prot · GZ0950 · 2011-12-16 00:00:00 — Hur ofta de äldre får komma utomhus och när de kommer upp är också tydligt kopplat till den aktuella bemanningen. Det är därför oerhört glädjande att det trots regeringens motstånd snart kommer riktlinjer för bemanningen och demensvården. Förhoppningsvis kommer liknande, bindande regler för hela äldreomsorgen tack vare ännu ett initiativ från Socialdemokraterna, . Här har de borgerliga partierna ännu inte bekänt färg. Varför inte ta tillfället i dagens debatt? Anslut er till förslaget! Regeringen talar gärna och varmt om valfrihet och menar då LOV, lagen om valfrihet. Det gäller privata utförares rätt att etablera verksamhet och få betalt av kommunen. Jag tycker att den borgerliga regeringen med detta reducerar valfrihet och inflytande till en fråga om att välja hemtjänst från antingen en eller privat utförare, och hotet från regeringen tycker jag är obehagligt tydligt i den senaste budgetpropositionen: Om ni inte inför LOV lagstiftar vi. Jag tycker att det är en olycklig prestige i denna fråga, och det är fel tänkt. Det hade i stället varit insiktsfullt om statsrådet efter allt som hänt hade skickat en signal till landets alla kommuner och sagt: Det spelar ingen roll om ni bedriver äldreomsorgen i offentlig regi, om ni handlar upp den eller inför LOV. Det avgör ni. Huvuduppgiften för alla är att åstadkomma verksamhet av hög kvalitet. Socialdemokraternas politik tar i stället sin utgångspunkt i att även äldre som behöver hjälp från eller på äldreboendet har samma rätt som andra att bestämma över sitt liv och sin vardag. Äldre ska ha verklig valfrihet och i högre grad än kunna bestämma vad de vill ha utfört på sina hemtjänsttimmar. Möjligheten att påverka sin vardag ska förstås också finnas på äldreboendet. Så grundläggande saker som att kunna välja mellan olika maträtter, bestämma när man ska stiga upp och lägga sig och att komma utomhus kan tyckas som självklarheter, men vi vet alla att så inte är fallet . En annan aspekt av valfrihet och oberoende jag gärna vill nämna är boendet. Möjligheten att bo så länge man vill och orkar i sin hemmiljö är grundläggande. Pendeln har dock slagit över när antalet platser på särskilt boende minskar trots allt fler äldre, och när äldreboendet inte längre upplevs som ett valbart alternativ för den som är relativt pigg men vill finnas i ett socialt sammanhang och slippa ensamheten. Det är ett dåligt tecken vi alla ska ta till oss att det ska krävas 80-sidiga kravspecifikationer för att de som driver äldreomsorg ska göra det med god kvalitet. Räcker det ens med 80 sidor för att förhindra vinstmaximering med oetiska riktlinjer och utdelning via skatteparadis? Räcker det med 80 sidor för att få omtanke om och respekt för den enskilde? I detta anförande instämde och (båda S) samt (MP). 13 (M): har jag arbetat som vårdlärare. Jag har utbildat undersköterskor att bedriva en god äldreomsorg. Jag har haft visioner för hur det ska se ut och var man ska få den goda kvaliteten. Det bästa jag har sett i den vägen var faktiskt ett litet, privat äldreboende i Mellanfjärden i . De hade bara elva platser. Det var helt fantastiskt. Jag skulle önska att varenda en av mina elever hade fått göra sin praktik där. Tyvärr ville den röda kommunen inte köpa platser, så det stället finns inte kvar längre. Det som drabbar mina elever när de kommer ut och jobbar i verksamheten är dock bristen på tydliga kvalitetskriterier också när man kommer till den kommunala äldreomsorgen. Här har jag varit politiskt aktiv kommunalt. Jag vet om de diskussioner vi har haft om vad kvalitet är. Därför tycker jag att det är så fantastiskt med LOV. Revolution, säger jag eller relovution! Det är nämligen fantastiskt måste kommunen sätta upp kvalitetskriterier och verkligen tala om vad den vill. Det är så lätt att blanda ihop detta med lagen om offentlig upphandling, men det är inte vad det är. I stället ska man sätta upp dessa kvalitetskriterier. Det vanligaste jag har mött kommunalt är att man har gjort en självskattning över verksamheten och sagt: Vi har nog en bra äldreomsorg. Det är nog en 4:a kanske, eller en 5:a . Aldrig har man sagt vad kvalitet är. Är kvalitet nolltolerans mot trycksår och urinvägsinfektioner? Ska alla få möjlighet till läkemedelsgenomgångar? Får man den mat man behöver, och får man välja vad man vill ha? När och hur ofta får man duscha, och på vilket sätt? När finns det tillgång till olika aktiviteter, och hur ofta finns det? Detta är kvalitetskriterier man kan precisera. LOV gör det möjligt och trycker på för att man ska göra detta. Därför är det så viktigt att man genomför detta. Därför är det så sorgligt att oppositionen inte vill acceptera att man ska ha kvalitetskriterier av detta slag utan säger nej till LOV. Vilka kvalitetskriterier vill ni prioritera? När det gäller tillsynen är det helt tydligt: Kommunen har ansvar att tillsyna både den egna och den privat drivna äldreomsorgen, oavsett vem som driver den. Den är nämligen finansierad med skattepengar. sade i går att det brister, och SKL sade att de har sett att det brister i tillsynen och att det måste göras något. har man i börjat med att få det helhetsgrepp över landet som var så väldigt värdefullt. Det ville inte ni ha när vi genomförde detta. Jag undrar: Hur tycker ni att tillsynen ska ske? Ska privat drivna och kommunalt drivna tillsynas på samma sätt? Vad har ni haft för tidigare ambitioner när det gäller tillsynen av äldreomsorgen? Jag skulle vilja säga att vi måste hjälpas åt att få kommunerna att verkligen ta ett ansvar för att tillsyna på ett bra sätt. Jag tycker också att det är väldigt värdefullt att vi har utökat lex så att även riskerna för missförhållanden ger rätt att anmäla. är det samma myndighet som tillsynar sjukvård och äldreomsorg. Den åtgärden motsatte ni er. Vi skulle uppskatta väldigt mycket från majoritetssidan om ni verkligen tog ställning. Vi ville redan i valet ha en enskild tillsynsmyndighet, för det skulle vara en riktig styrka. Jag är alltså glad att har nappat på vårt gamla förslag. 14 (FP): Till vill jag säga: vill ha en tillsynsmyndighet som tar hela bredden, inte bara äldreomsorg utan sjukvård, funktionsnedsatta och så vidare. Till : Det är oacceptabelt hur skatteplaneringen har skett. Det pågår nu ett arbete för att täppa till det hålet. Tillbaka till det som jag sade att jag skulle ta upp här. När det gäller resurserna visade en skrämmande siffra och hur det blir om vi ingenting gör för att använda resurserna på bästa sätt. Först och främst gäller det naturligtvis att försöka förebygga att ohälsa onödigtvis uppträder under åldrandet. är EU:s år för aktivt åldrande. Då har vi verkligen chansen att få ut all den kunskap vi har om hur man kan förebygga ohälsa på äldre dar med skadeförebyggande insatser, att inte röka och så vidare. Sedan finns det andra resurser som används felaktigt. Vi fick i går siffran som går till undvikbar sjukvård. Det är mycket pengar. Det är inte heller bra för äldre människor att åka till akuten och där kanske få insatser som inte kan betraktas som ingrepp utan övergrepp, någonting som den äldre kanske inte vill ha eller har nytta av. Så mycket som möjligt av sjukvården bör ges i boendena. Det har visat väldigt tydligt i . Sjukvården ska komma till den äldre när slutet närmar sig. Vi har här i kammaren tagit upp den felaktiga läkemedelsanvändningen. gd sade för lite sedan att den felaktiga läkemedelsanvändningen kostar minst 10 miljarder , sannolikt betydligt mer. Här finns också resurser att hämta som man ger den äldre bättre livskvalitet om behandlingen blir den rätta. I går fick jag siffran att av hälso- och sjukvårdens resurser går till behandling av sår som skulle kunna behandlas effektivare och också förebyggas. Ja, det är mycket som kan göras, och allt hinner jag inte ta upp här. Men jag vill naturligtvis lyfta fram att kommunerna har ett ansvar för att i sina avtal ta upp vilken kvalitet som boendena måste ha och sedan följa upp det. Här har det brustit. Upphandling är ett område där man måste bli mycket bättre. Primärvården är väldigt frånvarande i äldreomsorgen. Läkare i internmedicin, geriatrik och allmänmedicin har lyft fram att varje multisjuk äldre måste få ett team omkring sig som tillsammans gör upp vad vederbörande behöver, och det behövs en dirigent i teamet som samordnar resurserna så att rehabilitering hakar vid när vederbörande lämnar sjukhuset och så vidare. Det saknas ett helhetsperspektiv när det gäller vården och omsorgen för den äldre. 15 (C): Oppositionen har tyvärr hamnat helt snett i den här debatten. Att det på sina håll finns kvalitetsbrister i svensk äldreomsorg är uppenbart. Men lyssnar man på vänsterpartierna tycks det finnas två enkla förklaringar till det, för det första att det finns privat äldreomsorg som dessutom, hemska tanke, ibland går med vinst och för det andra att staten inte har fastställt hur minimibemanningen ska se ut på landets äldreboenden. har dessutom , fru talman, presenterat ett nytt revolutionerande förslag, nämligen att vi, hör och häpna, ska få en helt ny myndighet som ska råda bot på problemen. Jag vill bara upplysa om att då han hade möjlighet att påverka politiken, , var tillsynen uppdelad på 21 olika länsstyrelser med ett mycket mediokert resultat. är den koncentrerad till , en enhetlig tillsyn som gör exakt det som har efterfrågat. Det är möjligt att det ska bli en ny myndighet , men blir svaret skyldig varför det ska vara en så revolutionerande skillnad i att enhetschefen för tillsynsenhet plötsligt får titeln generaldirektör. För övrigt är slutsatsen från vänsterpartierna att om vi bara kan förbjuda privat äldreomsorg och dessutom låta den kloka staten fastställa hur många som behöver arbeta på Lillviks demensboende i kommer allt att bli frid och fröjd. Inget kan vara mer fel. Oppositionens recept kommer att leda åt rakt motsatt håll. Det vi behöver är fler företag inom välfärdssektorn som kan erbjuda konkurrens med kvalitet som instrument och som kan ge individen möjlighet att välja. Det är där vi ökar kvaliteten. Vi borde välkomna människor som vill starta företag som erbjuder hemtjänst. Vi borde välkomna att människor vill investera sina pengar i bättre äldreomsorg. Den typ av vinstbegränsningar som vänsteroppositionen ropar efter kommer att leda till att färre äldre, inte fler, får möjligheten att välja. Det ger inte högre kvalitet i äldreomsorgen utan precis tvärtom. Diskussionen om statligt fastställda bemanningstal visar också på hur skild syn vi har på människorna. För mig och för är äldre, även om de är dementa, helt unika individer med olika behov. En dement kan vara en person som stillsamt ligger eller sitter i sin säng, en annan kan kräva i princip en eller kanske till och med mer personal. Och enligt socialtjänstlagen är kommunerna skyldiga att utgå från individens behov när man fastställer bemanning. sade att det här behövs för att inte skära ned i skymundan. Och skurit ned i skymundan är precis det som och Socialdemokraterna har gjort i kommun, där dementa konsekvent har lämnats ensamma och inlåsta utan tillsyn eller möjligheter att kalla på hjälp. Där går in och påtalar med skärpa att det som den socialdemokratiska och miljöpartistiska kommunledningen har gjort är inget mindre än ett lagbrott. Man har inte utgått från individens behov. Det vore bättre, fru talman, om och i stället för att kräva att den kloka staten ska fatta beslut om bemanningstal tog kontakt med sina partikamrater, bland annat i kommun, och förklarade att dementa också är helt unika individer som har rätt att få vård utifrån sina behov och inte utifrån några nyckeltal, om de så är fastställda av , eller kommunen. Äldreomsorgen är betydligt viktigare än så, fru talman. 16 PER RAMHORN (SD): kan inte acceptera att de äldre ska sluta sina liv i social isolering. Äldreomsorgen ska erbjuda trygghet, värdighet och en meningsfull tillvaro. Inom äldreomsorgen måste det medicinska omhändertagandet och det sociala innehållet utvecklas betydligt. Det kommer att behövas ett batteri av åtgärder för att återupprätta förtroendet för svensk äldreomsorg. I budgetmotion presenteras en rad åtgärder för att förbättra äldreomsorgen, så att kan bli världens tryggaste land att åldras i och som vi alla kan vara stolta över. Jag tänker läsa en dikt som jag fick av , alltså den dam som jag berättade om förut. Den berörde mig djupt när jag hörde den första gången. Dikten är egentligen skriven av en gammal kvinna på ett sjukhem i och hittades efter hennes död. Det berättas att kvinnan brukade sitta vid ett fönster och titta ut, men hon talade sällan med någon. Den går så här, och jag vill att ni lyssnar: Vad tänker ni inom er när ni tittar på mej, en knarrig gammal gumma, inte särskilt kvick, osäker om vanor, med frånvarande blick, som spiller ut maten och inte ger svar när ni muttrar om henne som aldrig blir klar, som inte ser ut att märka vad ni gör och ständigt tappar käppen och inte ser sig för, som viljelöst låter er göra hur ni vill med matning och tvättning och allt som hör till? Är det så ni tänker, när ni ser mej, säg? Öppna ögonen, systrar, titta närmare på mej! Jag ska tala om vem jag är, som sitter här så still, som gör vad ni ber mig och äter när ni vill. Jag är ett barn med en far och en mor som älskar mig och min syster och min bror. En flicka, smäcker och grann, med drömmar att snart få möta en man. En brud nästan tjugo mitt hjärta slår volt vid minnet av löften jag givit och hållt. Vid tjugofem nu har jag mina egna små som behöver mig i hemmets lugna, trygga vrå. En kvinna på trettio, mina barn växer fort och hjälper varandra i smått och stort. Vid fyrtio är de vuxna och alla flyger ut men maken är kvar, och glädjen är ej slut. Vi femtio kommer barnbarn och fyller upp vår dag, åter har vi småttingar min älskade och jag. Mörka dagar faller över mej, min make är död. Jag går mot en framtid i ensamhet och nöd. De mina har nog med att ordna med sitt, men minnet av åren och kärleken är mitt. Naturen är grym, när man är gammal och krokig får den en att verka en aning tokig. är jag bara en gammal kvinna som sett krafterna tyna och charmen försvinna. Men inuti denna gamla kropp bor ännu en ung flicka. Då och då uppfylls mitt medfarna hjärta. Jag minns min glädje, jag minns min smärta och jag älskar och lever om livet på nytt. Jag tänker , de alltför få som har flytt. Och accepterar kalla fakta, att inget kan bestå. Om ni öppnar era ögon, systrar, så ser ni ej bara en knarrig gammal gumma. Kom närmare, se mej! Jag tycker att denna dikt säger en hel del och ger oss en tankeställare om hur vi ser på den äldre generationen och hur vi behandlar den. 17 (V): Jag konstaterar att det inte blev något svar från och Per Ramhorn på varför de tycker att riskkapitalbolag ska driva äldreomsorg i . För de borgerliga går det bra att ta skattepengar som ska gå till äldreomsorg till vinst så länge man skattar i . gör verkligen skäl för att kallas högerparti och borde byta namn. ser äldreomsorgen som en företagarverksamhet. Äldreomsorgen är dock något helt annat; den är till för våra äldre och inte för företagen. När man gick ut från SKL och talade om för kommunerna hur de skulle göra med lagen om valfrihet, sade man: Ställ inte för tuffa krav, för då får ni bara stora Attendo och Carema och inte småföretagen. Det har blivit lite som det har blivit. Man fick gå in och skärpa till rätt mycket när kom med sin rapport i och visade att det inte fanns kollektivavtal och att man inte betalade försäkringar. Det var allt möjligt som inte funkade. Säger man att ett företag ska ta hand om hela äldreomsorgen, vilka företag får man då? I har man gjort så. Vilka företag tror ni driver äldreomsorgen i i ? Jo, Carema och Attendo Care. träffade jag några av alla de kvinnor som bär upp vår äldreomsorg. De jobbar i . En kvinna berättade: Förut hade jag när jag hjälpte människor . får det ta sju . Jag får slänga av mig jackan. Men det allvarligaste är att jag aldrig hinner sitta ned och prata med de äldre. Det som försvinner i stressen är tiden för en smekning på kinden och tiden för att ge den äldre en kram. Jag träffade en undersköterska som vikarierade i som sade: Vi behöver verkligen fler anställda i äldreomsorgen, men jag kommer nog inte att orka. Då hade hon och hennes arbetskamrat gått till 14 personer . talade om värdegrund som den stora förändringen. Jag skulle vilja säga att den stora förändringen vore att sluta krympa äldreomsorgens resurser. När antalet äldre ökar kan vi inte minska resurserna på det sätt som har gjorts . Den stora vändningen kommer när vi bryter detta och ser till att det finns tillräckligt med resurser och tid för dem som jobbar i äldreomsorgen att ge en bra omsorg. Vi måste se till att det finns tid så att de äldre kan få gå och lägga sig, få komma upp och få äta i lugn och ro. Det måste finnas tid att se varje enskild individ. Jag uppfattar det som att är positiv till det arbete med riktlinjer för bemanning i demensvården som pågår på . Däremot upplever jag att , och är emot det. Jag skulle gärna vilja ha svar från er. Vad är det för fel att tydliggöra att det måste finnas tid? Vad är det för bra med en demensvård som är anorektisk och där man inte har tid att lugna ångestfyllda äldre för att man har för lite personal och ingen personal ? Sov du på hearingen i går, ? generaldirektör var mycket tydlig med att det är utifrån individen och individens behov vi tar fram detta. Jag träffar många yrkesstolta undersköterskor som gillar sitt jobb, men de behöver få förutsättningar att göra ett bra jobb. Kommunerna har dålig ekonomi. Om de ska kunna driva en bra äldreomsorg måste de få mer pengar. Därför öronmärker 3 miljarder med nivåhöjning för mer personal. 7 500 fler anställda i äldreomsorgen till 2014 skulle göra skillnad. 18 Statsrådet (KD): Nej, , vi ställer inte personal mot värdegrund. Vi är kloka nog att förstå betydelsen av både och. Värdegrunden är en förutsättning för god kvalitet, och självklart är personalen en förutsättning för god kvalitet i äldreomsorgen. För mig är det en fullständig självklarhet. Tack vare att regeringen har förändrat tillsynsmyndigheten vet vi nu att många demensboenden har för låg bemanning . Det har man varit ute och tittat på i en samlad tillsyn på många boenden . Den kunskapen hade vi inte före regeringens förändring. Det är så vi måste arbeta med dessa frågor. Det är också regeringen som har gett i uppdrag att titta på bemanningen. Även om fattar beslut måste regeringen också fatta beslut för att ska börja agera. Vi har bett om detta. Vi är intresserade av att se om kommunerna kan få fler vägledningsinstrument för att bedöma vilken bemanning som behövs. Man måste alltid utgå från de enskilda äldres behov. Allt annat är en omöjlighet. Annars riskerar det att bli fyrkantigt i verksamheterna. De äldres behov ska styra. Jag vill påstå att regeringen har arbetat otroligt mycket med att stödja kommunerna att utveckla kvaliteten, kontrollen och tillsynen. Vi har avsatt resurser i en omfattning som saknar motstycke i någon tidigare regering. Vi har förändrat lex Sarah-lagstiftningen så att alla missförhållanden ska rapporteras, till och med risk för missförhållanden. Denna lagstiftning trädde i kraft . Vi har börjat mäta kvaliteten genom öppna jämförelser och brukarundersökningar. Tänk att ingen har brytt sig om att fråga de äldre vad de själva tycker. Jag noterar med intresse att alla i denna debatt har använt siffror på den nya kunskap som vi har inhämtat. Vi får ny kunskap om äldreomsorgen tack vare de reformer vi har genomfört. I detta anförande instämde och (båda KD). 19 (MP): lyfte upp den viktiga frågan om den övermedicinering som drabbar äldre och som kostar den svenska sjukvården och äldreomsorgen mycket pengar. Det visar att det ibland kan vara dyrt att inte göra nödvändiga satsningar. I en äldreomsorg som är underbemannad blir övermedicinering en konsekvens. Kan man inte sitta ned och tala med en äldre som är vaken handlar utvärderingssamtalet morgonen efter kanske om att ge lite mer sömnmedel. De problem som finns inom äldreomsorgen är i stor utsträckning kopplade till bemanningsfrågan. Det är därför jag återkommer till det. Det är inte den enda frågan; det finns inga Alexanderhugg. Men möjligheten till en god värdegrund och en god kvalitet vilar i att det finns tillräckligt mycket personal som är värderad och kompetent och kan och vill göra jobbet. Det kräver en idé och en politik för en god bemanning i äldreomsorgen. Det var därför, fru talman, som jag kom hit till debatten med en fråga. röstade vi tillsammans med Socialdemokraterna och igenom att regeringen måste kräva att tar fram grundläggande krav för bemanning inom demensvården. Det ledde till det arbete med kvalitetskrav som nu arbetar fram. Vi röstade igenom det tyvärr mot allianspartiernas vilja. De kvalitetskraven blir just kvalitetskrav. Det handlar till exempel om att ingen äldre ska behöva vara ensam . Man har valt bort att reglera hur mycket personal som ska finnas per omsorgstagare; det kan vara gott. Vi vill nu komplettera det med kvalitetskrav för hela äldreomsorgen och med krav på att man i varje kommun översätter det till ett tydligt mätbart kvantitativt mål så att alla i kommunen vet hur mycket personal man kan förvänta att det finns i äldreomsorgen och så att man inte kan göra nedskärningar utan att möta befolkningen i en debatt om nedskärningarna. Det är det kravet vi lyfter fram. Den fråga jag har ställt till Alliansens företrädare är om de kan ställa upp på det kravet. Jag har fått ett svar: säger nej. Jag undrar vad övriga partier säger. I detta anförande instämde (MP). 20 (S): Äldre är individer, precis som alla andra. De bär alla med sig sin specifika levnadshistoria, sina erfarenheter och upplevelser. Bakom ett skört och åldrat yttre finns en människa som kanske känner sig som ett stycke ung pensionär, till viss del som yrkesverksam och förhoppningsvis med barnasinnet i behåll. När man tänker så är det omöjligt att betrakta äldregruppen som homogen. Det går inte att behandla de äldre som pinnar i statistiken eller som gamla utan behov och rättigheter. Därför måste det vara nolltolerans mot all form av vanvård och missförhållanden. Det måste synas i handling. Det räcker inte med regeringens pressmeddelandepolitik för att vända bilden och stärka tilltron till den svenska äldreomsorgen. Vi socialdemokrater menar att det gäller att ha ett långsiktigt perspektiv, och inte bara planera för eller innevarande mandatperiod. Det krävs åtminstone ett tioårsperspektiv för att på riktigt ge personalen tillräckliga förutsättningar att bedriva och utveckla en god omsorg. Jag har inte skyllt alla brister och missförhållanden på den sittande regeringen. och verkar inte förstå att sittande regering nu måste ta ansvar. Det är så typiskt att försöka lägga skulden på andra, helst på socialdemokratiska politiker, socialdemokratiska kommuner, på de rödgröna och på offentlig verksamhet. Jag tycker att det är barnsligt. Jag tycker att det är okonstruktivt. Vad vill göra för att förändra bilden av den svenska äldreomsorgen? Vi socialdemokrater menar allvar när vi säger att äldreomsorgen måste prioriteras nu och framöver. Det gäller även när tv-kamerorna vänds åt ett annat håll och när strålkastarljuset släcks för den här gången. I detta anförande instämde (S). 21 (M): Jag tror att sov när jag höll mitt första anförande. Jag var mycket tydlig med att missförhållanden finns i alla typer av kommuner. I till exempel bedrivs av äldreomsorgen i privat regi. har aldrig varit borgerligt styrt. Det finns till och med Caremaboenden där som är riktigt bra. Det handlar om något annat. Det handlar om medarbetarna. De som arbetar inom äldreomsorgen måste ha bra arbetsförhållanden. De måste ha möjlighet till kompetensutveckling. Därför är jag så glad åt Omvårdnadslyftet som ger den möjligheten. Det finns dock ett stort bekymmer. Många lasas in och blir fast anställda inom äldreomsorgen utan att ha relevant utbildning. Hur ser oppositionen på inlasad outbildad personal?