prot · GY0984 · 2011-04-07 00:00:00 — Jag ser en utveckling där människor har fått mer att säga till om när det gäller de pengar de tjänar, även undersköterskan, oavsett hon är ensamstående eller inte, sjuksköterskan, byggjobbaren och så vidare. De har upptäckt att man får en möjlighet att bestämma mer över sina pengar. Tycker att det är fel att man har möjlighet att bestämma mer över sina pengar? Är det uppfattning att inkomstskattesänkningar med andra ord per automatik är felaktiga? Från kom i går en rapport som sade att barnfattigdomen genom de skattesänkningar som har gjorts skulle ha minskat . Det tycker jag var en väldigt intressant siffra. Jag ska studera den vidare, men det skulle möjligtvis vara ett svar på den enorma aversion som verkar finnas just emot inkomstskattesänkningar för löntagare. 18 (S) replik: hör inte vad jag säger. Okej, man kan sänka skatterna, för skatterna är ett verktyg för att skapa välfärd och för att skapa ett samhälle som hänger ihop. Men man sänker skatterna och ger en stor del av den svenska befolkningen en ganska liten del, medan de som tjänar allra mest får oerhört mycket pengar av skattesänkningarna. Visst, många får en tusenlapp mer , men raseras den generella välfärden som bygger på att det finns en omställningsförsäkring som heter a-kassan och att man ska ha en inkomst som gör att man får dagen att gå ihop och lite till om man blir sjuk. I de här familjerna finns barn och ungdomar. Det är det jag menar: Man bestjäl dessa ungdomar, och därför menar jag att om samhället hjälper den som har det sämst lite så får alla det bättre. Då håller samhället ihop. Då skapas inte klyftor eller motsättningar, men det är det ni håller på att skapa i det samhälle ni bygger upp . Då kommer det naturligtvis att växa en massa olika negativa utvecklingar som, eventuellt, huliganism, motsättningar mellan svenskar och invandrare och motsättningar mellan fattig och rik. Det är det samhället ni är på väg att bygga upp. Ni är på väg. Ni har börjat på den vandringen, och den vill jag bromsa. Skatter kan man använda till mycket mer än att bara skapa förutsättningar för ojämlikhet. Ser inte du, , den verklighet jag ser? Jag hoppas att du gör det, och jag hoppas att vi tillsammans framöver kan skapa framtidens idrottspolitik utifrån ett samhälle som bygger på solidaritet och välfärd. 19 (C) replik: Det är ingen tvekan om att vi är överens om att vi ska ha stabila trygghetssystem som ser till att fånga upp de människor som av olika skäl blir arbetslösa eller sjuka. De flesta människor kan hamna i en sådan situation. Det är ingen tvekan om det. Jag har sett det i min omgivning, och jag har sett det i min närhet. Jag vet precis vad det handlar om, . När det gäller skatterna är det fortfarande så att man får en känsla av att det är förfärliga skattesänkningar som har gjorts i , detta land med det högsta skattetrycket. Lösningen verkar ungefär vara att bara vi har ett högt skattetryck så har vi löst de här frågorna. hänvisade jag till en undersökning från som tydligen visar att barnfattigdomen skulle ha minskat . Jag ska självklart studera den siffran lite djupare, men är det på det sättet är det ganska intressant. Bortser man från att det här också kan ha ett samband när det gäller tillväxt, vilket både och jag är väldigt angelägna om, inte minst i ett område i där man är väldigt beroende av industrin, är det också beroende av vilken köpkraft vi kan ha. Det har naturligtvis också ett samband med det skattetryck vi har. Det är inte sagt att det som är negativt för tillväxten på det här området skulle vara negativt för de familjer som har det svårast i samhället. Dessutom pratar jag faktiskt om normalt sett en skattesänkning på , inte bara någon tusenlapp hit och dit. Jag tror att det har en väldigt stor betydelse för de människor som detta handlar om, och jag tror inte att man ska bortse från det. Vi ska ha ett samhälle med gemenskap där vi naturligtvis ska skapa en välfärd. Det målet har vi säkert gemensamt. Sedan har vi förmodligen olika uppfattningar om vilka medel vi ska använda. 20 (SD) replik: säger att han tycker att det är märkligt att jag i mitt anförande lyfte fram momsfrågan som ett exempel på varför EU-medlemskapet är negativt för . Det är givetvis inte det enda argumentet för varför EU-medlemskapet är negativt, men det är en fråga som i ett nötskal sammanfattar det negativa med EU-medlemskapet. Här har vi en fråga där vi är överens från alla partier om att detta är en dålig idé. Hela idrottsrörelsen är överens om att det är en dålig idé, men lik förbaskat måste vi genomföra det, och om vi inte genomför det hotas vi av böter. Så ser det ut , och jag tycker att det är beklagligt att med sin folkrörelsebakgrund och sina djupa rötter i den svenska myllan inte längre tycker att makten i ska utgå från folket utan att den ska utgå från . Vi har hört det här med att EU ska bli smalare och vassare ända sedan diskussionerna om inträde i unionen. Det har inte blivit så. Utvecklingen har gått i den andra riktningen. EU har inte blivit smalare och vassare; det har blivit fetare och trubbigare. Om nu har någon ambition att förändra EU och göra det smalare och vassare och vi år får se en utveckling i den rakt motsatta riktningen, när tänker man då stanna upp och utvärdera sin strategi? Är det inte att säga att det här inte går längre? Utvecklingen går åt helt fel håll. Vi klarar inte av det här, och vi har inte tillräckligt mycket inflytande för att kunna förändra EU. Det är därför dags att ompröva medlemskapet. 21 (C) replik: Som jag sade förut är det här en uppfattning som har gemensamt med den yttersta Vänstern. Makten ska utgå från folket. Det är helt riktigt. Det är därför vi står här i pulpeterna och talar just . Vi har en riksdag, vi har kommunalt valda organ, vi har ett Europaparlament som vi väljer till. Vi använder våra möjligheter, och har blivit bättre på att använda vår röst i EU. Här handlar det om att vi ska försöka använda vår röst, men ta inte den här frågan till intäkt för att tänka att jaha, det är bara att gå ur EU och låta andra påverka alla andra stora frågor som vi faktiskt har att hantera. Jag tog miljöpolitiken som exempel. Den är viktig för oss, och det är därför vi ser att vi inte kan klara klimathotet utan att samarbeta. EU har varit en enormt god arena att göra detta på. Det är bara ett exempel. När det gäller tolkningen av vårt partis politik och att vi på något vis skulle ha en folkrörelsebakgrund som skulle förfelas av vår syn på EU är det tvärtom. I den folkrörelse jag tillhör har vi kämpat för just den internationella sammanhållningen och det internationella samarbetet, och då var det också en naturlig del att gå vidare och vara en del av och EU. Det är den verklighet vi lever i, och därmed kan vi inte isolera oss. Momsreglerna ska vi fortsätta att jobba emot och hitta lösningar på, och det är jag övertygad om att vi också kommer att göra. 22 (SD) replik: Först vill jag säga att det är ganska lågt att försöka sammanblanda oss med den yttersta Vänstern. Som de flesta vet har vi inte särskilt mycket gemensamt med dem, och jag tror även att den relativt höga andel EU-kritiker och EMU-kritiker som finns i parti skulle värja sig mot den typen av insinuationer. säger att vi är bra på att påverka EU, men varför lyckades man då inte stoppa den här momsfrågan innan den kom så här långt? Om man nu har kanalerna och det är så lätt att påverka EU, varför har man inte gjort det? står vi inför en situation där vi tvingas införa ett beslut som kommer att drabba den svenska idrottsrörelsen och även andra ideella rörelser väldigt hårt. Jag tycker att och borde utvärdera sin linje. Det är inte trovärdigt att gång på gång, år säga att man arbetar för en viss riktning, att det är det här man vill, och sedan går allting i andra riktningen. Ändå omprövar man inte sin position. 23 (C) replik: Vår övertygelse om att vi behöver mer internationellt samarbete har bara ökat . Den stärks också av att lyssna på . Det är inga insinuationer. Det är snarare ett faktum att ni där har en gemensam uppfattning. Det kan man väl bara få konstatera. Det är knappast någon insinuation. Sedan är det så att vi har drivit den här frågan. Vi har varit väldigt överens i momsfrågan. Vi fortsätter att driva den. Självklart är inte frågan färdigbehandlad och sista ordet är inte heller sagt. Min och uppfattning är att idrottsrörelsen ska kunna gå ur den här frågan utan att egentligen drabbas. Vår linje är att vi ska fortsätta att driva på för att stoppa de här, som vi tycker, vansinniga reglerna och tolkningarna. 24 (KD): var jag, som jag brukar när jag är hemma i , inne en sväng i Nyhemshallen. Det är den hall där ungdomar och äldre spelar innebandy vecka ut och vecka in under stora delar av året. var det full aktivitet på planen. Det var säsongsavslutning för ett av min klubbs, , yngsta lag som hade en match mot sina föräldrar. Att se de här 78-åriga killarnas och tjejernas ögon när de hade slagit föräldrarna på straffar i den sista matchen hade varit värt att betala för. Vid sidan av planen stod domarna, som var A-lagsspelare från det lag som har i svenska superligan, den högsta ligan i . Det var med stolthet jag lämnade hallen den här dagen, en känsla som jag ofta känner för min förening. Den känslan och den stoltheten över sitt lag och sin klubb är inte något som är unikt för mig. Jag skulle kunna nämna flera klubblag i kammaren . Många skulle få något vurmande i ögonen, andra kanske skulle bli mer hatiska. Man kan säga att olika klubblag väcker känslor. Men stoltheten ska vi inte bara ha för enskilda klubblag, stoltheten ska vi ha för hela vår idrottsrörelse. Idrottsrörelsen är största folkrörelse. 600 000 personer är ideellt engagerade som ledare. Om staten eller kommunerna skulle anställa de här personerna skulle det motsvara 70 000 heltidsjobb på helårsbasis. Alla de ideella föreningar och organisationer som ryms i Folkrörelsesverige, i det civila samhället, är helt omistliga. Den ideella sektorn spelar en central roll som förenande kitt i hela vårt samhälle. Alla de ideella insatser som görs i idrottsklubbar, i ideella organisationer, i trossamfund, i biståndsorganisationer vi kan stå och räkna upp vilka det är men jag ska inte göra det kan inte nog uppskattas. Därför är beslutet från som kom allvarligt. Kommissionen vill ta bort rätt att undanta den civila sektorn från kravet att redovisa moms. Därmed drar man undan fötterna för alla dessa ideella insatser. Det handlar om ekonomiska förluster, men framför allt om en börda av administration och krångel som läggs på de aktiva ledarna i föreningarna. Vi som sitter i föreningsstyrelser runt om i landet vet ju att det inte direkt är kö till uppdraget som kassör. Jag tror inte att den kön blir längre om vi inte kan få till en förändring. Och jag tror att det är möjligt att få det. Jag hör också i debatten att flera av partierna i inte har gett upp. Vi kommer att fortsätta att kämpa. Jag tror att det är möjligt att gå segrande ur en strid i . Vi som kristdemokrater kommer inte att ge oss förrän vi har gjort allt och det kommer vi att göra, för det här är en mycket viktig fråga. I debatten låter det som om EU är det värsta som finns. Jag skulle vilja ta ett litet sidosprång från den diskussion vi har. Vad skulle vi ha utan EU? Hur skulle se ut utan samarbetet i EU? Varför bildades Europeiska unionen? Det var efter två fasansfulla världskrig. Ur askan steg några män upp och sade: Vi kan inte kriga längre, vi måste gå fram med fred, försoning och förlåtelse. Och så startade man det här arbetet. Jag tror att den påminnelsen kan vara viktig i debatten , fru talman. Jag talade om stolthet för Idrottssverige. Vi måste värna idrottsrörelsens självbestämmande. Jag talar med stolthet för vår ideella sektor. Stolthet, gemenskap och framåtanda är faktiskt ledord för min innebandyförening hemma i . Stolthet, gemenskap och framåtanda kanske också skulle kunna vara ledord för hela den här sektorn. Men för att skapa förutsättningar för framåtanda och framtidstro, för föreningar att skapa möjlighet till gemenskap som vi alla kan vara stolta över tror jag att det krävs mer. Det pågår nu i medierna en debatt om kultursponsring. Jag tycker att det är dags att vi på allvar tar tag i frågan om sponsring. Ett vallöfte från Alliansen var att införa förenklingar när det gäller sponsring. Det handlar givetvis inte om att vi ska tvinga ut kulturföreningar, idrottsföreningar eller sociala föreningar att jaga sponsorer tills de stupar. Men jag tror att med en tydligare lagstiftning på det här området det finns nämligen inte någon skulle rågången bli tydligare och det civila samhället skulle gynnas. Det kan vara läge att påminna oss om vallöftet i debatten så att vi tar upp den här frågan igen. Glädjande i det betänkande som vi har att ta ställning till är att det tycks vara så, fru talman, att alla är överens om att avdragsrätt för gåvor till hjälporganisationer är något positivt. Jag läser ur betänkandet på s. 27: Utskottet vill i sammanhanget också understryka att det inte bara är och bör vara offentliga bidrag som stöder det civila samhället, och utskottet välkomnar mot denna bakgrund regeringens intentioner att införa avdragsrätt för enskilda medborgare som lämnar gåvor till ideell hjälpverksamhet. Jag ser inga reservationer mot texten i betänkandet, vilket borde vara en tydlig signal till finansminister att står enig i denna fråga som har drivit , att införa avdragsrätt för gåvor. Motionen som tar upp frågan om den ideella sektorn har en att-sats: att underlätta för, synliggöra och uppmuntra den ideella sektorn. Den får anses besvarad på de två sidor där vi i utskottet har förklarat hur mycket vi uppmuntrar och lyfter fram den ideella sektorn. Mycket görs på området, och det är viktigt att vi nu följer upp och ser vad ett ökat stöd och ett ökat samarbete med det civila samhället får för resultat. Jag har nämnt EU-momsen. Jag har nämnt sponsringen. Jag har nämnt avdragsrätten. Jag skulle vilja nämna ännu en fråga innan jag avslutar mitt anförande . Det är spelpolitiken, som nämnde. Det kommer att bli en het fråga framöver, tror jag. EU har lanserat en grönbok med 51 olika frågor. Vi får från lämna remissvar på dessa frågor. Jag ser fram emot en konstruktiv diskussion. Låt mig bara konstatera att vi i inte har något spelmonopol, mer än på papperet. Det är vilseledande att tro något annat när sju av tio pokerspelare på nätet spelar utanför Svenska Spels monopol. Därför måste vi diskutera en avreglering av marknaden och tillåta de privata aktörerna att bedriva verksamhet i , om de här aktörerna söker och får en licens att bedriva spel på nätet här. Med ett bra licenssystem för spel skulle vi kunna ta vårt sociala ansvar på allvar. tar vi från statens sida inget som helst ansvar för att de här sju av tio pokerspelarna inte hamnar i spelberoende. Med folkhälsoperspektivet som främsta argument skulle jag därför vilja att vi dammar av spelutredningen och på allvar diskuterar hur ett licenssystem för spel i skulle kunna se ut och att vi därmed avreglerar spelmonopolet. 25 (S) replik: började sitt anförande lite allmänt och diffust. kom sedan in på sponsring, och där skulle jag vilja ställa en fråga. För inte så länge sedan sade idrottsborgarråd att det kommunala bidraget skulle halveras därför att man ansåg att pengar skulle sökas via sponsring. Hon fick sedan backa när hon insåg att hennes världsbild förändrades på grund av de påtryckningar hon utsattes för. Idén måste komma från någonstans. Den kommer inte från ett intet. Men borgarrådet gick på en nit eftersom hon gick snabbt ut på spelplan utan att ha tänkt efter. När den debatten pågick tänkte jag på utanför . Klubben har kanske 200 medlemmar om ens det. Klubben ska i större utsträckning söka sponsring om det blir den inriktning som vill ha. Kanske lanthandeln kan köpa in en boll emellanåt. Det fundamentala i den svenska folkrörelsen och idrottsrörelsen är att det finns ett bidrag som kommer från kommun och stat som ska trygga utvecklingen för att få fram nya förmågor och ge förutsättningar för exempelvis en fotbollsplan eller en ishockeyhall, det vill säga kommunen står för de kostnaderna. Det är en viktig utgångspunkt. I valrörelsen hörde jag ofta att idrotten inte tillhör kommunens kärnverksamhet. Det ska inte läggas pengar på att bygga en massa arenor. De ska användas till något annat. Om man lägger ihop den diskussionen, vad har sagt och vad jag säger, med dessa kopplingar, blir jag orolig för framtiden. Tror du, , att sponsring kommer att vara nyckeln till utveckling för svensk idrott? Jag tror att det är grädden på moset. Kommun och stat måste vara garanten. 26 (KD) replik: Det vore förmätet av mig att försvara borgarråd. Det vore förmätet av mig att gå i polemik med vad har hört i valrörelsen av andra politiker där jag inte kan svara för vad de har sagt. Jag kan bara påminna om vad jag alldeles sade i mitt anförande. Det handlar inte om att slå undan fötterna på föreningarna, att tvinga dem ut och jaga sponsorer tills de stupar. Det handlar inte om att strypa bidragen för att tvinga dem ut och jaga sponsorer. Du talar om grädde på moset. Du kan få kalla det grädde på moset, om du vill, men ska vi inte tillåta föreningarna att ha ett rättssäkert grädde på moset? finns ingen lagstiftning för sponsring. Det innebär att förhandsbeskedet kan vara annorlunda jämfört med vad det blir i slutändan för föreningen eftersom det är diffusa regler för företag vad gäller motbevis, prestation och arenans utseende. Inom idrotten är det enkelt; man brukar sätta upp en skylt. Vid kultursponsring och social sponsring är det inte lika enkelt. Därmed syns det i tillämpningen av rättsfallen att det finns oerhört mycket att göra för att det ska bli tydligare för föreningarna att få grädden på moset. För de föreningar jag har träffat betyder sponsringspengarna mycket. Kommunala bidrag betyder mycket. Därför står jag inte här i talarstolen och säger att vi ska sänka bidragen och tvinga föreningarna ut och skaffa sig sponsringspengar. Däremot vore det en nyttig inkomstkälla för föreningarna att få ett underlättande sponsringssystem, och därför behöver vi en lagstiftning på området. 27 (S) replik: Det är bra. Då fick vi svar på att ändå står för inriktning i . Ni ingår i en allians. Man blir lite orolig. Ni måste komma överens för att bedriva minoritetspolitik och eventuellt ta hjälp från andra partier för att få igenom era förslag. Jag håller med om att vi måste se över sponsringen rent generellt även inom public service. Ni säger egentligen nej till att public service ska få utöka sin sponsring mellan idrottsprogram för att vara med och konkurrera om större arrangemang. Det är bra att titta över sponsringen. Jag vill ställa en fråga om att alltid sätter familjen i centrum. Jag sade i mitt tidigare inlägg, , att mitt samhälle bygger på att om de som har det sämst får det lite bättre får alla det bättre. Man bygger ett samhälle underifrån. Vi har sett en utveckling där många familjer med ungdomar får det oerhört svårt och hamnar i olika typer av livssituationer arbetslöshet, sjukdom, och vi läser om cancerpatienter som inte får ersättning. Hur tror du att de ungdomarna kan vara med i ett aktivt föreningsliv? Ni säger att ni sätter familjen i centrum, men varför prioriterar ni gigantiska skattesänkningar i stället för att bygga upp en modern välfärd där idrottsrörelsen är en del i detta? Allting hänger ihop. Det är vad jag försöker visa i min diskussion och debatt . Men det verkar fortfarande som att ni inte ser den pågående samhällsutvecklingen. 28 (KD) replik: Det gläder mig att säger att vi ska bygga ett samhälle underifrån, att vi ska bygga ett samhälle som tydligen ska utgå från familjen. Jag har tidigare visat upp tre fingrar i kammaren och argumenterat för att vårt samhälle har utgått från offentliga sektorn, den första sektorn, att staten och kommunen är utgångspunkten för all politik i . Sedan har privata sektorn, näringslivet, kommit lite i andra hand. I den tredje sektorn finns det civila samhället. Sist i fjärde sektorn har det varit familjen, som i vissa teorier bakas in i den tredje sektorn. Därför behöver vi vända på begreppen. Jag välkomnar inlägg om att utgå från familjen, att bygga ett samhälle underifrån. Det brukar bara vara som talar om detta i kammaren. Det är mycket välkomnande att också nämner detta. Det är därför det är viktigt med stödet till det civila samhället. Vi har i debatten tidigare hört om hur mycket mer pengar en ensamstående sjuksköterska har fått i plånboken. Vi kan diskutera om det är 1 000 eller . Men i varje enskilt fall innebär det ett större handlingsutrymme. Det är därför jag tror att många i den situationen valde att rösta på Alliansen i det val som ligger bakom oss. De har sett att Alliansens politik har gett resultat. De har fått mer pengar i plånboken, och de har kanske fått råd att köpa innebandyklubban och innebandybollen så att ungarna kan spela innebandy på gatan i , eller var det kan vara. Jag ska gärna åka ut och besöka verkligheten tillsammans med , men jag tror att det här är nyckeln till att människor har fått mer pengar i plånboken och därför kan köpa de produkter som behövs för att tillgodogöra sig idrottens verksamheter. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 2010/11:NU8 Regelförenklingsarbetet (skr. 2009/10:226). 29 (S): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation nr 2 och yrka bifall till förslaget i betänkandet i övrigt. Det här betänkandet är ett av de betänkanden där den sittande majoriteten kan förlora en votering om en sådan begärs. Enligt mitt förmenande är det dock ovanligt omdömeslöst att förlora en votering om detta betänkande då i princip såväl majoriteten som minoriteten i form av Alliansen har liknande uppfattningar. Jag har svårt att över huvud taget se att det finns någon skillnad i förslagen. Den motion som ligger till grund för majoritetens förslag har två tillkännagivanden, dels om behovet av att bredda regelförenklingsinsatserna, dels att inrätta en myndighetsgemensam portal för rådgivning samt registrerings- och tillståndsförfarande. Det är svårt att tro att inte vare sig näringsutskottets ordförande och den förre finansmarknadsministern, som jag vet arbetade hårt för att förverkliga 24-timmarsmyndigheten, och där just en sådan portal som vi från majoriteten beskriver finns med, eller gruppledaren för i näringsutskottet, ledamoten , skulle ha något emot att bredda regelförenklingsinsatserna, eller att vice talmannen och tillika tjänstgörande suppleanten skulle tycka att inte vare sig breddningen av insatserna eller en gemensam portal skulle vara skadliga för regeringen eller företagarna, eller att den tjänstgörande suppleanten skulle ha något avgörande emot majoritetens förslag. Nej, fru talman, här handlar det inte om att man har någonting emot det. Här handlar det om ren och skär prestige. Man kan inte ens erkänna att förslagen är rätt så kloka och ganska väl underbyggda. Det skulle förmodligen få lite mer fart på regelförenklingsarbetet, och det kanske skulle vara möjligt, även om man inte uppnår målet, att komma lite närmare om man följde majoritetens förslag. Jag har förståelse för att man tog strid och verkligen ville ha ett skarpt läge när man till exempel behandlade skrivelsen om statliga företag, där våra uppfattningar skilde sig åt väsentligt. Men jag har väldigt svårt att förstå att man vill ta strid när våra förslag är så lika och tvärtom skulle få lite mer intensitet i just detta regelförenklingsarbete. I ett avseende skulle man kunna hävda att regeringens arbete för att minska regelkrånglet i företag har varit framgångsrikt. Man har till skillnad från många andra perioder kunnat hävda att regelbördan har minskat . Hade detta varit en minskning som fördelat sig något så när jämnt över de olika departementen och de olika myndigheterna hade detta varit en framgångssaga.