prot · GY09128 · 2011-09-08 00:00:00 — Hur löser vi de akuta bristerna på kort sikt, och hur gör vi mer långsiktigt? Det är de frågorna som jag tror att en seriös politisk diskussion rimligtvis borde handla om, och det var ungefär det jag försökte peka på i mitt första inlägg . Jag pekade på några av de åtgärder som vi har vidtagit och som vi ansvarar för här i . Ganska mycket av dem är långsiktiga, naturligtvis. Vi har pratat om förenklingar i boendeformer. Vi har pratat om den nya som kommer att snabba på processen. Vi har pratat om de nya spelreglerna på bostadsmarknaden som gör att det kommer att bli både enklare och i många fall billigare att bygga bostäder, framför allt hyresrätter. Allt detta är till gagn och viktigt för både studenter och unga människor i stort. Jag pratade också om vad vi kan göra för att ändra attityder och utnyttja de bostäder som finns på ett bättre sätt, som vi hade uppe, och få fler människor att vilja hyra ut sin egen bostad. Jag tror att det som sade i början av debatten, att det också gäller att vara öppen för mycket av nytänkande, är precis det som den här debatten borde handla om. Där finns det en hel del som vi kan lära oss av. Det sker stora förändringar, och väldigt mycket kan göras. En del av detta är den möjlighet som finns för universitet och högskolor att i större utsträckning själva erbjuda boende för studenter och forskare. Det har inte varit möjligt tidigare. Det går också i rätt riktning därför att det stärker utvecklingen av campustanken och leder oss bort från den gamla bilden av universitet och högskolor som enbart kunskapsfabriker som bara har utbildningslokaler. Vi ser också att det på andra ställen sker många spännande samarbeten mellan arkitekter, studentföreträdare och byggherrar som inom de regler som har gällt och gäller har visat att man kan bygga billigare bostäder än vad man har gjort, att det är fullt möjligt. Det är mycket spännande, och det borde vi lära oss mer av. Det handlar förstås om att planera smartare i kommunerna. Jag har absolut ingenting emot att vi diskuterar hur man på ett bättre sätt kan använda parkeringsnormen. Men det är väl ingen som tycker att man ska införa en statlig parkeringsnorm. Det där sköter ju kommunerna, och sedan ska vi se till att alla kommuner kan göra det på ett bra sätt. Det där är alldeles utmärkt. Man kan kanske också fundera mycket på det som man har testat i andra kommuner för att akut lösa bristen. Kan man jobba med temporära bygglov, det vill säga att ha temporära och tillfälliga studentbostäder som kan flyttas mellan olika områden? Det kan också vara jätteintressant. Jag tror att det här är utmaningen. Vi har kommit en bra bit på vägen. Planprocesser tar tid. Vi har gjort förändringar som gör att de kan gå snabbare. Det har byggts för lite, och gör vi förändringar som gör spelreglerna mer långsiktiga. Och vi kommer äntligen bort från situationen där man väntar med att bygga för att man inte vet hur nästa laddning av bostadssubventioner ska se ut. Vi är på väg åt rätt håll. 13 (MP): Det är klart att vi ska ha en bra och sansad ton i debatten. Det tror jag att inte minst ett så seriöst och allvarligt ämne som bristen på studentlägenheter kräver. Men verklighetsbeskrivningen att allting är på väg åt rätt håll är vi nog helt enkelt inte alls överens om. Vi är inte heller överens om att vi ser samma problem. Jag tycker inte att det är samma problem som man möter när man hör en ansvarig minister säger att studenter kan ju välja studieort fyra orter var det väl där det fanns studentlägenheter att söka. Är det på de orterna som studenterna ska hänvisas till att söka sina universitetsplatser? Det är inte att se problemet. Det är inte att vara på väg åt rätt håll. Det finns väldigt mycket att göra och det är väldigt mycket nytänkande. Inte minst kan det finnas också ute i kommunerna, och där är det viktigt att partierna och vi som politiker är vakna för den här debatten. Man kan inte stå här i kammaren och prata om att p-normen, som höjer hyrorna ganska kraftigt på små lägenheter, är något som är kommunernas ansvar och sedan vara politiska kompisar när man väl ska fatta beslut, där man generellt dammar ut en stor matta där det alltid ska vara ganska höga p-normer. Det är ju det som är skillnaden mellan allianspartiernas politik i vissa av studentstäderna och andra partiers politik. Jag tycker inte att vi ska hymla med att det finns ganska konkreta åtgärder som det kan vara lätt att stå i den här kammaren och prata om, men i så fall har man inte sopat rent framför egen dörr hemma i det egna partiet. Det finns ett par åtgärder som vi inte har pratat så mycket om och som jag tror är viktiga att titta på. Det är just bristen på byggande av små hyresrätter som passar studenter och ungdomar som är problemet. Vi måste prata om hela bostadsbyggandet och problemet med att vi bygger för få bostäder i , men vi missar lite poängen med enklare regler för de små lägenheterna. Det är fortfarande mycket mer lönsamt att bygga de stora bostadsrätterna. Det är det som är problemet. Om vi har samma regelverk för alla lägenheter bygger man ju det som är mest lönsamt, och de stora bostadsrätterna är mycket mer lönsamma att bygga. Då måste vi börja titta på den grupp som har så svaga ekonomiska förutsättningar och inte kan ta lån, och ska man leva på dagens studiemedel kan man heller inte betala en särskilt hög hyra. De förutsättningarna ger en särskild situation för ungdomar och för studenter i . Om vi inte tar in det i problembilden missar vi en stor del av debatten som handlar just om hur studenter och unga, som det är, ska kunna få någonstans att bo. Vi kan inte prata bara om den generella bostadspolitiken, och där har vi också lite olika syn. Om bostadspolitiken ska göra att det bara är folk med pengar och höga löner som ska kunna ta lån och ha ett säkert boende och att alla andra ska flytta runt till något slags osäkert andrahandsboende, ja då har vi också ganska olika syn på vad som är en god bostadspolitik för merparten i , även för studenter och för ungdomar. driver att det ska vara lättare att bo flera i samma lägenhet. är det flera hyresvärdar som har svårt att göra en bedömning av ekonomin när man vill skriva kontrakt med en person och inte med tre personer, så kallade kompiskontrakt. är en av de kommuner som har prövat det. Vi tycker att man ska minska kaoset på andrahandsmarknaden i den kommunala sektorn, det vill säga att bostadsförmedlingen också ska vara en förmedling som tryggt och säkert kan förmedla kontrakt till studenter och ungdomar som vill hyra. Det är fruktansvärt att inte bara komma till en ny ort där man känner sig osäker, man får dessutom svara på annonser och får träffa okända människor. kan man hamna väldigt mycket i klistret. Vi vill inte att det för landets studenter ska vara deras första dag av den första terminen på den första studieorten. Det är fullt möjligt att med politiska medel öka både statliga och kommunala prioriteringar för att öka bostadsbyggandet. Men passivitet i politiken är inte den möjliga vägen, utan här krävs aktiva politiska åtgärder, och det kräver att vi har en regering som ser problemen. 14 (FP): Jag tycker att det blir närmast lite märkligt när man från oppositionens sida i de senaste inläggen försöker påskina att regeringen inte ser problemen. Det är klart att regeringen ser problemen, och de har också redovisats här från talarstolen. Men det är väl ett privilegium som man har som opposition att få framställa det på det viset. Vi hör mycket problembeskrivningar. Men var finns alternativet till regeringens långsiktiga politik? Där får jag instämma med ministern, för jag ser det heller inte. Det är helt uppenbart att när det gäller specifikt studentbostäder har åtgärder vidtagits. Det har ju redovisats här att man har förenklat reglerna kring själva byggandet. Lärosätena har också fått en viss möjlighet att tillhandahålla bostäder för studenter och forskare som de inte hade tidigare. Jag tror att uppdrag att informera och kommunicera med kommunerna om vad det är som kan underlätta byggande av studentbostäder är väldigt viktigt. Vi diskuterar parkeringsnormen här, och som har sagts är parkeringsnormen en uppgift. Men icke förty kan det ha blivit väldigt slentrianmässigt ute i kommunerna. Man borde därför kunna för en diskussion om att fokusera lite mer på att ha en lämplig parkeringsnorm, inte en som bara är enhetlig, så att den verkligen blir relevant och anpassad till den typ av bostad vi pratar om. Vi fokuserar väldigt mycket på nybyggnation, och det är väl viktigt. Jag tycker att det är viktigt, som tar upp här, att vi verkligen ser att det går att bygga billigare, och det finns bra exempel på detta. Vi ska dock vara medvetna om att vi hade byggsubventioner för mindre lägenheter frångick vissa byggbolag detta och byggde stora lägenheter i stället. Det gjordes en utredning av Malmös kommunala bolag, , i detta sammanhang som visade att man i stället för att bygga små lägenheter med subventioner byggde stora lägenheter som var efterfrågade. Man visade tydligt på de flyttkedjor som uppstod. Man byggde 25 lägenheter, och i slutändan fick 17 ungdomar sin första lilla lägenhet i det gamla beståndet. Dessa lägenheter hade naturligtvis den rätta kostnadsnivån. Det ska definitivt inte underskattas att om man ökar byggandet, oavsett vad man bygger, så ger det effekt totalt även för studentlägenheter. Visst kan man raljera om avdraget vid uthyrning av privatbostäder. Man ska dock vara medveten om att får en villaägare som hyr ut en bostad skattefrihet upp till . I har vi ingen riktig tradition av detta, och det kanske snarare är tröskeln i sammanhanget. Det är även värt att lyfta fram ROT-avdraget. Som villaägare kan man utnyttja ROT-avdraget för att bygga om sin villa så att man får en bostad att hyra ut. Jämförelsen med är i många stycken relevant. Där är det dock som äger sin bostad och som hyr av en privatperson. Man har alltså gammal tradition av detta. Den avdragsmöjlighet som vi utökar i börjar likna den i . Man kan därför förvänta sig att utvecklingen i blir densamma. Vi är ju inte så olika i övrigt. 15 (C): Jag hoppas att jag har gjort linje i denna fråga tydlig. Vi anser att dels måste det till långsiktigt gynnsamma spelregler för ett hållbart bostadsbyggande, dels måste vi utnyttja det befintliga bostadsbeståndet bättre. Vägen dit går genom färre och smartare regleringar och bättre genomtänkta och lägre skatter på exempelvis uthyrning i andra hand. Många av dagens debattörer har efterlyst ett större mått av nytänk och innovation. Det är jag den förste att hålla med om. Man måste dock förstå att vägen dit är att ha regleringar som inte låser fast byggare i specifika lösningar. Det är inte att sätta in speciella investeringsstöd där det råder osäkerhet om hur länge de kommer att finnas kvar. Det är i stället ett stort hot mot nytänkande. Vad är alternativet till och Alliansens linje med långsiktiga spelregler och bättre utnyttjande av beståndet? Oppositionen gör utfall mot restaurangmomsen och RUT-avdraget och påstår att vi vill bevara en social snedrekrytering. säger sig vilja förenkla för studenter att hitta bostad, men när det gäller att hitta jobb är hon inte med på de lösningar som skulle ge fler jobb i . Vad är Socialdemokraternas och lösning? Jo, det är tillbaka till framtiden med de gamla investeringsstöden och subventionerna som inte fungerade och gjorde att svensk bostadsmarknad stod still, tappade i produktivitet och inte försåg med de bostäder vi behöver. En av anledningarna till att det inte byggs fler studentbostäder är upplägget vid våra universitet och högskolor. Jag sitter i utbildningsutskottet och jobbar mycket med dessa frågor. Bygger man studentbostäder får man vara beredd på att de står tomma en stor del av året. På sommarmånaderna är det naturligt. Det finns dock en brist i upplägget på utbildningarna; det är en snedfördelning med för många utbildningar och färre . Skapar man bostäder kan man kanske bara hyra ut dem . Det här kan man bli bättre på att planera. Ett annat problem är att svenska studenter får sitt antagningsbesked väldigt sent. Man har eller i bästa fall en månad på sig att hitta en bostad på en ny ort där man kanske varken har vänner eller släkt. Det här problemet kan vi göra något åt för att komma åt studentbostadsproblematiken. Det grundläggande är att hela bostadspolitiken hänger ihop. Det går inte lyfta ut en del. Det handlar om att hela bostadsmarknaden, hela fastighetsbranschen måste ha långsiktiga gynnsamma spelregler. Vi måste också hitta nya sätt att utnyttja det befintliga beståndet. Det handlar om att avreglera och sänka en eller annan skatt. 16 (SD): Det kanske vore på sin plats att våga lyfta blicken och ge beröm för de saker som fungerar och har blivit bättre och inte enbart fokusera på det som är dåligt och inte har genomförts. Jag skäms inte för att stå här och berömma Alliansen för de saker man har genomfört. Det har blivit något enklare och något mer förutsägbart att bygga bostäder. Byggsubventionerna har tagits bort, och idén med bruksvärdet har återupplivats. Det räcker naturligtvis inte. Det måste göras mycket mer. Men jag skulle inte kalla det passivitet. De studenter som saknar bostad hjälps inte av att vi står här och träter om vems fel det är. De är mer intresserade av hur vi tänker lösa problemet. Morgondagens studenter är också mer intresserade av hur vi tänker lösa problemet. Framför allt är våra väljare mycket intresserade av hur vi tänker lösa problemet. Vi är helt enkelt skyldiga att ta tag i det och lösa problemet. Alla förstår att vi inte kan bygga bort dagens bostadsbrist. Vi måste först och främst utnyttja det befintliga bostadsbeståndet bättre. En annan viktig aspekt, som flera har berört här , är att skapa flyttkedjor för att främja rörligheten på marknaden. har vi snarare inlåsningseffekter i alla upplåtelseformer. Det är viktigt att det byggs bostäder inte nödvändigtvis studentbostäder eller andra billiga hyresrätter utan att det verkligen kommer i gång och börjar byggas. Det är kanske inte troligt att en student flyttar in i större nybyggda bostadsrätter eller hyresrätter, men någon kommer att flytta in där och lämna något annat efter sig och så har vi startat flyttkedjan. Vi kan dock inte sitta still och vänta på att flyttkedjorna ska komma i gång av sig själva. Vi måste agera nu och lösa de problem vi har . Vi måste skapa incitament och verktyg för att öka andrahandsuthyrningen och uthyrningen av rum. Det passar inte alla att bo i en del av någon annans hus. Tyvärr ser dock verkligheten ut så , annars skulle vi inte stå här. För en person som börjar vuxenlivet kan det i ett första skede vara nödvändigt att hyra in sig hos någon när man börjar studera eller har sitt första jobb. Så ser den krassa verkligheten ut. Att det färdigställdes 125 studentlägenheter kan enbart bero på att marknadens aktörer inte kan bygga bostäder till de hyror som kunderna är beredda att betala. Detta måste vi se över. För många framstår frågan om studentboende i grund och botten som en del av lokalplaneringen för högskolor och universitet. Man vet ungefär hur många utifrån som kommer att antas på utbildningarna och börja studera. Likaväl som det måste finnas föreläsningslokaler bör det finnas logi åt de studerande. Kanske är det så vi ska tänka, men då måste också politiken möjliggöra det. 17 (V): Regeringen har flera utgångspunkter för sin politik som skiljer sig från . Man säger sig vara mot subventioner av olika slag. Det verkar dock bara gälla nyproduktion av hyresrätter, för man har infört och och sänkt skatter för dem med stora villor, och man planerar att öka avdraget för villaägare som hyr ut rum i andra hand. Det rimmar illa, väldigt illa. skäller på investeringsstöden och säger att de inte ledde till att man byggde något. I stället avstannade hela byggnationen. Men ändå har det inte byggts så lite som på omkring . Man säger sig vilja ha stabila spelregler. Det första den borgerliga regeringen gjorde var att ändra spelreglerna och ta bort investeringsstödet för nyproduktion av hyresrätter, däribland studentbostäder. Nyproduktionen sjönk direkt före den förra finanskrisen. Vi vill också ha stabila regler som är långsiktiga, men det ska vara långsiktigt bra regler, inte orättvisa och dåliga. En tredje utgångspunkt är privatiseringen av boendet. Billiga hyresrätter omvandlas till bostadsrätter. I vissa fall blir det några få nya mycket dyra hyresrätter också. Hyresrätter och studentbostäder är skattemässigt missgynnade. Ett rum i en studentkorridor är särskilt missgynnat. vill att efterfrågan på olika boendeformer ska kunna tillgodoses oavsett om det är hyresrätt, bostadsrätt eller villa. Finns efterfrågan på billiga hyresrätter ska dessa inte säljas ut. En fjärde hörnpelare är teorin om flyttkedjan. Det vill säga att om det byggs dyra bostadsrätter i sjönära läge med kajplats blir snart en billig hyresrätt ledig på ett annat håll. I praktiken fungerar det inte så, speciellt inte i kommuner och regioner med stark inflyttning. Vill man ha ett utbud av olika bostäder till olika kostnader måste man bygga varierat, även hyresrätter med rimliga hyror. Det går inte att ha en bostadspolitik som utgår från en teori som inte stämmer i verkligheten. har haft olika former av insatser för att lindra bostadsbristen. Det gäller att ta vara på dessa erfarenheter. Under rekordåren byggdes det väldigt mycket, och fanns det ett överskott. Det fanns brister i hur det byggdes och kvaliteten på vissa bostäder. Men det finns även andra erfarenheter. Efter krisen togs bostadspolitiken nästan bort, och vi fick ett rekordlågt byggande och hög arbetslöshet i branschen. Vi har också erfarenheter från andra länder, bland annat från det kravallaktuella , där ett hårt klassamhälle med segregation och hög arbetslöshet får sina sociala följder. Miljardrullningen till dem som har det bra ställt står i starkt kontrast mot hur andra behandlas, detta både i och i . vill ha en social bostadspolitik där det finns plats för alla inklusive unga och studenter utan förmögna föräldrar. 18 Statsrådet (KD): Vi har hört oppositionens olika företrädare. Vi kan konstatera att tycker att krånglighet och alltför mycket regler som fördyrar byggandet ska lösas med mer regleringar. har pratat länge i två inlägg utan att egentligen prestera någon egen politik. Hon har här i talarstolen antytt i Socialdemokraternas dokument sägs det mer explicit att hon är för investeringsbidrag eller subvention i någon form. Problemet med detta är att det inte har fungerat särskilt bra tidigare. Frågan är: Är detta lösningen för framtiden? Hur ska avgränsningen mot andra boendeformer se ut? Hur mycket ska subventionerna vara på? Hur mycket pengar kan plocka fram i sina budgetalternativ om detta vore på riktigt? När man inför subventioner måste man enligt EU-regler gå till för att få dem godkända, så att det inte är felaktigt statsstöd. Det tar sin tid. Jo, alla som planerar att bygga stannar upp och väntar på att subventioner eventuellt ska komma. Då får vi färre bostäder byggda. Hennes rödgröna kollega sedan valet , , har också själv ifrågasatt det rimliga i hur investeringsbidrag och subventioner fungerar. Sedan ska jag säga något om statistiken. Både och har pekat på att bostadsbyggandet sjönk någonstans kring 2007. Det är helt korrekt. Vi har byggt ungefär lika mycket som norrmän, och danskar. När det ökade i ökade det i , och också, och när det sjönk i Sverige sjönk det i de andra länderna också. Är det verkligen så att vi i alliansregeringen har påverkat även dansk, finsk och norsk bostadspolitik? Nej, det här handlar om helt andra saker. Det handlar om hur räntemarknader fungerar, internationella konjunkturer och liknande saker. Den sammantagna effekten är dock att vi under en lång följd av år har byggt hälften så mycket som våra nordiska grannländer. Där ligger det grundläggande systemfelet. Det är där vi måste angripa problemet, i grunden. 19 (S): Jag vill tacka för den här debatten. har den varit lite tjafsig. Det är väl naturligt. Ju mindre man har att säga, desto lättare är det att höja rösten. I stort har det dock varit en klargörande debatt. Vi socialdemokrater gör inte anspråk på att ha alla svaren, men vi ser hur ser ut , och vi är beredda att leta efter lösningar. Det handlar om andrahandsförmedling, om att stärka bostadsförsörjningslagen, om riktade investeringsstöd för att få i gång studentbostadsbyggandet, om kompiskontrakt, om p-norm och om att justera stödet för andrahandsuthyrning. Det finns mängder med förslag. Vi vill göra situationen bättre. Vi vill driva politik. Mot detta står en regering som inte lyssnar och inte har några svar. Den ideologiska låsningen vid att det är viktigt att inte göra någonting kommer att stå dyrt. Den kommer att göra det för dem som studerar och också långt in . Om man vill bygga en kunskapsbaserad ekonomi där står starkt behöver man också bygga studentbostäder. Alternativet är stagnation och ett som inte kan hävda sig i internationell konkurrens. Jag vill ha ett som är en del av en kunskapsbaserad ekonomi där vi bygger starkt tillsammans. Det kräver politiskt ansvar och politiskt mod, och jag är beredd att ta det. 20 (M): Även jag vill tacka för vad jag tycker har varit en väldigt bra debatt. Det har absolut varit högt tonläge från båda sidor . Så ska det väl vara. Men jag tror att det som främst har visat sig är att vi är överens om problembilden att vi behöver bygga fler bostäder generellt och framför allt fler studentbostäder. Vi behöver hitta lösningar på lång sikt och på kort sikt. Jag tycker att också lösningarna har varit ganska tydliga i den här debatten. Från min och mina allianskollegers sida har vi talat just om hur vi kan gå vidare med att minska regelkrånglet, ytterligare förenkla planprocessen både vad vi har gjort och vad vi kan göra framöver hur vi kan förenkla andrahandsuthyrningen och hur vi kan göra spelreglerna mer förutsägbara och därmed komma bort från ryckigheten. Kanske har vi framför allt talat mycket om hur man kan hjälpa till så att kommunerna bättre utnyttjar de regler som finns och är mer kreativa. På andra sidan har vi apropå högt tonläge hört ganska kraftiga attacker. Men det presenteras absolut en lösning där också. Jag kan konstatera att det är fascinerande att höra säga ungefär: Vi är beredda att lyfta på varenda sten! Efter att ha gjort det hittar man uppenbarligen exakt samma politik som man har fört och som inte har fungerat . Det är stora subventioner som för det första inte fungerar och som för det andra i stort sett ingen efterfrågar. Inte ens byggbolagen själva säger ju att det skulle byggas mer med några subventioner. Det är snarare risk för att pengarna skulle hamna i byggherrarnas fickor. Uppenbarligen är det så att en politik som av en del har beskrivits som ungefär lika effektiv som att bota huvudvärk med plåster är vad man hittade när man hade vänt på varenda sten. I och för sig jag glömde det finns det också en hel del om att man vill gå in och detaljreglera parkeringsnormer och massor av andra saker som kommunerna kan hantera bra, särskilt om de nu kommer att kunna få hjälp med det. Men det är möjligt att tycker att man kan ersätta 288 byggnadsnämnder eller vad det nu kan vara med . Jag tror inte att det är lösningen på bostadsproblemen. Jag har stor förståelse för att folk är otåliga för att det tar . Men jag tror att det är viktigt att vi nu fortsätter att bygga och att vi är kreativa i lösningarna. Då kommer vi att hantera detta på ett mycket bra sätt. 21 (MP): Tack för en, inte minst, viktig debatt! Jag cyklade förbi en park där studenterna tältade. Man får sig en funderare. Är den enda lösning man ska presentera för tältande studenter att hänvisa dem till att vara inneboende på en osäker andrahandsmarknad? Det känns som att vi borde kunna bättre.