prot · GZ0946 · 2011-12-12 00:00:00 — Därför måste vi arbeta vidare på många fronter för att minska segregeringen i samhället. Med detta väljer jag att avsluta mitt anförande och yrka bifall till förslaget i betänkandet. Jag konstaterar att jag har underskridit talartiden ! (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla M) samt (FP) och (C). Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 167 (S): var jag på en förskola i . Det var en helt vanlig dag på förskolan men det var en ovanlig dag för mig. Det var jag besökte ett dagis, ända sedan min son började skolan . Alla vi som har haft eller har barn på dagis vet att dagarna kan börja knöligt. är det mycket som ska hinnas med, och det är mycket stress och jäkt innan man är på plats. När man väl är där väntar en fantastisk personal på barnet. Barnet ger mamma eller pappa en kram, puss och säger hej då. Sedan startar dagen där. Barnen kliver in i sin vardag, och det är som en vanlig dag på jobbet för dem. När jag var på förskolan fick jag många nya kompisar . Ungar är härligt spontana. De kollar på en , och sedan kör de. Vi läste, lekte, åt och myste tillsammans. När vi lekte koka spagetti låg alla ungarna i en hög på mattan och kokte så att det rök alla tillsammans, oavsett vilken situation familjen hade därhemma. När vi lekte den där leken att hitta en stol när musiken tystnar var alla med. Någon var vinnare, och någon var förlorare, men alla var med på lika villkor, oavsett familjens förutsättningar. En del av barnen på förskolan hade särskilda behov. Men det spelade liksom ingen roll i leken om man hade en cp-skada, var autistisk eller hade dålig syn. I leken var man med helt utifrån sina egna förutsättningar, och man delade den upplevelsen med alla de andra barnen. Då är det naturligtvis självklart viktigt att det finns tillräckligt med personal, kunskap och engagemang. Personalen jag hade förmånen att jobba tillsammans med var fantastisk. De var så fyllda av energi. En bra förskola skapar en bra grund för våra ungar, och en bra förskola är en enormt viktig pusselbit i barnfamiljers vardag. Men i fikarummet på förskolan uppstod plötsligt ett problem. En förskollärare från en annan avdelning kom in och berättade att hon hade upptäckt att ett barn hade löss. Alla vi som har eller har haft barn på dagis eller i skolan vet att det inte är helt ovanligt, men det måste så klart behandlas. Här uppstod problemet. Mamman till barnet hade absolut inga pengar alls för tillfället. Medlet som måste användas för att behandla lössen kostar pengar. Vad gör man då? Så klart kan man inte ha barnen kvar på förskolan med löss. Det förstår var och en. Men lika självklart är att inget barn ska behöva ha lössen kvar i huvudet. Detta måste behandlas illa kvickt. Utan pengar, inget lusmedel. , i välfärdslandet , tvingas barn att ha lössen kvar för att en del människor har blivit så fattiga. Det är faktiskt inte värdigt vårt land. Om barns föräldrar har jobb eller inte har jobb, om barns föräldrar inte längre har rätt till sjukersättning eller arbetslöshetsförsäkring, eller vilken anledning det än vara månde att pengarna är slut och plånboken är tom, är det inte värdigt vårt välfärdsland att vi ska ha de problemen. Att bekämpa barnfattigdomen är vårt viktigaste uppdrag i barn- och familjepolitiken. Den jämställda förskolan och skolan är inte alltid så jämställd som vi skulle önska. Även om skollagen är tydlig förekommer det att en del familjer får hem ett inbetalningskort och förväntas delfinansiera skolverksamhet som absolut ska vara för var och en och avgiftsfri. Ingen av oss tror väl att det är sant när barn säger att de inte hänger med på skolresan för att de inte gillar att åka buss? Och ingen tror väl att någon har oturen att alltid vara krasslig när en avgift är på agendan i skolan? Nej, det är väl känt för oss att många barnfamiljer sliter för att få vardagen att gå ihop och ekonomin att räcka till. Många har inte den marginalen att de kan lägga några hundralappar till skolan, som alltså enligt skollagen ska vara avgiftsfri. Det är vårt gemensamma ansvar att se till att skolorna följer lagen och inte tar ut avgifter. Alla barn har nämligen rätt till samma förutsättningar oavsett föräldrarnas plånböcker. Det är också viktig familjepolitik. För de flesta barnfamiljer är vardagen ett pussel. passar bitarna bra och det går lätt att få ihop bilden blir helt perfekt. Men ofta är det svårare. Då passar inte alltid bitarna ihop. kanske det fattas bitar, och ibland kanske någon kastar in en bit som inte tillhör pusslet från början. Hux flux blir det helt omöjligt att få ihop det. Att använda fil och sandpapper ger inget bra resultat när man pusslar, och det är samma sak i familjelivet. Det måste vara enkelt, bitarna måste passa och det fungerar allra, allra bäst när vi pusslar tillsammans. I familjelivets pussel handlar det om jobben. Att ha ett jobb är en viktig bit. Men det handlar också om att ha fungerande arbetstider och att jobben ger en lön man kan leva av. När man får barn finns föräldraförsäkringen, som skapar bra förutsättningar för familjens start. Vi socialdemokrater vill dock se föräldraförsäkringen i tre bitar en för mamma, en för pappa och en man delar lika utifrån familjens förutsättningar. Att politiskt stimulera ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen är ett led i det jämställda föräldraskapet. Vi vet nämligen att barn mår väl av en vardag med både sin mamma och sin pappa. För barnens skull måste vi tillsammans fundera över hur vi bäst ser till att barn får rätten till båda sina föräldrar. För att en småbarnsförälder ska klara jobbet är förskolan en avgörande pusselbit. Den ska inte bara vara trygg och bra för barnen, utan den måste också vara tillgänglig när man behöver den. Därför måste vi se till att det finns dagis även och för dem som behöver det. En väl utbyggd och fungerande förskola skapar en bra grund för barnen. Vi socialdemokrater ser inte alls vårdnadsbidraget som alternativ. Det verkar i helt fel riktning, och vi tror inte på den modellen. I alla andra sammanhang pratar vi om arbetslinjen. Vårdnadsbidrag motverkar det jämställda föräldraskapet och den jämställda arbetsmarknaden, och det har dessutom en inlåsningseffekt inte minst när det gäller invandrarkvinnor. Resultatet visar faktiskt att väldigt få tycker att det är ett bra alternativ. Inte ens alla regeringspartier står upp för vårdnadsbidraget som en bra modell i familjepolitiken. Barn blir sjuka då och då. En del har ont i öronen med jämna mellanrum, andra har snuva och några har tyvärr problem som kräver längre frånvaro- och sjukperioder. Oavsett om barnen är sjuka eller är det självklart att det ska finnas en ekonomisk trygghet när man är hemma och tar hand om dem. Därför behöver vi höja taket i den tillfälliga föräldrapenningen, så att inte barnens sjukdom dessutom blir ett ekonomiskt problem för familjen. Varje viktigt trygghetssystem vi har byggt upp i det här landet är till för dem som behöver det och ska vara en inkomsttrygghet när någonting händer. Att använda denna möjlighet när det inte finns behov är självfallet helt fel, och vi ska så klart göra vad vi kan för att se till att det inte missbrukas. Men att låta personalen på förskolorna agera kontrollanter känns som ett resursslöseri med duktiga pedagoger. Det måste finnas andra, enklare och mer träffsäkra sätt att kontrollera att rätt personer får rätt till ersättning. I barns uppväxt varierar behoven , och det är självfallet stora skillnader mellan barn och deras familjer. Vi socialdemokrater tror på en mer flexibel föräldraförsäkring där man inom ramen för dagens föräldrapenning skulle kunna ta ut dagar upp till att barnet fyller . En viktig pusselbit är nämligen tid, och många känner att den biten är för liten och inte räcker till. Barnbidraget är en pusselbit som utjämnar skillnader mellan familjer med barn och familjer utan barn. Med tanke på det jag tidigare nämnde om behovet av ett jämställt föräldraskap borde staten här vara tydlig och dela barnbidraget mellan föräldrarna. Eftersom barnbidraget är till för barnet och ska följa barnet borde vi inte diskriminera någon förälder på grund av kön. I familjepolitiken finns generella problem, och dem kan vi klara med generella lösningar. Det krävs dock särskilda lösningar för en del familjer. Underhållsstödet är en viktig pusselbit. Ensamstående föräldrar är ekonomiskt utsatta, och vi socialdemokrater vill att det görs en översyn av underhållsstödet. Alltför många barn med ensamstående föräldrar lever i fattigdom, och detta måste vi ta på allvar. Det är inte värdigt vårt välfärdsland att våra ungar har så olika uppväxtvillkor. När familjer pusslar har de olika ingångar. Många kan välja motiv, och de kan välja storlek på pusslet. En del får bara ett pussel de förväntas lägga, och i en del familjer hjälps man åt medan det i andra familjer är någon som förväntas fixa det helt på egen hand. Politikens ansvar är att se till att det finns tillräckligt med bitar och att skapa förutsättningar så att bitarna passar ihop. Det handlar nämligen om barnen. Barnen är vår framtid, och vi måste lägga det välfärdspussel som ger alla barn en bra start i livet. Även om vi självfallet står bakom alla våra reservationer yrkar jag här bifall enbart till reservationerna 33 och 42. 168 (MP): Ett barn kan inte välja sina föräldrar. Politikens uppgift måste vara att kompensera detta, så att alla barn ges en sjyst chans att utvecklas på jämlika villkor och får en bra start i livet. Jag har personligen i min omgivning sett hur svårt det kan vara att klara sig på dagens grundnivå, som är per dag före skatt. Min familj har skänkt en del gamla barnkläder till mindre bemedlade. Tänk er vilken hemsk känsla av att inte räcka till som det är för ganska många föräldrar i dagens att inte kunna köpa det mest nödvändiga till ungarna! Visst skulle ni känna er illa till mods om ni inte var säkra på att kunna uppfylla något av de önskemål barnen skrivit på sin önskelista inför julen? Vi miljöpartister menar att regeringens familjepolitiska mål inte sätter barnens behov av ekonomisk och social trygghet främst. Ej heller fokuserar deras mål på att minska ekonomiska skillnader mellan de familjer som har barn och de familjer som inte har det. föreslår därför att målet i stället ska formuleras enligt följande: Familjepolitiken ska ge förutsättningar för goda ekonomiska och sociala levnadsvillkor för alla barnfamiljer. Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska och jämställdhet mellan könen ska uppmuntras inom ramen för den generella politiken. Vi vill i vårt budgetalternativ höja grundnivån i föräldraförsäkringen så att alla nyblivna föräldrar oavsett tidigare situation ska kunna komma upp i den nivå som motsvarar det så kallade golvet i arbetslöshetsförsäkringen. Grundnivån i föräldraförsäkringen är som sagt per dag, och skulle då omräknat bli motsvarande per dag. De flesta barn bor efter en separation mellan föräldrarna hos mamman. Det underhållsstöd som betalar ut till en del av dessa barn för att kompensera försörjningsbortfallet har bara höjts en enda gång, med . Det innebär en kraftig urholkning av realvärdet på underhållsstödet. Detta har främst drabbat hushållstypen ensamstående kvinnor med barn. har därför ett förslag i årets alternativa statsbudgetförslag om att höja detta med . Ett centralt syfte med trygghetssystemen har varit en solidarisk omfördelning i mellan barnfamiljer och andra grupper samt över individens livscykel. Vi miljöpartister menar att regeringen har tagit bort den omfördelande ambitionen för den ekonomiska familjepolitiken. Det kan inte tolkas på så många andra sätt än att man inte aktivt vill jobba mot ökade klyftor. vill som sagt revidera målet så att den ekonomiska familjepolitiken ska motverka ekonomiska orättvisor men också tydligt slå fast att även jämställdhet ska ingå i målet. Jag står givetvis bakom alla gröna reservationer, men för tids yrkar jag här bifall endast till reservation nr 21 om målet i familjepolitiken. 169 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 22, 25, 30, 36 och 43. Med tanke på hur mycket klockan är ska jag försöka hålla mig lite kort och fokusera på våra reservationer. Jag konstaterar att familjen är samhällets grundpelare. Det är en entitet som det är viktigt att vi värnar, vårdar och främjar. Det är viktigt att vi ser till att skapa bra förutsättningar för familjebildning i , eftersom det är kommande generationer som ska bära samhället . Det gläder mig därför att kunna bifalla eller senare i kammaren rösta för KD-motionen Sf305, som går ut på att öka nativiteten i samhället. adresserar i motionen problemet med att förstagångsföderskor i blir allt äldre, vilket är något som har lett till en kraftigt ökande ofrivillig barnlöshet. Vi tycker som sagt att det är viktigt att underlätta familjebildning. Det innebär att vi vill ge allt fler människor förutsättningar, både ekonomiskt och regelmässigt, att bilda familj i det skede då man vill i livet men också forma sin tillvaro på det sätt som passar den egna familjen. Det kan ju som bekant skilja sig. Därför föreslår vi en rad reformer inom föräldraförsäkringen. Vi vill höja själva ersättningen i föräldraförsäkringen med totalt 2,1 miljard . Vi har som målsättning att föräldraförsäkringen ska motsvara av SGI . Vi vill ta bort kvoteringen. Jag vill uppehålla mig lite vid den här punkten. Jag tycker att det är minst sagt anmärkningsvärt att vi har en regering som i alla fall i någon mening utger sig för att vara höger försvarar ett system som kvoterar dagar för våra föräldrar. Man bestämmer och pekar med hela handen från regeringens sida, från statens sida, för att styra hur svenska föräldrar ska fördela tiden med och uppfostra sina barn. Man beskattar familjer och betalar tillbaka mer i stöd till de föräldrar som dessutom följer regeringens påbud extra väl och kvoterar extra mycket. Jag tycker att det är illa nog med kvotering till bolagsstyrelser, universitet eller vad det nu må vara. Men det är helt horribelt att man går in och styr familjer på det här sättet. Vi föreslår som sagt att vi avskaffar kvoteringen, de 16 öronmärkta dagarna, och att vi slopar jämställdhetsbonusen. Vidare vill vi utöka vårdnadsbidraget. Även det är en viktig reform för familjens valfrihet och för att göra familjebildningen mer tillgänglig för fler. Det är inte sant, som har sagts tidigare i den här talarstolen från Socialdemokraterna, att vårdnadsbidraget skulle späda på segregationen. Det är tvärtom. Om vi ser till välfärdskonsumtion över lag är medborgare och personer med invandrarbakgrund generellt överrepresenterade. Men när det kommer till vårdnadsbidraget är överrepresentationen helt försumbar, knappt mätbar. Det är alltså en obetydlig skillnad i bakgrund och uttag av vårdnadsbidrag. Dessutom har man helt fel när man säger att det skulle vara en kvinnofälla. Det är nästan vanligare att män tar hand om vårdnaden av barn genom vårdnadsbidraget än vad det är genom förskolan, så det är snarare en jämställdhetsreform, om man nu ska se det i det perspektivet. Vi har också med en annan jämställdhetsfråga: barnbidraget, som vi föreslår ska ha som utgångspunkt att fördelas mellan vårdnadshavarna och inte som gå till den ena föräldern, i första hand efter kön. Vi har också uppmärksammat problemet att de familjer som oftare än andra är resurssvaga är just familjer där det finns en ensamstående förälder det är inte alla familjer som består av två föräldrar. Där ser vi att de ekonomiska svängrummen har krympt och är alltför snäva . Vi vill höja underhållsstödet med 1 ½ miljard kronor . Och vi vill höja bostadsbidraget riktat till ensamstående med 1,1 miljard . har , herr talman, en med europeiska mått ganska hög nativitet eller en av de allra högsta. Trots det ligger vi en bit under de 2,1 barn per kvinna som är jämviktspunkten för när en befolkningsmängd upprätthålls. Vi tror att vår åtgärd är en bra bit på vägen för att ytterligare underlätta för fler att bilda familj då det i livet passar en, om man känner för det. Med detta vill jag återigen yrka bifall till våra reservationer. 170 (MP) replik: Jag skulle vilja ställa en fråga till om motionen som han framhöll, Sf305 från Skånberg, . Står ni i bakom hela texten i motionen? 171 (SD) replik: Vi ställer oss bakom det som står i förslaget till riksdagsbeslut, det vill säga: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om resurser till barnfamiljerna. Ja, det som anges i motionen om resurser till barnfamiljerna står vi bakom. 172 (MP) replik: Okej, det var intressant, för i hemställanspunkten i motionen står det: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om resurser till barnfamiljerna. Jag ska citera vad som står i sista stycket i motionen: Det är dessutom viktigt att värna den öppenhet mot utlandet som regeringen fört oss in på och fortsätta med vår generösa invandringspolitik. Det har en positiv utveckling på befolkningsutvecklingen. Arbetskraftsinvandringen har varit betydelsefull för historiskt sett och lär kunna komma att bli det igen. Det är mycket intressant att ni yrkar bifall till en motion med den andemeningen i brödtexten. Det tror jag att det är fler som får anledning att notera. Har ni verkligen varit medvetna om den skrivningen? 173 (SD) replik: Vi har varit fullt medvetna om den skrivningen i motionen. Men som jag sade är förslaget till riksdagsbeslut det som anförs i motionen om resurser till barnfamiljer. Det här anges inte ens i brödtexten som en resurs till barnfamiljer i , så jag har svårt att se hur det skulle hamna inom det uppdrag som motionen innebär till regeringen. Om jag ska göra något slags personlig reflexion, och det tror jag att vem som helst läser den här motionen skulle göra, är det att den sista meningen inte passar in med resten av texten. Det finns egentligen inget samband. Jag uppfattar det som ett sätt att förklara att man tänker politiskt rätt, så som man ska, att man har lagt till ett stycke som över huvud taget inte har med vare sig själva yrkandet eller andemeningen i övrigt i motionen att göra. 174 (V): Fattiga barn i , finns de? Ja, tyvärr finns de, för fattiga vuxna betyder fattiga barn, barn som inte kan åka med på skolresa, barn till föräldrar som får problem när vinterkläderna är urvuxna och inga pengar finns att köpa nya för. Så ser det ut i dagens med massarbetslöshet. Allt fler vänder sig till kyrkan och andra frivilligorganisationer, och kommunernas utgifter för försörjningsstöd ökar. Fattigast av alla familjer med barn är de ensamstående, och de ensamstående mammorna har det allra sämst; en ensam förälder är oftast en kvinna. är det kvinnorna som har huvudansvaret för barnen. tar män som blir föräldrar bara ut av föräldraledigheten. Jämställdhetsbonusen har många inte fattat vitsen med, men Alliansen försöker nu göra den moroten tydligare så att papporna ska förstå att även de kan vara hemma med sina barn om de vill. Det som är självklart för mammorna är i stället förhoppningar och morötter för papporna. är resultatet av regeringens så kallade jämställdhetsarbete väldigt klent, och med den låga farten lär det ta innan män och kvinnor delar föräldraledigheten lika. diskrimineras kvinnorna på arbetsmarknaden och männen biter oftast i gräset vid vårdnadstvist. Det är avigsidorna med dagens föräldraförsäkring vad gäller de vuxna. Och det är fromma förhoppningar om ett mer jämställt liv. På samma sätt som i fråga om andra försäkringar, såsom arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen, måste vi politiker ta vårt ansvar för de långsiktiga och storskaliga effekterna av hur skattemedlen används. Argumenten för att inte dela föräldraförsäkringen mellan föräldrarna är många. Än handlar det om amningen, än om inkomstförluster om pappan tvingas stanna hemma, men framför allt talar motståndarna om valfrihet för de enskilda familjerna ingen ska lägga sig i vårt familjeliv. har en av de mest generösa föräldraförsäkringarna i världen. Föräldrarna har tillsammans rätt till 480 dagars betald ledighet från arbetet för att ta hand om sina barn. Av dessa är 60 reserverade för varje förälder. Under resten av dagarna utgår ersättning på sjukpenningnivå, och det går mycket bra att pussla med dagarna och dela upp ledigheten mellan sig på det sätt som passar familjen bäst. Barn behöver naturligtvis nära och trygga relationer med båda sina föräldrar, och den relationen grundläggs tidigt i livet. Därför är det viktigt att båda föräldrarna tillbringar tid med barnet så att det från början byggs upp en intim och trygg relation till båda. Därför, herr talman, vill vi i ha en jämställd föräldraförsäkring, en individuell föräldraförsäkring där föräldrarna delar lika . Vi är övertygade om att det är bäst för barnen att tidigt få möjligheten till en nära relation med båda föräldrarna. Vi tycker att det är bra att föräldrarna tillsammans nu kan vara hemma men förvånas över att det då inte blir någon jämställdhetsbonus för dem som tycker att jämställdhetsbonus är ett bra alternativ. Den absoluta motsatsen till en jämställd föräldraförsäkring är vårdnadsbidraget. har vårdnadsbidraget funnits i och gäller för föräldrar med barn . För kan man vårda sitt eget barn. Jag undrar hur många av de ensamstående mammorna som fixar hushållskassan med en sådan budget. Nej, då måste de nog se till att ha någon annan som de blir försörjda av, så som det var , innan vi marscherade och ropade och skallade om daghem åt alla. Som jag sade i början av mitt anförande är det de ensamstående med barn, som alltså fortfarande domineras av ensamstående mammor, som har det allra sämst ekonomiskt av barnfamiljerna. Riktigt uselt är det för dem som får underhållsstöd. Underhållsstödet är per barn. Det höjdes med en hundralapp . Det är på tok för lite, och vi vill fortsätta att höja och nivåsäkra det. Vi tycker dessutom att det ska vara högre när barnen blir äldre och kostar mer. Därför föreslår vi att underhållsstödet höjs med för varje barn och med ytterligare det året barnet fyller 13, för tonåringar kostar mer. Det är inte konserverande och bakåtsträvande vårdnadsbidrag som familjer med barn behöver för sin ekonomiska trygghet. Det är arbete som behövs, med heltid som norm och deltid som möjlighet och med jämställda villkor för kvinnor och män. Det behövs barnomsorg på obekväm arbetstid och bra förskolor. Det behövs högre tak i föräldraförsäkringen, och vi behöver en individualiserad föräldraförsäkring för alla barns bästa och för jämställdheten. Det är vad barnen behöver, och det är vad vi alla behöver. För att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservationerna 38 och 42 men står givetvis även bakom övriga reservationer. 175 (SD) replik: Det är lika beklämmande som vanligt att höra diskutera familjepolitik. menar att svenska familjer inte behöver vårdnadsbidrag. Jag bara undrar varför ska berätta för svenska familjer vad de behöver. Varför kan inte svenska familjer själva få bestämma det? Samma sak är det när säger att svenska familjer har förhoppningar om ett mer jämställt liv. Med det menar att man fördelar exakt lika mycket tid till barnen. Återigen: Vems förhoppningar är det talar om? I varenda undersökning som gjorts i modern tid vill en absolut majoritet av föräldrarna, av både männen och kvinnorna, inte att ska bestämma hur de ska fördela sin tid med barnen. De vill kunna bestämma det själva. Den siffran brukar till och med vara högre för kvinnor än för män. Därför undrar jag vem det är talar om. Jag förstår inte den extrema paternalismen där man ska gå in och berätta för nyblivna föräldrar hur de ska uppfostra sina barn, hur de ska spendera tiden med sina barn och vilka former de ska använda sig av. Kan inte svenska barnfamiljer själva få bestämma det? 176 (V) replik: När det gäller att uppfostra barnen överlåter vi det förstås åt föräldrarna, hur familjekonstellationen än ser ut. Det enda vi vet är att det är förbjudet med aga. I övrigt tycker vi att föräldrar ska uppfostra sina barn.