prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Multisjuka pensionärer med låg pension som vårdas på särskilt boende har så höga matavgifter i en del svenska kommuner att de måste leva under existensminimum. Jag har en fråga till statsrådet . Tänker ta något initiativ för att säkra att avgifter för vård och mat i särskilt boende blir lika i hela landet? har konstaterat att maten är en del i den medicinska behandlingen och kostbehandlingen och därmed faller under hälso- och sjukvårdslagen. Som ministern påpekade i debatten var det den socialdemokratiska regeringen som införde maxtaxan, då som ett skydd för pensionärerna så att kommunerna inte skulle ta ut orimligt höga avgifter. Det är dock endast den nuvarande regeringen som har möjlighet att täppa till bristerna i hälso- och sjukvårdslagen. 80 Statsrådet (KD): Jag säger tack till frågeställaren. Vi hade en interpellationsdebatt på detta tema , och då konstaterade vi också att det finns både en maxtaxa i äldreomsorgen och ett förbehållsbelopp. Dessa tjänar till att hålla uppe möjligheterna för de äldre att betala sina nödvändiga utgifter utan att de för den skull behöver söka försörjningsstöd. Kostnaderna varierar mycket mellan kommunerna, och det vi har gjort är bland annat att tillföra kommunerna mycket medel för stimulansåtgärder för att utveckla maten och kvaliteten. Vi har också öppna jämförelser, där man får uttala sig om vad man tycker ur ett brukarperspektiv kring den mat som finns både på äldreboenden och inom ramen för . Det är viktigt att veta vad människor tycker. Det finns en icke försumbar kostnadsskillnad mellan den dyraste och den billigaste kommunen. I den billigaste är det och i den dyraste , och det synes mig vara en alltför stor skillnad. 81 (S): Det är alldeles rätt. Det går dock inte att överklaga matavgifterna i särskilt boende , och det krävs en ändring i lagen om maxtaxa för att komma till rätta med dessa orättvisor. I ett fall i där de höga matavgifterna överklagades fick man rätt i länsrätten. Maten ska ses på två sätt, sades det: dels som livsmedel, vilket man ska betala för i enlighet med , dels som hjälp med tillagning och servering, vilket ska ingå i den vanliga äldreomsorgen. överklagade till kammarrätten, som ansåg att denna typ av mål inte skulle drivas i sådan domstol och avskrev hela ärendet. Regeringsrätten fastställde 2006, efter överklagandet, kammarrättens slutsats. Lagstiftningen är sådan att om man bor i ordinärt boende och endast blir beviljad matlåda är det som ministern säger att man kan få hjälp med maten men inte i särskilt boende. 82 Statsrådet (KD): Ja, vi har ett kommunalt självstyre i det här landet. Det är anledningen till att avgifter sätts på den kommunala nivån på en rad olika områden. Vi har inte för avsikt att här göra någon förändring när det gäller de kommunala avgifterna för mat. Men det som är viktigt för kommunmedborgare är att få se kostnadsberäkningar i fråga om hur det kan variera så mycket mellan olika kommuner i landet. Jag tror att vi behöver mycket mer fantasi när det gäller både matleveranser och att inbjuda en mångfald av aktörer på den här marknaden. Det finns exempel på kommuner som erbjuder mat från olika restauranger. Det ger ett större utbud. Det ger också en möjlighet för den enskilde att välja ett alternativ som prismässigt och kvalitetsmässigt är det som man önskar. De stimulanspengar som vi har gett till kommunerna har bland annat gått till att utveckla maten och måltiden. Mat handlar nämligen inte bara om näringsintag. Det är också en social samvaro som är nog så viktig. Maten utgör en höjdpunkt både för våra äldre och för oss andra som inte har hunnit dit. 83 (S): Jag har en fråga till . Det handlar om iranska flyktingar som har hungerstrejkat i , på , . Bland de hungerstrejkande finns det personer som har varit i . De har hunnit bilda familj. De har fått barn som har vuxit upp i landet. Några har fått jobb och etablerat sig på olika sätt i samhället. De anser att de är berättigade till asyl, men de har av fått besked om att de ska återvända till . Många av dem har agerat både i hemlandet och i mot den iranska regimen, och de fruktar i och med det för sitt liv. Exempel finns också på att några har lämnat islam. Det anses som ett brott i . En kvinna blev anklagad för otrohet, och hon riskerar att bli stenad om hon återvänder till . De har hungerstrejkat med budskapet: Misstro oss inte! Vi har en väldigt liten insyn i och vad som händer där. Jag vädjar till minstern att agera i frågan på regeringsnivå och se över det här ärendet. Är ministern beredd att göra det? 84 Landsbygdsminister (C): Vi har en ordning i vårt land kring prövning av asylärenden. Jag förutsätter att den ordningen är rättssäker för den som söker. 85 (S): Det var ett kort svar. Vi har en ordning, men det finns också en ordning som säger att regeringen kan öppna ett ärende om man anser och ser att det här kan riskera människors liv. De här personerna känner en stor utsatthet. De har känt sig förföljda, där mänskliga rättigheter inte respekteras och där religionsfrihet inte finns. Vi får ständigt rapporter om att kanske tio personer avrättas i . Medierna har svårt att ta sig in och komma med tydliga rapporter om vad som egentligen händer inne i landet. Det är klart att det finns en stark oro. Jag begär inte att ministern på stående fot ska säga: Självklart låter vi de här personerna stanna. Det är i stället en vädjan om att ministern tar med sig frågan, behandlar den i regeringen och ser om det finns skäl att öppna detta och besluta att de får stanna. För vi kan väl inte ta ansvar för att personer skickas tillbaka till sitt hemland där de riskerar avrättning och tortyr? 86 Landsbygdsminister (C): är tvådelad, som jag ser det. Den ena frågeställningen är väckt i och med att den här frågestunden protokolleras, och jag vet att mina kolleger noga läser vad som står i protokoll och i protokollen från frågestunderna. I den andra delen vill jag igen påpeka att vi har en rättssäker process. Det innebär att ett eventuellt negativt beslut i ett personärende går att få överprövat. 87 (SD): Min fråga går till statsrådet . I valrörelsen talade Alliansen sig varm om att utanförskapet skulle brytas. Jag och delar uppfattningen att det är viktigt att få bort och bryta segregationen samt annat negativt som följt av den förda invandrings- och integrationspolitiken. Men efter valet har det varit väldigt tyst vad gäller just problematiken kring utanförskapsområden, detta trots att Alliansens företrädare beskrev problematiken på följande sätt: Ett nytt socialt landskap har vuxit fram i , ett landskap präglat av utestängning från arbetsmarknaden, bostadssegregation, bidragsberoende och maktlöshet. Läget på många orter i är alarmerande, och regeringen visar en förvånande passivitet och handlingsförlamning inför detta. Detta sade man alltså 2004. Ingen kan väl med bästa välvilja påstå att Alliansen tagit tag i frågan och vänt utvecklingen, utan snarare ser vi hur det accelererar. Jag skulle vilja veta vad bostadsministern avser att göra och höra om det finns några konkreta planer och samordning med integrationsministern. 88 Statsrådet (KD): Att bryta utanförskap och att se till att alla människor får en ärlig chans att komma in i det svenska samhället och på arbetsmarknaden är en prioriterad fråga för regeringen. Det handlar om arbete. Där har vi en hel del nya reformer som har beslutats och införts, exempelvis etableringsreformen, som kom strax före nyåret. Det handlar självklart om språket, vikten av att man lär sig svenska språket. Men det handlar också om boendemiljön, som jag jobbar mycket med. Vi har själva tagit på oss ett uppdrag att analysera den boendesociala miljön i miljonprogramsområdena. Jag har själv rest runt till en hel del av miljonprogramsområdena för att analysera och se vad det är som sker. Jag ser många goda och lovande initiativ ute i där man jobbar med att förnya bostadsområdena och med att se över den boendesociala miljön, som skapar en bättre boendemiljö bland annat för människor som har en utländsk bakgrund. Jag vill gärna lyfta fram ett annat ansvarsområde som jag har. Det gäller relationerna till trossamfunden, som också kan spela en viktig roll för att bidra till integrationen av de nya svenskarna. Det tror jag är en kraft som vi kanske har underskattat i . På de här olika områdena jobbar vi tillsammans i regeringen, mellan statsråden, men också var och en för sig. 89 (SD): Tack för svaret! fanns det 3 bostadsområden i som kunde betecknas som utanförskapsområden. var det 128 stycken. rapporter visar att antalet har fortsatt att öka fram till regeringsskiftet , då det var uppe i 156 utanförskapsområden. Vi kan inte acceptera sådana här parallellområden i samhället. I har den borgerliga regeringen beslutat att utanförskapsområden ska minskas genom att riva både hus och kvarter till förmån för något bättre och en bättre miljö för dem som bor där. Men insatserna från regeringen här verkar inte vara handlingskraftiga, utan det verkar vara fortsatt handlingsförlamning som gäller. Jag får inga konkreta exempel. Detta är en fråga som kräver stora och breda politiska lösningar. Jag undrar om är beredd att knyta kontakter med oppositionspartierna för att hitta lösningar på ett så stort problem. 90 Statsrådet (KD): Det görs ett omfattande arbete. Hela satsningen på den så kallade arbetslinjen handlar om att skapa vägar in på arbetsmarknaden. Här ser vi en kraftig förbättring. Vi fick tyvärr ett bakslag i samband med finanskrisen, men det går framåt i den meningen att allt fler människor kommer i arbete, och det är fler människor i arbete än vad det var 2006, när vi tog över regeringsmakten. Det handlar om särskilda insatser för människor som har längre väg in på arbetsmarknaden. Det handlar om etableringsreformen, som ska ge mer riktade insatser mot de nya svenskarna för att de ska komma in på arbetsmarknaden. Det handlar om att rusta upp skolan. Det är en oerhört viktig uppgift för att skapa vägar in på arbetsmarknaden men också möjligheter att delta fullt ut i det svenska samhället. Det handlar om boendemiljön, som är ett område som jag jobbar särskilt mycket med. Jag ser många intressanta och positiva exempel ute i på hur man jobbar med att förnya bostadsmiljön. Här gäller, som i övrig bostadspolitik, att skapa rätt förutsättningar och rätt utgångspunkter, så att de kommunala bostadsbolagen och de privata byggherrarna kan ta sitt ansvar för att förnya bostadsområden och klara av de renoveringar som det ofta också handlar om. Avvecklingen av kärnkraft i 91 (S): Den tyska regeringen fattade beslut om att avveckla kärnkraften i . Man fullföljde därigenom det beslut som den tidigare rödgröna regeringen, under tid, förhandlade fram om att successivt avveckla kärnkraften i i nära samverkan med industrin, som också fick bestämma i vilken takt de olika reaktorerna skulle fasas ut. efter att detta beslut blev känt gick miljöminister ut och kritiserade beslutet. Han påstod att man i nu kommer att få satsa på kolkraft och gaskraft och importera kärnkraftsel från . Det visar sig nu att dessa påståenden är helt felaktiga. Det tyska beslutet omfattar en investering på i förnybar energi och energieffektivisering i stor omfattning. Är det inte dags för att be den tyska regeringen om ursäkt? 92 Miljöminister (C): På den punkten får jag göra besviken. Jag konstaterar, som jag redan har sagt här i kammaren , att det bara är att välkomna stora investeringar. Om det däremot blir stora utsläpp är det mycket beklagligt, och det är den utvecklingen vi nu får följa. Våra två partier gjorde upp om att inte ha ett årtal för kärnkraftsavveckling. , och inte minst med de nya spelregler som infördes och som har ökat i användning under alliansregeringen, har utbyggnaden av den förnybara energin varit större . Själva tanken att just ett årtal för avvecklingen skulle skynda på utbyggnaden av förnybar energi stämmer därför inte alls, och det är också därför vi gick in för en annan linje. Ska ni nu svänga på ännu ett område? Hur ska ni snurra runt? 93 TREDJE VICE TALMANNEN: Med detta är dagens frågestund avslutad. Jag ber att få tacka närvarande statsråd och ministrar för medverkan i dagens frågestund. 9 § (forts. från 7 §) Fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin (forts. AU11) 94 HANS (FP) replik: tog i sitt anförande upp ett par saker som jag tänkte kommentera och fråga lite om. anförde att det har tagits fram en del siffror under debatten, och det var värdefullt att få siffror, tyckte han, även om han själv inte ville fokusera på siffrorna i sitt anförande. Det är en väldigt ensidig bild som företrädare för bland annat Socialdemokraterna har fört fram om att allt är så väldigt problematiskt med fas 3. Det finns problem; det har vi erkänt. Vi vill gärna se förbättringar, men det finns positiva delar som att exempelvis sex av tio lämnar fas 1 och fas 2 för jobb. Det finns också positiva exempel som företaget 1 som jag pratade om och som har olika åtgärder, till exempel att man får jobba med second hand-butiker och andra saker som har lett till att av deltagarna har gått vidare till anställning. Tycker inte att det är en väl ensidig bild som målas upp av fas 3 om man inte tar hänsyn till även de positiva effekter som faktiskt har framkommit när man tittar på hela bilden av jobb- och utvecklingsgarantins faser 1, 2 och 3? 95 (MP) replik: Tack, , för frågorna! Det finns positiva saker här, och en del av det handlar naturligtvis om en ansats, att man faktiskt vill göra någonting åt ett problem som inte går att fixa. Det är också en del i frågan som en alliansföreträdare har ställt: Vad har ni för alternativ? Där har jag försökt reda ut en del av det som vi tror skulle kunna vara viktigt, utan att stigmatisera och placera människor i det parti men också andra allianspartier har identifierat som utanförskapet. Men det är inte det som är mitt huvudsakliga syfte med att vara med och ge tillkännagivandet att regeringen ska återkomma med ytterligare åtgärder, där man redovisar vad man har gjort för att hantera människor som hamnar i den här situationen. För mig är inte den viktigaste delen vad som har gjorts bra, för det som har gjorts bra är lite no news is good news. Det är väldigt bra att en del människor ni talar om olika siffror kommer till jobb och utbildning. Det vi har pekat på och som också Arbetsförmedlingens egna granskningar pekar på är att det inte är tillräckligt mycket. Med mera av det som är bra skulle vi också vara nöjdare. 96 HANS (FP) replik: Tack, , för det svaret! Jag tycker att det är glädjande att vi i så måtto kan ha en samsyn i att allt som vi kan göra bättre förstås är värdefullt. tog i sitt anförande också upp att det är viktigt att vi inte fokuserar på att belasta gamla regeringar och skäller på varandra för gamla försyndelser utan att vi redovisar vad vi själva vill. Vi från och allianspartierna har redovisat vad vi vill med jobb- och utvecklingsgarantin . Därför vill jag ändå fråga: Finns det något svar på vad ni fyra partier som står bakom detta tillkännagivande gemensamt vill? anförde ju själv att det var viktigt att man redovisar vad man själv vill och inte bara belastar andra för vad de har gjort eller vad de eventuellt vill göra. 97 (MP) replik: Jag har försökt svara på det så gott jag kan. Det jag med säkerhet vet, och det är väl utom allt rimligt tvivel ställt, är att det inte står någonting i betänkandet om vad majoriteten vill. Jag tror att det är väldigt tydligt för dem som tittar på det här och för dem som är i kammaren nu att det inte finns något gemensamt förslag. Vi har inga krav på oss att skapa ett gemensamt förslag för att kunna lyfta upp denna fråga. Det bottnar i grunden i kontrollmaktsutövandet: kontrollerar vad regeringen och myndigheterna gör, och dit sträcker sig vårt mandat. Man skulle kunna tänka sig att i en annan situation kommer det kanske att formeras gemensamma förslag från ett eller flera av oppositionspartierna. I vissa fall har Socialdemokraterna, gemensamma förslag. Det har utskottet sett exempel på i betänkanden. I andra gör det inte det. Vår inställning här, och det är det jag har försökt vara tydlig med, är att regeringen som har ansvaret att verkställa har verkställt. står man inför ett dilemma att inte bara den ensidiga kritik av fas 3 som förekommit i medierna är problemet. Jag tror att många människor, däribland många av era väljare, , tycker att man bör göra något åt detta. Vi har blivit en form av språkrör för de människorna. 98 (C) replik: Det är svårt att komma ihåg vilken sinnesstämning jag var i och vilka argument jag hade på lut för sedan, men jag ska försöka. Det verkar som om försöker lyfta debatten till en mer allmän debatt om arbetsmarknadspolitik. Jag håller med om att det behövs. Jag tror verkligen att det behöver tänkas nytt. Det gäller nog de flesta av oss. Det vi talar om nu är ändå det här utskottsinitiativet. Det handlar om att regeringen genom en förordningsändring ska stoppa anvisningar av ytterligare personer till fas 3. Det är formuleringen, och det är det som gäller. Du försöker gömma dig bakom att du är oppositionspolitiker och har en kontrollfunktion. Jag tycker att du måste ta det här på större allvar. I just den här frågan är du majoritetsföreträdare. är det du som bestämmer tillsammans med dina kompisar. Tycker du inte att man borde ställa högre krav på att en som företräder majoriteten har en egen linje? Det är ni som äger texten. Ni kan skriva in vad ni vill i det som ni sedan ska rösta igenom. Det kanske hade varit på sin plats att ha några tips till regeringen och tala om vad ni tycker att man ska göra. Ni vet vad ni är emot, men vad föreslår ni? 99 (MP) replik: Tack, , för frågan. Jag vill verkligen inte upprepa mig, så jag ska försöka ta det ur en ny synvinkel. Jag förstår att ni tycker att det är viktigt att betona och lyfta fram att det inte finns ett gemensamt förslag från de fyra oppositionspartierna. Jag förstår det. Det är möjligt att jag skulle ha agerat på samma sätt om jag varit i er situation. Men faktum kvarstår: Regeringens utförande och verkställande av en mycket viktig del av arbetsmarknadspolitiken man skulle kunna kalla det för arbetsmarknadspolitikens blindtarm har fallerat. Det är ett problem där. Ett tag var det kanske mediernas blinda punkt. Man såg inte vad som hade hänt. Det var för få rapporter. Enligt er var det ganska , 2009, som folk började hamna i fas 3. har det blommat ut. Ni kritiserar medierna, vilket jag tycker är märkligt. Vi pratar om att äga text. Ni äger faktiskt reservationsdelen. Jag lovar att vi inte har skrivit till eller tagit bort något ur reservationstexten. Det står så här: Vi tolkar det så att initiativet utgår från den ensidiga kritik av fas 3 som förekommit i medierna. Vi har åtminstone inte tagit till den typen av formuleringar i den del som vi äger. För oss är det viktigt att lyfta fram orimligheterna. Det är regeringens sak att rätta till dem. 100 (C) replik: Tack för svaret. Du utövar någon form av kontroll och lyfter fram det som är fel. Det är just det oppositionen ska göra. Problemet är att ni inte stannar där. Ni tar över rodret utan att veta åt vilket håll ni ska styra. Det är där problemet uppstår. Jag kanske läser in för mycket, men det känns som om du inte är helt bekväm i din roll. Jag vet inte på vilka bevekelsegrunder står bakom detta. Det kan till och med finnas en gemensam grund för att kan ha en konstruktiv roll när det gäller att förbättra. Vi vill ju alla förbättra, även om vissa talare hävdar att några av oss inte alls vill förbättra situationen. Det görs ändå en hel del förändringar. Jag skulle uppskatta om representant använder sin sista replik till att reflektera över de förändringar som görs. De kanske är åt rätt håll till och med. 101 (MP) replik: När mina kolleger i utskottet har sagt att det görs för lite har jag inte tolkat det som att de menar att det beror på frånvaron av vilja. Jag tror att det finns idéer för att göra det bättre. Jag upprepar att det inte finns några quick fix. Man kan inte hantera den här frågan med en magisk trollformel. Det är vad det bottnar i. Vi har idéer om hur det skulle kunna hanteras. Jag är säker på att Socialdemokraterna har det; har framfört det. Vi kommer att få höra från berätta. Men vi är inte regering. Vi är i opposition. Det blir allt svårare att hantera en fråga som ständigt återkommer. Hur skulle vi kunna redovisa ett alternativ när vi inte har makten? I medierna i går stod det att en slumptalsgenerator kanske skulle slumpa fram bättre siffror än vad som hänt , nämligen att det i olika utskott vid vissa få tillfällen har bildats majoriteter mot den förda politiken. Vi har vid ett antal tillfällen sett att det finns möjliga vägar att gå fram i andra konstellationer. har varit tydligt med det. Det är inte några konstigheter. När fas 3 så grundligt har misslyckats tycker vi att det här tillkännagivandet är viktigt. 102 (SD): Jag står bakom förslaget i utskottets betänkande. I utskottets betänkande uppmanas regeringen att stoppa anvisningarna av långtidsarbetslösa till jobb- och utvecklingsgarantins fas 3 samt att skyndsamt redovisa för vilka åtgärder man har vidtagit med anledning av tillkännagivandet. Regeringen är satt av väljarna att på bästa sätt förvalta till gagn för medborgarna. En av de viktigaste delarna att förvalta är den svenska välfärden en utbyggd, gemensamt finansierad välfärd för trygghet och rättvisa. Man skulle kunna likna välfärden vid förvaltningen av en fastighet, ett hem. Varje sund fastighetsägare ser om sitt hus tätar läckor, lägger nytt tak, målar om, renoverar och underhåller, allt för att behålla hemmet säkert och tryggt och i beboeligt skick. Man betalar sina räkningar och försäkrar sig mot skador. Den kunde på ett tidigt stadium konstatera att fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin inte fungerade. Taket läckte, vattnet fick fäste i väggar och tak. gick fastighetsägaren regeringen förbi läckan och konstaterade att vattenskadan var lite större, men gjorde ingenting åt problemen. Tiden gick och mögel började sprida sig i fastigheten. På samma sätt som man struntade i problemen med fas 3 negligerade man från regeringens sida problemen med a-kassan, situationen för utländsk arbetskraft i och den omänskliga behandlingen av sjuka i regeringens sjukförsäkringsreform. De boende i fastigheten började protestera. Medborgarna krävde att världens högsta skatter också skulle resultera i en väl utbyggd och fungerande välfärd, men regeringen klarade inte av sitt uppdrag. Fastighetsägaren regeringen är nu satt under tvångsförvaltning. Den samlade oppositionen tar nu sitt ansvar, var och en med sin utgångspunkt, för att tvinga regeringen till åtgärder. A-kassan, arbetsrätten, arbetsmarknadspolitiken med fas 3 och sjukförsäkringen har stora skador i både väggar, golv och tak. Det är problem som oppositionen, i brist på handlingskraft från regeringen, tar makten över. Den blunda-och-hoppas-regering som vi nu har och som inte förankrar sin politik och sina förslag i har inte stöd i riksdag för delar av sin politik. Regeringen står handlingsförlamad. Problemen med fas 3 är väl kända. Jag blev uppringd av en norrlänning . Han är och har jobbat som hantverkare i hela sitt liv. Han har av arbetslöshet hamnat i fas 3 och ska leva på . Han har hävdat att han kan starta ett företag om han får starta-eget-bidrag och hjälp med en grundplåt för att komma i gång med ett företag eftersom det finns ett behov på marknaden av hans tjänster. Han har inte fått någon hjälp i vare sig fas 1, fas 2 eller fas 3 där han nu befinner sig. Vad gör han nu då? Jo, han är hantverkare och är anställd av ett företag som får betalt för att anställa honom. Det som han gör för är att utföra sitt hantverksyrke. Hans arbetsgivare fakturerar sina kunder med . Han får leva på . Det är så fas 3 ser ut för många människor. Hur är detta möjligt? Hur har det kunnat bli så här? skrev på sin hemsida: Tillåt riktiga arbetsuppgifter i fas 3.