prot · GY0948 · 2011-01-26 00:00:00 — 1 § Aktuell debatt: Våldsbejakande extremism 1 (SD): Det är nu drygt en månad sedan vi i julhandeln utsattes för ett islamistiskt terrordåd mitt i . Hade detta terrordåd lyckats hade katastrofen varit ett faktum. Jag menar att vi ska vara ytterst tacksamma för att ingen oskyldig dog eller skadades allvarligt i samband med detta. Det tror jag att vi alla kan skriva under på. Detta har satt fokus på debatten om hur vi ska arbeta förebyggande mot islamistisk terror. Det är glädjande att alla partier här i har kunnat enas om vikten av att den här debatten blir av. Vi måste ha klart för oss att en sådan här debatt inte föranleds av en isolerad händelse. har den svenska antiterrorlagstiftningen prövats i domstol. Resultatet blev att två personer med somaliskt ursprung dömdes till förhållandevis långa fängelsestraff för förberedelse till terrorbrott. Förutom det har fyra svenska medborgare med utländsk bakgrund gripits för förberedelse till terrorbrott i . De här personerna hade, om nu misstankarna stämmer, planerat att döda ett stort antal personer på en tidningsredaktion med anledning av publiceringar i tidningen. Dessutom har det kommit en Säporapport på det här området, vilket erbjuder ytterligare diskussionsunderlag. Tyvärr har debatten kommit att präglas av en rädsla för att säga fel saker och stämplas med epitet som islamofob med mera. Det är min bestämda uppfattning att vi måste kunna diskutera dessa frågor utan att tvingas ägna merparten av tiden åt att kasta olika epitet och beskyllningar mot varandra. Jag hoppas att det är en uppfattning som delas av övriga på talarlistan den här förmiddagen. 2 (): är ett öppet samhälle. Här kan människor med olika bakgrund och olika religiösa eller politiska övertygelser leva sida vid sida. Vi har rätt att tycka och tro på vad vi vill. Den som inte delar andras uppfattning kan fritt uttrycka det, bilda opinion, skapa debatt och på så vis åstadkomma förändringar. Det är så vi vill ha det. Men det finns människor som vägrar acceptera grunderna för vårt samhälle, som är beredda att skada andra för att få sin vilja igenom. Målen för extremister varierar. är de knappt formulerade, men de våldsamma metoderna är gemensamma eller likartade. Attentatet på gav oss en tydlig påminnelse om det, även om det inte är första gången den typen av aktiviteter har skett i världen eller i . Men och det är väldigt viktigt än har vi inte underlag att dra säkra slutsatser om den händelsen. I har våldsbejakande extremister sällan haft någon större påverkan på samhället i stort. Men för enskilda kan extrema grupper eller individer vara ett ytterst påtagligt hot. Vi har sett våldshandlingar riktade mot meningsmotståndare, ibland också med dödlig utgång. I varje tid måste frihet och demokrati försvaras, varken mer eller mindre. Vi ska förebygga och bekämpa extremism av alla slag. Regeringen överlämnade skrivelsen Nationellt ansvar och internationellt engagemang En nationell strategi för att möta hotet från terrorismen. Strategin bygger på fyra pelare: att avvärja, förebygga och skydda mot terrorism samt att effektivt hantera konsekvenserna om det ändå skulle inträffa. Våra myndigheter arbetar med utgångspunkt i den strategin. har vi inlett ett arbete för att se över strategin, för att uppdatera eller komplettera den. Den som utmanar vårt öppna demokratiska samhälle med våld eller uppmanar andra till det kan räkna med att rättsväsendet inte backar undan. Tvärtom: Många olika krafter samverkar mot destruktiva krafter. Det är min bestämda uppfattning att våra rättsvårdande myndigheter ska ha de verktyg och de resurser som krävs för att kunna arbeta effektivt. Det har regeringen bland annat sett till genom att göra historiskt stora satsningar på både polisen och Säkerhetspolisen. Vårt arbete i den här delen fortsätter. Jag hoppas på stöd. Polisens synlighet har ökat, inte minst i områden med stort utanförskap. Det ger bättre möjligheter att upptäcka tidiga tecken på radikalisering hos enskilda individer och grupper och vara en god kraft och en synlig representant för det demokratiska samhället. Men rättsväsendets möjligheter att ensamt påverka människor i rätt riktning är begränsade. Jag hoppas därför att den här debatten också kommer att belysa andra åtgärder för att förebygga extremism och radikalisering. Den rapport om politisk extremism som Säkerhetspolisen tog fram 2008 på regeringens uppdrag och den publicerade rapporten om våldsbejakande islamisk extremism lägger stor tyngd på det förebyggande arbetet. Där beskrivs också hur förbluffande lika drivkrafterna kan vara för de människor som söker sig till extrema rörelser och ideologier. Säkerhetspolisen konstaterar att tidiga insatser behöver göras för att bryta utanförskap. Det handlar om lokala åtgärder, om dialog med människor som riskerar att radikaliseras och om ett förstärkt stöd till dem som vill hoppa av. finns för människor som vill lämna nazistiska och rasistiska organisationer. Exit har fått internationellt erkännande för sina arbetsmetoder och resultat, och det finns en hel del att lära av deras erfarenheter. Regeringens insatser för att bryta utanförskapet kan motverka uppkomsten av miljöer där människor radikaliseras. Jag tror personligen att brist på hopp och framtidstro samt verkliga eller upplevda orättvisor är det som gör att framför allt vissa män lättare attraheras av extrema rörelser. En bättre utbildning, fler som får arbete och stort utrymme och respekt för enskilda människors drömmar och tankar är ett bättre vaccin mot extremism än fördomar, hat och att ställa grupper mot varandra. Regeringen tror inte på den starkes rätt. Det gör extremister. Vi tror på varje människas rätt, ansvar och möjligheter, och jag ser fram emot den här debatten. 3 (SD): Efter ett antal händelser kan vi slå fast att vi i , möjligen till mångas förvåning, inte är förskonade från den islamistiska terror som har drabbat många andra länder i vår del av världen. Om man har trott någonting annat är det hög tid att tänka om. Det har visat sig att svensk terrorbekämpning ligger långt efter i en internationell jämförelse. Någonting så grundläggande som en nationell handlingsplan mot islamistisk terror saknas fortfarande. Det är så klart oacceptabelt. Men det är också positivt att regeringen nu verkar ha tagit till sig av kritiken. Bland annat har man låtit demokratiministern resa till för att se och lära. Den rapport som presenterade satte fokus på problemet att personer reser utomlands för att delta i träningsläger i olika terrorgruppers regi. bedömer att detta är något som har ökat och som utgör det allvarligaste potentiella hotet mot . Dock konstateras det att man saknar verktyg för att bekämpa detta fenomen eftersom det i inte är olagligt att delta i sådana träningsläger. Jag tycker att det är dags att vi täpper till det hålet i svensk lagstiftning. avfärdade en motion i den här frågan den stöddes bara av med motiveringen att det saknas anledning att inskränka den fria rörligheten. Jag menar att det är ett mycket svagt argument. Erfarenheter visar att de som återvänder efter samröre med terrorister i utlandet fortsätter att verka i den islamistiska miljön. Säpos bild är att dessa personer på grund av sin erfarenhet, sitt kontaktnät och sin förhöjda status får en särskilt betydelsefull roll för extremister i . är inte jag den som tror att enbart förändrad lagstiftning räcker. Jag ser ett stort problem med att vi inte har någon kännedom om hur utbredda islamistiska attityder är i det svenska samhället. Vi har i varit duktiga på att forska om och ta fram handlingsplaner mot nazismen, men i fallet med den extremistiska grenen av islam tycks alla lida av något slags beröringsångest, vilket är starkt beklagligt och hämmar det viktiga arbetet med att bekämpa den. Jag tycker att arbetet mot nazismen kan tjäna som gott exempel i det här avseendet. Det görs årliga undersökningar av ungdomars attityder till rasism och demokrati. Jag menar att det också är hög tid att man börjar undersöka islamistiska attityder, inte minst bland ungdomar. Grunden till hotet från islamistisk terror ligger i människors åsikter och attityder. Det är inte några aningslösa galningar som begår och planerar terrorbrott det är människor som i grunden drivs av religiös övertygelse. Undersökningar från ett ganska stort antal länder i har visat att de islamistiska attityderna bland muslimska ungdomar är väl utbredda. För att på allvar kunna bekämpa detta måste vi inte bara få kännedom om stödet för direkt terrorism utan också se hur pass utbrett stödet för islamismen är. Jag hoppas innerligt att regeringen vågar ta initiativ för att undersöka just islamistiska attityder bland ungdomar, trots det uppskruvade tonläget i debatten. Det har förekommit ett antal argument i den här debatten så här långt. Jag hade tänkt beröra några av dem i korthet . Det sägs till exempel att den islamistiska terrorismen utgör en mindre del av all terrorism i vår del av världen, i . Det är klart att om man stirrar sig blind på befintlig statistik ser det ut att stämma, men jag vill påstå att verkligheten är mycket mer komplex. Visst finns det separatistiska rörelser på olika håll i som utför terrordåd av olika grad, men den formen av terrorism skiljer sig avsevärt från den islamistiska, inte minst genom att den är geografiskt avgränsad, till skillnad från den vi är här för att diskutera , som ju är global. Exempelvis utgör Eta och liknande organisationer inget hot mot eller svenska intressen, och därför är de heller inte relevanta i debatten . Det sägs också att sådana här handlingar inte har något med islam att göra. Det är inte så lite naivt att tro att islamistiska våldshandlingar riktade mot västerländska intressen inte har någon koppling till islam. Det är knappast svårt att finna stöd för sådana handlingar i de skrifter som utgör grunderna för islam. Det kan vem som helst som anstränger sig det minsta se. Däremot vill jag instämma med dem som säger att det handlar om några få muslimer som är beredda att utföra terrordåd. Det är förvisso en självklarhet, men det tål att upprepas att de muslimer som begår terrorbrott är en försvinnande liten del av de 1,3 miljarder muslimer som finns runt om i världen. Detta säger dock ingenting om hur många som har sympatier för islamism. Terror är inget isolerat hot. Det är i första hand en form av islamistisk taktik, och det är därför i första hand islamismen som politisk ideologi som måste bekämpas och kartläggas. Jag hoppas som sagt att regeringen är beredd att ta sådana initiativ. (Applåder) I detta anförande instämde (SD). 4 (S): Det extremistiska våldet finns tyvärr också i . skedde flera extrema händelser som skakade om vårt land. var nära att råka ut för ett mycket allvarligt terrordåd när en man sprängde sig i luften på i . Vi var en hårsmån från en stor katastrof. Det vi såg var en motståndare till ett öppet och tolerant som krävde en förändring av vår yttrandefrihet och vår utrikespolitik. Ledamöter i riksdag! Vi ska inte gå honom till mötes! kulminerade också en mycket allvarlig situation i . Många Malmöbor kunde inte ens vara trygga i sina egna hem. En skytt terroriserade alla som inte hade ljus hudfärg. Den skräck som många upplevde hoppas jag att vi aldrig ska behöva se i igen. anmäldes ca 5 800 hatbrott i , alltså angrepp mot enskilda bara för att de har en annan etnicitet, religiös tro, sexuell läggning eller könsöverskridande identitet eller uttryck. De som drabbades fick inte bara sin personliga trygghet slagen sönder och samman de blev också attackerade för hur de är som människor. Ledamöter i riksdag! Detta kan vi aldrig acceptera i det svenska samhället! Religiöst eller politiskt våld är ett angrepp på vår demokrati. All extremism bygger på att man pekar ut grupper i samhället och gör dem kollektivt ansvariga för olika samhällsproblem. Det är ett förhållningssätt som vi tyvärr har sett växa i och även i politiken. Det är fel väg att gå. En hörnsten i demokratin är alla människors rätt att uttrycka sina åsikter och välja sitt eget sätt att leva. Våld och extremism stänger alla dörrar till samtal och förståelse människor emellan. Vi ska försvara det vi älskar ett öppet och tolerant välfärdsland. Vi ska trappa upp vårt försvar av mot all slags extremism. Detta är ingen fråga som vi ska ha politiska konflikter om, tycker jag. Vi ska inte peka finger och söka politisk strid i den här frågan. Vi socialdemokrater vill i stället se en samling mot det extremistiska våldet, men inte bara samling kring högtidstal och goda uttalanden. De problem som finns är verkliga och måste också bemötas. Vi behöver därför också samlas i handling. Låt mig först säga några ord särskilt om muslimsk, religiös extremism, eftersom det är skälet till att vi håller denna debatt . Det finns problem med muslimsk extremism i . Problemen ska självklart inte överdrivas, men de ska verkligen inte heller ignoreras. Enskilda människor drabbas, exempelvis de unga muslimska kvinnor som hindrades från att gå ut och dansa på Kadafi fester med musik i Folkets hus. Här finns kanske en konflikt i . Vissa vill peka finger och kollektivt skuldbelägga alla muslimer. Vi socialdemokrater vill i stället arbeta brett tillsammans med muslimer. För oss är vanliga muslimer i lösningen, inte problemet. Men då måste vi politiker våga göra det som och har gjort, nämligen finnas i dessa områden, ta diskussionen och oron på allvar. De muslimer som tar upp kampen mot religiös extremism behöver vårt odelade stöd i detta arbete. Skoldemokrati och respekt för andra människor måste vara en del av barnens vardag i skolan. Läroplanens krav på demokratiska värderingar och ett vetenskapligt förhållningssätt måste fullt ut respekteras i alla skolor. Därför behöver kontrollen över och kraven på religiösa friskolor skärpas. Vi förutsätter att den frågan hanteras i de samtal vi nu har om regelverket för fristående skolor. Ungdomar som riskerar att dras till muslimsk extremisk eller vitmaktmiljöer behöver stöd för att kunna välja en annan väg. Det är viktigt att arbetet inom skolor och socialtjänst utvecklas så att man tidigare upptäcker dessa varningssignaler. Det kan behövas folkbildning av lärare och skolledare. Extremism kan växa fram i många miljöer. Men ökade klyftor och stängda dörrar skapar frustration och är en viktig grogrund för radikala rörelser. En politik som ger våra ungdomar jobb och framtidstro minskar en del av det missnöje som kanaliseras i extremistiska och våldsbenägna rörelser. En politik som på allvar bekämpar utanförskapet blir därför alltmer angelägen. Det behövs en ny bostadspolitik för en blandad bebyggelse i fler områden, en ny politik för flyktingmottagande som sprider ansvaret till fler kommuner och större stöd till skolor och fritidsverksamhet i våra socialt utsatta områden. Terrorism och politiskt våld är inget annat än mycket grov brottslighet. Polisen måste ges de befogenheter som krävs för att bekämpa denna grova brottslighet. De reformer vi socialdemokrater genomförde i regeringsställning med buggning och preventiva tvångsmedel mot terrorism var viktiga liksom den nya terrorismlagstiftningen som regeringen lade fram. Men det räcker inte. Polisen behöver också en samlad organisation som kan bekämpa den grova brottsligheten. Vi rödgröna partier har lagt fram förslag, men tyvärr har regeringen varit passiv på den här punkten. Här skulle jag välkomna en bred samling i riksdag. 5 (MP): Den här debatten föranleddes av ett misslyckat terrordåd i . Vi var många som blev rädda över vad som hade kunnat ske och över hur många som hade kunnat skadas. En antagligen väldigt frustrerad person med extrema åsikter försökte ingjuta rädsla i vårt öppna samhälle. Sådant kan aldrig accepteras. Terrorism är fasansfullt eftersom det handlar om urskillningslöst dödande för att ingjuta rädsla i ett öppet samhälle. Men för att bekämpa våldsbejakande extremism måste vi välja våra medel noga och inte göra vare sig populistiska utspel om mer övervakning eller fördomsfulla kollektiva skuldbeläggningar. För det första går vi endast extremister till mötes om vi ropar efter alltmer övervakning i terrorbekämpningens namn. Då riskerar vi själva att avveckla den öppenhet och frihet som vi egentligen vill försvara. Om vi ger upp lite mer frihet för att få lite mer säkerhet riskerar vi att förlora båda och förtjänar inget av dem, som bekant uttryckte det. För det andra är det lika felaktigt att skuldbelägga alla svenskar för vad högerextremister säger sig vilja göra i svenskhetens namn som att skuldbelägga alla muslimer för vad en extremist från gjort, som att skuldbelägga alla katoliker för IRA:s bombdåd eller som att skuldbelägga alla judar för vad staten gör. För det tredje handlar olika former av våldsbejakande extremism, oavsett om det är högerextremism, autonoma grupper eller våldsbejakande islamistiska extremister, inte om ideologi utan främst om socialt sammanhang. Det är just samhörigheten med andra, en stor frustration över vårt samhälle och intresset för våld som är avgörande för dessa unga, och främst unga män, och inte ideologin. har i talarstolen gjort allt han kan för att försöka ge sken av att terrorism är någonting som kan kopplas direkt till islam och spätt på myten om den typiske terroristen som en muslimsk man. Det har han bland annat gjort genom att nämna ordet islam eller islamism 23 gånger . När han gör det kan det vara bra att känna till en del fakta och inte avfärda befintlig statistik i en bisats. Enligt den europeiska polisbyrån Europol begås de flesta terrordåd i av separatistiska och nationalistiska grupperingar. Mellan begicks av alla terrordåd i av islamistiska extremister. I är det främst högerextremister och till viss del autonoma grupper som står för det politiska våldet. kom för en månad sedan med en rapport om våldsbejakande islamistisk extremism. I den poängterades just att samhörigheten med andra, en frustration över samhället och intresset för våld är det som är avgörande för att en person ska radikaliseras och ta till våld för sin ideologis skull. Det är samma mönster för den som blir högerextremist som den som dras till islamistisk extremism. Det beror på att det är känslomässiga och sociala orsaker snarare än ideologiska. Det finns till och med exempel på högerextremister som har gått till islamistisk extremism. Det handlar alltså inte om ideologin. Det är inte det som är det centrala. Det handlar om frustrerade våldsbenägna människor som värvas av andra extremister. Våld och hot om våld är aldrig acceptabelt. Samtliga våldsbejakande ideologier måste bekämpas från samhällets sida. Men det kan vi inte göra med vare sig mer övervakning eller fler fördomar. Det mest effektiva för att hindra våldsbejakande ideologier från att få fäste är att skapa ett varmare och mer inkluderande samhälle med respekt för samtliga individer. På så vis slår man undan möjligheten för extremister att värva frustrerade människor för att utföra terrordåd. För att bekämpa extremism är det inte fler inskränkningar av våra rättigheter och friheter som behövs. Att ställa vi mot dem är inte heller någonting som förebygger terrorism. I ett samhälle där människor känner att det finns konstruktiva sätt att göra sin röst hörd, att det finns möjligheter att påverka sin livssituation och att skaffa sig ett tryggt liv är grogrunden för terrorism inte lika stark. Även om radikala unga människor alltid kommer att finnas i alla samhällen är det upp till vuxenvärlden att göra det möjligt för unga att göra sin röst hörd på ett konstruktivt sätt, att ha meningsfull fritid och känna att de kan skapa sig en bra framtid. Initiativ för att underlätta människors situation gällande arbete, bostad och utbildning kan alltså förebygga extremism. Framtidstro är vårt starkaste vapen och motsättningar och marginaliseringar är våra största hot i det så kallade kriget mot terrorismen. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla MP) samt (V). 6 (FP): Vi har inte bara en rättighet utan en skyldighet att skydda vår demokrati. Det finns hot mot vårt demokratiska, öppna och humanistiska samhälle. Medan vi debatterar väganslag eller betyg i skolan finns det individer som engagerat agiterar, planerar och aktiverar sig för demokratins avskaffande. Det handlar om personer som vill något helt annat med . Runt om i hela vårt land finns olika former av extremism. Det handlar om individer som dessutom är benägna att omsätta sitt våldsbejakande förhållningssätt i direkt våld. Allt är en kamp mot den svenska demokratin och dess företrädare såsom politiker och tjänstemän eller för den delen enskilda näringsidkare eller bara människor i största allmänhet. Det eldas, sprängs, misshandlas, krossas, hotas, mördas och saboteras. Denna tragiska verklighet framgår inte minst av två aktuella Säporapporter om våldsam och våldsbejakande extremism. Vårt land är således ingen skyddad ö. Vi har en obehagligt hög nivå av extremistiskt våld inte minst för extremhögern och extremvänstern. Ta bara 2001, om ni minns, där en hel stad belägrades och till stora delar slogs sönder. Det finns till och med uppgifter om att personer i vitmaktrörelsen kan ha begått 14 mer eller mindre politiska mord eller dråp . Det har varnats för allvarlig militant islamism i . har personer med denna bakgrund dömts för terrorbrott både i och utomlands. Det vansinniga självmordsdådet i tvingade upp ögonen på de sista strutsarna när det gäller denna form av extremism. Politiskt sett har vi vidtagit mängder av åtgärder för att förebygga och bekämpa dessa olika rörelser. Vi har försökt analysera hjärntvättningsmekanismer och bekämpa de värsta konsekvenserna terrorn mot andra människor. När det gäller lagstiftning handlar det om allt från de viktiga samarbetet inom EU för att bekämpa terrorism till det nationella vi kan göra hemma. Det gäller till exempel hemlig rumsavlyssning och andra nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med all grov brottslighet. Den våldsbejakande extremismen har ett gemensamt; man vill använda våld för att uppnå politiska mål. behöver vi i vissa fall olika metoder för att möta olika former av extremism och hur människor lockas in i dessa miljöer. Om vi ska förhindra detta och minska utmaningarna att människor i vårt land blir hjärntvättade och dras till dessa rörelser krävs bland annat bred kunskap. liberalerna har varit pådrivande genom många olika utredningar för att vi ska skaffa oss denna bild och kunskap. Mängder av rapporter har presenterats . Vi har Försvarshögskolans rapport, känd som Rosengårdsrapporten, som initierades . Brå och Säkerhetspolisen har kommit med en rapport om våldsam extremism inom vitmaktmiljö och de autonoma. Här presenteras en rad åtgärder för att motverka dessa hot. Kommuner och Landsting har ganska presenterat en samling goda exempel på vad man kan göra för att lokalt förstärka arbetet. För någon vecka sedan överlämnades också den rapport som handlar om den våldsbejakande islamistiska extremismen till regeringen och demokratiminister . Men vi behöver ännu mer kunskap om hur dessa rörelser uppstår och vad som driver dem. Hur fungerar de här våldsamma miljöerna? Vilket hot utgör de reellt mot samhället? Därför ger vi genom kommande budget styrning till , som ska fokusera särskilt på detta. De ska titta just på det demokratiska samhällets grundvalar och hur de hotas, inte minst av extremism. Vi pekar också mycket på att den våldsbejakande extremismen inte bara är en angelägenhet för staten. De brottsbekämpande myndigheterna måste samarbeta mycket mer på politisk lokal nivå, inte minst med lokala myndigheter och det civila samhället lokalt. Att främja demokratiska värderingar är en central beståndsdel i det förebyggande arbete som skolan har att göra. Forum för levande historia har genomfört värderingsundersökningar bland svenska gymnasieelever som visar på tydligt intoleranta attityder mot minoriteter faktiskt mot de flesta minoriteter.