prot · GZ0935 · 2011-11-23 00:00:00 — Det går att utveckla argument för och emot flera av de förslag som vi ska fatta beslut om här . Jag är medveten om att jag rejält har dragit över min talartid. Jag tänker avsluta med att yrka bifall till regeringens budgetförslag . Det är bra att jag nu får ett replikskifte, eftersom jag har lite till som jag skulle vilja ha sagt. 103 (MP) replik: Vad trevligt att jag kunde hjälpa att ytterligare få fram sina argument. Jag blev lite förvånad över detta motstånd mot lastbilsskatt som verkar dra tvärs genom Alliansen men också att man inte kan läsa den text som finns i budgetförslag. Det står mycket tydligt att vi vill ha den differentierad utifrån lokala förutsättningar. När det gäller utländska åkare som inte erlägger till exempel fordonsskatt och så vidare i går det bra att göra en okulär besiktning av motorvägarna från . Då ser man att det är ganska många utländska åkare som använder det svenska vägnätet. Vi tycker att de mycket väl kan betala. Det är inte bara som är transitland. är transitland för till exempel trafiken till , , etcetera. Det skulle ge miljöeffekter och skapa förutsättningar för en konkurrensneutralitet. Det skulle skapa ekonomiska förutsättningar för en rejäl satsning på järnväg, vilket är avsikt. Men det verkar Alliansen vara helt ointresserad av. Jag förstår inte detta motstånd mot någonting som fungerar alldeles utmärkt i andra länder som inte ens är grönt styrda utan av konservativa regeringar. 104 (C) replik: Den differentierade skatten för vägslitaget utifrån lokala förutsättningar kommer, som jag ser det, att bli en omöjlig ekvation att lösa. Visst finns det många moderna dataprogram med gps-lösningar och annat. Jag tror likväl att det blir en omöjlig ekvation att lösa utan att det kostar väldigt mycket pengar. Vi hörde här vår finansminister berätta att den administrativa delen kommer att gå på 900 miljoner när man räknat fram det på regeringsnivå. Det är en ytterligare påverkan på budgeten att införa skatten. Vi hörde också i sitt replikskifte förklara att vi redan har en hel del regler för vår åkerinäring där man kunde se till att den verkligen tillämpas av alla och även av dem som kommer från andra länder. I huvudsak är de transporter som rör sig i en nationell angelägenhet. Jag har väldigt svårt att se att det skulle kunna ha annan effekt än att störa konkurrenskraften för de företag och den verksamhet som vi har i vårt land. Däremot är det intressant att tar upp detta med järnvägar. Det tog också och upp i ett replikskifte. Man talar gärna om Norrbotniabanan, men man gör väldigt lite. Där anser jag att regeringen har gjort betydligt mer. Vi har till exempel en ansökan som och gjorde till om TEN-T-status för Norrbotniabanan. Den har gått igenom. Där kan vi förvänta oss en medfinansiering så att vi kan nå någonstans. Oppositionen har talat sig varm för detta men har inte åstadkommit särskilt mycket mer. 105 (MP) replik: Varsågod och gå ut på Centralen och fråga resenärerna om alliansregeringen gör tillräckligt när det gäller järnvägen. Då tror jag att man får ett enkelt svar. Det görs på tok för lite i det här landet. Det som presenteras är ingenting jämfört med de behoven. Det säger inte minst den före detta ordföranden för SJ, Adelsohn, tydligt. Vad jag från början tog upp som argument var konkurrensneutralitet. Lastbilstrafiken betalar inte sina kostnader i dagens . Det är därför vi vill skapa denna konkurrensneutralitet och miljörätt som vi kan skapa ekonomiska förutsättningar för de investeringar i järnvägstrafiken som behövs men som det inte finns pengar för i Alliansens budget. Det handlar om att ta kostnaden för lastbilarna på allvar och låta konsumenterna betala. Lastbilstransporterna är betydligt dyrare än vad vi betalar. Miljökostnader och vägslitageavgift vältras över på skattebetalarna i stället för att kostnaderna betalas av dem som behöver transporterna. Vi tycker inte att man ska subventionera transporter på det sätt som alliansregeringen gör. Därför finns detta förslag. När andra industriländer klarar av att finansiera och administrera detta tror jag att lilla också klarar av det. Dessutom kan man lära sig av andra exempel och göra det på ett klokare sätt. Jag förväntar mig att om Alliansen tar miljöfrågorna och transportfrågorna på allvar så lägger man fram förslag om en lastbilsskatt. 106 (C) replik: Jag håller med om att järnvägarna är tungt belastade . Det finns flaskhalsar att ta hand om. Trycket på järnvägarna har ökat. Passagerarna har strömmat till. Det underlättas inte av att man har haft ett otroligt bristande underhåll . Sedan vi bytte regering har det tillförts åtskilliga miljarder för att klara underhållet. Det sker även . är maxat med pengar för att underhålla vägar och järnvägar. Vad vi än stoppar in för pengar kommer man inte att klara av att göra så mycket mer eftersom man gör allt vad man kan just . Sedan finns andra sätt att skapa gröna korridorer genom än att bygga järnväg. Jag är också för ett snabbspår, men jag har svårt att se hur vi ska få det finansierat. Det finns också möjlighet att transportera gods och människor med både eldrift eller biogasdrift om vi får upp volymerna. Jag har hört förslag om att i stället för att elektrifiera ett järnvägsspår kan en väg elektrifieras. Man kör på gummihjul. Det är en betydligt enklare och snabbare investering med grön drift på lastbilar, bussar och andra fordon. Med ny teknik kan vi komma långt. Det är den nya tekniken vi ska uppmuntra när det gäller drivmedel och fordonsutveckling. Jag tror att vi hittar lösningar utan att för den skull skapa en straffskatt för landsbygd och på nationell nivå för vårt land. 107 (KD): , som tyvärr inte är i kammaren just , började med att citera en psalm av . Jag kan nämna psalm 248, Tryggare kan ingen vara. Det är något att tänka på i dessa tider med oro i världen. Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Rent allmänt är det viktigt att lyfta blicken, nämligen att skatt är ett medel och att nivån inte är ett mål. Om vi vänder på begreppen blir det en olycklig utgång. Vi ska tänkta på det. Skattenivån har betydelse för funktionssättet. Fel skattenivå på fel område får ödesdigra konsekvenser för många. Det har också framgått av debatten att det ibland är fråga om stora generaliseringar, antingen det är brist på kunskap eller ett medvetet undanhållande av de fakta som finns. Jag ska komma in på det . Debatten blir konstig, och det finns inget perspektiv för påståendena. I min egenskap av ledamot i skatteutskottet vill jag lyfta upp några saker som är särskilt viktiga för oss kristdemokrater i budgeten. Vi tror att det är viktigt, och en självklarhet, att samhället är lite större än staten. Vi vill gärna se att det civila samhället också får lite mer utrymme, bland annat med hjälp av skattesänkningar. Vi ser det civila samhället som en del där ideella organisationer har en viktig roll att fylla. I det civila samhället kan människor ge utlopp för sitt engagemang och sina intressen. Samhället kan utvecklas och demokratin stärkas, och där kan finnas andra incitament för människor att använda sina kunskaper vid sidan om och utöver vad de vanligen gör. De kan ta egna initiativ och hjälpa andra människor att göra viktiga insatser. Vi vet att omsorgen i till utförs i privat form, inte av offentliga vårdgivare. Sedan kom in i har vi drivit frågan om att införa avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer. införs en skattereduktion för gåvor till ideella organisationer. Jag har tillsammans med övriga socialutskottet varit i och tagit del av det stora volontärarbete som utförs där och som samhället drar fördel av. Jag noterar också att Socialdemokraterna skriver i sin budgetmotion att de inte vill att offentligt stöd till föreningsliv, sociala verksamheter och forskning ska ersättas av privat finansiering via gåvor. Vi vänder oss mot denna syn att all social verksamhet och forskning ska utgå från staten eller det offentliga. Gåvor och olika former av välgörenhet är viktiga för privatpersoners möjlighet att göra sociala insatser efter egna önskemål och prioriteringar. I ett friare civilt samhälle får vi föreningar av social verksamhet som styrs av människors intresse och behov i stället för att styras av offentlig byråkrati. tror på ett civilt samhälle där gåvor får spela en större roll. Vi ser därför inte välgörenhet som ett problem utan i stället som en möjlighet. Vi kristdemokrater har arbetat intensivt för att sänka skatten för vårt lands pensionärer, med särskilt sikte på dem med låga pensioner. Vårt gemensamma arbete i alliansregeringen har också resulterat i att pensionsskatten sänkts , senaste . Det är fråga om sammanlagt . Det är historiska siffror vi talar om. Givetvis ska skattesänkningarna för pensionärer inte genomföras genom att höja skatten för andra löntagare, genom att höja arbetsgivaravgifter för ungdomar eller andra märkliga neddragningar på asyl- och invandringsområdet. Det är ibland oppositionspartiernas olika förslag. har en sänkning av pensionärernas skatt diskuterats flitigt, men på grund av det osäkra ekonomiska läget har regeringen kommit fram till att en sådan skattesänkning får vänta. Det är ingen hemlighet att vi kristdemokrater hade velat se en annan prioritering, men får vi ett löfte om att denna skattesänkning kommer att ske när ekonomin tillåter. Den är inte heller avhängig ytterligare jobbskatteavdrag. Vi har inte varit emot att se en utjämning av momssatserna inom restaurangsektorn. Det är orimligt att momsen ska vara beroende av hur maten serveras. Det skapar osund konkurrens mellan de olika formerna. Det här innebär inte att vi inte vill fortsätta att arbeta för pensionärer som lever med de minsta marginalerna. Vi höjer faktiskt det särskilda bostadstillägget. Det har inte framkommit tidigare. Det är en reform som faktiskt ger mer pengar i plånboken för just de pensionärerna, vilket är mer än vad den föreslagna skattesänkningen skulle ha gjort. Jag kommer från landsbygden, och jag kan bli fundersam när jag läser vissa oppositionspartiers budgetar och uttalanden. Vi var nog många som gnuggade oss extra i ögonen när vi såg en socialdemokratisk debattartikel om satsningar på infrastruktur och bostäder. ska enligt detta oppositionsparti satsas på utbyggd tunnelbana i samt diverse andra infrastruktur- och bostadsprojekt i och för att främja det som kallas urban tillväxt. Jag trodde att hela landet skulle leva i första hand. Även jag, lantisen, förstår att 4 miljarder inte räcker till många tunnelbanestationer. Men det riktigt anmärkningsvärda i förslaget är finansieringen. Den tillväxten ska nämligen finansieras med en kilometerskatt, som har döpts om till vägslitageavgift. En kilometerskatt slår direkt mot den svenska landsbygdens företag och konsumenter. Denna kilometerskatt kommer att öka kostnaderna för åkerierna med ytterligare per mil, vilket innebär en ökad kostnad med per lastbil och år. Ovanpå detta tillkommer mycket stora kostnader för att upprätta ett fungerande övervakningssystem i vårt glesbebyggda land. Vad som gäller, men som inte nämns i debatten, är att lastbilsägare redan betalar vägavgift för fordonen beroende på antal hjulaxlar, axeltryck och andra parametrar, så kallad cabotageavgift. av alla transporter i sker på sträckor under och är fullständigt omöjliga att överföra till någon form av järnväg. Bara kostnaden för att bygga ut omlastningsstationer, och den tid omlastningen innebär, skulle mångdubbelt överstiga vad vi över huvud taget kan investera för mätutrustningarna och den skatt som ska tas in. I tog det att nå break-even, trots att man är ett sådant transportland. Faktum är att det inte är lastbilarna som kommer att betala någon skatt, inte heller något företag, utan det är de enskilda konsumenterna som kommer att få bära detta genom att företagen måste debitera ut sina kostnader på varorna och på konsumenterna. Sedan kan man fundera på de olika differentieringar som det talas om. Det slutar i vilket fall som helst med att företagen och konsumenterna får betala det. Sannolikheten är större för att det i högre grad drabbar dem som bor på glesbygden och har långa transporter. Att sedan försöka dela in tunga vägtransporter i vissa regioner är lika svårt som att på ett rättvist sätt dela in landet i fyra elregioner. Där betalar extra för att vindkraften står stilla i . Många tunga och viktiga transporter görs över hela landet, så även i , där en omfattande virkestransport sker. Skulle man i motsvarande grad bygga ut järnvägen för att minska lastbilstransporterna i skulle kostnaden, enligt vad har beräknat, bli någonstans . Det blir mycket avgifter att ta in . Vad man glömmer bort är att jämförelserna med är obsoleta av den enkla anledningen att är ett glesbyggt land med långa transporter. Jag tror också att det kunde vara på sin plats med lite fakta i den här debatten där det kommer så många påståenden om klimatutsläpp. vägtrafiks andel av de totala utsläppen av koldioxid utgör nio tiotusendelar av alla utsläpp. Vi står alltså här och diskuterar hur fort vi vill sänka dessa tiotusendelar och till vilken kostnad för svenska befolkningen det ska ske. Jag tror att regeringen har valt att arbeta på ett klokt sätt genom att hitta en internationell överenskommelse som innebär att inte ska kunna öka sina utsläpp i en omfattning motsvarande totala utsläpp under . Höjda drivmedelsskatter är ett effektivt sätt att få pensionärer och låginkomsttagare att stanna hemma. Så kan man också se på fördelningspolitiken. och alliansregeringen vill se en politik där hela kan leva och där arbete, engagemang och företagande uppmuntras. Med en fortsatt ansvarsfull finans- och skattepolitik bygger vi ett starkt ännu starkare ett som klarar framtidens utmaningar. Det är också så vi tryggar välfärden i vårt land och ger goda förutsättningar för våra barn och ungdomar att växa upp i ett gott samhälle. På tal om detta med vård och valfrihet vill jag framhålla att har föregått med gott exempel och också varit ett föredöme för vissa delar av regeringens politik. Kundnöjdheten inom vårdsektorn i är . Där har vi kunnat utöka antalet specialiserade vårdcentraler där vård kan utföras selektivt. Det gör att vi också är de som lever längst i , om det nu har någon betydelse. Det är också ett sätt att mäta välfärd. Jag säger inte att vi är bättre, men vi har i alla fall provat på detta innan någon annan gjorde det. 108 (M): Vi vill ha världens bästa välfärdssamhälle. Vi är övertygade om att för att nå dit krävs det ett välfärdssamhälle som växer fram underifrån, där medarbetarna får inflytande, där brukarna har makten och får välja mellan olika alternativ och där vi ser till att det inte är toppstyrda, planekonomiska och hierarkiska offentliga monopol som ska leverera välfärdstjänsterna, utan vi bryter ned de monopolen och ger makten till den enskilde och till dem som jobbar i välfärden. Vi ger sjuksköterskor chansen att starta eget, att förverkliga sina tankar och inte vara inlåsta i landstingens byråkratier. På det sättet vill vi skapa världens bästa välfärdssamhälle genom ett antal olika välfärdsreformer som pågår och som har pågått . Låt mig ta två exempel. Vi avvecklade apoteksmonopolet. Följden av detta blev hundratals nya apotek, vilket skapade mycket tillgänglighet till läkemedel. Vi har sett till att införa vårdval som i fast nu på många olika platser. Det har sett till att det har etablerats hundratals nya vårdcentraler, vilket har åtgärdat ett av de stora problemen i svensk sjukvård, nämligen den dåliga tillgängligheten. Det har förbättrat tillgängligheten framför allt för dem som bor i glesbygd och för dem som har låga inkomster. Vi reformerar välfärden. Vi bryter ned de offentliga monopolen så att vi skapar världens bästa välfärdssamhälle. Skattefrågorna är naturligtvis centrala för välfärden. Det är uppenbart att det är genom att behålla måttliga skatter och ständigt sträva efter fortsatt sänkta skatter som vi skapar världens bästa välfärdssamhälle. Vi ska undvika den vänsterskatteschock som Socialdemokraterna och som vanligt fortsätter att argumentera för. Den skapar inte ett välfärdssamhälle. Den skapar möjligen en välfärdsstat, men den skapar ofärd i största allmänhet. Det finns fyra skäl till att måttliga skatter och fortsatt sänkta skatter skapar det bästa välfärdssamhället. För det första: Det handlar om makten över det egna livet. Det spelar roll om man har makt över sina pengar eller inte. Om man har mer makt över sina egna inkomster skapar det ett bättre välbefinnande hos den enskilde. Ni kan titta på databaser som World Values Survey eller World Database of Happiness. Det är uppenbart att när människor känner en makt över det egna livet känner de också ett större välbefinnande. Därför är det en större välfärd att få behålla mer av sina egna pengar och kunna styra mer av sitt eget liv, till exempel för att kunna spara eller konsumera. Makten över det egna livet skapar bättre välfärd, och då krävs det att vi undviker en skattechock. För det andra: För att man ska kunna stå på egna ben och ha makten över det egna livet krävs kanske det viktigaste av allt att man har ett eget jobb. Vi vet också att om skatten på arbete hålls låg, så att det lönar sig att arbeta, kommer fler att vilja arbeta. Fler kommer att sträva mot arbetsmarknaden och fler kommer att få jobb, precis som har varit fallet . Sysselsättningen i har ökat med över 150 000 personer på de här åren, trots finanskris, för att det lönar sig bättre att arbeta. Vi ska också hålla skatterna låga, så att det lönar sig att anställa och så att det är billigt att anställa människor. Ett jobb är den bästa välfärden. Därför krävs det att vi håller skatterna på arbete så låga som möjligt för att skapa jobb så att människor kan stå på egna ben. Bidragsberoende är nedbrytande. Det är inte välfärd. För det tredje: Det krävs en växande dynamisk ekonomi för att skapa ett bättre välfärdssamhälle. Han skrev Röda rummet 1879. har snittinkomsten i ökat med gott och väl tio gånger, det vill säga att snittinkomsten per person har ökat , tack vare den marknadsekonomi som och alla hans illröda partikamrater så intensivt har bekämpat och motarbetat. Tack vare den fria och dynamiska ekonomin har vi haft en tillväxt som har skapat tio gånger högre inkomster sedan skrev Röda rummet. Där hade han raljerat över en investerare. Men de som har investerat i de nya företagen, de riskfyllda projekten och de nya jobben är de som har bidragit till tillväxten. Det är väl fantastiskt att det finns de som både har kapital och som vill satsa det på att bygga morgondagens tillväxt? Det är välfärd att vi ser till att ha en växande ekonomi. Då krävs det marknadsekonomi och ekonomisk frihet, för det är det som skapar den tillväxt som är basen för all välfärd. För det fjärde: För världens bästa välfärdssamhälle krävs det att vi håller skatterna låga och att vi prioriterar välfärdstjänster framför bidrag. När vi tittar på de offentliga finanserna måste vi konstatera att det vi vill satsa på är bättre sjukvård, en bättre skola och en bättre äldreomsorg och att man där har bra med resurser. Då kan vi inte ägna oss åt dessa konstanta utbyggnader av bidragssystem som vänstern Socialdemokraterna och alltid förordar. Det händer att de talar om jobb, fast det de lägger sina pengar på är alltid att bygga ut bidragssystemen i stället för att bygga ut välfärdstjänsterna. Jag kan säga att som och lite till återkommande cancerbehandlad på har jag en intensiv kontakt med välfärdens kärna. Jag ser den engagerade personalen. Jag ser den stora kompetensen. Jag ser den fantastiska medicintekniska utrustningen. Detta är välfärdens kärna. Här måste det finnas resurser, inte till de stora bidragssystem som det talas så mycket om från vänsterhåll. Av de fyra skälen, för att vi ska skapa världens bästa välfärdssamhälle, borde vi hålla fortsatt måttliga skatter, fortsatt sträva efter sänkta skatter, makten över det egna livet, ett eget jobb att gå till, se till att man kan bestämma över sin inkomst, ha en växande ekonomi och prioritera välfärdstjänster framför bidrag. Mot det står nu ett alternativ som inte är ett alternativ. Vi har oppositionens fyra olika förslag som spretar åt olika håll. Det finns inget gemensamt oppositionsalternativ, men vi kan konstatera att vänstern i alla fall är överens, det vill säga Socialdemokraterna och . Det ska bli en vänsterskattechock. Då hoppas man att det ska öka intäkterna, och de intäkterna ska framför allt gå till ökade bidrag. Sedan är det så att man lovar väldigt mycket som inte står i budgeten, som vi har konstaterat tidigare under debatten också. Hur det ska finansieras kan vi möjligen återkomma till. Får jag avsluta med att titta på fakta från , på EU-27. 24 av 27 EU-länder har ökat de offentliga utgifterna, som vänstern vill 24 av 27. Vad hände med de 24 länderna? De länder som ökade de offentliga utgifterna mest fick lägre tillväxt, större budgetunderskott och större statsskuld än de tre länder som gjorde motsatsen, nämligen minskade offentliga utgifter. var ett av de tre länder som minskade de offentliga utgifterna och fick högre tillväxt, mindre budgetunderskott och mindre statsskuld. Vi ser vart vägen med skattechock och ökade offentliga utgifter leder. Den leder inte till ett bättre välfärdssamhälle, utan det gör vår politik. Därför tycker jag att vi ska bifalla regeringens förslag. Det är den politiken som har gjort starkt och som kommer att fortsätta att göra starkt även framöver. (Applåder) I detta anförande instämde , , , och (alla M). 109 (V) replik: Det var spännande att lyssna på . Det var också glädjande att han har tagit paroll om världens bästa välfärd till sitt hjärta. Där har vi tydligen i alla fall en gemensam utgångspunkt för diskussionen. Ska vi ha världens bästa välfärd, , till exempel vad gäller sjukvård och omsorg, behöver den också finansieras. Vi har ju helt tydligt en underfinansiering av till exempel äldreomsorgen. Där har skett stora besparingar . Det ser man om man går in och tittar på kommunernas satsningar. har man knappt råd att ta hand om de allra äldsta och allra sämsta. handlar äldreomsorgen kanske bara om att ta hand om de dementa. Här behövs en bättre finansiering. I alternativ har vi också tillskjutit för att kunna anställa 7 500 fler årsarbetare inom äldreomsorgen. tog också utgångspunkt i och utvecklingen . Det kan jag också göra. Vi har byggt upp en, skulle jag vilja säga, blandekonomi där vi har den offentliga sektorn som någon slags bas i ekonomin. Huvuddelen är producerad inom offentlig sektor, men sedan har vi en stor andel som är marknadsekonomi. Även i framtid kommer vi att ha en stor andel marknadsekonomi. Vi är inte emot marknadsekonomi, , det är en feltolkning. Men den ska användas efter förstånd där det passar bäst och inte när det gäller privata välfärdstjänster. Där är ni fel ute när ni vill tvångsprivatisera och köra över kommunernas självständighet. Det finns över hundra kommuner som inte har någon privat äldreomsorg, men ni vill tvinga dem att införa det. Är det effektivt? 110 (M) replik: För att ta frågan om äldreomsorgen är det så att den allra mesta äldreomsorgen i levereras av offentliga enheter. Så är det ju. Vi har successivt släppt in och tillåtit privata leverantörer av äldreomsorg, och vi har då konstaterat att på äldreomsorgens område är det fortfarande upphandlingar som gäller och inte kundval. När kommunerna upphandlar äldreomsorg tittar de tyvärr ofta på dem som kan leverera äldreomsorgen billigast. Sedan får i praktiken de här företagen monopol att leverera under ett visst antal år. Det här är inte marknadsekonomi. Det är framför allt inte makten åt den enskilde. Det som jag skulle förorda och som jag också har motionerat i riksdag om är att vi har en äldreomsorgspeng på samma sätt som vi har vårdval. Vårdvalet har lett till en kraftig etablering av nya enheter som har lett till ökad tillgänglighet och en ökad kvalitet inom sjukvården.