prot · GZ0947 · 2011-12-13 00:00:00 — 1 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte 1 Statsminister (M): möttes under ledning av dess ordförande . och natten pågick intensiva och långa diskussioner om ekonomiska krisläge och åtgärder för att påskynda en återhämtning. Målsättningen var att förbättra den ekonomiska styrningen och förstärka den så kallade finansiella brandväggen. fortsatte denna diskussion efter det att övriga slutsatstexter om energipolitik, tillväxtfrågor, och ett antal utrikespolitiska frågor också gåtts igenom. Förväntningarna på detta toppmöte var stora. Den ekonomiska krisen har spritt sig till allt fler medlemsländer. Ett tydligt tecken på krisens allvar var det Standard & Poors beslut, precis före toppmötet, att sätta 15 euroländers kreditbetyg under så kallad negativ bevakning. Den svenska ekonomin har stått förhållandevis stark mot den nedgång som drabbat övriga . Det har visat sig klokt att samla i ladorna för svårare tider. påverkas i högsta grad av krisen i . Om slutar konsumera drabbas den svenska exportindustrin, som står för av bnp. Svenska jobb och svensk välfärd är i allra högsta grad beroende av den europeiska ekonomin. menar att den ekonomiska krisen främst har sin grund i enskilda medlemsländers bristande förmåga att dels säkerställa sunda offentliga finanser, dels genomföra nödvändiga strukturreformer, till exempel vad gäller arbetsmarknadens funktion, välfärdssystem eller utbildning. Det är dessutom viktigt att vi har ett gemensamt europeiskt regelverk som medger en striktare ekonomisk styrning än tidigare och en tillfredsställande finansiell brandvägg som kan hjälpa länder i akuta ekonomiska krissituationer. Toppmötet lyckades inte i ambitionen att i kretsen av samtliga 27 medlemsländer enas om att stärka den ekonomiska styrningen. valde att ställa sig utanför en sådan överenskommelse. Detta omöjliggjorde ett förstärkt regelverk genom såväl en protokollslösning som en fördragsändring. I stället mynnade diskussionerna ut i ett uttalande från som ställer i utsikt ett mellanstatligt avtal mellan dessa 17 länder, alltså ett avtal som sluts vid sidan av existerande fördrag. Detta avtal ska undertecknas senast . Övriga icke-eurozonsländer som så önskar är då välkomna att ansluta sig. Ett antal komponenter föreslås ingå i det nya mellanstatliga avtalet, framför allt att en regel om balanserad budget ska skrivas in i medlemsländernas nationella lagstiftning. En annan utgångspunkt är införandet av mer automatiska sanktioner när ett euroland befinner sig i underskottsförfarande, det vill säga när ett land överstiger treprocentsnivån för budgetunderskott. Toppmötet enades också om att förstärka de finansiella resurserna för medlemsländer i behov av lån. Först och främst kommer den permanenta krishanteringsmekanismen, ESM, att träda i kraft tidigare än planerat. Så fort medlemsländer som representerar tillsammans av kapitalåtagandena har ratificerat kommer det att träda i kraft. Målsättningen är att detta ska ha gjorts till . Parallellt kommer EFSF, den tillfälliga krishanteringsmekanismen, att vara aktiv till mitten av 2013. Det gemensamma taket för dessa båda krishanteringsfaciliteter är satt till . kommer en utvärdering att göras för att se om detta tak i sig är tillräckligt. Dessutom kommer IMF:s, Internationella valutafondens, resurser att förstärkas med . lämnar som bekant inga bidrag till varken EFSF:s eller ESM:s utlåningskapacitet. Vad gäller IMF:s resurser kommer regeringen att återkomma till med förslag på det svenska bidraget. Det är steg i rätt riktning att dels ställer i utsikt att följa ett striktare ekonomiskt regelverk, dels stärker sin finansiella brandvägg, även om vi från svensk sida hade föredragit en lösning som samtliga 27 medlemsländer stod bakom. Regeringen utverkade mandat från kunna medverka just till en lösning i formatet av samtliga 27 medlemsländer, först genom en revidering av protokoll 12 i fördraget. fick vi sedan också som bekant ett utvidgat mandat i en telefonkonferens med gå med på den fördragsändring som krävs för att införa mer automatiska sanktioner när ett land hamnar i underskottsförfarande. Vi fann att dessa lösningar var att föredra före en splittring av unionen. Både protokollsrevideringen och fördragsändringen hade endast fått effekt för . När dessa lösningar omintetgjordes och beslutade sig för att gå vidare mot ett mellanstatligt avtal valde samtliga icke-euroländer utom att indikera möjligheten att delta i den vidare processen efter konsultation med respektive parlament. Det är här vi står . Ännu är det oklart vilka åtaganden icke-eurozonsländer som skulle påta sig om vi väljer att ansluta oss till det avtal som alltså ska undertecknas senast . Detta kommer att klargöras när det mellanstatliga avtalet nu utarbetas under de kommande månaderna. Regeringen kommer att återkomma till för samråd om huruvida ska delta i det mellanstatliga avtalet eller inte, när villkoren för vårt deltagande har klargjorts. I anslutning till mötet undertecknades också anslutningsfördraget med , som blir EU:s 28:e medlemsstat. Detta understryker naturligtvis den dragningskraft som EU fortsätter att ha i vårt närområde. blir också en viktig förebild för de länder på västra som ännu inte kommit lika långt i sitt närmande till EU. välkomnade också framsteg och uppmanade till fortsatta reformer för att bland annat bättre bekämpa den organiserade brottsligheten och korruptionen. Medlemskapsförhandlingarna väntas kunna starta . Vidare välkomnades framsteg för att uppfylla Köpenhamnskriterierna. uppmanades till fortsatta ansträngningar i relationerna till Kosovo så att beslut om kandidatstatus kan fattas . kunde inte enhälligt stödja en anslutning av och till . Om nödvändigt kommer frågan att åter tas upp vid toppmötet . Dessutom antogs slutsatser om några aktuella utrikesfrågor. Bland annat framhölls oron för fortsatta nukleära program som underströk betydelsen av en diplomatisk lösning. Fortsatt oro uttrycktes också över läget i samt stöd för ansträngningar att lösa krisen. Avslutningsvis välkomnade det förberedande arbete som utförts angående EU:s långtidsbudget. En uppmaning riktades till det inkommande danska ordförandeskapet att driva frågan framåt . Målet är att ett beslut om nästa budget ska kunna fattas . Med detta är jag redo för kammarens kommentarer. 2 (S): Jag vill tacka statsministern för redogörelsen. Det europeiska samarbetet genomgår stora påfrestningar. Krisen inom eurosamarbetet är djupt oroande för hela unionen och berör i förlängningen självklart också svensk ekonomi. 23 eller 24 miljoner människor i är arbetslösa. Det är förfärande siffror. Vi socialdemokrater har förståelse för och stöder därför att hittar lösningar och regler för att ordna upp sina ekonomiska problem. Men vi vill också understryka vikten av att hålla ihop hela EU-27 med tanke på den inre marknaden. Eurokrisen visar att det existerande systemet inte har räckt till. Därför har vi stött olika ekonomiska förslag, exempelvis för att öka den ekonomiska styrningen, som införandet av six-pack och den ekonomiska terminen. Men jag skulle vilja höra vilken uppfattning statsministern har om att gå med i stabilitetspakten. Vi har ett tydligt folkomröstningsbeslut om euron. Man blir något förvånad av att läsa i vad vice statsministern och EU-ministern säger, att förbehållslöst ska gå med i stabilitetspakten. Min fråga till statsministern är: Vilken är egentligen regeringens uppfattning? 3 Statsminister (M): Jag vill säga till alla dem som är redo att säga ja eller nej på detta tidiga stadium: Den legala analys som vi nu går igenom och de signaler som finns, när jag har gått igenom de diskussioner som finns runt om i huvudstäder och även beredningsläget i , talar för att vi faktiskt ännu inte fullt ut vet vad detta mellanstatliga avtal kommer att innehålla i form av konsekvenser för framför allt länder som inte är del av eurozonen. Det är mycket tydligt att detta är inriktat på hur det ska påverka eurozonens länder, med budgetpolitiska ramverk, automatiska sanktioner, skuldbromsar och olika typer av finanspolitiska styrinstrument. Mycket av detta har vi redan i svensk lagstiftning, och vi uppfyller kanske nästan som enda land merparten av detta . Men det är viktigt att understryka att det är oklart för oss och även för andra om detta kommer att ha en påverkan på ens om vi skulle ansluta oss till detta mellanstatliga avtal. Min princip i politiken brukar vara att det är bra att veta exakt vad som gäller innan man fattar sitt slutgiltiga beslut. Därför hoppas jag att alla de ställningstaganden som har framställts är mer preliminära och är att betrakta som intresseinriktningar. är det viktigt för oss alla att invänta att utformandet av detta kommer på plats. Det kommer att ta ytterligare . Sedan ska vi naturligtvis återkomma till och söka det breda stöd som vi tycker att vi behöver för att i så fall kunna ta ställning till ett svenskt deltagande eller inte. 4 (S): Jag vill tacka statsministern för svaret, även om jag hade hoppats att det skulle vara något tydligare. har statsministern uttalat i medierna att det vore märkligt att ansluta till ett mellanstatligt avtal skrivet för att hantera hur euron ska skötas. Det är väl ungefär så vi känner. Svenska folket har varit tydligt med att man inte vill att ska vara med i den monetära unionen, och då är det också fel att gå in bakvägen. Jag tycker att det är något märkligt att regeringen talar med kluven tunga, att vice statsministern och den som i regeringen är ansvarig för Europafrågorna går ut förbehållslöst i en artikel i och säger att vi ska ansluta oss. Då är det kanske inte så orimligt att man undrar vad som egentligen är regeringens uppfattning. Artikeln är inte undertecknad av de här personerna som ordförande i eller något annat utan med de benämningar jag har angett. Därför kvarstår min fråga, eftersom detta faktiskt skapar ganska stor oro i det framtida samarbetet: Vilken är egentligen regeringens uppfattning? 5 Statsminister (M): Här finns både de som väldigt tidigt var redo att säga nej och de som tidigt tycker att det är färdigt att säga ja. Återigen: Vi får betrakta det som markeringar. Jag företräder här regeringen och återrapporterar agerande under detta toppmöte och hur vi analyserar den uppkomna situationen. tycker att jag ska ge tydligare besked. Mitt tydliga besked är: Det går inte att fullt ut säga vad som är konsekvenserna av ett mellanstatligt avtal som ännu inte är färdigframställt och färdiggenomarbetat. Det är för övrigt inte bara en svensk uppfattning, utan den finns runt om i huvudstäder. Det är ett beredningsarbete som pågår, med legal expertis i . Vi är delvis i kontakt med dem. Det är vi därför att, vill jag understryka, mycket av det som görs är bra att det görs. Det är bra att det skapas god ordning och att det sätts tryck på länder som länge har misskötts och levt över sina tillgångar. Det kommer i realiteten att skapa mer sunda offentliga finanser runt om i . Mycket av detta återigen har redan i sina regelverk och efterlever redan. Jag har den grundläggande principen att det är bra att veta exakt vilka konsekvenser det får innan man gör sitt slutgiltiga ställningstagande. Det förutsätter jag rimligen inte behöver göras förrän vi närmar oss nästkommande toppmöte, det som är satt till . För att säga det uppenbara: kan i det här fallet inte agera med annat än en tydlig majoritet i riksdag. För det kommer det att behövas förankring, en förankring som vi arbetar så öppet som möjligt med för att få på plats. 6 (M): Tack, statsministern, för återrapporten! Helgens toppmöte tog några välkomna steg framåt mot en lösning av krisen. Men ingen vågar väl påstå att detta var slutet, och få skulle väl säga att det ens är början på slutet, men förhoppningsvis är det slutet på början. Detta är en kris som det ser man om man tittar på den ordentligt har präglat och plågat till och från under . Det är oljekrisen och 70-talets euroskleros. Ett i kris är likväl en kontinent som har rört sig framåt. Utmaningen är snarare att resten av världen har rört sig ännu snabbare framåt. Den svenska lärdomen från krisen , då vi tog itu med de utmaningar som hade 70-talet hade lämnat åt oss, var för det första att man måste rätta munnen efter matsäcken och sluta leva över sina tillgångar. Det andra var en viktig slutsats om att den som är satt i skuld inte är fri. Handlingsutrymmet är begränsat. Använd därför de tillgångar som du har, vare sig de är skapade genom tillväxt eller framskrapade, för att minska din skuldbörda! Det måste vidare löna sig att arbeta. Det var Alliansregeringens viktiga bidrag inför valet och är något som jag tror behövs över hela . Det fjärde steget, som vi fortsätter att jobba med, är att investera investera i utbildning, forskning och infrastruktur så att tillväxten består och blir ännu starkare. Jag har en fråga som jag har ställt till statsministern . För att de fyra stegen ska komma på plats krävs det både sjukdomsinsikt och reformvilja. Hur bedömer statsministern dessa två saker gångna toppmöte? 7 Statsminister (M): beskriver hur har dragit slutsatser av en egen mycket djupgående kris under det tidiga 90-talet. Regeringar av olika kulör har fått bidra till att reformera och förändra för att vi ska bli mer konkurrenskraftiga. Det är den läxa som inte bara har lärt sig, utan många andra länder har också fått visa exempel på det. I närtid har vi sett det också i och . Vi ser det nu i och . Det är många länder som möter stora problem med egen konkurrensförmåga med fördjupade reformer. Jag tror att lösningen börjar just där. De mest skuldtyngda och problemtyngda länderna måste göra mer själva. Här har vi i närtid sett hur vi byter regeringar i en lång rad europeiska länder. leder nu till att befolkningar byter ut sin regering eller att vi får övergångsregeringar. Det har skett i samtliga Medelhavsländer för de fyra EU-medlemmar vi har där. Jag satt under middagen bredvid , som är ny regeringschef i . Han framför ett mycket tydligt budskap om att har djupgående problem som måste åtgärdas. Det är bara att välkomna den tydligheten, men den måste följas av åtgärder. Vi har en ny inkommande spansk regering som tillträder före . Jag träffade den inkommande premiärministern , som också indikerar behov av att nu måste göra mer i reformväg. Där tror jag att nyckeln sitter. Görs inte detta kan inte andra åtgärder lösa det. Andra åtgärder kan vara ett stöd för att ge andrum för reformering av individuella länder. Till det ska komma bättre övervakningsstruktur och bättre ordning . Sedan handlar det om det viktiga, långsiktiga tillväxtarbetet, som det faktiskt görs mycket mer av inom Europeiska unionen än som hörs. Men det beror på att det liksom inte är lika krisrelaterat. Jag tror att vi har mixen där, och jag tycker mig se tecken på att det går i rätt riktning. Men till slut avgörs det av att man verkligen också gör det man pratar om. 8 (M): Tack, statsministern! I gårdagens sammanfattade på ett utmärkt sätt, tycker jag, några av de utmaningar vi står inför vad gäller de kvarvarande problemen med banksektor och med skuldregler och annat. Men han nämnde också att är en särskild utmaning för . Den grekiska ekonomin är närmast i depression. När man är skuldtyngd är det svårt att häva detta med nya investeringar, nya lån och nya pengar. Det som krävs är strukturreformer, ökad öppenhet och ökad förändring. Här finns också en stor möjlighet för i sin helhet. Det gäller inte bara i utan också i övriga delar. Vi ser nu hur kommer in, som kan bli en välkommen injektion i den grekiska ekonomin. Men det krävs då att vi också bejakar den här öppenheten och ser hur södra landskap kan vinna av öppenheten tvärs över . Ändå har vi i krisens tecken oroande signaler om protektionism från vissa politiska ledare. Hur bedömer statsministern möjligheten att vi nu kan komma vidare och fortsätta att hålla alltmer öppet för att också få de verktyg i form av reformer som behövs för att häva krisen när vi inte kan använda lånade pengar? 9 Statsminister (M): Det är viktigt först att inskärpa att det är en skarp kontrast till god ordning i offentliga finanser och bättre förutsättningar för ekonomi, som vi har i detta är ett land där den politiska debatten fortfarande handlar om satsningar och reformer. Övriga är i ett helt annat läge. Där talas det om kraftiga skattehöjningar och nedskärningar och om en i delar nästan okontrollerad process och oro som finns länkad bland annat till finansiella marknader. Allra tydligast kanske just detta gäller . Den nye regeringschefen var på plats, men även han är en övergångslösning i avvaktan på ett kommande grekiskt val. Ur det får vi sedan fram en ny regering i som kommer att behöva göra omfattande reformer över , som ändå måste utmynna i en osäker prognos när det gäller . Här har uppfattningen mer varit att det är viktigt att de problem som är mycket djupgående i inte sprider sig till andra länder. Det är när det har funnits risk för att det sprids till andra länder som vi har sett den marknadsoro som vi har haft denna höst. Det är en sak att enkom isolera ett som har mycket stora behov av att få stöd utifrån för att ens kunna klara utbetalningar av offentliga löner och att hålla uppe sin ekonomi. Men risken för spridning till andra närliggande länder har varit betydande. Den här helgen handlar det mycket om att försöka isolera ned problemen till färre länder, att öka trycket på reformer i de länder som har störst problem och att stärka den så kallade brandvägg som ska finnas till stöd. Viktiga steg har tagits, men jag är övertygad om att vi kommer att behöva prata om detta även när vi kommer till 2012. 10 vice talman (MP): Tack så mycket, statsministern, för redogörelsen! Det första som slår en är kanske trots allt: Hur fungerar demokratin på EU-nivå när man inför ett , som statsministern var på , inte har fått något beslutsunderlag, än mindre vet vad man ska besluta och inte heller kan förankra det i riksdag innan man åker i väg? Det borde sända lite signaler om att något inte står rätt till. Jag undrar om det kan vara rätt att två statschefer går in i ett rum och gör upp om någonting och sedan kommer ut och säger: ska ni andra 25 godkänna detta. Sedan blir de jätteförvånade när något land säger: Nej, men det här kan vi inte gå med på. Är det demokrati på EU-nivå som vi ska börja vänja oss vid, eller har statsministern någon plan för hur man kan försöka förhindra det här? För det känns inte bra att det går till på detta sätt. Det andra gäller den finanspolitiska pakten, som ni har fattat beslut om. Men ni vet inte ens vad den innebär. Därför kan ni än mindre säga om vi står bakom den eller inte. Jag förstår att statsministern bara kan göra en analys, eftersom mycket är oklart. Från sida har vi analysen att vi måste stå fast vid folkomröstningens beslut . Denna pakt signalerar ökad finanspolitisk styrning från . Därför är vi mer inne på att vi inte bör vara med från svensk sida i denna pakt. Jag förstår att statsministern gör en annan bedömning. Är det rätt uppfattat? 11 Statsminister (M): Det är klart att möten som jag har närvarat vid under denna höst och egentligen delvis har varit präglade av en djupgående finanskris och av att många länder är under starkt marknadstryck. Det är kraftiga ränteökningar som kommer i ljuset av att det efterfrågas tillräcklig förmåga att ta hand om de problem som länder har. har man levt över sina tillgångar. Oro finns huruvida man kan hantera de skulder man har byggt upp och om man har förmåga att sköta sin egen budget. Och det är länder, institutioner och privatpersoner som lånar ut till dessa länder som känner oro för sina egna tillgångar. Det leder till marknadsreaktioner. Det gör att mycket av beslutsfattandet har präglats av detta och att det har varit möten mellan några få länder som har haft stor påverkan. Därifrån till att det inte skulle handla om demokrati har jag dock svårt att följa med, om man inte ska dra slutsatsen att nationalstater alltid måste vara totalt suveräna och att vi aldrig ska kunna ha ett övergripande gränsöverskridande samarbete. Men jag har dragit slutsatsen att ett med bara nationalstater som inte samordnar sig bättre eller har gränsöverskridande samarbete inte fungerar. Det har vi sett i historien. Då försöker vi bygga upp något nytt som är en kombination av att respektera nationell suveränitet och att ha ett gränsöverskridande gemensamt beslutsfattande. Då tror jag att alla förstår att det måste präglas av lite speciella beslutsordningar. I gör vi så att vi förankrar positioner i . Vi får på det sättet en förankring i . Jag går inte utöver det när jag kommer till dessa toppmöten. Jag hade förankrat att inom kretsen av 27 tillåta 17, som har euron, att fördjupa sig i ett samarbete. Det var inte möjligt. Alltså har jag anmält en reservation. Jag kan inte gå längre med mindre än att jag får ett stöd i riksdag. När det visade sig att det inte gick att agera med 27 sade de 17: Ja, men vi vill gå vidare i alla fall. Vilka av er andra vill ansluta er till vårt samarbete? Då svarade vi: Den frågan ställdes inte före mötet och därför måste vi analysera vilken konsekvens det får. Och innan vi ansluter kommer vi att återvända till riksdag och och begära stöd. Här sker alltså en förankring i demokratisk ordning. Vi fattar inte några beslut som vi inte har stöd för. Det tycker jag är en god ordning. Men jag tycker att det är bra att Europasamarbetet tar sig an de problem vi har. Om vi inte skulle se den här typen av iver och försök att lösa de här problemen skulle flera länder i realiteten vara nära en statsbankrutt eller till och med vara där. Det är inte tjänligt för deras medborgare. Det är inte tjänligt för arbetsmarknader och för befolkningar runt om i . Det här är den motståndskraft vi kan bygga upp för att hantera en mycket djupgående kris. 12 vice talman (MP): Tack så mycket för svaret, statsministern! delar åsikten att något måste göras. Vi har ingenting emot att de 17 tar tag i detta och gör någonting för att se till att skapa en ekonomisk stabilitet. Det är inte det som vi säger nej till. Vi kan inte förstå varför vi från svensk sida ska delta i detta projekt på de villkor som vi nu ser. Men det får givetvis analyseras noggrannare längre fram. Frågan är då: Är detta tillräckligt? Är det finanspolitiska paket som man kom överens om tillräckligt för att lösa eurons problem? Där lutar väl allt fler åt att det förmodligen inte är det, inte minst därför att vi inte vet vad det är ni har beslutat. Det ska nu analyseras och tas fram uppgifter längre fram. Där är egentligen följdfrågan: Är detta tillräckligt? Det finns något annat som jag vill säga också. Från sida har vi sagt att det är okej att vi kanske deltar i IMF-lån. Men det beror helt och hållet på vilket belopp och vilka villkor det är. Som jag har förstått det har statsministern sagt att ska återkomma till det längre fram. Det får vi ta en diskussion om då. 13 Statsminister (M): De 17 som har euron vill fördjupa sig framför allt när det gäller att inrätta budgetpolitiska ramverk som så att säga ska säkerställa god ordning i offentliga finanser. Egentligen fanns den ordningen redan när euron skulle inrättas. Det är bara det att den inte fullt ut har efterlevts. har påpekat att vi i grunden tycker att det är bra om man inrättar bättre budgethållning och ordning i dessa 17 länder. Vi har ju egna nationella ramverk. Men, bara för att ge ett exempel på varför man analyserar detta, det har vi i form av en budgetlag. I slutsatstexten står att den här typen av reglering ska skrivas in i grundlagen. Det är en helt annan fråga. Det är klart att jag rimligen måste ge tid för legala experter att analysera detta. Ska vi därmed förflytta vår budgetlag, så att den också har grundlagsställning? Där är vi ännu inte. Det är därför jag ber alla att beakta att alla svar inte är färdiga. Det är mer frågan hur det påverkar som inte har euron som ska utrönas.