prot · GY0979 · 2011-03-30 00:00:00 — Detta ska dock ske först efter att man pekat ut områden som är viktiga för utvecklingen av landsbygden i den kommunen och tagit in dessa områden i översiktsplanearbetet. Det går alltså inte att generellt se bort från regler. Det här ställer större krav på kommunerna än vad som var fallet tidigare. De måste bli tydliga med vad de ser som utveckling av sin kommun och vad de ser som landsbygdsutveckling. har kommenterat detta tidigare . Jag kan konstatera att landsbygdsutveckling till del är arbetstillfällen. Det är också social utveckling. Det är utveckling av det sociala kapitalet, av en bygds möjlighet att fortleva och att ha sin skola kvar och så vidare. Det kanske i första hand inte blir ett nytt arbetstillfälle, men det blir en kvarvarande effekt av det som redan finns. Landsbygdsutveckling är så mycket och så vitt. Att definiera det i lagstiftningstext är fullständigt omöjligt och skulle dessutom visa en bristande tilltro till de människor som lever, verkar och ska använda detta i sin dagliga gärning. Däremot är det oerhört viktigt att det är en del av översiktsplanearbetet och att man därmed blir tydlig om var potentialerna finns. Var finns utrymmena i respektive kommun för att göra detta? Någon tidigare kollega sade att har kust och strand. av dessa är utnyttjade för sjönära bebyggelse. I många områden finns en potential att rätt använda detta. lagstiftning lade över dessa områden om inte en död hand så snudd på och gav inte de kommuner som har haft problem möjligheten att hålla emot. Vi kan se stora områden inte minst i våra storstadskommuner som är exploaterade på ett sätt som ingen i denna kammare skulle acceptera om vi kunde börja från scratch . Med den nya lagstiftningen fick alltså kommunerna tydligare möjligheter att göra avvägningar, och det är bra. Det betänkande vi behandlar lyfter fram en liten del i detta. Som Per Åsling sade tidigare kan regeringen konstatera att vi här behövde göra en liten justering för att få lagstiftningen ännu tydligare, och ska den göras. Det måste vara så att bygglovshantering och beviljande av dispens från strandskydd går hand i hand. Därmed inte sagt att vattenskyddsområdesbestämmelserna ska förändras. Så har aldrig någon yttrat sig, och så är inte tanken, utan det ligger kvar på länsstyrelserna, medan kommunerna nu även i detta sammanhang får ta ett helhetsgrepp och se om det finns möjligheter inom dessa områden eller inte. Det finns naturligtvis andra skyddsområden där restriktionen och beslutanderätt över området kommer att ligga kvar. De förändringar som görs nu kan synas vara marginella, men är nog så viktiga för många kommuner runt om i landet. Brist på tydlighet har det talats om i dagens debatt och i reservationerna i betänkandet. Jag har precis motsatt uppfattning. Dagens betänkande är ett steg mot att göra lagstiftningen ännu något tydligare, att göra det ännu mer genomskinligt och transparent för den som vill jobba med dessa frågor aktivt som politiker i våra kommuner för att öka möjligheten för ett levande land i hela vårt land. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. (Applåder) I detta anförande instämde (KD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 9 § Animaliska biprodukter och kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU22 Animaliska biprodukter och kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel (prop. 2010/11:67). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 15 §.) 10 § Ansvarsfördelning mellan bosättningskommun och vistelsekommun Föredrogs socialutskottets betänkande 2010/11:SoU12 Ansvarsfördelning mellan bosättningskommun och vistelsekommun (prop. 2010/11:49). 44 (S): är vi äntligen framme vid vägs ände när det gäller ärendet om hemtjänst i vistelsekommunerna. I betänkandet behandlas inte några motioner alls. Alla partier är helt överens om att detta är ett bra och genomarbetat förslag. Jag och mina kolleger har kämpat med förslaget och frågan . Äntligen har vi lagförslaget på bord! Det är inte för . Ärendet har en lång historia. Det har lagts fram ett antal motioner, men alla har avslagits med olika motiveringar. Det här är ett ärende som har följts av många människor som bor i våra turistkommuner, inte minst i min egen hembygd där kommuner som , och mångdubblar sin befolkning . Det här tycker man är en viktig rättvisefråga. I takt med att allt fler äldre har bättre ekonomi och lever ett rörligare liv uppkommer nya problemställningar. Det har blivit vanligt att man är i sina sommarhus långa tider, upp till halvårsvis. Om man då har hemtjänst beviljad i den kommun som man kommer ifrån har man också rätt till hemtjänst på sin sommar- eller vinterort. Så långt är det helt rätt och riktigt och självklart. Men när notan sedan ska betalas är det den kommun som man tillfälligt vistas i alltså dess skattebetalare som får betala och inte den kommun som får skatteinkomsten. Det är hur tokigt som helst! Detta är ett mycket orättvist system som drabbar de små kommunerna allra hårdast. Dessutom blir personalbelastningen stor när så många fler människor kräver hemtjänst utöver den ordinarie verksamheten, framför allt under semestertid. Lagen löser inte hela denna problematik, men den gör i alla fall att det finns pengar till att tillsätta den personal som behövs . handlar det inte heller om gigantiska summor, men för den mindre kommunen kan det vara avgörande för om man har råd att ha kvar viss verksamhet som inte är lagstadgad. Det kan exempelvis vara daglig verksamhet, aktivitet för de äldre, efterrätterna på det särskilda boendet eller något annat som man får dra in på för att klara budgeten när man ska betala för sommargästernas hemtjänst. De stora kommunerna, som de flesta kommer ifrån, gör i stället stora vinster. Någon sade, visserligen med ett visst mått av ironi, en gång i en debatt: Tänk om vi i någon mindre kommun hyrde en buss och lät alla hemtjänsttagare åka upp till på sommarvistelse och bara damp ned där och sade att vi är här nu! Då skulle få ordna fram personal kvickt som bara den och dessutom få betala hela notan. Så är dagens lag skriven. Betänkandet innehåller därför en efterlängtad lagändring. blir regelverket lika tydligt oavsett vilka tjänster man köper. kan man köpa gymnasieplatser för ungdomar i annan kommun. Man kan köpa operationer och sjukvård och man kan bli sjuk bryta benet eller något sådant i ett annat landsting. Men räkningen kommer till hemkommunen eller hemlandstinget. ändrar man lite grann i socialtjänstlagen och samlar reglerna i ett nytt kapitel som grundprincipen om vistelsekommunernas yttersta ansvar för akut stöd och hjälp står fast. I den nya lagen regleras också andra skäl till att man vistas i en annan kommun . Det gäller exempelvis personer som har utsatts för våld eller andra övergrepp och som därför måste vistas i en annan kommun. Det föreslås också en skyldighet för vistelsekommunen att hjälpa till när det gäller personer med funktionsnedsättning eller allvarlig sjukdom som behöver speciella insatser för att kunna vistas i en annan kommun. Lagen reglerar också situationen för hemlösa som har beslut om att bo i annan kommun och dessutom för personer som är under kriminalvårdens försorg och som är i behov av särskilt stöd. För den enskilda människan är det jätteviktigt att man har full frihet att befinna sig var man vill i landet oavsett om man är i behov av stöd eller inte. Då är det mycket viktigt att det finns ett klart och tydligt regelverk så att det inte uppstår några konflikter mellan kommuner som gör att det blir svårt att få den hjälp man behöver eller att det drar ut långt . Med detta lagförslag blir lagen tydlig: Bosättningskommunerna ska betala för de tjänster som hemkommunerna själva har fattat beslut om och som de också i bästa fall har budgeterat för. Föredömligt nog föreslås lagen träda i kraft . Vi yrkar med glädje bifall till utskottets förslag i betänkandet. 45 (M): Detta ärende kanske inte är det viktigaste för Kommunsverige som vi ska behandla . Men för många kommuner är möjligheten att nu få ersättning för omsorg, stöd och service till personer som tillfälligt vistas i kommunen ett viktigt, efterlängtat och rättvist beslut som vi nu kommer att fatta. Från Alliansen är detta något som vi efterfrågat varför det är med stor tillfredsställelse som vi kan fatta beslut om en ansvarsfördelning mellan bosättningskommun och vistelsekommun. Inom landstingsvärlden och landstingssjukvården har det länge varit ordnat så att den som besöker en sjukvårdsinrättning i ett annat landsting också får kostnaderna för sjukvården dirigerade till sitt hemlandsting. Att detta inte har kunnat lösas tidigare inom Kommunsverige, även om det har funnits en majoritet för detta i , måste därför tillskrivas den tidigare S-märkta regeringen. För alliansregeringen innebar detta att arbetet fick påbörjas på ruta ett för nu . Erfarenheten är att den sommarturism som tidigare i typfallet representerades av ett par veckors vistelse på annan ort och måttliga omsorgsbehov nu och i stället ersätts av en person med större omsorgsbehov och ett boende som sträcker sig . Den tidigare typiska sommargästen har ersatts av en säsongsboende som har helt andra krav på serviceutbud. Därför kommer denna reform förmodligen att få ännu större effekt än vad vi kan se . Dessa tendenser till resmönster får antas öka snarare än minska. Vi ser att de utredningar som gjordes inför detta beslut redan i många lägen är inaktuella. Även om reformen är eftertraktad och minskar orättvisorna kommer den inte fullt ut att ersätta vistelsekommunen för alla kostnader som kan uppstå. är exempelvis dyrare om den utförs i en sommarstuga eller annan sommarbostad än i ett ordinarie boende. Därför finns det anledning för regering och riksdag att följa upp denna fråga för att se hur reformen slår i verkligheten. Det finns fler gemensamma faktorer än att det handlar om sommarsköna kommuner och kustnära orter när det gäller de kommuner som i större utsträckning än andra har fått betala notan för omsorg från andra bosättningskommuner. Flera av dessa sommarkommuner är mindre än snittet. Det är kommuner som inte har den starkaste ekonomin. Därmed är det kommuner som har varit mer utsatta än andra. På så sätt är denna proposition även en rättvisereform om man ser till fördelningseffekter. I exempelvis på , som kanske är mesta sommarkommun, uppskattar man kostnaden för sommargästernas omsorg till av verksamhetens totala kostnader. Kostnaderna kan därmed inte ses som försumbara. Vidare sker denna ökning då det är absolut svårast, och dyrast, att rekrytera personal. är också framförhållningen på de gäster som kommer så pass kort att man dessutom tvingas extrainkalla personal eller låta personal jobba övertid till ytterligare ökade kostnader. Alla gäster är givetvis hjärtligt välkomna; det tror jag är viktigt att poängtera. Men med en bättre lagstiftning kan också gäster i och andra sommarkommuner känna sig verkligt välkomna. Det är det som reformen går ut på. Vi tycker att den rörlighet som vi utan rörelsehinder och utan funktionsnedsättningar ser som självklar ska vara lika naturlig för alla. Detta är också syftet med reformen. Avslutningsvis, herr talman, hoppas jag därmed att vi genom den proposition som vi kommer att anta får alla sommargäster att känna sig särskilt välkomna till sina vistelser i det sommarvackra ! 46 (FP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Äntligen, säger nog många! Detta är efterlängtat av många personer som på grund av oklarheter tyvärr har bollats mellan kommuner. Också för kommunerna är lagförslaget efterlängtat. Det kommer att innebära att det blir mindre tvister mellan kommuner, men framför allt stärker det den enskildes rättsäkerhet. Förlorarna i hanteringen när kommunerna har skjutit över ansvaret mellan varandra har varit de personer som har haft behov av insatser. Men det har också inneburit stora problem för kommunerna när de ska planera sin verksamhet. För personer som har utsatts för våld eller andra övergrepp och som måste flytta för att garanteras trygghet kommer denna lagändring att vara till stor nytta. För äldre personer, personer med funktionsnedsättning eller personer som är allvarligt sjuka kommer lagändringen att skapa goda förutsättningar för en ökad livskvalitet genom minskad oro inför en resa och en ökad trygghet när man ska besöka andra platser eller göra en kortare resa eftersom man då garanteras det stöd och den service som man behöver utifrån sina behov i stället för att fokus riktas mot administration och byråkrati mellan kommuner. 47 (KD): Först vill jag yrka bifall till utskottets förslag. Det är alltid en process att gå från förslag till lag. kan det ta tid. Min föregångare här i , från , drev frågan om vistelsekommun kontra bosättningskommun , år . behandlar vi ett förslag om ansvarsfördelningen mellan bosättningskommun och vistelsekommun. De personer som har haft behov av stöd och hjälp genom , exempelvis äldre personer med hemtjänst, har haft rätt att kräva denna service av den kommun de vistas i. såg orättvisan i att små kommuner som , , , och många andra attraktiva områden fick bära kostnaden för de extra insatser som semesterfirarna från större kommuner gav upphov till. Vi kristdemokrater har sett problemet. Sommarkommunerna har fram till nu förväntats ha extra resurser just som den egna personalen har rätt till sin sommarsemester. Det har varit svårt att planera för semesterkommunen, det vill säga vistelsekommunen. Detta är alltså bland annat en personalfråga där man har svårt att förbereda och planera så att personalen får en bra situation. Men den allra viktigaste aspekten är naturligtvis tant . Om tant har rest från till på somrarna för två månaders vistelse där har det inte funnits någon skyldighet till kontakt mellan i de bägge kommunerna. När tant har kommit till sin semesterkommun har vistelsekommunen fått ta över ansvaret och även kostnaderna. blir det ändring på detta. Barn- och äldreminister har lagt fram ett förslag som innebär att det är bosättningskommunen som ansvarar för stöd- och hjälpinsatser även om den enskilde tillfälligt vistas i en annan kommun. Turistkommunen ska få ersättning för de vardagsinsatser som ges men inte för akuta insatser. När det gäller personer i hög ålder, personer med funktionsnedsättning eller allvarligt sjuka har vistelsekommunen skyldighet att verkställa bosättningskommunens beslut för personen i fråga. Detta kommer att kräva samordning och planering, men det gör regelverket tydligare och minskar antalet tvister mellan kommunerna. Den enskildes rättssäkerhet stärks. Även om man behöver hjälp och stöd i sin vardag ska man känna trygghet i att det stödet finns också om man vistas på semester. är sommaren här när vi söker oss ut till torp och sommarstugor, besöker släktingar och vänner och njuter av sol och värme. En vårdag som den här vill jag gratulera personalen i de aktuella vistelsekommunerna, eftersom de får större möjlighet att i lugn och ro planera sin sommarverksamhet. Jag vill också passa på att gratulera min företrädare i , , som kämpade och ser resultatet av ett idogt arbete. Men framför allt vill jag gratulera tant . Hon får en höjd livskvalitet genom den nya lagen. Hennes situation blir tryggare och lugnare. Vi ska inte glömma att två månaders god vistelse i en semesterkommun betyder höjd livskvalitet också . 48 (C): i riksdagsarbetet och vid många besök runt om i landet har kommunala företrädare tagit upp vistelsekommunens ansvar. Det har varit tolkningsproblem då till exempel äldre personer med hemtjänst vill bo i sitt fritidshus i en annan kommun. Det kan röra sig om hemlösa personer eller våldsutsatta kvinnor som tagit sig till ett skyddat boende i en annan kommun. under mitt ordförandeskap tog också upp problemen med oklarheter som i värsta fall innebär att personer med behov av LSS-insatser inte får det. i opposition har bland annat mitt parti och fler jobbat hårt för att få en förändring till stånd. I socialutskottet bjöd vi in Kommuner och Landsting . Vi har fört många diskussioner, och den socialdemokratiska regeringen förmådde aldrig åstadkomma något resultat i sakfrågan. Alliansregeringen utredde frågan, men inte heller den utredningen kom till några ändringsförslag. Då tog departementet så att säga saken i egna händer och presenterade ett förslag som vi nu är framme vid att kunna ta ställning till. Ett tydligare regelverk och därigenom ett minskat antal tvister om vilken kommun som ska ta ansvaret är förhoppningen. Den enskildes rättssäkerhet stärks. Vi ska absolut inte minska möjligheten för äldre att vistas i sina fritidshus eller att besöka sina barn, men det rimliga måste vara att den kommun som under de yrkesverksamma åren fått kommunalskatten också ska stå för kostnaden när kommuninvånarna blir äldre och behöver hjälp med semesterveckorna i en annan kommun. , , , och många andra kommuner har , tycker jag, fått gehör för vad man har efterlyst och det redan från . Det har redan tydliggjorts i texter vad det konkret innebär, och det får ett positivt resultat i den här delen vilket vi har efterlyst . besökte jag Mogård i . Mogård bedriver specialistverksamhet för personer med dövhet och dövblindhet i kombination med ytterligare funktionsnedsättningar. Man har bedrivit verksamheten , en fantastisk verksamhet som brukare från hela landet kommer till. Verksamhetsansvariga vid Mogård har redovisat att det finns otydligheter som ibland innebär att personer som har behov av LSS-insatser i praktiken inte får det. blir det tydlighet även här, och jag tycker att det är väldigt bra att vi fått detta till stånd. Jag är mycket glad för att Mogård och liknande verksamheter i landet nu får bättre förutsättningar att kunna erbjuda sina tjänster och att alla med behov i vårt land ska få tillgång till LSS-insatser utifrån det unika fallet. Det ska inte bero på var man bor. Med detta vill jag yrka bifall till socialutskottets förslag i SoU12. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) 11 § En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken m.m. Föredrogs socialutskottets betänkande 2010/11:SoU8 En samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken m.m. (prop. 2010/11:47 (delvis) och redog. 2010/11:RRS10). 49 (M): överlämnar nu betänkande nummer 8 till kammaren för debatt och beslut. I betänkandet behandlar vi regeringens förslag till samlad strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken. I strategin anger regeringen dels ett gemensamt övergripande mål för det här politikområdet, dels sju långsiktiga delmål, bland annat att tillgången till narkotika, dopningsmedel, alkohol och tobak ska minska och att barn ska skyddas mot skadliga effekter som de här preparaten orsakar. Propositionen beskriver hur samhällets insatser ska genomföras, hur de ska samordnas och hur de ska följas upp . Vi behandlar också 4 följdmotioner och 40 motionsyrkanden som väcktes under den allmänna motionstiden . föreslår att ställer sig bakom samtliga förslag från regeringen. Utskottet betonar att arbetet måste vara långsiktigt och kunskapsbaserat och sätta individen och familjerna i centrum. Ett enigt utskott menar dessutom att det inte är rimligt att någon ska kunna klara sig undan ansvar för rattfylleri genom att hävda att man har druckit alkohol i efterhand. Utskottet föreslår därför att ska göra ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma till med ett förslag som kriminaliserar den så kallade eftersupningen. I övrigt föreslår utskottet att alla motionsyrkanden ska avslås. 50 (S): Det behövs ett effektivt och långsiktigt arbete mot droger. Arbetet måste bedrivas uthålligt och konsekvent. Sättet att organisera arbetet och kraften i det utåtriktade arbetet är avgörande faktorer för framgång. Regeringens strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken som vi ska diskutera måste ses mot bakgrund av händelseutvecklingen när oroande ökningar av alkohol- och narkotikaanvändningen bland unga ledde till en nationell kraftsamling. Det centrala arbetet för att bryta den negativa utvecklingen kom att ledas av respektive , ett arbete som gav resultat. Den borgerliga regeringen som tillträdde 2006 lade tyvärr ned och . Uppgifterna överfördes i stället till flera olika myndigheter. Ett särskilt sekretariat bildades i och olika departementsarbetsgrupper inrättades där samordnar arbetet. Genom den valda modellen betonas internt arbete. Regeringens proposition medför inga nya initiativ eller förändringar av ansvarsfördelningen inom eller mellan berörda myndigheter. I stället slår regeringen fast den nuvarande organisationen. Därmed missar regeringen chansen att vässa arbetet. Den ekonomiska nivån för arbetet mot droger har legat oförändrad ända sedan den förra socialdemokratiska regeringens tid. Nya initiativ lyser med sin frånvaro, men det finns också innehåll i strategin där vi är överens. Som reservant på de områden där vi inte är överens vill jag påpeka att för oss socialdemokrater är strategin för defensiv till sin karaktär. En rad vällovliga ambitioner och viktiga områden räknas upp, men det är på en mer allmän nivå som saknar koppling till politiskt tydliga uppdrag och konkreta åtgärder. Det är med tveksamhet jag tar till mig regeringens löfte att återkomma i denna del. När det gäller beskrivningen av alkoholkonsumtionen vill jag påpeka att konsumtionen trots minskning är mer än 1 högre än . En minskad totalkonsumtion är viktig för att minska skador och sociala verkningar av alkohol. Där kunde regeringen ha varit tydligare med verktygen. Barn i familjer med missbruk måste ges ändamålsenligt stöd. finns en bestämmelse i socialtjänstlagen som reglerar samverkan i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa. har ett särskilt ansvar för att samverkan kommer till stånd såväl på en övergripande nivå som i enskilda ärenden. En skyldighet att samverka är också reglerad i hälso- och sjukvårdslagen, skollagen och polislagen. Trots detta och trots alla goda intentioner och regelverk finns det stora brister i samverkan och samordning. Några särskilda förslag för att komma vidare har inte regeringen. Vi vill att alla kommuner instiftar en åtgärdsplan. Ansvarsfördelningen ska vara tydlig så att det inte råder några oklarheter om vem man ska vända sig till och vem som ansvarar för vad. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att återkomma till med ett förslag om hur samverkansmodeller kan införas. I detta arbete bör eventuella sekretessproblem som hindrar samverkan mellan olika myndigheter behandlas. Ett långsiktigt mål i strategin är att antalet unga som börjar använda narkotika och dopningsmedel eller debuterar tidigt med alkohol eller tobak successivt ska minska. Det förebyggande arbetet måste vara sektorsövergripande och ständigt pågående. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att utarbeta en nationell handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar. Vid utarbetandet av en handlingsplan bör behovet av förändringar i lagstiftningen prövas som det utarbetas förslag när det gäller arbete med attityder. Vi socialdemokrater vill se licensplikt för folkölsförsäljning, lagskärpning vid langning bör övervägas och polisens möjligheter till bekämpning av drogrelaterade brott ses över. På de platser i landet där polisens arbete mot langning till unga har varit målmedvetet har langningen och ungdomsvåldet minskat. En översyn för straffskärpning på området bör även göras. Jag anser att regeringens målsättning är bra men att ytterligare initiativ behövs för att nå konkreta resultat. Det gäller inte minst alkoholpolitiken. Därför blir jag förvånad när regeringens utredning om gårdsförsäljning av alkohol, som presenterats, utmynnar i ett förslag om så kallade spritbutiker. Det skulle helt rasera grunderna för nuvarande alkoholpolitik.