prot · GZ0927 · 2011-11-08 00:00:00 — blandar man ihop det här med begreppet medfinansiering. Det försökte göra igen. Medfinansiering handlar ju inte om det. Medfinansiering handlar om att man tar ut avgifter när en bro, en bana eller någonting annat är klart. På det viset bidrar vi till att betala igen den investering man har gjort. Det har vi socialdemokrater också lagt fram förslag om. Vi har sagt, och finansierat till sista kronan, att vi är beredda att investera i Norrbotniabanan därför att det är en investering för hela landet. Det är en investering i jobb. Det är en investering i tillväxt. När den är klar har vi sagt att det självklart är så att de företag och de människor som vill använda sig av den här banan är med och finansierar den genom att betala in avgifter. Det kan handla om biljettpriser eller om att betala för det gods man vill skicka. Det tycker jag är självklart. Näringslivet i norra har också förklarat sig vara berett att till och med betala förhöjda avgifter därför att man ser det här som en oerhört viktig investering. Att däremot ställa krav på att näringslivet, förutom att betala in skatter på sin verksamhet, betala löneskatter, betala bolagsskatter med mera, också ska behöva betala för själva investeringen i infrastrukturen har avfärdats å det kraftfullaste. Många av de här företagen är multinationella företag. De ser framför sig att om de går med på detta i kommer samma krav i , i eller var det nu råkar vara. Därför tror jag att förutsättningarna för att det skulle ske är obefintliga. Frågan återstår, statsrådet: det, som statsministern uttryckte det i , fortfarande ett absolut krav för att regeringen ska se till att den här investeringen blir gjord? Det är klart att jag kan hålla med hyllningskören om att det är väldigt bra att i sitt förslag lyfter fram detta, men då ska man vara medveten om att det inte kommer att bygga några järnvägar. Det kommer inte att leda till några investeringar i sig. Investeringen kan bara bli av om regeringen gör förändringar i den rådande infrastrukturplanen. Är regeringen beredd att göra det? När kommer i så fall besked om det, statsrådet? Det måste vi ju i den här kammaren få reda på. Det räcker inte att, som de moderata riksdagsledamöterna gör , ställa sig i talarstolen och ägna sig åt hyllningar. Det kanske man kan hålla på med på moderatstämmor, men här måste vi få ett besked. Interpellationsverktyget handlar ändå till syvende och sist om att granska regeringen och ställa krav på att regeringen till denna riksdag lämnar besked om ett antal för viktiga beslut. I det här fallet handlar det om när ett besked om byggandet av Norrbotniabanan kommer. Det är ju en viktig investering. Man bör vara medveten om att senaste gången staten gjorde en ordentlig investering i järnväg på sträckan mellan och var . Det kan inte påstås att befolkningen i den här delen av landet är bortskämd med järnvägsinvesteringar. 47 (V): Jag noterar att jag har fått några svar. ska fatta beslut . Då utgår jag ifrån att 2013 kommer att vara det år som det kompletterade infrastrukturbeslutet från regeringens och sida kommer att tas. Jag nämnde i mitt förra anförande att det fanns fem län som ansåg att de förslag som hade kommit med var otillräckliga. I det sammanhanget vill jag bara påminna om att enbart i ska investeras . Som många också har sagt finns det oerhört stora kapacitetsbrister på befintliga järnvägar. Jag noterade att infrastrukturministern hade samma uppfattning som representanterna från de fem länen när hon säger att etappen mellan och måste påbörjas för att sedan gå vidare till . Jag noterade också att infrastrukturministern tog upp betydelse. Det hälsar jag välkommet, liksom granskningen av Ostkustbanan och behovet av dubbelspår mellan och . Det finns alltså mycket besvärande kapacitetsbrister på . Det förstod jag att infrastrukturministern hade insikter i. Låt mig bara säga att har situationen mellan och varit ohållbar. Nio av tio persontåg har ersatts av bussar. Det är förseningar och problem som förväntas bli ännu värre. När fler aktörer dessutom vill använda kommer störningskänsligheten att öka dramatiskt. bristande kapacitet utgör en begränsning . Därför behövs naturligtvis dubbelspår mellan i första hand och och sedan vidare till . När Kaunisvaara järnmalmsgruva öppnar, herr talman, blir den faktiskt en av största. För att kunna transportera malmen på ett hållbart sätt krävs en ny järnväg. Alternativet är alltså att transportera malmen med 200 lastbilar . Det är ekologiskt fullständigt ohållbart. Jag skulle vilja uppmana infrastrukturministern att hämta hem lite medfinansieringsmedel från fonden Connecting Europe. Även i detta projekt det tror jag att infrastrukturministern är väl medveten om kan man med fördel samarbeta med . Det här gruvfältet ligger på svenska sidan om gränsen till , men om jag inte minns helt fel finns det också malmfyndigheter som kopplas till detta. Jag hoppas att infrastrukturministern kan konkretisera tidsplanen ytterligare. När det gäller finansieringen, som några moderater är bekymrade över, vill jag påminna er om att när de rödgröna partierna tog fram en infrastrukturplan var varenda krona finansierad. Varför kan vi finansiera? Jo, av den enkla anledningen att vi inte sänker skatterna i hundramiljardersklassen som den moderatledda regeringen har gjort. Därför har vi pengar kvar att använda till andra saker. Det är inte svårare än så. 48 (S): Det handlar inte i första hand om eller utan det handlar om att skapa förutsättningar för svensk exportindustri. Det handlar inte i första hand om persontransporter utan det handlar om tunga godstransporter. Det handlar inte i första hand, , om att flytta hjärnor utan det handlar om att flytta järn. Det är tung svensk exportindustri som kommer att gynnas av att vi bygger ut kommunikationssystemen uppe i . De måste sättas in i ett större internationellt sammanhang för att vi ska tillgodogöra oss alla naturresurserna, inte bara i utan också i , norra och nordvästra . Det handlar om samordning av transporter, utbildning och energiförsörjning. Regeringen kan inte söla. Regeringen måste ta ansvar. Det är tid för ansvar. Se till att det börjar hända något. EU har upptäckt det. Regeringen måste upptäcka det också. 49 (S): För det första vill jag poängtera att vi i vårt förslag till budget har avsatt för fortsatt planering av Norrbotniabanan, Ostlänken och en ny Öresundsförbindelse. Det är några saker vi har exemplifierat med. Norrbotniabanan finns klart och tydligt nämnd när det gäller pengar för en fortsatt järnvägsplan. Jag hoppas att regeringen kan göra samma sak, det vill säga se till att arbetet med en järnvägsplan för Norrbotniabanan verkligen kommer till stånd så att vi inte behöver dra i gång hela cirkusen en gång till när vi väl får ett beslut kanske inte av den här regeringen men av nästa. Om prioritering blir regeringens prioritering finns Norrbotniabanan med i planeringen för framtiden . Vad ni i praktiken säger är att den banan kan vänta till långt fram i tiden. Det är inte min uppfattning. Norrbotniabanan måste komma till stånd . Vi måste fortsätta att bygga på Botniska korridoren . Vi måste få fram järnvägsplanen nu så att vi kan starta bygget så snart det går. Det är kanske sträckan PiteåSkellefteå som är viktigast att börja med. Det kan ligga en taktik i att börja bygga på mitten. Det är enklare att bygga ihop åt var sitt håll vad vet jag. Det är viktigt att poängtera vad tog upp om det ohållbara i att lastbilar på kör dygnet runt mellan och . Det är en helt ohållbar situation. 50 (M): Något vi talar sällan om men som är viktigt är det infrastrukturministern tog upp i sitt andra inlägg, nämligen att ta hand om det vi redan har. Vi ska se till att den järnväg som finns också fungerar. Det är lätt att glömma den delen . I fråga om regional medfinansiering tycker jag att det är dumt att skapa låsningar i någon riktning när det gäller att klara hem investeringen . Däremot kan jag hålla med om att det är svårt att få kontantstöd men det är en annan debatt. Vi moderater står inte här och utgör en hyllningskör, som påstår, som hyllar regeringen i alla lägen. Så är det givetvis inte. Men vi väljer att se det som positivt när vår regering har jobbat för att få in Botniska korridoren och Norrbotniabanan som en del i , som faktiskt möjliggör EU-finansiering den dag vi vill bygga Norrbotniabanan. gav i talarstolen sken av att det finns en rödgrön budget. Hon sade att allt var finansierat i den rödgröna budgeten. Problemet var att hela det rödgröna samarbetet sprack efter valet. kan inte hänvisa till något som de rödgröna tidigare var överens om som inte finns . Det är direkt felaktigt att påstå att det finns en sådan gemensam finansiering. De tre oppositionspartierna i det rödgröna samarbetet har tre olika förslag på hur saker och ting ska lösas. Socialdemokraterna har, som säger, givetvis avsatt en del pengar. Man har avsatt lite drygt 2 miljarder för att klara investeringar i hundramiljardersklassen. Det känns inte särskilt trovärdigt. Det var också det sättet att jobba på som gjorde att när Alliansen vann valet ärvde alliansregeringen underskott i infrastrukturen på . 51 (M): Jag tror att det är oerhört viktigt att man har en strategisk syn, prioriterar och bestämmer vad som ska göras. Man kan inte göra allt på en gång. Därför krävs prioriteringar. Jag tror dock att alla de tre järnvägssatsningarna, , Kaunisvaara och Norrbotniabanan, kommer att realiseras . Jag blir lite förvånad när jag hör prata om Norrbotniabanan. Jag har naturligtvis läst er budgetmotion. Norrbotniabanan nämns på ett ställe, nämligen på s. 84: Norrbotniabanan, en ny kustnära bana mellan och , är ett angeläget projekt för att klara basnäringarnas behov av transporter. I ert alternativ, Reviderad nationell plan, kommer ni att säkra finansiering för denna investering. Ni har inte en krona till Norrbotniabanan i er budget. Ni tar upp en annan sak, nämligen projekteringar. Ni räknar upp projekteringar för 1,1 miljarder, men ni nämner inte Norrbotniabanan. Jag tycker att ska hålla sig till er budget. 52 (S): Tack, infrastrukturministern, för svaret, och tack, interpellanterna, för viktiga interpellationer! Jag ska börja med att kommentera de två senaste inläggen. säger sig vara glad för EU:s beslut om prioritering av viktig infrastruktur. Det är bra. Men, , det räcker inte att vara glad. Det handlar faktiskt om hur vår svenska regering kommer att prioritera. har man presenterat en nationell plan . Där finns inga av de nationellt angelägna projekten som vi har diskuterat med. Vi har presenterat en budget där vi har lyft fram det som är absolut viktigast , nämligen att komma i gång med projekteringen av de angelägna objekten. Vi kan inte avsätta pengar direkt innan vi vet hur mycket det här kommer att kosta. Vi har i vår nationella infrastrukturplan prioriterat den viktiga infrastrukturen. Där finns medel till finansieringen. har det varit minst fem avåkningar på av tunga lastbilar. De har orsakat varaktigt långa stopp för tillverkningsindustrin. Enligt återstår av genom att åtgärda till antingen 1+2-väg eller 2+2-väg. I och är det 8 mil vardera. På flera av dessa sträckor finns färdiga ombyggnadsplaner, men den sittande regeringen har inte anvisat några pengar . Däremot har man från regeringens sida framfört kraven att av gods ska flyttas från väg till järnväg. Och det är då, herr talman, som det blir intressant. Jag och vi socialdemokrater menar att faktiskt är en bit på väg men långt ifrån tillräckligt. Vi vill betydligt mer, och det har vi också presenterat i vår långsiktiga infrastrukturmotion, som just hänvisade till. Om man bortser från malm och stål, pellets och skogsråvaror går av allt styckegods till och från vår viktiga tillväxtindustri i på lastbil. Något beslut om byggande av Norrbotniabanan har inte kommit till stånd. Mina kolleger har tidigare här på ett förträffligt sätt lyft fram prioritering av hela Botniska korridoren till TEN-T-status, som möjliggör viktig medfinansiering. Men vad händer ? Med regeringens saktfärdighet kommer det att ta till innan man har fått till stånd en färdig Norrbotniabana. Vilka negativa konsekvenser kommer det att ha för den svenska tillväxten och den svenska ekonomin? Det skulle jag vilja ha svar på från infrastrukturministern. 53 (S): Det har sagts mycket gott om Norrbotniabanan som godstransportör genom . Det har framhållits att banan kommer att vara någonting inte bara för den norra delen av landet utan för hela och för . Men det finns också andra aspekter. pratar om att vi raljerar och förvanskar historien. När jag då tittar på regeringens transportplan som ligger fast till 2020/21 och ser att det inte står ett ord om Norrbotniabanan, vad statsministern har sagt och vad de västerbottniska riksdagsledamöterna säger i och i , kan jag inte annat än konstatera att regeringen talar med kluven tunga. Regeringen håller med om det förträffliga i godshanteringen men tar inga initiativ. Regeringen säger att man värnar miljö- och klimatfrågorna, men det är inte så viktigt att man förordar och ser vinsten med Norrbotniabanan. Man låter i stället trafiksäkerhet och vägar bli illa åtgångna av fruktansvärt mycket lastbilar och långtradare, som dessutom spyr ut ofantliga mängder avgaser som medför dålig luft för oss som bor längs sträckan. Regeringen säger att hela ska leva men ser inte att Norrbotniabanan skulle vara en viktig faktor för just detta, med en regional utveckling som skulle gynna inte bara regionen utan hela landet. Man säger att man vill minska arbetslösheten, men man ser inte att investeringar på detta sätt skulle vara en del i att åtgärda det. Jag vill också nämna persontrafiken och den regionala utveckling som Norrbotniabanan kommer att innebära. Vi får en geografiskt mer tillgänglig region där vi kan ha en geografisk arbetsmarknad och där vi kan använda våra lärosäten på ett helt annat sätt och behålla människorna i kommunerna man behöver inte flytta för att få en utbildning eller komma till ett jobb en bit ifrån. Visst finns det många delar i Norrbotniabanan. Framför allt har vi inte tid att vänta mycket längre, precis som så många andra har sagt. Vi måste få besked. Alla inblandade väntar på besked om när nästa steg i Norrbotniabanan och dess byggande tar form. Det behöver vi få veta. 54 Statsrådet (M): Vi hörde tidigare att det kostar ungefär 1 miljard per mil att bygga järnväg, och det tar dessutom tid. Om vi skulle ha haft Norrbotniabanan i drift 2023 hade den behövt påbörjas . Om det hade varit möjligt skulle arbetena med järnvägsutredning och järnvägsplaner ha varit klara mycket tidigare. Men i den förra infrastrukturplanen för perioden 20042015 vi pratar om en annan, tidigare regering fanns inte ens pengar avsatta fullt ut för att bygga Norrbotniabanan. Det fanns förvisso 3 miljarder för att påbörja en liten del eller kalla det projektering. Vi pratar om ett projekt som kostar i storleksordningen 26 miljarder. säger: Det görs ju ingenting där uppe i norr. Han glömde att jag just hade nämnt Haparandabanan, , och . Men det stämmer att just Norrbotniabanan inte finns med i den plan som regeringen har beslutat om för perioden 20102021. Den fanns inte heller med i planen innan, den plan där man satte upp objekt men glömde att finansiera med 65 miljarder. Vi har valt en annan ordning. För att det här ska hänga ihop tycker jag att det är viktigt att vi vet vad som behöver göras, när man kan göra det, vad det kommer att kosta och hur vi ska finansiera det. Just därför har fått ett uppdrag. Vi har insikten och kunskapen om att även när vi har fått på plats de 500 miljarderna det har investerats så mycket i infrastruktur på en gång som vi gör de kommande tolv åren kommer vi ändå inte att klara kapaciteten utan har fortfarande sårbarhet. Inte minst därför att gruvnäringen har satts i gång med stor framgång har vi valt att hantera separat, som inte låg med i tidsplanen. Vi har varit aktiva tillsammans med andra eftersom vi nu har kommit i den situationen att EU ska tänka transportnät över hela , och där har vi passat på att se till: Glöm inte bort Botniska korridoren! Ni frågar om besked. Ja, detta besked hade ni alla, var och en av er, kunnat leverera i tidigare befattningar. Det är inte så enkelt att kunna lämna ett besked om man ska ha allting i en god ordning, och det tror jag att även vill ha. Det blir lite löjligt att prata om en statsminister eller en finansminister som påstår att vi har investerat färdigt i järnväg. Varför skulle det ha kommit mer pengar i budgeten /13 till just järnväg om det vore ett faktum? Nej, det är snarare så här: Vi behöver titta på den järnväg vi har och se till de behov som finns. Och har fått ett uppdrag som de ska redovisa till mig . Och , , kommer remissinstansernas synpunkter att vara med och att tillvaratas om det är någonting annat man vill göra. Jag vet att det har funnits synpunkter från länen i norr. Vi träffade alla för ungefär sedan. Det som däremot är viktigt är att vi i den beredning som vi nu gör inför den kompletterande infrastrukturproposition som kommer till har en bra dialog med Europanivån för att se vari förhandlingarna landar så att vi kan ta hänsyn till det och dessutom analysera vad det innebär konkret som vi kan få medfinansiering till. Annars vet vi inte alls vilka kronor vi pratar om. 55 (S): Interpellationsverktyget är ett av de viktigaste verktyg som har för att granska regeringen. Det är vid sidan av de lagstiftande beslut som vi fattar bland det viktigaste vi kan göra. Jag har under suttit och lyssnat på ett antal interpellationsdebatter. I debatt efter debatt anmäler sig moderata riksdagsledamöter, inte för att granska regeringen, inte för att ifrågasätta något som regeringen säger, utan för att ifrågasätta interpellanten och interpellationen. Det står naturligtvis moderata riksdagsledamöter fritt att anmäla sig. Men det blir lite lätt patetiskt när interpellationsverktyget, som är ett av viktigaste verktyg, används på detta vis. Jag tror ärligt talat att det inte heller är så mycket till hjälp för de moderata statsråden att få den typen av hjälp, eller björntjänst som jag väljer att se det. Det är ändå viktigt att detta är möjlighet att ställa frågor, och därför ställer jag frågor till statsrådet. Ska jag uppfatta det som att ett besked om ett eventuellt byggande kommer i samband med denna komplettering för infrastruktur? Då har vi fått ett tydligt besked. Det är i så fall som gäller för regeringen. Jag har full respekt för att beslutsmaskineriet i EU tar tid. Jag har själv suttit i ministerrådet och vet att det ibland kan vara enormt frustrerande med hur det kan ta. Det får man ha respekt för. Det finns en fråga vi inte har fått svar på. Är det fortfarande regeringens mening att det är ett villkor för byggande av Norrbotniabanan att näringslivet är med och gör kontantinvesteringar i själva bygget? Att det ska vara medfinansiering i form av avgifter och annat kan vi nog alla hålla med om. Det har till och med näringslivet sagt sig vara beredda att bidra med för att betala för banan på det viset. Men är det fortfarande ett krav, som både tidigare näringsminister och vice statsminister och har sagt, eller har regeringen släppt det kravet? 56 (V): Jag ska förtydliga några saker om de rödgröna partiernas ambitioner. Vi som har varit med ett tag vet vad som hände. Vi hade ett 121-punktsprogram där vi hade angivit starten för byggandet av Norrbotniabanan till 2010. I opposition under förra mandatperioden gjorde vi en överenskommelse. Vi hade där en första etapp som skulle sättas i gång 20142017, och där hade vi angett pengar. Från sida är det vad som gäller. Hur andra vill läsa det är öppet för den moderna historierevidering som omfattas av . Om inte jag minns fel fattades beslut om Haparandabanan när vi hade ett samarbete med den socialdemokratiska regeringen. Jag känner mig väldigt delaktig i det beslutet. Det är trist att man använder frågorna på det här pajkastningssättet. Den finska regeringen kanske kan ge oss en modell för hur vi kan samarbeta i de här viktiga framtidsfrågorna när det gäller att kunna satsa på investeringar. När det gäller tjatet om att det inte fanns några pengar för att genomföra förra infrastrukturplanen så fanns det pengar. När den nuvarande regeringen första gången tog över hade statens finanser över 70 miljarder i överskott. Visst fanns det pengar. Det beror bara på hur man prioriterar och vad som är viktigast. Jag hoppas att vi kan ha en debatt där vi diskuterar utifrån faktiska förhållanden och att det blir lite mer verkstad och lite mindre snack. Sedan hoppas jag att vi har mer att ta på i budgeten . 57 (S): Man har talat om historia här i kammaren. Det kanske är dags att också vi talar lite om historia. Det var ett handslag mellan dåvarande statsminister och centerpartiledaren som gjorde det möjligt att över huvud taget bygga . Det fanns då ett ganska starkt motstånd även i den här kammaren från framför allt moderata riksdagsledamöter. De röstade faktiskt nej till banan. Det är då tacksamt att de nu lyfter upp banan som viktig. Flera har här lyft fram Norrbotniabanan. Den ger en oerhört bra möjlighet till en samhällsutveckling i hela landet. Godstrafiken mellan norra och på järnväg är väldigt omfattande. Det har också sagts här tidigare att av godstransporterna sker i norra . Det måste man ha med sig framgent i diskussionerna. Man måste också ha med sig i diskussionerna att den bana som finns , som i huvudsak nyttjas till dessa transporter, fattade man beslut om , och den byggdes utifrån de förutsättningarna. Det möjliggör inte att man har fulla tånglängder och håller de hastigheter som man borde göra. Det är därför de kommande satsningarna är så oerhört viktiga. Det är därför som det är så tragiskt att det nu ser ut att vara så väldigt långt borta. Det är då ännu mer nödvändigt att man får till stånd en upprustning av så att vi har någon som helst möjlighet att ha ett alternativ. Det är inte första gången, som , som det händer en olycka på stambanan. Det kommer att hända igen. Då står vi där. Välter sedan en lastbil är det ytterligare stopp. Jag menar att det är en allvarlig fara för framtida tillväxt om ingenting görs. 58 Statsrådet (M): Tänk om ett handslag också skulle kunna vara detsamma som att det finns pengar! Det är inte alltid så det fungerar, även om det är bra med och ambitioner. Det är nog så viktigt för politiken det med. En prioritering är något som hör till politikens roll. Jag skulle vilja ge en eloge för frågan: Vem ska ta åt sig äran för vad? Jag klippte själv band för Malmös citytunnel. Det var inte jag som fattade beslut om den. Det var till och med . Så långa är ledtiderna från att saker bestäms, planeras, tänks och utreds innan de faktiskt kan vara på plats. Det är därför som det är så viktigt med långsiktighet för infrastrukturplanering. Vi har lärt oss någonting annat , inte minst på grund av den ekonomiska situationen i och övriga världen. Vi måste kunna hitta någon form för att kunna ha en större flexibilitet när någonting inträffar i vår omvärld eller vår närhet. Det gäller till exempel gruvnäringen. Det är också därför vi har valt att hantera separat. Jag ska dessutom åka . Det finns andra problem som behöver lösas än att bara få dubbelspår. Det gäller gränssnittet mellan och , till exempel. När det gäller Norrbotniabanan frågade om kravet finns kvar. Det gällde när man från regeringens sida valde att gå vidare med delsträckan SkellefteåPiteå. I uppdraget låg det att se: Kan man hitta medfinansiering? Jag har förstått det som att man snart ska kunna landa. Det är en bra dialog som har pågått. Huruvida det ska ske med banavgifter eller inte och hur det hänger ihop med Europalagstiftning får vi se. Men det är ett första viktigt steg. Det är nog så viktigt. Vi vet att för sex delsträckor är snart alla utredningar klara. Det är ett bra första tecken för att över huvud taget kunna gå vidare. Överläggningen var härmed avslutad.