängare krav på säkerheten omkring uppgifterna hos operatörerna. De uppgifter som ska lagras är de uppgifter som svarar på frågorna: Vem kommunicerade med vem? När skedde det? Var befann de sig? Vilken typ av kommunikation använde de? Uppgifterna rör alltså inte innehållet i kommunikationen, det vill säga det är inte fråga om att lagra innehållet i sms man skickar, det man säger i telefonsamtal eller skriver i mejl. Det ska inte heller vara chatt, nedladdning av filer eller surfning. Det är alltså inte fråga om masslagring av innehållet i våra kommunikationer. säger att vi går längre än vad som föreskrivs i direktivet. Låt mig ge ett konkret exempel, herr talman. Jag tycker att det är på sin plats. fanns ett ärende där en åttaårig flicka blev bortrövad. Hon utsattes för sexuella övergrepp. Polisen letade efter den person som hade rövat bort flickan. Tack vare de uppgifter som flickan kunde ge till polisen kunde man lokalisera mannen. Hon uppgav nämligen att han hade haft två missade samtal. De två missade samtalen i det området gjorde att man kunde lokalisera just den individen. Det är viktigt att säga detta. Det handlar om en upprättelse av denna kränkta flickas integritet. En integritet står mot en annan. Vi behöver effektiva verktyg för att bekämpa den grova brottsligheten. Jag tycker att det är påkallat att ha datalagring när vi pratar om upprättelse för den åttaåriga flickan och att hitta hennes förövare. Vi har gjort denna avvägning, och det gjorde regeringen i det lagförslag som lades fram på bord. är som medlemsstat i EU skyldigt att införa direktivet. Det tog för regeringen att lägga fram förslaget på bord. Det var för att vi ville ha en väl avvägd balans mellan integriteten och effektiviteten i brottsbekämpningen, en proportionalitetsprincip. Med tanke på den kritik som kommer från Socialdemokraterna är det befogat att förslaget har dröjt. Vi vet att flera medlemsländer har implementerat direktivet och att vi borde ha gjort det. Men fördröjningen har varit befogad i den avvägning som har gjorts av balansen. När alliansregeringen tillträdde var inte den främsta frågan utredd, nämligen när de brottsbekämpande myndigheterna ska få tillgång till de uppgifter som finns lagrade. Det handlar om lagrade uppgifter från människor som faktiskt inte är misstänkta för något brott. Då måste det regleras när de rättsvårdande myndigheterna ska och får gå in och hämta uppgifterna. Kommissionens utvärdering, som justitieutskottet har på sitt bord , innehåller inte några konkreta förslag. Regeringen säger att man avser att återkomma med sin ståndpunkt om och när kommissionen presenterar konkreta förslag. Jag hoppas att vi i denna riksdag kan besluta om ett datalagringsdirektiv när frågan återkommer till bord. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets utlåtande. I detta anförande instämde (M). 152 (C): Så var det åter dags att debattera datalagringsdirektivet. Det är en fråga som vi har haft uppe i vid många tillfällen. Det är faktiskt vi började diskutera frågan. Senast vi diskuterade frågan var det vinter, . Det handlade då om skulle implementera direktivet eller inte. Som vi har hört slutade det den gången med att frågan bordlades . kommer debatten upp igen. är det inte en debatt om ska implementera direktivet eller inte, även om det har låtit så tidigare i debatten. handlar det om den utvärderingsrapport som Europeiska kommissionen har gjort och som kommer att ligga till grund för en översyn av datalagringsdirektivet. Givetvis är det viktigt för oss i och justitieutskottet att vara med tidigt i den process som kommer att ske med datalagringsdirektivet. Jag ska dock poängtera att den utvärderingsrapport som ligger framför oss, som kommissionen har gjort, inte innehåller några konkreta förslag. På förekommen anledning vill jag först av allt påpeka att är, och har varit, negativt till hela tanken på ett datalagringsdirektiv. Det var dåvarande justitieministern, socialdemokraten , som lade fram förslaget. sade nej till datalagringsdirektivet då, och vi är fortfarande skeptiska till hela tanken. Hade vi centerpartister själva fått bestämma hade det inte funnits något datalagringsdirektiv eller så hade det åtminstone varit frivilligt för medlemsstaterna att välja att implementera det eller inte. Denna position, kan jag upplysa och andra om, har hela den europeiska liberala gruppen ställt sig bakom. Med detta som bakgrund är det bra att kommissionen valt att utvärdera direktivet och planerar för en översyn av nuvarande ramverk. Om översynen skulle resultera i att direktivet görs frivilligt så att medlemsstaterna kan välja att implementera det eller inte skulle allt vara frid och fröjd, men tyvärr har jag ingen större förhoppning om det. Trenden bland EU:s 27 medlemsländer är nämligen att man snarare har valt en längre lagringstid än . Vi har föreslagit , men de flesta andra länder har valt en längre lagringstid. kan man välja från upp till . Öppnar vi upp direktivet, som kommissionen vill för att harmonisera lagringstiden, är risken stor att tvingas till en längre lagringstid . Även om jag och skulle vilja öppna upp direktivet för att möjliggöra en kortare lagringstid skulle det alltså innebära en risk för att majoriteten av EU:s medlemsländer väljer en längre lagringstid. Syftet med att öppna upp frågan skulle vara att förkorta lagringstiden, men resultatet skulle kunna bli att vi tvingas ha en längre lagringstid. Därför väljer vi att säga att direktivet inte bör förändras vad gäller lagringstider. På detta sätt motverkar vi åtminstone att vi tvingas till att lagra längre än de som föreslås i . En annan fråga som tas upp i utlåtandet är för vilka ändamål som uppgifterna får lagras och användas. Vi säger från utskottets sida att vi inte vill ha någon ytterligare harmonisering av detta heller. Olika länder har olika behov och önskemål, och det bör finnas ett rimligt mått av frihet för medlemsländerna att själva besluta om ändamålen. Det bör däremot inte finnas någon frihet för medlemsländerna när det gäller uppgiftsskydd och datasäkerhet. Här ska det finnas höga minimiregler som inget medlemsland får underskrida. Det ska vara minimiregler så att varje land som vill kan införa hårdare och strängare regler i sina nationella regelverk. Detta är något som har framfört till oss i justitieutskottet. Tillgång till uppgifter om vem som har ringt vem från vilken plats och andra tele- och datauppgifter är mycket viktigt i många brottsutredningar. Det handlar såklart om grova brott, för annars får polisen inte tillgång till den här typen av uppgifter. Att säga något annat är att inte hålla sig till sanningen. Det är så här som polis och åklagare jobbar även , innan datalagringsdirektivet är implementerat. Jag är övertygad om att svenskt rättsväsen även framöver kommer att göra ett bra jobb för att bekämpa grov organiserad brottslighet detta oavsett om det finns ett datalagringsdirektiv eller inte. Vi tycker inte att det är rimligt att lagra allas tele- och datauppgifter för att kanske i viss mån förenkla utredningsarbetet av några grova brott. Det handlar om en proportionalitetsbedömning av intrånget i den personliga integriteten å ena sidan och brottsutredningen å andra sidan. Vi menar att proportionaliteten inte av, och det är därför inte tycker att det borde finnas ett datalagringsdirektiv. finns det ett sådant, och därför är skyldigt att implementera det. Den som säger något annat håller sig inte heller till sanningen. Vi har en skyldighet att implementera de direktiv som finns. Debatten återkommer i vår. , herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 153 (V) replik: Jag ska referera till en artikel som skrev tillsammans med , som är miljöminister. Den publicerades i och hade rubriken måste backa om obligatorisk datalagring. Hade och Ek frågat mig om jag ville vara med och underteckna artikeln hade jag sagt ja på direkten. Den innehåller precis det som vi kritiker av datalagringsdirektivet har sagt. Att det är trångsynt och enkelspårigt av kommissionen att dra inför stämmer. Att den gällande lagstiftningen om teleövervakning ger polisen de möjligheter den behöver för att bekämpa grov brottslighet är helt korrekt. Att det är helt oproportionerligt med massregistrering av 500 miljoner EU-medborgares internet- och telefontrafik är också korrekt. Att kommissionens utvärdering av datalagringsdirektivet konstaterar att direktivet varken uppnått sitt syfte eller kan garantera skydd för enskildas personuppgifter är också sant. Artikeln avslutas med att medlemsländerna ska ha möjlighet att själva bestämma om de ska införa direktivet eller inte. Precis så tycker jag också. Min fråga till och är: varför driver ni inte denna politik i praktiken? Varför skriver ni debattartiklar där ni säger en sak, men när ni har chansen att påverka i riksdag gör ni något helt annat? 154 (C) replik: Det gläder mig att läser debattartiklar. Det borde han göra oftare. Jag förstår inte frågan. Skulle inte driva detta? I mitt anförande sade jag precis samma sak som jag skrev i debattartikeln. Precis på samma sätt som det krävs samarbete mellan de 27 länderna inom EU krävs det samarbete när man ingår i en regering och styr landet som gör. Men har ju ingen erfarenhet av att samarbeta i en regering. Man får helt enkelt komma överens, och har inte fått igenom sin inställning till datalagringsdirektivet. Däremot har vi fått igenom bra saker vad gäller dataskydd, lagringstid och annat. Men hade självt fått välja hade det inte funnits ett datalagringsdirektiv eller så hade EU beslutat att det åtminstone skulle ha varit valfritt för medlemsländerna att genomföra det. 155 (V) replik: Du svarar uppgivet, , och ni har ju varit tvungna att vika er för de andra partierna i regeringen. drev ni dessa krav, sade att EU skulle lägga ned sin stämning av och krävde att medlemsländerna själva skulle få bestämma om de ska implementera datalagringsdirektivet eller inte. Detta borde väl märkas i kammaren och i justitieutskottet, och man borde höra talas om interna strider inom regeringen. Men jag har inte hört att har lagt fram ett enda konkret förslag för att vi ska slippa datalagringsdirektivet. får gärna berätta för mig vad konkret har gjort för att vi ska slippa datalagringsdirektivet. och tar emot er med öppna armar. Vi vill gärna samarbeta med er för integriteten. Men att göra som ni gör och skriva debattartiklar där ni säger en sak och sedan göra något helt annat är inte riktigt sjyst. 156 (C) replik: Det är uppenbart att har svårt att förstå hur ett parti kan driva en fråga och samarbeta med andra. kanske ska glädjas åt att det inte blev en rödgrön seger i valet . Eftersom ni så tydligt säger att ni inte tänker kompromissa om någonting vet vi hur det hade gått med ett sådant regeringssamarbete. Vi har tidigare lyssnat på Socialdemokraternas anförande det parti som ville sitta i regering med där man hyllar datalagringsdirektivet. Det hade kunnat vara intressant att se hur ett sådant samarbete fungerade, men vi är glada för skull att det inte blev så. frågade om jag är uppgiven. sade också att han skulle vilja se att vi drev frågan här i kammaren. Om du hade lyssnat på mitt anförande hade du hört vad jag sade om position i den här frågan. Jag står här i kammaren och framför det offentligt eftersom det är vår linje. Vi driver den internt. vill höra om strider i . Vi tänker inte bjuda på något tal om strider i . Vi sköter det mycket snyggare än att strida. Det är en mycket bättre lösning. Vi driver frågan inom EU. är visserligen inte kvar i parlamentet utan har kommit till regeringen som miljöminister, men vår nya ledamot driver givetvis samma frågor. Vi har fått hela den europeiska liberala partigruppen att inta ställningen att datalagringsdirektivet borde vara frivilligt för alla. Har man hela bakom sig är det ganska starkt. Vi är en betydligt större partigrupp än den som tillhör i . 157 (KD): Förra gången vi debatterade det här ärendet var . Det var en lång debatt. En åhörare mejlade till mig efteråt och skrev: Det var en debatt där alla verkade debattera olika saker. Jag hoppas att dagens debatt har haft lite bättre fokus. Vi debatterar justitieutskottets särskilda utlåtande över kommissionens utvärderingsrapport. Det är bra att kommissionen nu har gjort en utvärdering av direktivet om lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål, datalagringsdirektivet. I datalagringsdirektivet fick kommissionen i uppdrag att göra en utvärdering av datalagringsdirektivets inverkan på ekonomiska aktörer och konsumenter i syfte att avgöra om det är nödvändigt att ändra direktivets bestämmelser. Utvärderingen blev försenad, men kommissionen lämnade sin utvärderingsrapport och har aviserat att förslag till revidering av direktivet kommer att presenteras . För har det handlat om hur lång lagringstiden ska få vara samt tydlighet i vad som ska få sparas. För oss kristdemokrater är det viktigt att det är tydligt var gränsen går mellan integritetsskydd och brottsbekämpning. Avlyssning och övervakning får aldrig användas slentrianmässigt. Det ska noga övervägas och prövas i varje enskilt fall. I debatten var jag tydlig med att vi inte visste om det skulle komma att ske förändringar på EU-nivå. Då utvärderingen är försenad har inte arbetet kunnat färdigställas helt. Kommissionen har ansett sig sakna viktig information från medlemsländerna om hur direktivet har införts och vilket resultat det har gett. Eftersom det reviderade direktivet kommer att presenteras först i vår och ännu mer tid kommer att förflyta innan det är färdigförhandlat i ministerrådet och och har trätt i kraft finns det möjlighet att jobba på förändringar i liggande förslag. Det är dock osäkert vilket innehåll ett reviderat direktiv skulle få. Åsikterna hos medlemsstaterna går kraftigt isär. Vissa anser att det nuvarande direktivet innehåller för få uppgifter och för korta lagringstider, andra har motsatt uppfattning. Det gör att vi inte vet om det blir en bättre produkt om direktivet arbetas om. Det ska vi vara tydliga med. Vi ska ta varje möjlighet att stärka skyddet för den personliga integriteten. Med tanke på vad andra länder har framfört finns det en risk att en omförhandling av direktivet skulle öppna för förändringar som innebär försämringar, till exempel längre minimitider för lagring eller en utvidgning av ändamålen. Majoriteten i utskottet anser inte att direktivets regler om en lagringstid på mellan och bör förändras. Det är enligt utskottet angeläget att medlemsstaterna får besluta självständigt inom ett tydligt tidsspann. Vi är därför tydliga med att en fullständig harmonisering av lagringstiden inte är önskvärd. har i sitt yttrande till justitieutskottet tagit upp minimireglerna. Detta fokus håller justitieutskottet med om. Minimireglerna för uppgiftsskydd och datasäkerhet ska vara högt ställda och inte hindra enskilda medlemsstater att ha högre krav i sina nationella regelverk. Det ska också vara tydligt för vilka ändamål uppgifterna får lagras och användas. Det kan inte nog understrykas. Genom uppgifter från till exempel mobiltelefoner kan polisen bland annat kartlägga hur brott planeras och hur misstänkta personer agerat under och efter ett genomfört brott. Några uppgifter som avslöjar innehållet i en kommunikation som till exempel vad som sagts under ett samtal får inte lagras. Exempel på uppgifter som har lagrats via datalagringsdirektivet är uppgifter om självmordssprängningen i . Man kan redan nu konstatera att historiska trafikuppgifter har varit mycket viktiga för att kartlägga aktivitet före, under och efter gärningen. I en rättegång om helikopterrånet som skedde använde åklagaren i sin sakframställning historiska trafikuppgifter för att visa gärningsmännens aktivitet före, under och efter rånet. Det är några fall som visar att det går att använda detta. Vi får inte glömma att vi inte är immuna mot grova brott. Jag hoppas att debatten har haft ett tydligare fokus för åhörarna. För oss kristdemokrater är det viktigt att värna den personliga integriteten, men vårt fokus har legat på att behålla en relativt kort lagringstid. Efter avvägning får nyttan av hur man kan använda informationen i brottsprevention och utredning av brott vägas mot den kränkning av den personliga integriteten som det medför. Jag hoppas att det framgent kan göras en utvärdering av hur effektivt datalagringsdirektivet har varit för att bekämpa och utreda brott. Det ska finnas en möjlighet att få veta om uppgifter om en själv hämtats för en brottsutredning, och man ska se över skadeståndsmöjligheter. Av utvärderingen framgår att direktivet har tillämpats för att man ska kunna dra helt klara slutsatser. Eftersom underlaget inte är tillräckligt för att man ska kunna dra avgörande slutsatser kommer man att återkomma om hur det har påverkat näringslivet. Man kommer att ha samråd med brottsbekämpande myndigheter, rättsväsendet, näringslivet och medborgargrupper för att undersöka allmänhetens uppfattning och se hur det påverkar beteenden och vanor. Det tycker vi är bra. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets utlåtande. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Ett EU-system för att spåra finansiering av terrorism Föredrogs justitieutskottets utlåtande /12:JuU6 Ett EU-system för att spåra finansiering av terrorism (KOM(2011)429). 158 (S): Denna debatt handlar om justitieutskottets utlåtande över europeiska kommissionens meddelande angående ett system för att spåra finansiering av terrorism. Det är viktigt att säga att meddelandet är utformat som ett diskussionsunderlag. Det innehåller inget slutligt förslag. Kommissionen vill med meddelandet få i gång en diskussion. Frågan om att spåra finansiering av terrorism är politiskt viktig och komplicerad både juridiskt och tekniskt. Bakgrunden är kortfattat följande: I syfte att bekämpa terrorism och finansiering av terrorism införde ett system för att samla in och analysera meddelanden om finansiella transaktioner från det företag, förkortat Swift, som dominerade marknaden. Efter att företaget flyttat delar av sin verksamhet från till kunde , i avsaknad av ett avtal om informationsutbyte mellan och , inte få tillgång till dessa data. Först ingick EU och ett avtal om att föra över information om banktransaktioner till med syfte att bekämpa terrorism, inklusive finansiering av terrorism. som detta avtal ingicks beslutade att ge kommissionen i uppdrag att komma tillbaka med ett förslag på hur ett motsvarande system inom EU skulle kunna vara utformat. Syftet med detta var tudelat. Dels hade system, förkortat TFTP, visat sig vara ett effektivt system för bekämpning av terrorism, dels ville rådet undvika att stora mängder data, bulkdata, rörande oskyldiga EU-medborgare skickades till tredjeland. Detta avtal mellan och har varit och kommer att bli föremål för ytterligare utvärdering. Kommissionen har också hållit flera expertmöten där man diskuterat alternativa lösningar och hur ett framtida EU-system, med förkortningen TFTS, skulle kunna vara uppbyggt. Liksom vi nu här i ges möjlighet att debattera det nu aktuella meddelandet från kommissionen kommer också och rådet att debattera frågan innan ett slutligt förslag presenteras, vilket förväntas ske tidigast . I likhet med utskottets majoritet välkomnar vi socialdemokrater kommissionens initiativ till en diskussion om huruvida det på EU-nivå bör införas ett system för att spåra finansiering av terrorism och hur det i sådant fall lämpligen ska utformas. Eftersom ett system för att spåra just transaktioner och finansiering av terrorism innebär masslagring och massöverföring av data finns frågor av dataskydds-, rättsäkerhets- och integritetskaraktär. Vid ett införande av ett sådant system anser vi att det måste vara en väl avvägd balans mellan behovet av ett sådant system för att kunna bekämpa terrorism på ett effektivt sätt och respekten för de grundläggande rättigheterna, särskilt då den personliga integriteten. Precis som skrev i sitt yttrande vill vi också betona att varje möjlighet att förstärka skyddet för den personliga integriteten måste tas till vara. Man måste också noga överväga om de åtgärder som kan komma att föreslås är nödvändiga och proportionerliga. Det ska bli intressant att följa det fortsatta arbetet och ta del av ett eventuellt slutligt förslag från kommissionen. debatterar vi hur EU med ett system ska kunna spåra finansiering av terrorism. Men vi kan aldrig någonsin blunda för verkligheten. Terrorismen har visat sitt ansikte i många skepnader runt om i världen och här i . Det vet alla vi som sitter här. Men vi får heller aldrig blunda för grogrunden för terrorism. Det är först då som vi kan göra allt för att förebygga, upptäcka och bekämpa den. En framgångsrik kamp mot terrorismen förutsätter demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna, jämställdhet, ekonomisk och social utveckling, rättvis fördelning och förstärkt internationellt samarbete. Som jag sagt i mitt anförande står vi socialdemokrater i stort sett bakom utskottets utlåtande vad gäller detta EU-system för att spåra finansiering av terrorism. Men vi har en reservation därför att det i kommissionens meddelande uppges att proportionalitetshänsynen pekar mot att ett motsvarande europeiskt system skulle få samma begränsade räckvidd som i det amerikanska programmet, det vill säga att användningen av uppgifterna strikt skulle begränsas till att bekämpa terrorism och finansiering av terrorism. Vi socialdemokrater kan inte blunda för den verklighet som finns att också organiserad ekonomisk brottslighet är en internationell samarbetsangelägenhet och i allra högsta grad en fråga för EU. Det är otvivelaktigt så att tillgång till uppgifter om finansiella betalningsmeddelanden vore ett värdefullt verktyg också i kampen mot andra former av allvarlig brottslighet, exempelvis narkotikabrottslighet och trafficking. Vi vet också att organiserad ekonomisk brottslighet ofta har en koppling till terrorism. Därför anser vi att kommissionen bör överväga om EU-systemet TFTS ska utvidgas till att användas också i kampen mot organiserad ekonomisk brottslighet. Detta har vi framfört vid överläggningar med regeringens representant i utskottet och i . Tyvärr har regeringen inte tyckt att förslaget har varit intressant och så viktigt att ska föra fram denna åsikt i den fortsatta diskussionen och arbetet, och det lär väl inte heller besluta. Men vi socialdemokrater tar kampen mot den organiserade ekonomiska brottsligheten här i på största allvar, och vi är väl medvetna om att pengarna inte alltid stannar vid gräns utan fortsätter ut till exempelvis EU-länderna. Svarta pengar blir vita, och vita pengar blir svarta. Därför är det viktigt att vi får ett samarbete även i dessa frågor, och vi skulle kunna hitta ett gemensamt system. Den medvetenheten och insikten om att det står till så här tror jag att också den moderatledda regeringen har. Jag tror också att de borgerliga ledamöterna i utskottet har det. När det gäller en inbjudan till diskussion från kommissionen är det fullt möjligt att utskottet i utlåtandet gör sin röst hörd och framför synpunkter om vad den fortsatta diskussionen och kommissionens arbete bör handla om. Det är bara att beklaga att de borgerliga ledamöterna i utskottet inte ville ha med den socialdemokratiska ståndpunkten i utskottets majoritetstext i utlåtandet. Jag yrkar bifall till reservation 1. 159 (MP):