prot · GZ0930 · 2011-11-11 00:00:00 — Det är där vi fört in att vi vill ha en enhetlig och ansvarsfull tobaksproduktsreglering. Vi ger där våra svenska förslag, som innebär att vi har en mycket restriktiv hållning mot tobak, att vi har bra information, att vi har åldersgräns, att vi ser till att det inte finns farliga ämnen i rökfri tobak. Det försöker vi föra in i tobaksdirektivet. Inför revideringen har många remissvar kommit in, och det är det resultatet som kommissionen går ut och redogör för. Det finns några som är helt emot, några vill ha en ansvarsfull produktreglering och några vill i stället tillåta. Där finns egentligen hela scenariot. Det är viktigt att se att här finns två olika spår. Dels har vi konkurrensneutraliteten, dels handlar det om en ansvarsfull tobaksproduktsreglering. Det är där vi ser att vi skulle kunna ha en framkomlig väg till enhetlighet på EU:s inre marknad vad gäller alla rökfria tobaksprodukter. 32 (S): Jag skulle vilja fråga handelsministern: När kan man tänka sig nå en slutlig lösning i frågan? När kan man nå fram till en slutsats? Detta har pågått . Jag känner väl till de här diskussionerna och även den sociala sidan av de diskussioner som har förts. Jag delar grunduppfattningen som handelsministern har och är ganska övertygad om att om snus hade varit en stor produkt i och hade det inte funnits något exportförbud för snus. Det är dilemma, och det är det som irriterar mig väldigt mycket i ett samarbete där olika länder har olika produkter. Det är väldigt viktigt att man också väger in de sociala aspekterna och hälsoeffekterna av detta, men det ska göras parallellt med konkurrensneutraliteten och på ett förnuftigt sätt. Jag tror att handelsministern och jag har ganska lika grunduppfattning. Vad jag skulle vilja veta är om handelsministern är helt överens med i denna fråga. Är regeringen helt enig? Säger samma saker om den här frågan när ministrarna diskuterar som handelsministern gör när hon träffar sina kolleger nere i EU? Det där är ganska viktigt, och jag tycker inte att det har framkommit riktigt. När jag har läst på har jag tyckt att det funnits lite olika tonvikt i frågan. Det kan vara väldigt viktigt att redovisa om det finns en enighet i frågan i den . Det är en bra redovisning som handelsministern gör, men jag skulle vara intresserad av att veta vad det finns för ytterligare argument att ta till. Hur kan man vinna mer stöd från fler medlemsländer i EU för konkurrensneutraliteten när det gäller export av sådana här varor? Vad finns det mer att ta till? Vad har handelsministern i bakfickan, om man får säga så, i den fortsatta diskussionen? Det kan också vara viktigt att veta. Vad finns det att bidra med i den här diskussionen för att få konkurrensneutralitet? Den frågan skulle jag vilja ha svar på, liksom frågan om förhållandet i regeringen till som varit ansvarig för denna fråga. 33 Statsrådet (M): Jag ska börja med att säga att regeringen är helt överens i denna fråga. Vi driver också samma linje, även om vi nu får göra det i två olika forum, som jag förklarade. I konkurrenskraftsrådet är det min uppgift som inremarknadsminister att titta på konkurrensneutraliteten. uppgift är att se till att man får mer kunskap om de svenska erfarenheterna av att reglera tobaksprodukter på ett bra och tydligt sätt och att man tar till vara det på EU:s inre marknad. Vi har också skrivit ett gemensamt brev till kommissionen. Regeringen är alltså helt överens. Det är klart att det är en utmaning att övertyga de andra medlemsstaterna, kommissionen och om möjligheten att upprätta god folkhälsa som en ny tobaksprodukt tar sig in på EU:s inre marknad. Det är självklart så. Själva förbudet i sig är den största svårigheten, för det gör att vi stryper kunskapen om det svenska snuset. Den rådande europeiska tobakspolitiken styr konsumtionen mot cigaretter. Kunskapen om andra tobaksprodukter är förhållandevis väldigt låg, både bland politiker och bland konsumenter. när jag haft samtal med mina kolleger har de inte ens haft kunskap om vad svenskt snus är. Det är en lång väg att gå för att kunna övertyga de andra länderna om att det här är en vara som vi anser ska finnas på EU:s inre marknad, för min del på grund av konkurrensneutralitet, samt för att skapa förståelse för, vetskap om och kunskap om vad detta är för typ av tobaksprodukt. Jag tror att man ska utgå väldigt tydligt från vetenskapliga argument. EU:s egen expertgrupp konstaterade i Scenihrrapporten att svenskt snus är mindre skadligt än cigarettrökning. Det tycker jag är ganska viktiga vetenskapliga fakta. Jag har själv följt denna forskning ända sedan jag började studera till tandläkare 1982. Det har alltid varit ett populärt ämne att titta på svenskt snus och om detta skulle kunna ha någon relation till cancer. Något sådant har man än inte kunnat bevisa för svenskt snus. Jag tror att det är så vi ska fortsätta att övertyga kommissionen när det gäller den här produkten, tillsammans med att en tobaksprodukt inte ska uteslutas på EU:s inre marknad när den dessutom är mycket mindre farlig än något annat. Men naturligtvis måste det också sägas att detta är en vuxenprodukt, ingen nyttoprodukt. 34 (S): Undersökningen om snuset läste jag om i en morgontidning. I rapporten hade man vetenskapligt kommit fram till att cancerrisken inte alls pekade åt det håll som ibland har diskuterats i den allmänna debatten. I så fall skulle användande av snus för den som röker vara betydligt bättre än att fortsätta med cigaretter. Det är klart att det kan vara ett argument i sammanhanget. Eftersom handelsministern redovisade hur hon har tänkt jobba med det här vill jag ställa frågan: Är det tänkbart att den här frågan växlas upp i regeringen och att även statsministern tar upp frågan i lämpligt forum, så att man på så sätt ger frågan högre status? Finns det möjlighet att ta del av det brev som handelsministern och skrev tillsammans? Skulle handelsministerns stab kunna se till att jag får det brevet och får se hur det ser ut? En sista fråga: Det är viktigt att få information till . Har handelsministern någon idé om att återkommande och fortlöpande på lämpligt sätt redovisa till vad som händer med frågan? 35 Statsrådet (M): Frågan har redan lyfts fram av flera ministrar i regeringen. Även statsministern har uttalat sig i frågan. Det visar också en stor enighet i regeringen, som jag sade tidigare. Naturligtvis återkommer jag gärna till . Det är välkommet att ställa interpellationer, så att jag kan komma hit och redovisa vad som pågår. Men jag tycker också att det är viktigt att påpeka att detta är ett långsiktigt arbete. Det kommer att krävas väldigt mycket mer informationsinsatser om vad det svenska snuset är, hur det tillverkas och hur det är i relation till andra tobaksprodukter. Inte minst ska man dessutom titta på hur det ser ut till exempel på . Där har man sett ekonomiska konsekvenser av att snuset inte får finnas. Det finns många olika vägar att gå. Jag kan bara uppmuntra riksdagsledamöter att helt enkelt informera om vad detta är, också i sina samtal med europeiska kolleger. Det är ett diskriminerande och orättvist förbud att det finns en vara som inte får florera fritt på EU:s inre marknad när vi har beslutat att vi ska ha en inre marknad där varor, tjänster, kapital och människor ska få röra sig fritt inom hela EU. Så är inte fallet med det svenska snuset. Men som sagt handlar det om ett brett och långsiktigt arbete. Vi kommer att fortsätta detta med emfas. Vi får se vad som händer nu i kommissionen vid revideringen av tobaksdirektivet, som kommer att ske slutligen . Jag kan väldigt gärna skicka över det brev som regeringen har skrivit. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2011/12:57 om ICT:s framtid i 36 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att värna kompetensen inom ICT och bidra till utveckling och förhindra avveckling av verksamheten. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning om dåvarande behov av elektroniska kommunikationstjänster vid en separation av från övriga . Enligt regeringens direktiv var utredarens uppdrag att föreslå hur behov av elektroniska kommunikationstjänster kan säkerställas med bibehållen driftsäkerhet vid en separation av hela eller delar av enhet från . Utredaren skulle också beakta de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Utredningen om överlämnade sitt betänkande ICT . har ett antal förändringar genomförts inom transportområdet med utgångspunkten att det behövs en tydligare gränsdragning mellan förvaltning, politik och marknad. För statens del är en koncentration av kärnuppgifterna angelägen. Konkurrensutsatt verksamhet bör av det skälet i normalfallet inte bedrivas i myndighetsform. Frågan om i vilken verksamhetsform ICT bör bedrivas är under beredning i . 37 (S): Tack, ministern, för svaret! Det här är en delikat fråga. Det pågår en process där man vill förändra Information and på ett sådant sätt att det förbereds en privatisering av verksamheten. I svaret redovisas att det sker en beredning i av vilken form verksamheten ska ha , men inom och i offentligheten förs en debatt om huruvida det är fråga om en privatisering. Den risk som jag och många med mig ser, också människor inom verksamheten, med en privatisering är att den kan leda till att denna viktiga verksamhet, som omfattar 450 anställda och därtill ytterligare 150 personer, som omsluter och levererar en vinst på ca , styckas upp och att privata intressenter tar hand om det som är lönsamt. Arbetstillfällen kommer att försvinna från , där den här verksamheten är förlagd. I slutändan kommer stora samhällsvärden att bli förödda. Man måste hitta en strategi så att man inte avhänder sig möjligheten att ta till vara det ekonomiska värde som ICT omfattar och det samhällsvärde som ICT utgör. ICT är nu den resurs och aktör som staten förfogar över sedan till stora delar privatiserades. När privatiserades skickade man med den fiberoptiska kabeln, som är mycket strategisk, och det är den resurs som ICT förfogar över. är det oerhört viktigt att noga fundera igenom vad man ska göra och också förstå det verkliga värde som ICT har. I stället för att beträda en väg som riskerar att leda till att dessa värden skingras för vinden och att olika privata intressenter tar över och styckar upp bolaget borde man ta en annan utgångspunkt. Man skulle kunna göra det inom ramen för ett statligt bolag som man också styr till och reglerar i bolagsordningen att sätet ska ligga där det vill säga att man inte gör som när man bildade Vectura och Svevia och inte reglerade den frågan, så att verksamheten sedan flyttades till . Man ska ha kvar perspektivet att man ska få verksamheten att växa där den har lokaliserats. Det har i det här fallet bevisats att så kan ske på ett bra sätt. Man kan ha en strategi där man funderar på att låta det vara ett statligt bolag. På det sättet kan man ta till vara det kommersiella värdet och också samhällsvärdet med ICT:s verksamhet, så att man kan förena dessa två storheter och så att de fortfarande kan utgöra ett starkt stöd åt både Transportstyrelsen och . På det sättet kan man hitta en lösning som verkligen gynnar samhällsintresset men också tar hänsyn till behovet av att utveckla och förändra verksamheten och skapa en ny plattform för den utan att öppna för en privatisering som kan leda till att både ekonomiska värden och samhällsvärden försvinner . Är det väl sålt har vi ingen makt och inget inflytande över det hela. Jag tror att en lösning i den stil som jag skisserar här skulle kunna mottas väldigt positivt. Är regeringen öppen för detta? 38 Statsrådet (M): Man skulle kunna tolka den här debatten som att först vill säga att privatisering är dumt och att det riskerar att stycka sönder och att han sedan vill betona att det är risk för att arbetstillfällen i försvinner. Men jag väljer att inte göra den kopplingen, för det finns så mycket mer i den här debatten som är viktigt. Från synpunkt, med tanke på de elektroniska kommunikationstjänsterna, är det avgörande att ha rätt kompetens för att säkra god driftsäkerhet. Det är därför vi har ICT-verksamheten. Men mycket av det som ICT gör finns i konkurrens på en fungerande marknad. Från ICT:s synpunkt kan det snarare vara så att man har svårt att utveckla sig mer när man gör det inom en myndighet. Detta är också en viktig balansgång. Det är riktigt, som tar upp, att om man ska pröva en försäljning måste man också se till optokabeln. Den är delvis en resurs med ett pengamässigt värde, men den kan också vara en strategisk resurs för landet av andra skäl. Bland annat pekade utredningen på en del frågetecken när det gällde hur man skulle hantera den. Det finns en hel del som ICT gör för andra, både myndigheter och andra offentliga verksamheter och på den privata marknaden. Jag tror att beställning till ICT står för . Inom resonerar man just nu om att hålla ihop ICT samlat i stället för att dela det, för då tappar man kompetens. Man vill se om det finns en privat aktör som är beredd att göra det. Det handlar om att bevara driftsäkerheten och behålla kompetensen för det som är behov. Det är det perspektiv som måste ha. Ett alternativ är annars, som var inne på, att man skulle ha det i ett statligt bolag i stället, just för att ICT ska få möjlighet att utveckla sig mer än vad som vore fallet om det befinner sig inom en myndighet. Var verksamheten sedan ska ligga är en annan fråga. Den finns i , men jag kan inte säga något om detta här och . Man får väl placera den där det känns strategiskt riktigt. Uppenbarligen fungerar det väl där den finns . Jag tycker att frågeställningen är relevant. Den är viktig. Den är inte alls på något sätt avklarad , men precis som säger förs resonemang också inom , och de resonemangen får vi också ta del av. Vi har ännu inte bestämt exakt hur detta ska se ut. 39 (S): Jag tror också att det måste ske en utveckling i den här verksamheten. Man bör hitta en annan form för den för att skapa bättre möjligheter att klara både det kommersiella värdet och samhällsvärdet. Men man måste ha klart för sig att om det handlar om en privatisering har vi inga långsiktiga garantier. Vi har inga långsiktiga säkerheter. När en sak väl är såld är den såld. Jag kan aldrig se privatisering som ett självändamål, och i sådana här fall kan jag heller inte se det som ett självklart förstahandsalternativ. För mig är det viktiga att verksamheten får möjlighet att utvecklas och att vi klarar det kommersiella värdet och samhällsvärdet. Jag tror att det sker bäst inom ramen för ett statligt bolag. Diskussionen kring var en verksamhet ska ligga och statens förmåga att styra detta är viktig. När Vectura och Svevia bolagiserades en gång styrde man från regeringssidan inte upp lokaliseringen man gjorde ingen sådan markering i bolagsordningen. Det slutade med att verksamheternas huvudkontor förflyttades till . Det är något som man inte vill vara med om när man har byggt upp en verksamhet på det här sättet ute i landet och den visar sig fungera väl varken Svevia eller Vectura i sin gamla form fungerade dåligt i . Det finns en tendens att utarma de utlokaliseringar som har skett. Så är det. Det kan man se i den här typen av förflyttningsrörelser, när olika typer av verksamheter förändras. Det är viktigt att markera att om man ska göra en förändring och exempelvis göra ett statligt bolag, då ska man också peka ut att huvudkontoret ska ligga i , så att det är klarlagt för tillträdande vd och styrelse och det inte slutar med en diskussion där de bestämmer sig för att flytta av några skäl som de tycker är viktiga. Man måste alltid vara öppen för förändringar i den här typen av verksamheter. Precis som ministern säger måste man ta ställning till balansen. Annars hamnar man inte rätt. Men det är också viktigt att verkligheten inte överideologiseras på något sätt, så att man resonerar kring privatisering i stort sett för dess egen skull och att det av någon sorts ideologiska dimensioner blir självklara slutsatser, utan att man värderar samhällsvärdet, säkerhetsargumenten, det långsiktiga perspektivet och framför allt hur vi på bästa sätt kan se till att klara det hela. Det handlar om oerhörda värden. Det är 1,4 miljarder i omslutning och 600 personer som jobbar inom verksamheten, med alla de bieffekter på andra näringar som finns. Jag skulle vilja fråga ministern om hon är beredd att tillsätta en utredare som särskilt ser över möjligheterna att göra ICT till ett statligt bolag och i djupare mening se på just den delen i det här sammanhanget. 40 Statsrådet (M): Jag tror att man ska ha en öppenhet, som är inne på, i synnerhet när vi pratar om verksamhet som har mycket stor konkurrens på en befintlig marknad. Är privatisering överideologi i det aktuella fallet eller inte? Nej, så är det inte i det här fallet, fast det kanske är lite enkelt partiskt av mig att säga det. Men det beror mycket mer på funderingar utifrån ICT som företag och verksamhet, hur och på vilket sätt företaget kan vidareutveckla sin kompetens bäst och stå sig i en konkurrens. Det andra handlar om framför allt utifrån perspektiv, som jag också tycker är angeläget på vilket sätt man bäst kan ta till vara kompetens för att behålla driftsäkerhet, vilket har varit grunden i verksamheten. Huruvida man från regeringens och statens sida ska styra var en verksamhet ska vara har vi erfarenheten att det ibland har varit bra och ibland kan bli rent kontraproduktivt. Men jag förstår utifrån situationen för , som är från , att det känns angeläget att verksamheten är kvar i . Mycket av verksamhet finns också i just , så det kanske finns en naturlig koppling där i alla fall. På frågan om man ska ha en utredare utöver den utredning av verksamheten som redan har gjorts skulle jag nog svara: Nej, inte , när det gäller att titta på om företaget ska göras till ett statligt bolag eller inte, för det resonemanget finns redan med i diskussionerna. tittar som aktiv part på frågorna: Hur kan man bäst hålla ihop en verksamhet så att den kan utveckla sig framåt? Hur kan vi som myndighet bäst få driftsäkerhet med rätt kompetens? Finns det inte en marknad som kan ta ett sammanhållet grepp har till och med i sina diskussioner gentemot regeringen sagt att ett statligt bolag kanske är att föredra, så det finns redan med i processen, skulle jag vilja säga. 41 (S): För att börja med detta att styra till en viss ort: Inom den statliga förvaltningen finns det, när det gäller de utlokaliseringar som gjorts och man får också ett intryck av att det finns ett stöd inom regeringen för det, eftersom man inte har agerat aktivt i det sammanhanget en tendens att acceptera återlokalisering av tidigare utlokaliserad verksamhet. Det brukar bli tydligt framför allt när man gör nya verksamhetsformer, och jag har nämnt två exempel på det: Vectura och Svevia. Därför är jag lite ihärdig: Om man nu förändrar verksamheten, hur klarar man då också av att slå vakt om utfästelserna i det utlokaliseringsbeslut som fattades ? När det gäller det aktuella fallet tycker jag att det redan är bevisat att är en utmärkt miljö för ett som jag hoppas statligt bolag att verka i. Det är ju i som verksamheterna har byggts upp, det är i som kompetensen har skapats, och det är också man talar om i diskussioner om utvecklingsmöjligheter. Det handlar egentligen om två spår. Inom företräder man tydligen någon sorts privatiseringstanke, medan andra, bland annat de fackliga organisationerna, för fram detta med ett statligt bolag som ett alternativ. Det finns också ett stöd för den typen av tankar reellt inom ICT som verksamhet. Varför pekar jag på att man kanske särskilt borde utreda det statliga alternativet? Förutom att jag själv ser det som ett huvudalternativ och en önskvärd utveckling är jag rädd för att det finns människor som ser privatisering som en överideologi, så att det statliga alternativet inte blir tillräckligt belyst. Men jag noterar ministerns markering att privatisering i det här fallet inte är överideologi. 42 Statsrådet (M): Det är oerhört viktigt. Det fokus som jag har i frågan därför tycker jag också att det var bra att ställde interpellationen är det bästa för uppdrag och ansvar, på vilket sätt man har en bra driftsäkerhet, där elektronisk kommunikation är en väsentlig del. Det andra är vad vi kan göra som blir det bästa för verksamheten ICT. Det är precis i den kopplingen som vi befinner oss, och det är det jag tycker att man måste ha för ögonen. Sedan kan man lägga till det som är perspektiv, lokaliseringsfrågan. Där väljer jag att inte ha en bestämd uppfattning. Men jag har full förståelse för den argumentation som har redovisat här . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:77 om 43 Statsrådet (M): har frågat mig vilka åtgärder jag har för avsikt att vidta för att öka kapaciteten på i syfte att optimera effekten av . Utbyggnaden av är ett av de objekt som regeringen har prioriterat i den trafikslagsövergripande nationella planen för utveckling av transportsystemet för perioden 20102021. I anges att staten åtar sig att så snabbt som möjligt, med hänsyn tagen till planerings-, projekterings- och tillståndsprocessen, bygga två nya spår på hela sträckan BarkarbyKallhäll. Vidare anges i avtalet att staten åtar sig att bygga två spår på hela sträckan TomtebodaBarkarby. I regeringens beslut om fastställelse av en trafikslagsövergripande nationell plan för utveckling av transportinfrastrukturen konstaterar regeringen att sträckning genom utreds. Det finns inga slutliga förslag på hur den delen ska realiseras. För delen BarkarbyKallhäll har den fastställda järnvägsplanen överklagats till regeringen. Ärendet bereds nu inom . 44 (S): Jag vill börja med att tacka ministern för svaret. Jag hade dock förväntat mig ett något mer framåtsyftande och rent av uttömmande svar på frågan om vilka åtgärder ministern tänker vidta för att öka kapaciteten på , just i syfte att optimera effekten av . I stället för klara politiska besked radas ett antal konstateranden upp om . Men vad har regeringen de facto för avsikt att göra och när? Ministern säger förvisso att utbyggnaden av är ett prioriterat projekt för perioden 20102021. Men vad innebär det konkret? Kommer att få ytterligare två spår längs hela den sträckan mellan och , eller begränsas utbyggnaden enbart till att gälla KallhällBarkarby? , som sträcker sig från via och till , är en av de tyngst belastade järnvägssträckorna i landet. Spårkapaciteten är maximalt utnyttjad under högtrafik. Alla tågtyper med olika hastigheter och olika uppehållsmönster trängs på de här två spåren. Det finns helt enkelt inte utrymme för ytterligare trafik trots att efterfrågan ökar. I stället brottas med ständiga förseningar, vilket givetvis är helt oacceptabelt ur både ett näringslivsperspektiv och ett resenärsperspektiv. är en oerhört dynamisk region som växer så det knakar. Om beräknas befolkningen ha ökat med 600 000 invånare, vilket motsvarar två . I takt med att befolkningen växer ökar också trycket på en effektiv och utbyggd tågtrafik. Jag vill att ska fortsätta att växa, fortsätta att skapa tillväxt och fortsätta att vara dynamisk med många nya spännande jobb, men då måste järnvägskapaciteten längs byggas ut så att inte fortsatta möjligheter till arbetspendling och godstransporter stryps. Den Citybanetunneln, som håller på att byggas för fullt här i och som förväntas stå klar , kommer att medföra en kapacitetsförbättring ja. Pendeltågstrafiken flyttas under jord, vilket skapar utrymme för mer gods- och persontrafik ovan jord, det vill säga på de två spår som finns in till . Men för att ska kunna komma till full nytta för resenärer och näringsliv här i och för att man ska kunna möta den ökade efterfrågan på tågtrafik in mot och öka punktligheten behöver byggas ut till fyra spår längs hela sträckan TomtebodaKallhäll. Det räcker inte med enbart en utbyggnad mellan och . inre del kommer fortfarande att vara en begränsning för att köra fler tåg med ökad punktlighet.