prot · GY0955 · 2011-02-08 00:00:00 — Återigen: Den nationella energimixen är vi suveräna att själva fatta beslut om. Du kan alltså inte sitta på ett toppmöte där de bestämmer att ska bygga mer kärnkraft. Därför är det inte så att vi fattar beslut gränsöverskridande för hur andra länder ska sätta ihop sin energimix. Det får vi i stället göra själva. Däremot förs en diskussion om hur EU-systemet ska vara behjälpligt för att få på plats en ökad sammanbindning av energisystemet. Länder trycker också på för att få mer av EU-finansiering för en del av produktionen, och där håller inte vi med. Det kommer vi att återkomma till. Att det finns olika uppfattningar tror jag att vi får ha respekt för. Det är 27 suveräna demokratier som inte har exakt samma ståndpunkter, och vi försöker lära oss att leva tillsammans och hitta gemensamma beslut i denna typ av texter trots att vi har lite olika utgångspunkter. Detta är ett exempel på det. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Aktuell debatt: Licensjakt på varg 52 (V): Tack, kära riksdagskolleger, för att vi tillsammans kunde besluta oss för att arrangera denna viktiga debatt. Tack även till miljöminister som är här och debatterar med oss ! Vi vet att vargen är fridlyst i och att vargen också skyddas av internationella åtaganden som har tagit på sig genom EU och FN. Trots detta startade licensjakt på varg i för . Det är 20 vargar som ska få skjutas. Såvitt jag vet är det 19 som har skjutits fram till . Det har kritiserats av EU. menar att det är ett brott mot EU:s art- och habitatdirektiv. Det kommer att granskas av EU:s jurister. Man ska också komma ihåg att den anmälan som EU har gjort mot hade föregåtts av en mängd korrespondensbrev mellan och . Trots det valde man från att gå vidare med licensjakten. Vi har möjligheten att gå djupare in på vad licensjakten innebär för vargarna och möjligheten att vi ska kunna ha en livskraftig vargstam i . Jag ser väldigt mycket fram emot den debatten och att lyssna på er andra riksdagskolleger och inte minst miljöministern som är här med oss . 53 Miljöminister (C): Också jag vill tacka för att vi har den här debatten. Det är en viktig fråga som engagerar många. Låt mig också på en gång slå fast den viktiga kunskap vi har. Det finns bara ett sätt att rädda vargen. Det är att få in nya vargar och komma till rätta med inavel och smal genetik. Det bekräftas av internationella forskarpanel i en debattartikel. Forskarna där talar om den alarmerande höga inavelsgraden. Än en gång beskriver de hur vargarna i genomsnitt är mer besläktade än om vargarna hade varit helsyskon med varandra. De beskriver skadorna som kan komma av det. Den slutsats de har, som är viktigast av alla, är att viktigast på kort sikt är att åtgärda inaveln. Det bekräftar också rovdjurspolitikens inriktning som och regeringen har ställt sig bakom . Vad var den då? För det första: Vargarna kan bara räddas om vi kommer till rätta med inaveln. Därför ska vi se till att få in nya. För det andra: För att få in nya och göra det åtminstone acceptabelt för de människor som är berörda ute i bygderna måste det kombineras med en begränsning av vargarnas tillväxt och därför en begränsad och mycket kontrollerad jakt. För det tredje: Rovdjurspolitiken kan bara bli trovärdig om den förenar olika intressen och förankras bland människor. Därför flyttas besluten ned närmare människorna som är berörda till viltförvaltningsdelegationer som samlar jägare, landsbygdsföreträdare och naturvårdare. Den politiken samlade i stora delar också en bred majoritet här i , och jag tycker att det var bra. Den har börjat granskas. Den har granskats till exempel av de europeiska rovdjursexperterna, Den europeiska expertgruppen för stora rovdjur. Det är rådgivande organ i rovdjursfrågor. Vad säger de? Jo, de säger det som kom som en slutsats . Detta är en rovdjurspolitik som tar itu med de två största hoten mot vargarna, nämligen den låga acceptansen och den höga inaveln. De säger att vargjakt inte strider mot EU:s art- och habitatdirektiv och att de står bakom det. De bekräftar också att den inte äventyrar vargstammens utveckling mot långsiktig livskraft. Eftersom de svenska vargarna är bland de mest välstuderade och genomforskade i världen klarar man att ha en stark kontroll och uppföljning av jakten. Sammanlagt är det få europeiska länder som når upp till den svenska rovdjurspolitikens höga standard. var det också forskare vid som studerade offentliga sektorn som gjorde studier. Har den här politiken också gjort att det är mer acceptabelt för människor och mer förankrat bland människor? Det de kom fram till var att licensjakten har gynnat förutsättningarna för ökad lokal delaktighet och inflytande. De kom också fram till att de berörda upplever att landsbygdens invånare återigen har getts möjligheten att påverka sin situation och få inflytande på sin lokala omgivning. var vi många som var oerhört engagerade i för biologisk mångfald i i . Ett huvudtema i den strategi som beslutade om var att ta med de berörda människorna i naturvårdsarbetet. Det handlar om att skapa lokal delaktighet och engagera lokala samhällen. Organisationerna behöver vara med liksom den privata sektorn och många andra. Det var vad vi sade på konferensen om biologisk mångfald i . Delaktighet och lokal förankring är dessutom ett genomgående tema i hela konventionen om biologisk mångfald. Ska vi inte bygga på det? Min slutsats är: Vi ska ta ansvar för vargarnas livsförutsättningar, men vi ska också ta ansvar för människornas situation i hela landet. Den svenska rovdjurspolitiken ska utformas här i nära dem som är berörda och inte i . Vi behöver modern, stegvis utvecklad och lokalt förankrad naturvårdspolitik, inte naturvård byggd på stelbenta och centralistiska direktiv. Det ligger i linje med våra internationella strävanden. Det ligger i linje med bygdernas och de berörda människornas intresse. Det stämmer med art- och habitatdirektivet och expertbedömningarna och vetenskapen. Det är därför vi så hårt driver en sådan politik. Den är hård därför att vi vill uppnå viktiga resultat. Den är mjuk därför att vi med den samarbetar med de människor som är berörda. 54 (V): Också jag läste . Jag slogs av att de internationella forskarna säger precis det som vi som är kritiska har sagt i debatten. Det behövs finnas fler vargar och inte färre i norra . är ibland mästare på nyspråk. vill också ha fler vargar. Varför börjar man då med att skjuta vargarna? Känns inte det aningen bakvänt? Jag tror att jag vet varför regeringen tycker att man ska ha en licensjakt på 20 vargar. Man brukar säga att man ska stärka den genetiska statusen hos de vargar som vi redan har här. Men än så länge har inte regeringen vidtagit några som helst åtgärder för att den genetiska statusen ska stärkas för att de vargar som finns här ska bli friskare. Det man har beslutat om är att man återigen ska ha licensjakt på varg. När jag debatterade senast med här i kammaren talade miljöministern om att det skulle inplanteras svenska vargar från de svenska djurparkerna. Jag tyckte att det lät ganska intressant. Jag frågade: Har du någon plan för det? Är de svenska djurparkerna med på det? hörs det inte ett knyst längre om det. Det verkade inte som att de svenska djurparkerna ens var tillfrågade om regeringens åtgärd att ta valpar från djurparkerna. Kan miljöministern dementera eller bekräfta att det ska planteras in vargar från djurparkerna? En annan plan som vi nu hör om oftare är att det ska planteras in valpar från eller kanske särskilt från . Det kanske kan vara intressant. Vad är planen för det egentligen? Är vi säkra på att de djuren är friska och till exempel inte har mask eller rabies? Planterar man in sådana djur blir problemet bara större. Nej, när det gäller att vargstammen ska stärkas finns det än så länge inga konkreta åtgärder från regeringen på den fronten. Det tycker jag är upprörande. Det enda man gör är att man är väldigt snara med att tillåta den här jakten. Det andra benet som regeringen står på är, som miljöministern säger, att vi måste öka acceptansen för vargen i . Det är därför man tillåter licensjakten. Jag vet inte om ni här inne har märkt av någon ökad acceptans. Jag tycker i alla fall inte att jag märker det hos jägarna när jag läser på deras hemsidor och i deras tidningar ja, vi hör kort och kort vad de säger utan de vill bara skjuta ännu fler vargar. Många jaktlag bojkottar den här jakten just därför att de tycker att det är så få vargar som man får skjuta. Vi ser också att tjuvjakten ökar, inte minskar, i . Så sent som , , hittade man en ny vargtik utanför som var skjuten helt illegalt. Nej, jag tror att det finns ett annat skäl för regeringen att tillåta licensjakt återigen i . Det är att man vill gå den högljudda jägaropinionen till mötes. Man gör nästan vad som helst för att vinna deras röster. Då får vi också det här resultatet: Vi får en ganska urskillningslös jakt. Vi får vargar som är skjutna på ett sätt som inte borde vara acceptabelt bland seriösa jägare. Här ser vi en bild på en vargtik som har fått ett skott rakt igenom buken. Bilden togs i , en bit utanför . Den här varghonan har plågats länge innan hon avled. Så här skjuter man inte ett djur. Hade man varit omsorgsfull i den här jakten hade man självklart bestämt sig för att målinriktat angripa de djur som är skadade och som inte bidrar något till den genetiska statusen för vargarna i , man skulle ha sett till att jägare från våra länsstyrelser hade fått sköta det här jobbet. Man hade inte släppt ut 7 000 jägare, mer än 300 jägare på varje varg, runt om i skogarna i . Men det är klart att då missar man ju chansen att vinna lite billiga röster hos en högljudd jägaropinion. har blivit anmält av för ett misstänkt brott mot EU:s art- och habitatdirektiv. Det är en väldigt allvarlig anmälan, och den hoppas jag att regeringen tar på största tänkbara allvar. Vi vet ju att vargen är skyddad av habitatdirektivet och att den är fridlyst. Ifall man ska skjuta djur får man göra det endast i undantagsfall, precis som man har fått göra tidigare i i form av skyddsjakt, om man vill skydda sig själv eller vill värna sina djur. Därför ser jag fram emot den kommande processen mellan och EU. 55 i (S): Jag vill börja med att tacka för att man tog initiativ till en debatt som är så viktig och så stor, framför allt i medierna. Vi socialdemokrater vill ha en vargstam i . Att vi ska ha en vargstam i är alla partier som var med och beslutade om den senaste rovdjurslagstiftningen överens om. Vi är inte överens om hur stor stammen ska vara. Vi är inte överens om var i den ska finnas. Vi är därmed inte överens om hur många vargar som krävs för en livskraftig stam. Men vi har ändå alla samma utgångspunkt, och det är viktigt att poängtera den: Vi vill alla ha en vargstam i . Miljöminister brukar nämna att i står bakom beslutet om licensjakt. Det stämmer rent faktamässigt. Vi är också för en licensjakt på varg, men det var också det enda som vi var överens med regeringen om just när det gällde vargpolitiken. Att retoriskt försöka luta hela sin vargpolitik på ett stöd från oss håller faktiskt inte. Vår politik om vargen är långsiktig. Vi lade fram ett förslag om en 20-årsplan för att förstärka genetiken och därmed den långsiktiga livskraften i vargstammen. Regeringen lade fram en plan som sträckte sig med utvärdering . Vi sade redan då att det är rätt oseriöst att tro att man kan rätta till den genetiska statusen hos en viltstam på bara . Det andas en okunskap som gör mig orolig. har det visat sig att oron är ganska befogad. I samband med årets vargjakt kallade miljöministern till presskonferens för att berätta om hur regeringen nu ska börja utplanteringen av valpar redan i vår. Planteringen skulle ske, precis som sade, med valpar från svenska djurparker. Direkt efter presskonferensen kom det signaler från de svenska djurparkerna om att det var omöjligt. Man behöver år för att förbereda en sådan sak. Dessutom har vi inga genetiskt starka djur i de svenska djurparkerna. Så pinsamt, så okunnigt och oseriöst! Om ingen på bemödade sig om att ens ringa till de svenska djurparkerna före presskonferensen, hur ska vi då kunna lita på att andra förslag från regeringen i den här frågan är mer förberedda? Miljöministern sade vid förra årets jakt att man jagade för att bättra på den genetiska statusen hos djuren. Alla djur som sköts var friska. Vi är inte speciellt förvånade. Vi har inte en stam med halta och lytta vargar som springer runt i de svenska skogarna, även om det ibland kan låta så i debatten. Faktum är att den enda synliga effekten på vargstammens dåliga genetik är att det föds lite mindre valpkullar. Däremot kommer vargstammen att få rent fysiska problem om inte den genetiska basen utökas. Och det finns hopp där. Vi har redan nu fått in varg som har kommit in i landet alldeles på egen hand och fått valpar. Det är jättebra, men det räcker inte. säger att han vill ha vargjakt för att öka acceptansen för varg hos jägarna. Jag hoppas att ministern är väldigt felciterad där. Om man tror att jägares acceptans av någon viltart beror på om de får skjuta den eller inte, säger det mer om ens egen människosyn än om jägarens syn på viltet. Vi socialdemokrater vill ha en fortsatt licensjakt på varg. Den ska vara begränsad. Den ska vara fortsatt välorganiserad. Anledningen är att vi helt enkelt vill ge dem som bor i närheten av varg en chans att med hjälp av oss lära sig att hantera den. Vi vill jobba fram olika metoder och lösningar på de problem och konflikter som finns så långt som det är möjligt. Innan vi har fått acceptans för vargen kan vi inte låta stammen växa obegränsat. De som tjänar mest på att vi håller stammens storlek under kontroll är faktiskt vargarna. Att föra en politik som går på tvärs med vad de som lever med vargen vill gynnar ingen. Vi anser att vi skulle ha behållit det senaste etappmålet som en långsiktig miniminivå. Och det var ett misstag att införa ett tak. Det var ett obegripligt grepp, om jag ska vara ärlig. Regeringen borde ha kunnat räkna ut att EU skulle reagera på det. Det är dessutom en siffra som är helt utan betydelse. Taket har varit överskridet ända sedan det infördes, men det har inte haft någon betydelse i praktiken. Självklart borde det vara en miniminivå som gäller både för vargens och för den regionala förvaltningens skull. Sätter man ett tak litar man ju inte på den regionala organisationens förmåga att själv förvalta. Vi är också skeptiska till inplanteringen av varg. Där man har gjort det i världen har förtroendet för politiken fallit till väldigt låga nivåer och sedan stannat kvar där. Det vill vi inte. Det sista vi behöver nu är ett ännu sämre förtroende för den förda rovdjurspolitiken. Vi vill hellre underlätta den naturliga invandringen. Enligt experterna räcker det med en invandrad varg för att vi ska få ordning på de genetiska problemen i den svenska vargstammen. Det känns mer seriöst än att plocka in 20 vargar , som regeringen helst vill göra. Det säger sig självt, i alla fall om det är acceptans och långsiktighet som man vill komma åt med sin vargpolitik. Konflikterna kring jakten verkar enorma om man ser till medierna. Men fakta visar faktiskt på något annat. När man undersöker attityder visar det sig att en majoritet, en stor majoritet, av svenska folket vill ha en vargstam och att en stor majoritet av svenska folket vill ha fortsatt jakt på varg. Det finns ingen motsättning i det. Precis som i alla andra viltstammar björn, älg och rådjur bör vi förvalta vargen på en nivå som är hanterbar. Den politiken borde vi kunna landa i gemensamt. Jag ser fram emot att höra de andra partiernas åsikter i den här debatten, kanske framför allt om var och hur många vargar vi ska ha framöver. Jag ser också fram emot att få återkomma till det i mitt andra inlägg. I detta anförande instämde och (båda S). 56 (M): Vi moderater står upp för de sex stora rovdjuren i vårt land: björn, lo, varg, järv, kungsörn och säl. Det gör för övrigt hela Alliansen. Inget politiskt parti vad jag vet vill utrota någon av dessa stammar som är ett naturligt inslag i den svenska naturen. Det finns alltså ett utomordentligt brett stöd i riksdag som garanti för deras fortlevnad. Det finns även ett brett stöd hos medborgarna för våra rovdjur men också för att regleringen ska ske genom jakt. I vårt land har vi tillgång till en kunnig och en i alla samhällets delar väl förankrad jägarkår, vilket är glädjande. Vi har troligen världens bästa viltstammar i vårt land sett till artrikedom och förekomst. Detta har inte skett av en slump utan är en effekt av åtgärder från oss människor. Flera av våra arter har varit utrotade eller utrotningshotade, till exempel älg, vildsvin, varg, järv, lo och kungsörn. Fyra av de stora rovdjuren har valt att huvudsakligen etablera sig på en tredjedel av landets yta, nämligen . Där får man bära merparten av dem. Givetvis skapar detta konflikter med etablerade verksamheter som boskapsskötsel, fäboddrift, renskötsel och jakt. All förvaltning kräver en avvägning för att man ska få den balans och den acceptans som är ett måste för att samspelet ska fungera långsiktigt och verklig balans uppnås. Balans handlar om att det måste finnas foder till växtätarna, tillräckligt med bytesdjur för rovdjuren och utrymme för mänskliga aktiviteter. Denna balans är vad vi är på väg att åstadkomma även när det gäller vargstammen. Vi har ett etappmål om 20 föryngringar, vilket motsvarar ungefär 200 vargar. När detta uppnåddes beslutade att taket ska ligga på 210 vargar som en utvärdering görs. förekom det bittra klagomål på att tamdjursägare inte hade möjlighet att skydda sina djur mot rovdjursangrepp innan det var . När alliansregeringen fick makten förra mandatperioden ändrades äntligen regelverket så att man nu på eget initiativ kan skydda sina djur innan det är . Detta åstadkoms genom att ändra innehållet i den så kallade § 28 i jaktförordningen. Även då höjdes röster mot förslaget om att det skulle missbrukas av tamdjursägare och jägare. Ännu så länge har dock inget felaktigt bruk av § 28 skett. Återigen har vi lyssnat till medborgarna och forskarna för att skapa en hållbar, framgångsrik och långsiktig rovdjurspolitik i alla delar. För att uppnå balans när det gäller vargstammen bygger vi inom Alliansen vår politik på de tre grunddelar som miljöministern har redovisat. Det är vanligt att det förekommer synpunkter när nya inslag i förvaltningen införs. Så var det även när det infördes jakt på lo och björn. Där har kritiken tystnat eftersom den förda politiken visat sig vara framgångsrik. är det förvaltningen av varg som är föremål för aktioner av olika slag. Vargstammen i vårt land är troligen den mest väldokumenterade i hela världen. De revirhärdande paren är dna-analyserade, och det finns ett komplett släktträd. Denna grundliga dokumentering ligger till grund för de åtgärder vi nu vidtar. Jag lät göra en utredning om hur mycket pengar vi använder till den svenska rovdjurspolitiken . Jag försökte få det fördelat på djurslag, men det var inte möjligt. Det gick inte heller att få en kvalitetssäkrad totalsumma. Jag har i en egen beräkning kommit fram till att det rör sig om . Det kan nämnas att i framkom en siffra på 155 miljoner . Detta visar på vilket allvar vi genomför rovdjurspolitiken. Jag tror inte att det finns något annat land i världen som per invånare lägger mer pengar på sin rovdjurspolitik än vi i . Minskade jakten 2010 vargstammen? fanns det 31 intakta vargpar som gav upphov till 23 föryngringar. , och efter den genomförda jakten, hade vi 34 intakta par, alltså ytterligare 3 intakta par, som gav upphov till minst 23 föryngringar, kanske uppemot 27. Detta visar att beslut om högst 210 vargar uppfylls med råge och att tillväxten inte på något sätt är hotad. Forskningen i vårt land och i ansedda LCIE, som är den grupp som tog fram riktlinjerna till EU, anser att den svenska vargjakten följer . Det är viktigt att notera. Det gäller att som politiker ta ansvar för helheten och väga samman alla motstående intressen och att inte gå den enkla vägen genom att sätta skygglappar för ögonen och endast företräda ett särintresse. 57 (MP): Jag tackar för att ha begärt en intressant debatt om ett aktuellt och viktigt ämne. Denna debatt handlar om licensjakt på varg. Jag förstår att miljöministern med flera gärna talar om andra frågor också, men licensjakt är en urskillningslös jaktform vars syfte är att hålla vargstammen i schack. Det är en jakt som riskerar att döda friska och till och med genetiskt viktiga individer. Det är en jakt som har dödat flera vargpar som har varit på gång att bilda sina första kull. Det är en jakt som till skillnad från skyddsjakten inte riktas mot de vargar som orsakar problem utan blint mot de vargar som hamnar i jägarnas kikarsikten. Vi i denna kammare är inte oense om behovet av nya varggener. Nya gener kommer dock inte av att man skjuter djur, vilket regeringsföreträdarna på något märkligt sätt vill mena. Det är snarare tvärtom. Vilken djurpark släpper ut sina valpar så att de hamnar mitt i jägarnas skottlinje? Ministerns alla utspel om utsättning av varg är rent tragikomiska. Först beslutar regeringen att vargvalpar ska sättas ut i vår. Sedan träffar man djurparkerna som äger och har omsorg om valparna. Inte undra på att djurparkerna har invändningar. De senare turerna om införsel av ryska halvtama vargar får mig också att undra om det beslutet är lika dåligt förankrat. Vi har hört regeringsföreträdare försöka göra en bild av att all deras politik går ut på att rädda vargen. Man pekar på uppdrag till utredningen, samtal med aktörer, forskningsgenomgångar, dna-tester ja, man upprepar likt en papegoja att politiken är ett paket, att rovdjurspolitiken hänger ihop. Jag tror inte att det är så. Det som händer i praktiken är tydligt. Det enda praktiska vi ser av regeringens rovdjurspolitik är de döda vargarna. Det vi hör är att varghatet inte har minskat. Regeringen vill rädda vargen genom att göra den till bytesdjur. Man vill rädda vargen genom att skjuta den. Det är fräckt att försöka komma undan debatten genom att säga att allt hänger ihop och är ett paket. Om vi är här för att debattera den urskillningslösa licensjakten vill jag att ministern går upp och svarar på varför denna jakt är nödvändig i detta paket. Varför är inget vad gäller införseln av nya vargar klart om nu politiken är så genomarbetad och hänger ihop? Vill man vara seriös och få inplantering av varg krävs seriösa förberedelser och inget hopkok precis när EU-kommissionären ber förklara hur jakten hänger ihop med skyddet av utrotningshotade arter. Miljöministern försöker låta förvånad över omvärldens frågor om den svenska vargpolitiken som om det inte är uppenbart att jakt inte skulle vara en bra metod för att rädda hotade arter. Hur kan den jakt som stod för den enskilt största dödsorsaken bland vargar i inte vara ett hot i sig mot vargstammen? Jag tycker att regeringen har kommit lite lindrigt undan med sitt ständiga prat om att det är ett paket, att det hänger ihop och inte går att urskilja. Man har inte en vargpolitik utan en jaktpolitik. Den förklarar inte hur vi ska bekämpa fördomar och få större förståelse för vargen som en viktig kugge i skogens ekosystem det som vi i och många andra djurvänner jobbar med. Man ser på vargen som ett bytesdjur. Det kan inte öka förståelsen. Det kan inte få människor och djur att samsas i det samspel som vi behöver. Är det inte bättre att erkänner att licensjakten på varg inte är till för vargarna utan för varghatarna? Jag vet att de inte är särskilt många, men jag vet att de tyvärr är en del av kärnväljartrupp. I detta anförande instämde och (båda MP). 58 (FP): Det är få frågor som väcker så heta känslor i den här kammaren som frågan om vargen. Trots detta beslutade alliansregeringen att ta tag i frågan för att säkra vargens framtid i vårt land. Från att ha varit i det närmaste utrotade kan vi se en utveckling och tillväxt av stammarna för såväl varg som järv.