prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Och de måste ha till syfte att fylla den funktion de är avsedda för. Ofta är detta inte fallet. Här är några exempel. När fiskaren ska ta sin båt för att fylla olja börjar han med att slå på datorn och registrera att han startar en fiskeresa. Han ska registrera om han har fisk i lastrummet med mera. Väl framme fyller han på bränslet och avslutar resan. Därefter startar han en ny resa för att han ska flytta båten och fylla på isförrådet. Det är samma procedur med att skriva in nya uppgifter i datorn. Resan avslutas, och ny resa startar, för nu ska han lämna kajen och gå ut och fiska. Missar han att fylla i någon uppgift kan det stå honom dyrt. Väl ute på fisket och innan han kan landa eventuell fångst är det ett antal administrativa regler och tidsgränser som ska fyllas i på rätt sätt. Annars försvinner med all sannolikhet eventuell förtjänst med råge från de senaste dygnens hårda arbete. Fiskaren känner sig mer som en datoriserad kontorist än som fiskare. En annan regel som drev igenom vid sitt ordförandeskap var att det bara skulle kunna vara yrkesfiskare som fick lov att sälja fisk om denna fiskats i vatten som omfattas av EU:s lagstiftning. Vad får denna eminenta regel som drev igenom med sådan emfas för konsekvenser? Jo, de som inte innehar yrkesfiskelicens kan inte lämna sin fisk eller sina skaldjur till försäljning och redovisa moms och vinst som de tidigare gjort, såtillvida att fisken är fiskad i havet och inte i märk väl. Alla som på ett ärligt sätt redovisat sin fångst är stoppade från detta. De som däremot sålt vid sidan om behöver ju inte ha mer samvetsbetänkligheter än tidigare, så där gäller nog regeln business as usual. Får då detta några konsekvenser? Ja, naturligtvis. Ett fyrtio- eller femtiotal företag som sysslar med fisketurism blir drabbade, en del mer och en del mindre. Några kommer helt säkert att tvingas gå i konkurs därför att de inte får lov att sälja sin fångst. Detta är bara några av alla hundratals regler som berör fiskenäringen. Tänk på detta nästa gång ni hör landsbygdsministern stoltsera med sina regelverk. Låt honom inte komma undan med att hänvisa till EU. Regeringen har stora möjligheter att agera inom den nationella ramen om den vill. var jag på ett seminarium anordnat av Kungsfenan, KSLA och eksportutvalg. Seminariet handlade om en av världens snabbaste växande näringar, vattenbruket. äts det mer fisk som är odlad än som är vildfångad. I det samhälle som vi ser framför oss är proteinproduktionen allt viktigare. Att äta fisk som proteinföda är klimatsmart. När fisk föds upp går det åt ca foder för att få fram fisk. När grisar föds upp får man ut fläsk på foder. Mycket forskning pågår för att få en än effektivare uppfödning detta sker dock inte i . I producerar vi utredningar i ämnet vattenbruk. Den senaste i raden kom 2009. Men vattenbruket står kvar på samma nivå som . är ett u-land när det gäller vattenbruk. kom norrmännen hit och studerade vårt vattenbruk. I det läget var vi före dem på området. Alla vet hur det är . Det är inte så att vi inte har förutsättningar, för det har vi, men vi har inte visat den politiska viljan att satsa på denna näring. satsar 28 miljoner , det vill säga 7 miljoner . En jämförelse kan göras med , där man satsade 1 + 4 miljarder på att få i gång torskodlingen. Jag vet att den jämförelsen inte är relevant, men den säger en del om att det behövs resurser när en näring ska ta form och utvecklas. I har den stampat i stort sett på samma ställe . Och jag är rädd för att den kan komma att stampa vidare där ytterligare något decennium. Det handlar inte bara om pengar för att få snurr på verksamheten. Det handlar om politisk vilja, i handling. Det behöver formas en utvecklingsgrupp för branschen, en grupp som består av forskare, branschfolk och politiker. Dessa måste skaffa en gemensam färdplan för hur vi vill att branschen ska utvecklas. Regeringen pratar om att införa utsläppsrätter för kväve och fosfor, vilket få tror är möjligt. betalas det ut ett stöd vid anläggande av fånggrödor och våtmark med ca per kilo kväve. Hade man infört samma principer för musselodlare skulle detta generera per kilo musslor. Detta skulle inte bara vara ett enormt framsteg för miljön. Det skulle också ge en skjuts för musselodlingen, som då inte bara renade havet från kväve och fosfor utan också såg till att vi fick högkvalitativt foder till både fiskodlingar och hönserier. Det skulle också skapa en ekologiskt hållbar foderproduktion. Vi behöver också regionalisera vattenbruket och se vilka arter som passar i vilka delar av . Det finns en oerhört stor potential att utveckla vattenbruket och skapa många jobb på platser som det annars är svårt att skapa arbetstillfällen på. Detta märks inte minst på de ambitioner som finns regionalt allt ifrån abborrodling i till odlingar i våra kraftverksdammar. Frågan är: Vill regeringen något med vattenbruket? Vad vill ni? Om ni skulle vilja något, gör något! Jag vill ta upp EU:s fiskeavtal med tredjeland. När vi senast hade överläggningar med regeringen om fiskeavtalen med var den svenska ståndpunkten att det var okej att gå vidare. I det läget hade regeringen inte fått ta del av de socioekonomiska och sociala utvärderingar som gjorts. De sade okej ändå. Vi i oppositionen reagerade naturligtvis och sade att vi under inga omständigheter kunde acceptera en förlängning av avtalen utan att regeringen tagit del av utvärderingarna och sett att pengarna används på rätt sätt. Minoritetsregeringen kunde naturligtvis inte komma undan detta. På så sätt blev utvärderingarna tillgängliga, inte tack vare regeringens vilja utan trots regeringens vilja. Tack vare oppositions agerande, i samband med förlängningen av protokollet med , har utvärderingarna blivit tillgängliga för allmänheten. Jag ska citera ur en debattartikel i som minoritetsregeringens företrädare totat ihop: Avtal med ska omförhandlas. Till skillnad från de rödgröna tror vi att det är bättre att vara med och påverka där besluten sker i stället för att stå vid sidan av. Därför kommer den att rösta nej till att inleder förhandlingar om ett nytt avtal när ministerrådet träffas . Vad vill ni egentligen? Vad är bäst? Är det att vara med i förhandlingar där besluten fattas eller att skrika högst vid sidan av där ingen lyssnar? kan man vända kappan så fort i vinden att man inte vet om det är rätan eller avigan som är ut. Jag yrkar bifall till reservation 14. I detta anförande instämde (S). 113 (MP): Att fiske är en het politisk fråga vill jag nog påstå, och att kunskapen om hur det förhåller sig har ökat är något jag upplever. Men att åtgärderna för ett alltmer utfiskat bestånd av olika fiskar bryts är däremot inget jag tycker mig uppleva ordentligt. Då kanske någon ändå vill nämna att vi har ett Östersjöbestånd av torsk som har återhämtat sig en smula. Det stämmer visst, men det behövs mycket mer än så. Det tror jag att vi är eniga om. Det som sker under vattenytan är något som aldrig skulle kunna ske på land, har bland annat EU-parlamentariker sagt och skrivit i sin omtalade bok som kom för . Den skapade en otrolig debatt som också har skruvat på fiskeripolitiken några varv. I dagens betänkande står flera fiskefrågor på agendan. Det är en samlad del av de motioner som allmänna motionstiden har skördat. Det gäller ål, krabbklor, partnerskapsavtal mellan länder, fiskerikontroll och så vidare. Den gemensamma fiskeripolitik som ingår i styr väldigt mycket vad som händer med EU:s fiskebestånd och fiskeflottor men även det som händer utanför, bland annat utanför . Ingen här har undgått diskussionerna om de avtal som finns mellan EU och andra länder, exempelvis utanför . Vi vet att det just nu pågår diskussioner om det omtalade avtalet med . Ett annat exempel är att jag under såg en mycket intressant film om fisket utanför . Den handlade om en by med människor som hade levt av ett mycket småskaligt, selektivt fiske. Det var inga oljedrivna fiskefartyg utan små, lokala båtar som man med handkraft paddlade ut med i ganska stora vågor. Man fiskade, och man kom tillbaka. Fångsterna hade i generationer gett vad man behövde och hade kunnat ge resurser till familjer för att betala skolutbildningar och livets grunder. håller fisken på att ta slut. Man får inget över till något, skolutbildningarna stryker på foten, människorna drar från byn, och framtiden i den lilla byn urholkas. Människor drivs från sina byar och sina hem. Vi känner igen mönstret. Det allvarliga är att det finns gigantiska fartyg med möjlighet att dammsuga haven på fiskresurserna. Det sker med EU:s tillåtelse och stöd, med de avtal som tillåts. Många av båtarna är europeiska. Sammanfattningsvis: Vi lever i en naiv värld trots all kunskap. Jag är glad över att den svenska parlamentariker som vi har i EU:s fiskeriutskott arbetar hårt för att verkligen förändra den pågående utfiskningen. arbetar hårt i denna fråga, inte minst med spanska gröna politiker. Den gemensamma fiskeripolitiken omfattar fyra strategier, fyra politikområden. Den första kallas bevarandestrategin, den andra strukturstrategin, den tredje marknadsstrategin och den fjärde förbindelser med tredjeland. I strategi nr 2 finns det en inbyggd motsägelse. Det finns en brist i den, eftersom den gäller både att anpassa fiskeflottorna till tillgängliga resurser och att främja hållbar näringslivsutveckling. Man kan tycka att det är självklart om man fiskar upp havets resurser så har man inte längre något att fiska, och då finns det inget näringsliv. Men vi vet alla att det inte går till så. Vi ser att det är det småskaliga fisket, det hållbara fisket och det fiske som ger liv i byar och bygder som försvinner, medan det fiske som har stor kapacitet och effektivitet blir kvar. Och allt det är politik! De gånger då politiken blir tuff och säger ifrån, då stöter man på motstånd. Och är det vi som försvarar fisken i havet som får klä skott och beskylls för att vara de som är elaka och dumma. I är vi vana vid att få ta emot många synpunkter från olika håll när vi står upp för de ekosystem som avgör om det kommer att finnas fisk eller inte. Utifrån detta resonemang och dessa erfarenheter anser vi att miljömålen behöver vara överordnade i EU:s fiskeripolitik. Det har vi har tagit upp i reservation 3. tas inte hänsyn till konflikter mellan miljömål och ekonomiska mål. Detta tas inte på stort allvar i vare sig fiskelagen eller EU:s fiskeripolitik. I samma anda anser vi från att det är viktigt att skilja på fiske och fiske. Fiske till humankonsumtion går före fiske till djurfoder. Ett fiske som gynnar lokalsamhället bör prioriteras. Det fiske som visar sig mest hållbart bör gynnas före det som inte tar stor hänsyn. Vi tycker helt enkelt att det behövs ett system för hållbarhet inom fisket, ett hållbarhetskriterium, och att fiskerätter ska fördelas utifrån ett sådant inte utifrån hur mycket man har fiskat historiskt, som . Det föreslår vi i reservation 2. Sanktioner lyfter vi upp i reservation 7. Att ha sanktioner som ger effekt är vitsen med hela systemet. Vi har en historia där fiskerikontrollen inte kan sägas ha fungerat nämnvärt. anser att vi bör driva frågan om en effektivare kontroll som också innebär att fiskeutrustning och fartyg ska kunna förverkas vid brott mot lagstiftningen. Vi föreslår att man ska kunna införa sanktioner i form av indragna fiskekvoter mot medlemsstater som inte klarar centrala miljörelaterade krav. Vi är på väg där det har jag läst i betänkandet men vi vill driva detta ännu hårdare. När det gäller bistånd till fiskerikontroll bör och EU ge särskilt bistånd till fattiga länder, i första hand i , för att bygga upp fiskerikontrollen för att skydda de egna fiskevattnen från utfiskning och rovfiske. EU ska inte kräva ersättning i form av fiskerätter för att ge stöd till fiskesektorn i fattiga länder, vilket sker genom fiskepartnerskapsavtalen. Detta finns reservation 9. Sammanfattningsvis är motionsförslag ett antal krav som regeringen bör driva inom EU för att styra fiskeflottan i mer hållbar riktning. Den möjligheten föreligger just . Därmed vill jag yrka bifall till reservation 2 men ställer mig bakom samtliga reservationer. 114 (V): Ett skepp kommer lastat med fisk till . Ett skepp kommer lastat med fisk som har fiskats på bekostnad av den inhemska fiskeflottan, på bekostnad av den fattiga befolkningen, på bekostnad av havsmiljön och artrikedomen. Ett skepp kommer lastat med ojämlikhet och kolonialt arv. EU har fiskepartnerskapsavtal med en rad utvecklingsländer. EU:s fiskeavtal ska vara utformade så att fisket endast görs på det överskott av fisk som finns i respektive land och så att de lokala fiskeflottorna ska kunna leva vidare. Men i praktiken innebär avtalen en möjlighet för europeiska fiskeflottor att dammsuga fiskrika vatten i , och . EU:s fiskepartnerskapsavtal ingås inte mellan jämbördiga parter i en jämlik situation. För ett fattigt land är det svårt att säga nej till ett fiskeavtal. EU betalar en mindre summa för rätten att fiska. Avtalen innebär snabba pengar till fattiga länder i en ofta akut ekonomisk situation. motsvarar ersättningen inte på långa vägar det förädlingsvärde som fisket omfattar. I många fall innebär fiskepartnerskapsavtalet en maxkvot, men inga kontroller genomförs av landets egna instanser. Det medger stora möjligheter till överfiske och kan äventyra bestånd och den inhemska flottans möjligheter till fiske. Avtalsländerna är dessutom ofta beroende av bistånd från EU och EU:s medlemsländer, såväl som av EU:s exportmarknad. Det har visat sig att kopplingar mellan handelsavtal och fiskeavtal har gjorts, bland annat i handelsavtalet med . I EU:s rådsslutsatser slogs fast att varje fiskepartnerskapsavtal ska föregås av en socioekonomisk konsekvensbeskrivning och att avtalet ska gälla överskott av avtalsländernas resurser. Även innan ett avtal omförhandlas ska en sådan konsekvensbeskrivning presenteras. Det är därför mycket anmärkningsvärt och förvånande att utvärderingarna är i stort sett omöjliga att ta del av för såväl allmänhet som beslutsfattare. EU:s fiskeripolitik bör inte bedrivas bakom stängda dörrar. En hållbar fiskeripolitik ska kännetecknas av transparens och tydliga hänsyn till ekologiska, sociala och ekonomiska konsekvenser. När nu avtalet för skulle omförhandlas krävde , efter påtryckningar från S, MP och V, att konsekvensanalysen skulle presenteras. Det var, som sagt, långt ifrån enkelt. Av ett underlag som trots allt presenterades för miljö- och jordbruksutskottet framgår att utvärderingen av fiskepartnerskapsavtalet med visar på stora osäkerheter beträffande fångstdata, möjliga negativa effekter på fiskebeståndet, problem med efterlevnad av reglerna samt frånvaro av observatörer på fartygen. Trots detta väljer EU att säga ja till ett nytt avtal. Ett skepp kommer lastat. Ett skepp kommer lastat med fisk till . ska vi se till att det skeppet även kommer lastat med jämlikhet, hållbarhet och utvecklingsmöjligheter för landet vi har tecknat avtal med. EU:s fiskepartnerskapsavtal måste omvandlas till att utveckla hållbart och ansvarsfullt fiske som förvaltas av utvecklingsländerna själva. Detta sker inte med nuvarande avtalsformer. För att det ska kunna ske måste EU:s framtida fiskepartnerskapsavtal baseras på folkrättsliga principer och respekt för invånarna i avtalsländerna. Dessutom ska avtalen säkerställa att fisket verkligen sker på just överskottsresurser och inte äventyrar hållbarheten för hela den resursen. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 8 gällande EU:s fiskepartnerskapsavtal. 115 (M): miljö befinner sig i ett uruselt skick. Det var någonting som jag själv lade märke till . Då började algpåväxten. Fiskart efter fiskart började försvinna. Och när en fiskart försvinner går det med en rasande fart från det att den är livskraftig. Efter två återstår ingenting. Man kan fråga sig hur det går till. Det är inte bara fisket i som har tagit stryk. Ejdern, som har funnits i en oerhört stor population, börjar bli ett minne blott. ser man ytterligt sällan en ejderunge. Men det är inte fisket som är boven i dramat. Det är andra och tyngre krafter som verkar. Dioxiner och gifter riskerar att slå ut hela ostkustfisket. och har haft ett undantag för försäljning av fisk. Man ska i stället ge kostrekommendationer för den utsatta riskgruppen. Låt oss fortsätta med det! Man kan tänka i andra banor. Havande kvinnor kan dricka sprit. De kan röka. De kan snusa. Det finns ingen som hindrar det. Det finns heller inget förbud. Men att sätta upp ett förbud för fisk från , som har oerhört små mängder med dioxin, är väl att gå över gränsen. Regeringen har satt till 1 miljard för att komma till rätta med de här problemen. Tänk om vi hade haft den miljarden ! Då hade kanske haft en möjlighet att överleva. Jag hoppas att den överlever nu med, men just nu måste jag säga att det ser väldigt dystert ut. Jag vet inte om jag har sett i oppositionens budget att de har avsatt någon miljard för det här ändamålet, som vi har gjort. styr det mesta inom svenskt fiske. Men vi har också möjligheter till egna regler. En svensk fiskare har inte mindre än 400 regler att ta hänsyn till. Det är en ohållbar situation. Här har tyvärr inte regelförenklingen nått ända fram. Här måste det till krafttag för att lätta på den mycket tunga börda som fisket lider under. När nya regelverk sätts upp måste de vara långsiktiga, för fisket måste kunna planera in . Det ska inte vara som det har varit det har varit ryckigt. Här måste det också bli en ändring. Ices rekommendationer ska givetvis följas så långt det är möjligt, och det görs också. Men det händer också att man tar ut mindre än vad Ices rekommenderar. Det har vi sett på torsken i . Där rekommenderade Ices större uttag än vad vi har gjort. Förvaltningsplanerna sköter den biten ganska bra. Utkasten är någonting som vi alla vill ha bort, men här måste vi vara noggranna, så att vi inte biter oss själva i svansen. I Socialdemokraternas särskilda yttrande står det att all fångad fisk ska vara landad fisk. Jag ställer inte upp på det. Oönskad fångst som kan överleva ska ovillkorligen tillbaka till havet. Jag har själv levt efter den regeln i hela mitt liv, att det jag inte ska använda ska tillbaka till havet. Om det så bara är en spigg ska jag inte ta livet av den i onödan. Vad gäller torsken och utkast ska jag säga: Ska vi ha utkastförbud måste vi också skrota minimimåttet. Annars går den ekvationen inte ihop. Skrotningen har inte gett önskat resultat. Det är vi medvetna om. Ska det till några dylika utskrotningar må man nog titta på vad som har felat den här gången. Vad gäller kontroll och sanktioner ska förbrytare givetvis klämmas åt. Det var det som var meningen med de här sanktionerna när vi en gång klubbade dem i . Men tyvärr har man inte tagit hänsyn till yttre omständigheter som en fiskare alltid får leva med. Det kan vara storm, haverier och så vidare. Tyvärr händer det att en fiskare får betala sanktionsavgifter trots sådana yttre omständigheter. Det här måste ses över. Det är bara ett enda ord som behöver ändras ska behöver ändras till bör. Bränslesubventionerna tas upp i vissa motioner. Man vill skrota bränslesubventionerna. Gäller det bara fiskeflottan, eller gäller det hela handelssjöfarten eller sjöfarten över huvud taget? Det är en fråga jag vill ha svar på. För övrigt är vi för att alla subventioner avskaffas. Redskapsutveckling har nämnts. Här görs stora insatser. Jag tror att det är 152 miljoner som läggs på det. Redskapsutveckling går alldeles utmärkt i vissa fisken, men när det gäller kombinationsfisket med nät är det omöjligt att göra någonting. Vad gäller ålfisket måste ett generationsskifte få ske, dels för att säkra skärgårdsfisket, dels för att 80-åringar ska få lugn och ro och vara kvar i land efter ett långt liv på havet. Som det är nu får en son, som har varit med i hela sitt liv och kanske är , inte åka ut och vittja ett ålredskap utan att tillståndshavaren, som är fadern i det här läget, är med ombord. Fiske med tredjeland har diskuterats här. Jag är glad över att landsbygdsministern har satt ned foten vad gäller och . Men det är bättre att vara med i förhandlingarna än att sitta utanför och titta på. Det gjorde ni under den gamla regeringens tid. Då satt ni på läktaren och tittade på. Trålförbud nämns också i flera motioner. Men glöm inte att trålfiske har pågått i flera generationer i samma områden, och där finns fisken kvar. I en del områden där det finns starka sälbestånd utgör det ett mycket stort problem för garn och krokfiske. Här kan trålfiske vara den enda möjligheten. Vad gäller sälen måste det till en förvaltningsplan i likhet med vad som finns för andra stora rovdjur. Fiskodlingar har jag definitivt ingenting emot, absolut inte, men de ställer till vissa bekymmer i miljön. Jag yrkar avslag på samtliga motionsyrkanden. 116 (S) replik: Jag förutsätter att pratar för regeringen och för majoriteten, så att han inte pratar för sig själv. Det vill jag ha med i protokollet, för det är nog så viktigt. Fisket har inte varit ett problem för bestånden, börjar med. Det är dioxiner och gifter över huvud taget som är problemet, och det ser helt hopplöst ut i . Det kommer antagligen att gå åt pipsvängen med hela , enligt , trots att man satsar 1 miljard. Jag vill påstå att det har blivit betydligt bättre alltsedan 60- och 70-talet. När vi kom på det här med PCB och alltihop och skapade förbuden har miljön blivit betydligt mycket bättre. Det har visat sig svårt att få bort dioxinet, för det ligger mycket i sedimenten och så vidare. Det är ett jätteproblem med miljön men även fisket har varit ett problem. Det sade ju du, , i andra andningen när du sade att våra torskplaner och kvoter har inneburit att torsken har kommit sig. Men vi skulle ju inte ha haft några sådana om inte fisket hade varit ett problem. Jag kan inte riktigt förstå hur du får ihop det där, men visst måste man ha en fiskeförvaltning som är värd namnet trots att man ska ha miljöpolitik så att vi inte smutsar ned våra sjöar och hav. Det måste gå ihop. hade ett stort stycke om . Du måste väl ändå hålla med om de du kallar man inte har tagit hänsyn. Man i det här fallet, , är regeringen. Det är regeringen som inte har använt sina möjligheter att anpassa regelverket efter svenska förhållanden. Det är viktigt. När det gäller ålfisket som du drog upp kan jag ta ett annat exempel. En taxichaufför som har sin 25-årige pojk med sig bredvid i taxin får inte låta pojken köra taxi fast han är om han inte har körkort. Så är det. Det gäller även ålfisket. Man måste ha licens och rättigheter till det. 117 (M) replik: tar upp gifterna i . PCB och DDT försvann. Det var tydligen enklare att få bort än dioxinet. nämner även torsken och förvaltningsplaner och så vidare. Torsken är den fiskart som har den största chansen att överleva, dels tack vare förvaltningsplanerna, dels för att den är beroende av att det kommer in saltvatten från . Får vi in saltvatten från som vi normalt brukar få reproducerar sig också torsken. Men det kan inte gädda, abborre och så vidare göra. Torsken lever sitt eget liv, och tur är väl det. För övriga fiskarter är det oerhört bekymmersamt. nämner ålen och jämför ålfiske med att inte ha körkort. Det är också en idé. Du vill tydligen att man ska sluta fiska ål. Men, , jag blott frågar: Varför ger du dig inte på de 1 800 kraftverksdammar som finns? Det finns alltså sex kraftverksdammar per licensierad yrkesfiskare. Jag går alltid på årsstämmor och anklagar dem för att inte ta sitt ansvar. Jag har aldrig sett i den talarstolen. Men att ge sig på fisket är tydligen att verka handlingskraftig. 118 (S) replik: Jag engagerade mig politiskt för att jag skulle ta tag i bland annat dessa frågor. Kraftverksdammarna kommer upp i civilutskottet . Jag hoppas att dina partikamrater då stöder det här med laxtrappor och så vidare. Det ska bli intressant att se det, , eller om du bara ska gå till stämma och föra fram åsikterna. Det är här vi beslutar vilka regler och lagar vi ska ha. Det gäller även .