prot · GY0960 · 2011-02-16 00:00:00 — Det kan man fundera på, om det ifrågasätts här. Om man går in i denna typ av åtgärder och i det arbete som en arbetsförmedlare har att hantera finns det självfallet en mängd känsliga uppgifter. Men de är också viktiga för att personen i fråga ska få rätt insats och rätt åtgärd. Jag tror inte att det är detta att man inte har gett samtycke som är det stora problemet. Det handlar om hela arbetet med att ta fram samtycket. Det har i olika fall handlat om en process som har tagit . 105 (SD): Propositionen innehåller ett förslag till ändringar i lagen om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Det låter krångligt. Men vad innebär det i praktiken? Det innebär i praktiken en förändring från hur det är , när man fysiskt ska gå till Arbetsförmedlingen och skriva på ett papper om samtycke. Den tidigare ordningen kunde innebära att man inte skrev på samtycket eftersom konsekvenserna kunde bli försämringar enligt egen utgångspunkt, som enskild individ. Men det kunde också vara så att man i och med att man inte skrev på papperet gick miste om stöd och åtgärder som man kanske behövde för att komma in i arbete. Förändringen är bra, för den innebär en förstärkning av både den enskildes rättigheter och myndighetens rättigheter. Det finns även andra förändringar i lagförslaget. Det gäller förändringar i lagen om arbetslöshetsförsäkring och mindre förändringar i semesterlagen. Vi sverigedemokrater ställer oss bakom utskottets betänkande. och har motionerat om avslag på förslaget, och Socialdemokraterna har motionerat om till exempel konsekvensanalys, säkerställande av arbetsrutiner, behörighetsavdelningar och en fullgod datasekretess på Arbetsförmedlingen. Det tycker jag är relevanta krav; dessa krav kan man ställa. har vi haft en dragning där Arbetsförmedlingen och Datainspektionen var med. Jag tyckte att man då kunde dra slutsatserna att Arbetsförmedlingen går med på de krav som Datainspektionen ställer. Man skulle införa dessa åtgärder, och Datainspektionen hade då inga invändningar. Man var alltså överens. När det gäller och motioner är vi alltså positiva till propositionens intentioner, vilket innebär att vi kommer att avslå motionerna. Lagändringen innebär inte bara en avsevärd effektivisering utan också en större säkerhet och en större rättvisa i behandlingen av ärendena hos Arbetsförmedlingen. Det är både till fördel för den enskilde och, som jag sade tidigare, till fördel för myndigheten. Av denna anledning, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag på samtliga punkter. 106 (KD): När sonen skulle börja i första klass delade skolan ut klasslistor till alla föräldrar med namn, adress och telefonnummer till samtliga elever. Men inte nog med det alla elevers personnummer inklusive de fyra sista siffrorna var också med. Det var helt onödigt. Jag reagerade på detta och tyckte att det var fel; det var fel av integritetsskäl. Personnummer ska användas när det finns tydliga motiv och fördelar. Bland annat kan det finnas starka skäl till att inte blanda ihop patienter inom sjukvården. Då är det helt nödvändigt att använda personnummer. Det tror jag inte att någon ifrågasätter. Skolan använde förmodligen detta av slentrian och obetänksamhet, vilket är allvarligt eftersom det här är frågor som är viktiga. Från har Arbetsförmedlingen huvudansvaret för nyanlända enligt den så kallade etableringsreformen. I stället för att gå till kommunens socialförvaltning ska den nyanlända gå till Arbetsförmedlingen. Det är det nya. De förändringar i personuppgiftslagen som tar ställning till är motiverade av just sjukförsäkringsreformen och den här etableringsreformen. De gäller för långtidssjukskrivna och för nyanlända. När jag jobbade inom frivården fanns egentligen ingen fungerande sekretess mellan olika myndigheter. Då strömmade informationen ganska fritt mellan myndigheterna utan några större restriktioner. Det var definitivt inte bra. Jag har en praktikant hos mig . Han heter och kommer från . Han tyckte absolut att jag skulle nämna en metafor i det här sammanhanget, och jag tar mig friheten att göra det. Det var en man som satt med häst och vagn på en grusväg i . Han upptäckte att det framför honom fanns en bil som hade kört i diket. Vid bilen stod föraren och tyckte att det var väldigt pinsamt att han hade råkat köra i diket. Bonden stannade till, och föraren sade: Det är förfärligt vad smala vägar ni har här uppe i . Då konstaterade bonden: , visst är de smala, men de är i alla fall bredare än diket. Med detta menar jag att det finns en väg som vi kan hålla oss till, men det finns risker att vi åker i det ena diket eller i det andra diket. Man skulle kunna säga att vi i det här sammanhanget, med tanke på hur det har varit och fram till , har gått från det ena diket till det andra när människor inte får den service och hjälp de behöver för att till exempel få ett arbete. Kravet på samtycke försvårar och försenar handläggningen hos Arbetsförmedlingen, vilket framför allt drabbar den enskilda arbetssökande. Att nu avskaffa kravet på samtycke för behandling av vissa känsliga och ömtåliga personuppgifter innebär inte att det är fritt fram att ta del av uppgifterna, utan det ska alltjämt krävas att uppgifterna har lämnats i ett ärende eller är nödvändiga för handläggningen av detsamma. Vi kristdemokrater vill se en större samverkan mellan systemen och mellan myndigheterna. Det har påbörjats ett bra samarbete, men vi efterlyser ett sammanhållet socialförsäkringssystem som blir mer ändamålsenligt och som är till fördel för den enskilda. Exempel finns att hämta i vårt västra grannland som har ett sammanhållet socialförsäkringssystem. Förutom att vi harmoniserar regler och riktlinjer, och därefter skapar ett mer sammanhållet system, krävs också regelförenklingar, en bättre förutsägbarhet och en översyn av det snåriga lapptäcke som präglar dagens arbetsmarknadspolitiska åtgärder och program. Som ett exempel kan nämnas att just Arbetslöshetskassornas samorganisation, SO, fick 250 miljoner extra för att klara den ökade administrationen till följd av nya lagändringar . Det är få regelförändringar som har gjort det enklare för den arbetssökande eller för myndigheterna. Därför behövs det en översyn av de här sakerna. Vi kanske skulle behöva ett regelförenklingsråd liknande det som finns för företagen . Med dessa ord yrkar jag bifall till förslaget i arbetsmarknadsutskottets betänkande. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 9 § På väg mot en inre marknadsakt Föredrogs näringsutskottets utlåtande /11:NU10 På väg mot en inre marknadsakt (KOM(2010)608). 107 (S): Dagens debatt handlar om fyra friheter till nytta för alla. Det är en viktig fråga. Därför är det särskilt glädjande att vi nu i detta relativt tidiga skede i processen angående Europeiska kommissionens meddelande På väg mot en inre marknadsakt får möjlighet att påverka och tala om hur vi här i ser på de 50 förslagen för att arbeta, driva företag och handel bättre tillsammans. Framtidens inre marknadsakt är också ute på en remissrunda så att arbetsmarknadens parter och civilsamhället får möjlighet att tycka till. Det är en demokratisk process som bör uppmuntras. Just därför är det så bra att vi här i debatterar den här viktiga frågan och får framföra vår syn på saken. Det är just därför som det är lite förvånande att majoriteten inleder sitt ställningstagande med att skriva: Syftet med utskottets granskning av det aktuella meddelandet är således inte att avge ett formellt yttrande till kommissionen vad gäller det här meddelandet. Utskottet vill härvid påminna om att det i detta avseende är regeringen som har huvudansvaret för uppgiften att företräda riket. Så är det förvisso. Det handlar inte om ett formellt ställningstagande, men det handlar ändå om en remissrunda. Då måste det vara viktigt vad tycker i frågan. På EU:s inre marknad kan människor, varor, tjänster och kapital röra sig lika fritt som inom ett land. Vi reser fritt över EU:s inre gränser och har tillgång till ett brett utbud av produkter från hela . Även om vi tar den inre marknaden för given är den en av EU:s största framgångar. Den inre marknaden är kärnan i dagens EU. Det tog att få den att fungera. godkändes den sista av de hundratals lagar som behövdes för att ta bort de tekniska, rättsliga och byråkratiska hinder som hämmade den fria handeln och den fria rörligheten. Enligt uppgifter har den inre marknaden skapat flera miljoner nya jobb och ökat välståndet i EU. Ett telefonsamtal inom EU kostar nu exempelvis bara en bråkdel av vad det gjorde . Flygpriserna har sjunkit, och många nya linjer har tillkommit. Detta är bara några exempel på vad en inre marknad har för betydelse. När vi ska ta steget in är det självklart att vi vill vara med och påverka. Det här visar också hur mycket det här berör oss i vår vardag. Dagens utlåtande /11:NU10 behandlar 50 förslag som kan delas upp i tre grupper. Den första är en dynamisk, hållbar och rättvis tillväxt med företagen. Här finns 24 förslag. Det andra området handlar om att återställa förtroendet genom att sätta människor i centrum på den inre marknaden. Det är 19 förslag. På det tredje området finns det 7 förslag som handlar om dialog, partnerskap, utvärdering och vilka verktyg man kan använda. Utifrån detta har regeringen utformat en ståndpunkt som är ganska allmänt hållen och inte så svår att ställa sig bakom. Jag citerar: Regeringen fäster stor vikt vid en väl fungerande inre marknad, baserad på fri rörlighet och öppenhet. Den inre marknaden har spelat en betydande roll för att främja tillväxt och sysselsättning, men den behöver anpassas i takt med att omvärlden förändras. Och sedan fortsätter det. Det är inga problem att ställa sig bakom den svenska ståndpunkten. Trots det har vi socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister en annan uppfattning i frågan, och det bygger helt enkelt på idépolitik. Vi bejakar en väl fungerande inre marknad till nytta för företag, arbetstagare och konsumenter. Den inre marknaden har spelat en viktig roll för att främja tillväxt och sysselsättning, men den behöver anpassas i takt såväl med förutsättningarna inom EU som med förändringar som sker i omvärlden. Som vi i tidigare sammanhang har påtalat står EU inför tre stora, långsiktiga utmaningar den snabba globaliseringen av ekonomin, hotet mot klimatet och en allt skevare demokratisk dominans inom EU. En strategi för att effektivisera och modernisera EU:s inre marknad måste, som vi ser det, utgå från just dessa tre utmaningar. Enligt vår uppfattning är det viktigt att vidareutvecklingen av EU:s inre marknad inte leder till ökade protektionistiska tendenser gentemot omvärlden. Den globala frihandeln måste försvaras, och det är viktigt att handeln med länder utanför EU kan ske öppet och på likvärdiga villkor. Olika åtgärder för att främja konkurrensen bör därför inte endast sträva efter att underlätta gränsöverskridande handel mellan EU:s medlemsstater utan även mellan EU och tredjeland. Vi anser att den externa dimensionen kunde ha varit mer närvarande i meddelandet exempelvis när det gäller att avveckla exportsubventioner, reformera jordbrukspolitiken och upphöra med kontraproduktiva tullar och tariffer. I linje med detta ställer vi oss avvisande till ansatsen att begränsa marknadstillträde för leverantörer från tredjeland vid offentlig upphandling. Vi vill lyfta fram behovet av en hållbar tillväxt. Den inre marknadens funktioner och utveckling störs av olika miljöskadliga subventioner, till exempel till kolindustrin. Vi hade önskat ett tydligare klimatperspektiv i de förslag till marknadsakt som kommissionen har presenterat. Enligt vår uppfattning saknas det tydlig insikt om effekterna av klimatförändringarna och hur man tär på jordens resurser. Omställningen till ett grönt , oberoende av fossil energi, kommer att bli omvälvande . Här måste EU ligga i framkant. Detta saknar vi bland de 50 förslag som finns. En annan oerhört viktig sak gäller rörligheten och integreringen kopplad till tjänstesektorn. Det har stor betydelse för den ökade konkurrenskraften, tillväxten och de nya jobben inom EU. För att handeln med tjänster ska fungera är det fundamentalt att olika länders modeller på arbetsmarknaden fungerar. Enligt vår uppfattning är det viktigt att den inre marknadens friheter inte undergräver fackliga rättigheter. Bestämmelser för den inre marknaden måste genomföras med respekt för de grundläggande rättigheterna i den svenska kollektivavtalsmodellen utan att begränsa rätten till facklig organisering eller rätten att vidta stridsåtgärder. Att förenkla och modernisera EU:s upphandlingslagstiftning är oerhört betydelsefullt och en viktig del av samhällsekonomin. Vi kan också konstatera att det helt saknas ett jämställdhetsperspektiv i de förslag som finns. Att kvinnor och män ska få lika villkor i EU och att det leder till ökad tillväxt borde vara en självklarhet. Naturligtvis pekar vi tydligt även på det som rör skatteområdet och framhåller att skattepolitiken är en nationell angelägenhet. Vi kan med detta konstatera att majoriteten, det vill säga , , i sitt ställningstagande inte med ett enda ord har omnämnt fackliga rättigheter, grön omställning eller jämställdhet. Det känns mycket märkligt när vi ska ta steget in och utveckla den inre marknaden. Mot bakgrund av detta, fru talman, yrkar jag bifall till vår reservation. 108 (MP): Under arbetet med inremarknadsakten har det framkommit att flera medlemsstater i EU tycker att förslaget till inremarknadsakt är alldeles för omfattande, innehåller alldeles för många förslag. Jag är benägen att hålla med om det och skulle gärna se att regeringen försökte begränsa den mängd förslag som inremarknadsakten berör. Regeringens ståndpunkt verkar dock snarare vara den motsatta, att man skulle vilja vidga den till att handla om ännu mer. På det stora hela finns det mycket bra som hanteras där, och även regeringens ståndpunkter är till stora delar sådana som jag kan ställa mig bakom. Men jag saknar några saker, såsom att en långsiktig politik för utveckling måste grunda sig i insikten om att naturens resurser är begränsade och att världen står inför stora utmaningar på miljöområdet. Sinande oljeresurser, klimatförändringar och förlorade ekonomiska värden i ekosystemtjänster riskerar att kraftigt påverka ekonomin och utvecklingen de närmaste decennierna. Den insikten saknas nästan helt i kommissionens meddelande om en inremarknadsakt. Det finns en risk att ett alltför ensidigt fokus på kortsiktig ekonomisk tillväxt, här och , hotar ekonomin och välfärden på . En slutsats som jag hade önskat är att framtida satsningar på infrastruktur bör handla om att få ett fungerande järnvägsnät i hela EU i stället för att fortsätta att satsa på stora motorvägsprojekt. Jag skulle också önska att man satsade på kommunikation utan resande, såsom videokonferenser och övrig IT-infrastruktur. En annan viktig fråga som vi tar upp i vår reservation handlar om att det inom EU förekommer stora subventioner av miljöskadlig verksamhet. Det gäller allt från bidrag inom fiskepolitiken till enskilda länders stöd till kolgruvor. Kunskapen om hur dessa stöd ser ut och vilka konsekvenser de får för den inre marknadens funktion är ganska begränsad, men vi vet att de har en kraftig påverkan. Inte minst gäller det fiskesubventionerna som gör att man får en kraftig utfiskning av haven, och när fisken tar slut i haven runt våra länder köper man upp nya fiskeområden utanför och fortsätter på samma sätt där. Man får alltså ett överfiske och en miljöskada som en konsekvens av att verksamheten kraftigt subventioneras. Detta är en viktig strategisk fråga. EU borde å det snaraste sätta i gång ett kraftfullt arbete för att kartlägga, analysera och fasa ut miljöskadliga subventioner. Det är viktigt inte minst för att den inre marknaden ska fungera tillfredsställande. Meddelandet om en inremarknadsakt tar upp sådana frågor som att man ska ha en Internetsajt där konsumenter kan gå in och klaga på företag som de inte anser riktigt uppfyller allt de önskar på den inre marknaden. Däremot tar det inte upp en sådan fråga som att EU har stora subventioner för miljöskadlig verksamhet, något som helt uppenbart både snedvrider konkurrensen och stör förutsättningarna på den inre marknaden. Jag tycker alltså att det i akten finns en viss skevhet. Man har tagit upp somliga frågor och gjort dem stora och viktiga medan andra, som egentligen är mycket större, lämnas helt vid sidan av. I övrigt stöder jag regeringens inriktning vad gäller öppna gränser, avståndstagandet från all form av protektionism inom EU mot länder utanför samt den fria rörligheten för människor. Med detta vill jag yrka bifall till vår reservation. 109 (V): Dagens debatt handlar om meddelande och den svenska ståndpunkten under rubriken mot en inre marknadsakt. Att skapa en verkligt konkurrenskraftig social marknadsekonomi låter spännande på många sätt. Jag blev väldigt fundersam när jag började titta närmare på vad som egentligen menas med en social marknadsekonomi. Vad gömmer sig egentligen bakom EU:s nya riktlinjer som ska lösa de utmaningar som vi står inför? Jag tänker på klimatutmaningarna, globaliseringen, den demografiska utvecklingen och finanskrisen. Det är med stort intresse jag har granskat förslagen. De 50 förslag som finns i det här meddelandet är mer eller mindre tydliga. Alldeles som har jag svårt att begripa mig på en del av det här och hur det ska lösa den problematik som vi står inför. EU:s hårda kärna består av fyra rättigheter. Det handlar om fri rörlighet för personer, varor, kapital och tjänster. Det är det som är grunden. skriver också i sitt utkast följande: Önskan att vara tillsammans underbyggs och befästs av ett mervärde av att vara tillsammans: Det var och förblir än ambitionen med den stora gemensamma europeiska marknaden. Det är en sammanfattning, med tanke på vad man har sagt. Vad är då resultatet av de här åren från att undertecknades 1957? Var det räddaren i nöden när finanskrisen slog till? Hur ser det ut egentligen? Det är en berättigad fråga. Hur ska man annars tolka att fick i uppdrag från att ta fram en rapport om en nystart av den inre marknaden? I den här rapporten är det ganska intressant att läsa att den inre marknaden är mindre populär än någonsin hos befolkningen i . Det är väl ändå ett understatement om något. Det behövs en ny strategi som syftar till att skydda den inre marknaden från risken för ekonomisk nationalism. Det är väsentliga frågor som tas upp här. Men i förslagen finns det ingenting som tyder på att man har åtgärder som ska motverka ekonomisk nationalism. Snarare är det tvärtom så att man fortfarande bejakar jordbrukspolitikens utformning och fiskeripolitiken som var inne på, den som är så förödande för framför allt länderna i , där man fiskar ut och där det inte kommer befolkningen till godo. Det är en svaghet i den svenska politiken att inte aktivt driva på i den delen. Vad menas egentligen? Vad är grunden när vi pratar om frihandel? Det måste ändå vara på lika villkor. Det finns inte med här. Man pratar i allmänna ordalag, men konkreta åtgärder lyser med sin frånvaro. skriver i sin rapport som kom 2010 att den inre marknadsintegrationen inte är en oåterkallelig process och att den inre marknadens fortsatta existens inte ska tas för given. Det är egentligen ganska anmärkningsvärt att det kommer så pass klara och tydliga signaler på att det är någonting som är grundläggande fel inom EU. Det bottnar givetvis i att arbetslösheten och därmed utanförskapet har ökat genom EU med social oro som följd. Det kan vi se många och tydliga exempel på. De som är mest utsatta är romerna i många av de europeiska länderna. Social marknadsekonomi låter ju så vackert egentligen. Men vi ska komma ihåg en sak: skrevs den sociala marknadsekonomin in i det dåvarande EG:s konstitutionella grund. Hela utvecklingen från EG till EU och euron bygger på den tanken. Men man har inte fullföljt tanken med den sociala marknadsekonomin. Den är egentligen utformad av . Där slår man fast arbetsmarknadens parters rättigheter på ett klart och tydligt sätt. Det finns inte med här över huvud taget. Det har blivit marknadsliberalism som har utformats. Detta har lett till den utvecklingen i stället. För att få en verklig förändring måste det finnas en social agenda eller ett socialt protokoll för EU. Då krävs det åtminstone att man skriver in det. Man borde ha skrivit in det och tydligt pekat inte bara på individuella rättigheter utan också på vikten av kollektiva och sociala rättigheter. Det är väldigt lätt att prata om de fackliga rättigheterna. Men de fyra arbetsrättsliga domar som har kommit från har i samtliga fall gått emot arbetstagarna och i samtliga fall varit för företagen. Resultatet innebär sammanfattningsvis när det gäller de arbetsdomar som har kommit att minimilöner är tillåtna i annat land. Då får vi en situation där vi har olika villkor på arbetsmarknaden här i . Vi har de svenska fackliga rättigheterna som har förhandlats fram, och vi har utländska företag med sina anställda som har helt andra regler. Vi får alltså en utveckling som leder till social dumpning. Det är inte att undra på att det blir social oro. Detta visar också på svårigheterna med hela EU-samarbetet och den hårda kärnan. Man hänvisar i till de fyra rättigheterna när man dömer i arbetsmarknadstvister. Regeringens ord om att den svenska arbetsmarknadsmodellen ska bevaras och försvaras är tomma ord. De har ingenting i realiteten. Att EU säger att det är viktigt att förstärka arbetstagarnas rättigheter är också tomma ord och läpparnas bekännelse. I realiteten är det på det sättet att dömer utifrån fyra rättigheter. Jag vill se en mycket tuffare hållning från den när det gäller arbetsrätten och att försvara den modellen, så att vi inte får social dumpning och förstärker den sociala oron runt om i världen. Man måste också se bristerna när det gäller klimatpolitiken. Regeringen och har slagit fast 2020-principerna. Jag och tycker att man borde ha varit lite tuffare. Det rimmar väldigt dåligt med subventionerna till kolgruvor ute i , till forskning om risker med CCS-politiken och till satsningar på forskning och utveckling av ny kärnkraft i . Vi vänder oss emot den typen av satsningar. När det gäller CCS-satsningar får faktiskt företagen stå för det. Det är inte rimligt att skattebetalarnas pengar ska gå till den typen av forskning, som dessutom också är oerhört riskfylld. Jag yrkar bifall till den gemensamma reservationen som Socialdemokraterna, och har. 110 HANS (M): På väg mot en inre marknadsakt handlar om att skapa en verkligt konkurrenskraftig social marknadsekonomi. Här finns 50 förslag för att arbeta och driva företagsverksamhet bättre tillsammans, vilket syftar till att modernisera och effektivisera den inre marknaden. Betydelsen av att åtgärder genomförs med fortsatt öppenhet mot tredjeland och att olika protektionistiska tendenser motverkas kan aldrig överskattas. Här framhålls bland annat tjänstesektorns betydelse, vikten av ett EU-patent och värdet av förenklade regler för företag men även behovet av regelförenklingar avseende offentlig upphandling. Kommissionens förslag till en inre marknadsakt omfattar tre huvudsakliga områden. Det första området, en dynamisk, hållbar och rättvis tillväxt med företagen, ska uppnås bland annat med åtgärder som syftar till att främja och skydda innovation och nyskapande, att förbättra affärsmöjligheterna för små och medelstora företag, att öka det rättsliga och skattemässiga samarbetet och att värna om globala konkurrenskraft. Det andra området handlar om att återställa förtroendet genom att sätta människor i centrum för den inre marknaden.