prot · GY0942 · 2011-01-18 00:00:00 — Dessutom har ni för den övriga delen tänkt låta företagen betala genom kilometerskatter och annat. Det är ju det ni i praktiken har kvar av era finansieringsförslag, och det, mina vänner, är ingen bra politik. Jag ville bara komplettera med den bilden. Det är lätt att stå i talarstolen och säga att man har egna pengar och gör ytterligare satsningar, men faktum är att de pengar ni rödgröna talar om inte längre finns kvar i förslagen. Det är bra att komma ihåg det infrastrukturministern talade om. Underhållet har varit eftersatt. Därför har alliansregeringen också höjt resursramen för drift och underhåll med ganska mycket pengar man har gått från 3,8 miljarder till 5,3 miljarder men det tar tid att komma i fatt med något som har varit eftersatt. 42 (S): Jag hade egentligen inte tänkt gå upp i den här debatten, men jag vill göra ett viktigt påpekande. Jag är från , precis som , och innan jag blev invald som riksdagsledamot var jag landstingspolitiker och regionpolitiker. är det betydligt lättare att vara regionpolitiker än att vara rikspolitiker, i varje fall om man är moderat och har en moderatledd regering. För att liva upp minne lite vill jag påpeka att det var en enig regionstyrelse som yttrade sig över den nationella infrastrukturplanen . Man sade enhälligt att det här är oacceptabelt och att det är alldeles för lite pengar som går till de fyra nordligaste länen, bland annat till eftersatt underhåll på järnvägar. I planen har man ju trots allt politiskt kommit överens. Jag vill bara påpeka att det var en enig regionstyrelse som gjorde detta yttrande. Man tyckte från sida att det var alldeles för lite medel. 43 Statsrådet (M): får det att låta som om det inte händer något alls längre upp i landet. För att det inte ska råda någon förvirring vill jag påminna om att vi där har , som snart är färdig, och Haparandabanan, som är färdig , och vi har för inte så länge sedan invigt . Det är stora projekt som drar mycket resurser. Jag skulle vilja komma tillbaka till diskussion om punktligheten och det som vi alla söker och strävar efter. Det är både en utmaning och en svårighet när det gäller infrastruktur. Vi har långa ledtider för den ekonomiska planeringen och den fysiska planeringen. Man kan ha vilken uppfattning man vill om detta. Men det har aldrig investerats så mycket i järnväg som har gjorts och som ligger i plan de kommande tolv åren precis som det görs på vägar. Vi fattade beslutet om åtgärdsplanering . När vi kommer fram kommer vi fortfarande att ha, om ingenting annat mer görs, kapacitetsproblem och flaskhalsar. Det är därför som det är så viktigt att använda kunskaper, insikt och information från våra forskare. Det gäller att titta på: Hur ser läget ut ? Vi har höjt anslaget för drift och underhåll och ökat anslaget för investeringar. Men vi har också reinvesteringar. Vi måste se på det. Hur ser till exempel kraftförsörjningen ut ? Vi kommer att se att vi har problem med det om ingenting görs. Hur har vi det med våra kontaktledningar? Det nämndes som exempel. De rivs ned. Det skapar problem när tåg stannar. Då kan inte andra tåg komma förbi eller komma om, utan det blir stopp. Det påverkar hela tågsystemet, inte minst för att vi har kapacitetsproblem. Vi måste också titta mer grundligt på hur det ser ut med bärigheten på våra spår. Hur ser underlaget ut? Hur ser rälsen ut? Hur ser våra växlar ut? Det vi står inför den här vintern och till viss del också är inte bara vinterrelaterat. Men det blir extra problematiskt när vi har haft vintrar som har sett ut som denna. Det är därför angeläget att titta på vad som mer behöver göras och lyfta blicken lite. nämnde själv att han tidigare satt i och i . Vi kan se att som underlag för den åtgärdsplanering som vi har fattat beslut om ligger varje regions tankar, prioriteringar och vilja. När vi nu har dem samlade skulle vi kunna tänka ett steg till. Var får vi ut mest kapacitet tidigare i systemet om det är möjligt? Jag tittar nu på några av åtgärdsplaneringarna. Vi kan ta som ett exempel igen. Man talar om Ostlänken. Det är trångt på spåren på . Det finns inte mycket som görs på . Det har mycket varit hänvisat till diskussionen om höghastighetståg. Framför allt i mellersta och ökar tågresandet och inte minst arbetspendlingen. Den utvecklingen vill vi se fortsatt. Därför är min strävan framåt: Hur kommer vi att kunna öka kapaciteten så att vi gör det mer rimligt att kunna transportera gods på ett tillförlitligt sätt? Hur ska människor kunna fortsätta att använda sig av kollektivtrafik och gärna pendling på våra lokala och regionala banor? Det är där vi har utmaningen. Där är regeringens fattade beslut om åtgärdsplaneringen en bra grund. Men vi måste göra mer. 44 (S): Jag börjar mitt sista inlägg med att tacka ministern för debatten. Det finns några saker som vi är överens om. En är att det är viktigt att tågen kommer . Det är också viktigt och bör vara högprioriterat med ökade satsningar för framtiden vad gäller järnväg. Vi tror att det är fler som kommer att använda järnvägen , för att arbetspendla men också till gods. Mot bakgrund av det kan jag inte låta bli att konstatera det som ministern också säger: Man har gjort den mesta satsningen på järnväg historiskt. Jag inledde debatten med att säga att varje satsad krona är oerhört viktig. Jag är väl medveten om att det inte har satsats tillräckligt mycket. Men det har berott på det ekonomiska läget i landet. Det har inte funnits mer pengar över för järnvägssatsningar. Vi har satsat en hel del för att utveckla järnvägen även om man hade kunnat göra mer. Man kan också konstatera att i just den tid vi lever i nu med hela kaoset med resandet och inom järnvägen väljer regeringen att plocka bort 600 miljoner från och det som har med underhåll att göra. Det går inte riktigt ihop med det som ministern säger här i kammaren om satsningar . Det kan kanske vara på sin plats att lite grann motivera varför man väljer att göra så här och . För övrigt vill jag tacka för debatten. 45 (S): Jag hade inte tänkt säga mer i debatten. Men jag måste ta till orda när jag hör på . Jag använde, , och till att tala om kunskapsöverföring och forskning och innovation som vi behöver. Jag använde min tid till att tala om att vi i behöver ett smart infrastruktursystem. Jag vet inte om du lyssnade dåligt, . Också ministern talade om kapacitetsbrist. Kapacitetsbrist kan man givetvis lösa genom att bygga fler spår och göra investeringar. Jag försökte att lyfta fram en annan dimension i detta. Man kan inte backa sig in . Man måste investera, hitta nya smarta lösningar och icke förakta kunskap som finns. Det gäller att dela med sig av kunskap som finns och hitta nya lösningar via forskning. 46 (M): Jag kan börja med att konstatera, , att i det avseende som du talade om inte är unikt. Det är likadant i hela landet. Vartenda län och varenda region vill ha mer pengar till infrastrukturprojekt. Jag tror att alla nuvarande och tidigare infrastrukturministrar oavsett vilket parti de kommer ifrån kan intyga att det ser ut så. Man vill ha mer satsningar till sin egen region och så också i . Det vi var väldigt nöjda med i mitt hemlän under förra mandatperioden var att vi hade fått en 50-procentig ökning av resurserna till länstransportplanen. Det fanns betydligt mycket mer pengar till att lösa de infrastrukturutmaningar som vi stod inför. På det sättet såg det ut på många håll i landet. hade ett bra inlägg. Jag hoppas att du inte tog det jag sade som kritik av hela ditt inlägg. I mycket av det du sade fanns det klokskap. Vi har mycket att hämta när det gäller kunskapsöverföringen. Det jag däremot kritiserade både dig och din partikollega för är att ni har synen att ni har mer pengar att satsa på dessa saker. Mitt inlägg handlade helt anspråkslöst om att de pengar som ni använder i debatten och satsar på område efter område har ni inte längre. Ni har backat från de flesta av de förslag som skulle finansiera dessa utgifter. En budget består av intäkter och utgifter. man intäkterna kan man höja utgifterna. Men det ni har gjort är att ni har tagit bort de intäktsförstärkningar ni har talat om för de förslagen. Ändå står ni fortfarande i talarstolen i kammaren och i debatten och talar om utgiftsökningar. Det, mina vänner, går inte ihop. Det ville jag upplysa dem som lyssnar på debatten om och därigenom föra in ytterligare ett perspektiv i den. 47 (S): Det är helt riktigt som säger; vi för en annan politik. Vi hade en annan budgetmotion på infrastrukturområdet. Den motionen röstades ned av de borgerliga partierna. Vi anser också att man kan låna till infrastruktur. Det är samma sak som om jag eller någon annan lånar till ett hus. Vi tror att det huset ska ha ett värde. Om vi bygger en Norrbotniabana, en bro eller en väg tror vi att den vägen eller tågbanan ska ha ett fortsatt värde framöver. Vi bygger dem för framtiden. Det vi gör har våra barn och framtida generationer nytta av lika väl som när man och beslutade om att det nog var viktigt att bygga stambanan. Den har vi fortfarande nytta av, men den är i behov av en del underhåll. Det behovet finns , och är det den borgerliga regeringen som har ansvaret. Det är därför vi har denna debatt. Tänk på det! 48 Statsrådet (M): avslutade sitt inlägg med att säga att vi plockar bort från när det gäller drift och underhåll. Det var också en helt ny siffra, fru talman. Andra siffror har nämnts i sammanhanget; 700 miljoner är det som har varit i diskussionen tidigare. Men om vi ska vara riktigt uppriktiga: Om man jämför anslaget för drift och underhåll och plockar bort de tidigare särskilda satsningar som var av engångskaraktär skiljer det 4 miljoner. För er som undrar hur mycket 4 miljoner är i sammanhanget kan jag tala om att drift och underhåll får 5,2 miljarder. Däremot har självt, för att göra extra insatser under den här vintern och jobba mer med underhållet, beslutat att inom sin egen ram tillföra 500 miljoner. Det har man kunnat göra dels genom det mandat verket har att använda sin anslagskredit, dels genom att en hel del projekt har blivit klara tidigare och till en lägre kostnad. På så sätt har man kunnat använda pengar i underhållet, vilket vi också har sagt okej till. Jag tycker, fru talman, att diskussionen om tågen, som ibland kan kännas som den återkommer rätt ofta i den här kammaren, ändå har varit bra. Det finns ett steg framåt utifrån interpellation. Det handlar om på vilket sätt vi kan ha en rimlig hantering när det gäller akuta stopp, som emellanåt kommer att inträffa. Det har hänt och det kommer att hända också framöver. Vi har redovisat denna del. Men det gäller framför allt punktligheten. I grund och botten handlar det om att måna om människors tid men också om företags möjlighet att verka och växa. Jag vet att vi har åtgärder på gång , men vi måste också titta framåt. Det behövs mer för att klara livet också efter 2021. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2010/11:124 om tillgänglighet på tåg 49 Statsrådet (M): har frågat mig om jag avser att verka för att SJ vidtar åtgärder som leder till att personer med funktionsnedsättning inte diskrimineras genom att inte kunna färdas med tåg och om jag avser att ta initiativ till att järnvägstrafiken är tillgänglig för alla människor. Jag håller med om att det är viktigt att tågresandet är tillgängligt även för personer med funktionsnedsättning. I EU-förordningen om rättigheter och skyldigheter för tågresenärer, som trädde i kraft , ställs det också särskilda krav på bland andra järnvägsföretag och stationsförvaltare om just detta. Järnvägsföretag och stationsförvaltare ska bland annat fastställa icke-diskriminerande regler för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. Organisationer som företräder dessa personer ska ha möjlighet att aktivt delta i detta arbete. Järnvägsföretagen och stationsförvaltarna är även skyldiga att kostnadsfritt lämna assistans till personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet i samband med tågresor, till exempel vid av- och påstigning och ombord på tågen. och tillhandahåller, i egenskap av stationsförvaltare, sådan assistans på ungefär 120 järnvägsstationer som en direkt följd av EU-förordningens ikraftträdande. Det finns även EU-bestämmelser som reglerar hur nya järnvägsfordon ska vara utformade för att de ska vara tillgängliga. Tyvärr kommer det att ta tid för detta att slå igenom i praktiken eftersom livslängden för tåg är relativt lång. () är ett av staten helägt bolag. Bolaget bedriver affärsmässig verksamhet. Det är styrelse och ledning som ansvarar för operativa frågor. I vilken utsträckning SJ anskaffar fordon som är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning är en operativ fråga som således tillhör bolagets ansvarsområde. SJ bedriver ett kontinuerligt kvalitetsarbete. Ett konkurrenskraftigt utbud av tjänster och nöjda kunder är en förutsättning för lönsamhet. Statens primära ansvar för att göra järnvägstrafiken tillgänglig för alla gäller de järnvägsstationer som förvaltar. Närmare bestämt är det plattformar och förbindelser till och från plattformar som tillhör ansvarsområde. För att åstadkomma en användbar station behöver en mängd åtgärder vidtas. Bland annat behöver ledstråk till och på plattformar samt bättre belysning tillskapas. Jag känner till att har ett nära samarbete med ägarna av stationshusen som i många fall är det statliga bolaget om att samordna anpassningsarbetet för att göra hela stationsområdet användbart för alla. Regeringen gav 2006 i uppdrag till och , som är , att konkretisera målet om att kollektivtrafiken ska vara tillgänglig till 2010. Det gjordes genom att myndigheterna skulle definiera ett prioriterat nät av tillgänglig kollektivtrafik som skulle kunna bli klart till 2010. För järnvägens del menade att 150 järnvägsstationer borde göras tillgängliga till detta år. Arbetet har dock satts i gång alldeles , och regeringen fattade därför 2008 beslut om att öronmärka ytterligare för att just påskynda anpassning av dessa stationer. är drygt 40 stationer tillgängliga för personer med funktionsnedsättning. Uppgiften att anpassa ett stort antal järnvägsstationer är prioriterad. Det arbete som har påbörjats behöver fortsätta efter det att 2010 nu är passerat. har till uppgift att se till att järnvägsstationerna blir alltmer tillgängliga och användbara. Jag avser att noggrant följa utvecklingen i syfte att se till att allt fler, även personer med funktionsnedsättning, ska kunna använda sig av transportsystemet. 50 (V): Jag får tacka statsrådet för svaret, men jag måste säga att jag hade önskat en betydligt starkare viljeinriktning och ett större engagemang i frågan. Bakgrunden till min interpellation är att jag har mött många människor med funktionsnedsättning som har berättat hur dåligt det fungerar att åka tåg . Kort sagt kan man säga att det många av oss nu har upplevt och med ovanligt mycket snö och is, försenade tåg, inställda tåg, att inte kunna planera framåt, att inte veta om man kommer till det viktiga mötet eller jobbet och bristande information upplever många människor med funktionsnedsättning året om. De har en ständig vinter. Det är orimligt, och det är ren och skär diskriminering. Låt mig berätta om en göteborgare , en bekant till mig i min hemstad. Jag gör det med hans fulla godkännande. Han är rullstolsburen. Han skulle på ett kundbesök i . Han försökte boka biljett från till . Det är en sträcka . Men han fick inte gå av i . Det skulle ta en och en halv , och det var . I stället erbjöds han en extra tur, först till ändhållplatsen i och sedan tillbaka till med färdtjänst. Efter en lång diskussion kom han fram till att det var bättre att han åkte de 52 milen mellan och direkt med färdtjänst. En annan person kom inte med X 2000 hem till . Liftarna har varit trasiga , och de fick inte användas här i . Det fick bli ett långsammare tåg , och man hade glömt att informera. En tredje person blev kvar på perrongen jag tror att det var i för att tåget stannade för långt fram. Hon blev hänvisad till ett tåg , men då var mötet som hon skulle på redan slut. Min partikamrat artisten och sitdownkomikern har fått räkna bort tåget som färdmedel fast det är det han vill använda när han åker runt och uppträder. och Ungdomars årsrapport heter just Utom för hon fick stanna hemma. Det är inte så svårt att gissa vad det handlar om. Det handlar om bristen på tillgänglighet när det gäller tåg och kollektivtrafik. Så här tycker inte jag och att det kan vara. Det handlar om diskriminering. Jag tycker att statsrådet ägnar en stor del av svaret åt en EU-förordning som trädde i kraft . Den reglerar bland annat rätten till assistans på stationer, men i har vi en lag om handikappanpassad kollektivtrafik som är mer än . Vi har haft en nationell handlingsplan där vi 2010 borde ha kommit fram till målet om en tillgänglig kollektivtrafik. Vi har skrivit under FN:s konvention som gäller människor med funktionsnedsättning. Låt mig gå tillbaka till igen. Han säger att tillgängligheten är betydligt sämre än vad den var tidigare. Att reparera ett mekaniskt fel på X 2000 som man tar bort permanenta liftar på intercitytågen mellan och är ganska dåligt. Statsrådet säger i sitt interpellationssvar att statens primära ansvar är just järnvägsstationerna som förvaltar och abdikerar när det gäller själva tågresandet. Människor ska inte till järnvägsstationen i de allra flesta fall. En tillgänglig järnvägsstation är väldigt bra när man ska vidare på en tillgänglig tågresa, men utan den tillgängliga tågresan är den inte till mycket hjälp. Jag vill därför veta vad statsrådet tänker göra för att också tågresorna och inte bara stationerna ska bli tillgängliga. 51 Statsrådet (M): Jag har samma uppfattning som visas i andemeningen i anförande, nämligen att kan vi få bättre tillgänglighet och möjligheter för dem med funktionsnedsättning innebär det oftast bättre tillgänglighet för alla. Det gäller oavsett om vi pratar om bättre skyltar, bättre framkomlighet, att det finns rulltrappor och hissar och så vidare. pratade om att vårt ansvar gäller plattformar, stationer och annat och avslutade med att fråga hur vi får tillgänglighet på själva tågen. Jag nämnde inledningsvis att det är operatörernas ansvar. I det här fallet är det ofta SJ, och jag vet vad SJ bland annat håller på med. refererade till exempel som rör människor som på olika sätt inte har kunnat komma på tåget för att rullstolsliftarna inte har fungerat. Det grundar sig på att man för upptäckte fel. Därför har man plockat bort dem, och det har tagit . Men från och med sker försäljningen av rullstolsplatser på X 2000 via callcenter. är rullstolsliftarna på plats. Det har tagit , men finns de på plats. Det ska också vara fullt möjligt att från köpa rullstolsplatser via hemsidan. när det är möjligt att åka är . Det som många har upplevt , att man inte har kunnat ta sig fram därför att man inte har kunnat komma på tåget, ska vara avhjälpt från och med . När man har återställt rullstolsliftarna har man också passat på att se till att vi har liftar som klarar betydligt mer i vikt . Dessutom är de större i både bredd och längd. Det är också bra med tanke på vilken typ av rullstol man har med sig. Det finns andra saker som jag också skulle vilja lägga till när vi pratar om tillgänglighet. Det blir väldigt lätt så att man pratar om dem som på något sätt har svårt att ta sig fram därför att de har nedsatt rörlighet, vilket också är förklarligt. För ungefär sedan träffade jag själv representanter för . Det handlar lite grann om samma saker där när det gäller hur man ska kunna ta sig fram och resa. Man är oftast väldigt beroende av en ledsagare. Här för jag just nu diskussioner. Jag ska nu till Jernhusen för att diskutera hur alla aktörer kan jobba mer gemensamt utifrån den hjälpbehövandes perspektiv. Jag kan se framför mig hur station skulle kunna vara en station där man tänker lite vidare och lite bredare. Där finns det många aktörer, till exempel det lokala SL som har tunnelbanor och bussar, en bussterminal på och SJ:s fjärrtåg. Där kan det ibland vara problematiskt för den som behöver ha ledsagare att gå till en speciell mötesplats. I stället borde den person som kanske hittar till något ställe få vara mer flexibel och välja var man möter sin ledsagare och dessutom få hjälp hela vägen. Det är ungefär så det fungerar på när det gäller flyget. Det finns mycket man kan lära av varandra. Jag tror att man kan bredda det här på många sätt. Det som är viktigt i regeringens ambition är hur tillgängligheten på stationerna kan bli bättre. Det var därför som vi avsatte mer pengar. Det är ett problem om perrongerna är för korta, om det inte finns hissar och om det inte finns tillräckligt god skyltning. Det är ett arbete som är prioriterat och ligger fast. Operatörerna, i det här fallet SJ, har också ett ansvar. Vartefter de nu byter ut tåg har de också möjlighet att skapa en bättre kapacitet. Jag tycker framför allt att det är bra att de här rullstolsliftarna nu finns på plats, och så är det från och med . 52 (V): Jag vet också att de kommer att fungera från och med den 24. Det har tagit , en månad och . Man kan kanske tycka att det är en något . Det som har varit problematiskt är ju att det inte har gått att gå av på stationer under vägen även om det går på en och en halv . Man har inte ansett att det finns tid till detta. Därför har man begränsat människors möjligheter oerhört, och därför dyker sådana exempel som resa från via till upp. Jag tycker att det är bra att man satsar på järnvägsstationerna, men människor ska ju vidare därifrån med ett tåg. Jag tycker också att det är bra att statsrådet tar fram att tillgänglighet rör fler än de rullstolsburna. Det rör inte minst information till och omhändertagande av människor som har andra funktionsnedsättningar. Det kan vara psykiska sådana, och det kan handlar om människor som behöver extra omhändertagande och information när det uppstår problem. Som vi vet har informationen inte alltid fungerat så bra för oss som inte har några svårigheter att ta till oss den. Jag tycker ändå att det är en väldigt passiv inställning när det gäller tågen. Jag vet att den här regeringen driver avregleringen, och vi vill något helt annat. Vi tycker att det här ingår i välfärden och i samhällsansvaret. Vi tycker att en helhetsstruktur är bättre för alla svenskar, och inte minst för människor med funktionsnedsättning. Man måste lyfta in tillgänglighetsfrågorna ur ett funktionshinderperspektiv. Jag vet att handikapprörelsen har drivit detta i det tillgänglighetsråd som finns och fått svaret att det inte går eftersom man inte kan avreglera då. Jag undrar vad statsrådet tycker om det svaret. Det måste väl gå att driva tillgänglighetskrav? Det måste väl gå att ställa krav vid upphandlingar? Regeringen måste väl kunna driva att tillgängligheten också ska gälla själva tågresan? Om man inte hade satsat på den här avregleringen hade man kunnat styra SJ och sätta upp målsättningen att det ska vara tillgängligt och avsätta resurser för detta. Jag tycker också att det är väldigt synd att man har en så begränsad syn på människor med funktionsnedsättning. ska de vara väldigt glada för att de kan åka X 2000, och många är väldigt glada att det äntligen är klart. tar man bort liftar på intercitytågen mellan och . Det innebär att man inte kan välja att åka ett billigare och långsammare tåg om man kanske mår illa när man åker X 2000, vilket en del människor gör. Synsättet att det bara ska finnas en möjlighet för människor med funktionsnedsättning finns fortfarande kvar. De har inte samma valmöjligheter som vi andra. Jag skulle vilja höra om statsrådet är beredd att driva skarpa krav på att tillgänglighet måste finnas med i upphandlingen. , som är ett jättestort företag med 80 000 anställda i 28 länder, kör tåg mellan och . De tågen är inte ett dugg tillgängliga.