prot · GY0943 · 2011-01-19 00:00:00 — 1 Statsminister (M): Herr talman, ärade ledamöter! Med historiska tillväxttal och med en ekonomi i balans lämnar 2010 och går in i 2011. Den vändning vi har sett i svensk ekonomi är historisk och avviker från hur det ser ut i andra länder. Det finns flera förklaringar till det, men det handlar om regeringens arbetslinje. Den krispolitik som fördes, som var inriktad på att upprätthålla den inhemska efterfrågan och som satsade på att säkra kärnan i det svenska välfärdsuppdraget, har varit framgångsrik. Jag vill tacka svenska folket för de insatser och de umbäranden som vi gemensamt har tagit på oss genom denna svåra kris. Jag vill tacka för tilltron till den svenska modellen, inte minst i de delar av där finanskris och industrikris slog allra hårdast. Vi fryser inte det svenska samhället. Vi tror på omställning. Vi tror på vidareutbildning. Vi tror på att förbereda oss för att komma ut starkare än vad vi kom in i krisen. Detta har vi gjort tillsammans. Jag vet att när vi tittar ut genom våra köksfönster på det svenska samhället ser det olika ut i olika delar av . Även med en ekonomi i balans och goda tillväxttal finns det alltid de som säger: Inte för mig, inte som jag ser det. Det visar att det finns fortsatta samhällsutmaningar också i att möta människors vilja till arbete och till en bättre framtid. Vi är i ett läge där efterfrågan på arbetskraft växer i hela , och viljan att arbeta växer också. Många vill nu komma in på arbetsmarknaden. Det är viktigt att använda detta till att nu fler ska få jobb. Tre slutsatser tycker jag att man ska dra av den tid vi nu har haft med finanskris och den återhämtning vi sett 2010. Den första är att oppositionen fick fel. stod här i talarstolen och hävdade att regeringen förde en politik som var lånefinansierad. Det handlade om att vi tog upp lån för att kunna få skattesänkningar på plats. 2010 innebar att människor som jobbade fick mer i plånboken, satsningar på välfärd och på fördelningspolitik detta inom ramen för en ekonomi som var i balans. Den andra slutsatsen är att krisen har lärt oss vikten av att inte bara se till ordning och reda i offentliga finanser utan att också förstå utmaningen som finns från finansmarknader och banker när det går snett när det gäller stabiliteten. Vi måste också värdera stabiliteten i alla delar av svensk ekonomi när det gäller tillgångsvärden, när det gäller hur banker beter sig i och utomlands och hur finansmarknaden uppträder. Av detta har vi lärt och förändrat, och kring detta har vi samordnat oss med och med världen. Vi har kommit en bit på väg. Men vi har inte sett den sista finanskrisen. Vi har inte sett den sista effekten av instabiliteten i den här delen. Här finns anledning att fortsatt vara mycket uppmärksam. Den tredje slutsatsen handlar om att nu föra fram nya reformer för att öka svenska folkets, människors, anställningsbarhet. Vi lever i där alltför många har svårt att hävda sig i en tuff konkurrens på arbetsmarknaden. Våra motmedel måste vara reformer för att öka människors anställningsbarhet. Det ben som kanske allra mest reformmässigt kommer att prägla 2011 kommer att vara utvecklingen av det svenska utbildningssystemet. har uttryckt det som att detta kommer att bli det i historien största reformåret för svensk skola, och det är svårt att inte hålla med. Låt mig nämna bara de tio största och viktigaste reformerna som genomförs bara i svensk skola. En helt ny skollag kommer att träda i kraft . Vi skärper det pedagogiska uppdraget till förskolan och inför en ny läroplan, också det från . Vi inför skarpare och tydligare kunskapskrav genom en ny läroplan i . Vi inför också en ny läroplan och nya ämnesplaner för gymnasiet. Vi inrättar en ny lärarutbildning. Vi har förlängt satsningen på matematik, naturvetenskap och teknik. Vi fortsätter med resurser till vår läsa-skriva-räkna-satsning. Vi får från höstterminsstarten ett nytt betygssystem med fler betygssteg och med betyg från årskurs 6. Vi gör en satsning på fler nationella prov för att säkerställa att alla elever ges likvärdiga och tillräckliga kunskaper. : Vi fortsätter lärarlyftet, populärt, för att göra lärare behöriga i alla ämnen i de årskurser där de undervisar. Detta är en satsning i framtid. Detta är en satsning för att säkra att barn och ungdomar i svensk skola lär sig tillräckligt mycket. Det rustar unga människor för anställningsbarhet i ett komplicerat samhälle. En politik som ska vinna människors förtroende måste utgå från verkliga samhällsproblem. Det handlar inte om lockropen från särintressen som säger se oss men skippa de andra, utan om just verkliga samhällsintressen. Två verkliga och viktiga samhällsproblem vill regeringen fortsatt agera mot 2011. Vi fortsätter färden mot full sysselsättning, fortsatta ansträngningar för att människor i ska kunna få jobb efter egen förmåga. Det gäller i alla typer av konjunkturer. I finanskris och lågkonjunktur handlar det mer om att försvara snarare än om att bygga ut eller lägga till. Men i bättre tider har vi möjlighet att se frukterna av våra långsiktiga reformer, att fler kan få jobb. Det vill vi ta fortsatta steg för. Vi har markerat i våra reformambitioner i vårt valmanifest ett femte jobbskatteavdrag. Vi får se när det finns ett utrymme och när svensk ekonomi mår bra av att detta de facto kan genomföras. Men jag har noterat i debatten att en och annan säger: tycker vi att det räcker. Det är så många jobbskatteavdrag. Låt mig säga att jobbskatteavdraget, det faktum att vi sänker inkomstskatter brett för alla som arbetar, är det enskilt mest jobbskapande som den här regeringen gör och som över huvud taget något politiskt parti har föreslagit som ger effekt, som har varaktiga effekter. Jobbskatteavdraget är så konstruerat att det gör det särskilt lönsamt att arbeta för dem som jobbar med svag förankring på arbetsmarknaden till låga löner, som väldigt ofta för sin försörjning, som de får delvis lön, också är beroende av inkomstförstärkningar från inkomstprövade ersättningssystem. Därför blir marginaleffekterna fortsatt väldigt höga för dessa grupper. Den som säger att jobbskatteavdrag är tråkigt har förmodligen inte träffat eller insett att den typen av människor finns och att de fortsatt sitter hårt klämda av höga marginaleffekter och att drivkrafterna för jobb, tillsammans med det ben som handlar om anställningsbarhet till följd av ett kraftfullt och bra utbildningssystem, är ett annat mycket tungt och viktigt ben för att få jobben att växa till. Det måste finnas tydliga drivkrafter i hela samhället, i alla delar av livet, och det förstärks via det jobbskatteavdrag som vi hoppas kunna fortsätta att arbeta med också under den här mandatperioden. Det andra samhällsproblemet som man måste vara mycket vaksam på är våldets utbredning i det svenska samhället. Där våldets logik träder in försvinner frihet och trycker tillbaka väldigt mycket av det som vi vill åstadkomma. Våldet drabbar hela det svenska samhället, men det är också viktigt att analysera vilka som är mest våldsutsatta i vårt . Fram träder en bild av de unga men också av lågutbildade ofta ensamstående boende i flerbostadshus. Den som står upp mot våldet står också upp för de svaga i samhället. Den som står upp mot våldet står upp för de unga i det svenska samhället. Alliansregeringen har gjort historiskt stora satsningar på det svenska rättsväsendet. Vi måste nu ställa frågan om resurserna verkligen kommer till nytta och trycker tillbaka våldet i det svenska samhället. Det är viktigt att följa upp att resurser används effektivt och att de är inriktade på det som är viktigt, nämligen att våldets logik inte får ta över. Det är full fart i svensk ekonomi, och det är full fart i de reformer som vi ska genomföra. Det vänteläge som möjligen föreligger finns naturligen just nu i den svenska oppositionen. Det ska rättas till, och vi ska få nya ledningar för oppositionspartier och med dem tillsammans sedan formera en ny debatt om nya regeringsalternativ. Till detta får vi dock återkomma i senare partiledardebatter. 2 (S) replik: Det blir nya ledningar för delar av oppositionen, men det kommer att vara samma debatt, . Jag ska återkomma i mitt anförande till den bild jag har av . Den är delvis en annan än den mycket belåtna som du just gav uttryck för. Jag kan dock konstatera att misstag möjligen var att han litade på regeringens prognoser. Det var uppenbarligen fel, säger statsministern . Jag vill ta upp en fråga som kommer att återkomma under den här mandatperioden. I valrörelsen, , upprepade du och många litade på vad du sade att välfärdens kärna måste tryggas innan fler skattesänkningar går att göra. utlovar du ytterligare sänkningar, och då undrar jag förstås: Är välfärden tryggad? Är det färdigt? Är det inga problem? Hur tänkte du? Sex av tio demensboenden är underbemannade. Är det ett okej resultat? 30 000 jobb har försvunnit i välfärden. Är det att trygga välfärdens kärna? Återigen låter skatten gå före välfärden. Eller är välfärden tryggad? Hur tänkte du, ? 3 Statsminister (M) replik: Låt oss ändå hoppas att med en ny ledning blir det en ny debatt och inte samma debatt. Jag tror inte att svenska folket instämmer i oppositionens fortsatta beskrivning av som ett land i ruiner där ekonomin inte är bra och där allt har gått fel. Där kan finnas anledning till viss förnyelse. Vi ska komma ihåg att prognoser alltid är fel. De gäller här och och ändrar sig alltid. Jag kan avslöja att så har det varit under alla typer av regeringen i den svenska historien. Det var det tvärsäkra och förnumstiga påståendet att vi bedrev en politik som byggde på lånade pengar som jag konstaterade blev fel. Det går att föra en politik i som ser till att vanligt folk som jobbar får mer i plånboken som man säkrar välfärdsuppdraget och ändå kan leverera balans i den offentliga ekonomin. För mig är det viktigt att visa att man kan åstadkomma allt det. Det vi gjorde var att fullfölja det vi lovat svenska folket. Vi avstod från skattesänkningar i form av jobbskatteavdrag i den budget som började gälla från . Vi tillförde nya resurser, både tillfälligt och i reformstöd, till den svenska välfärden. Det kommer aldrig någonsin att uppstå ett läge där välfärdsuppdraget är färdigt. Det måste ständigt utvecklas. Men det måste också möta med en politik som ger jobb. Då måste man använda det instrument som är det mest jobbskapande vi har. Det är i detta fall att lätta beskattningen framför allt för dem med låga och normala inkomster. Avser vi att fortsätta med den politiken? Ja, jag tror att byggs starkt genom att folk jobbar och genom att välfärden får sina resurser och att vi tydligt markerar att vi kan göra båda dessa saker . 4 (S) replik: Man ska kunna göra två saker . Det ena måste vara att se till att det finns drivkrafter för jobb, och det ska jag återkomma till. Där har vi anledning att diskutera mycket, och det gör vi också. Det andra måste vara, nu när ekonomin är stark och det finns utrymme för regeringen, att se till att de som har det allra tuffast, de som välfärden är till för, prioriteras. Jag nämnde ett exempel som gör mig illa till mods när jag läser om det, nämligen demensvården. Jag kan inte förstå, och uppenbarligen inte alla i regeringen heller, hur man återigen kan låta skattesänkningarna gå före att rätta till bristerna i basen i hela avsikten med välfärdssystemet. har du, , möjlighet att säga: Jag tänkte nog lite fort och fel. Jag håller med om att inte minst våra äldre och demensvården behöver resurser innan vi går vidare med skattesänkningar. Du önskar en helt annan debatt med en ny oppositionsledare, . Men jag kan lova dig att kampen för att välfärden måste tryggas för att det är vägen till jämlikhet och utveckling och därmed i längden också till jobb kommer inte nästa socialdemokratiska partiledare att ändra på. Den förnyelsen får du se i månen efter, för den finns inte. 5 Statsminister (M) replik: Eventuell förnyelse av socialdemokratin eller inte överlåter jag givetvis åt Socialdemokraterna själva att uttolka. Jag vill vara tydlig med att jag har markerat att man parallellt ska föra jobbpolitik och säkra välfärdsuppdraget. Jag tror dessutom att de hänger ihop på ett sätt som inte går att dra isär. av de skatteinkomster vi får är relaterade till arbetsmarknaden. Det är därifrån de skatteinkomster hämtas i kommuner och landsting som säkrar uppdraget i kärnan av den svenska välfärden. Om färre jobbar blir det mindre pengar till demensvården. Därför ska man satsa på det regeringsalternativ som bäst ser till att jobben blir fler. Ju mer vi jobbar, desto mer resurser får vi till välfärd. Jag har inte sagt att jag sätter det ena före det andra. Jag avser att göra bägge parallellt. Det enda jag sade till svenska folket var att gäller att välfärden sätts före ytterligare jobbskatteavdrag, och vi har hållit det vi lovade. 6 (MP) replik: Jag ska ta upp en fråga som statsministern inte berörde i sitt anförande. Jag anser att medmänskligheten i ett samhälle kan mätas bra utifrån hur vi tar hand om de allra mest utsatta människorna. Några av dem som har det svårast i är de som varit sjuka länge och hamnat utanför trygghetssystemen, alltså de som blivit utförsäkrade. Denna fråga debatterade vi mycket i valrörelsen. har regeringen bestämt sig för att man ska sluta ta reda på hur det går för dem som blir utförsäkrade. Man ska inte längre ta fram den statistik som visar hur de försörjer sig och vilken inkomst och ersättning de får i förhållande till den de hade innan. Vad blir regeringens nästa strategi? Blir det att sluta räkna de försenade tågen kanske? 7 Statsminister (M) replik: Den kanske viktigaste uppgift som låg framför alliansregeringen vid valsegern 2006 var att synliggöra ett historiskt stort utanförskap som hade vuxit fram åren före maktskiftet 2006. Huvudansvariga för det var naturligtvis Socialdemokraterna. Medansvariga var och . Människor som hade svårt att hävda sig i konkurrens blev utflyttade i stora ersättningssystem som växte mycket snabbt. På det sättet löste man arbetsmarknadsutmaningar. Över 140 människor förtidspensionerades under med . Då kan man stå och peka finger och säga: Här står ni och försöker göra något åt det. Jo, för att vi tycker att det var en omänsklig och felaktig politik som måste bytas till en politik som försöker aktivera system, som försöker sätta in rehabilitering och som försöker hjälpa människor att komma tillbaka. Alla har inte möjlighet att göra det; det är svårt med anställningsbarhet, vilket jag tog upp i mitt inledningsanförande. Men att kalla människor som har arbetsförmåga för sjuka för att arbeta är inget sätt att möta framtidsutmaningar. Därför har sjukförsäkringsreformen varit viktig, även om den inte i alla delar har varit så populär eller så perfekt som vi skulle önska att varje stor reform var. Jag ändrar inte min uppfattning att vi har gjort något som var historiskt angeläget. Vi tänker återkomma med hur vi ska försöka korrigera enskilda delar som inte blev som vi hade tänkt. Här har vi uppenbarligen väldigt skilda uppfattningar. Det tror jag beror på att vi såg det här samhällsproblemet på olika sätt när vi inledde vår viktiga uppgift. 8 (MP) replik: Det finns ingenting som hindrar att man hjälper människor till rehabilitering utan att sparka ut andra från sjukförsäkringen. Det finns ingenting som hindrar att man tar reda på hur det ligger till och förändrar därefter. De konsekvenser som den här reformen fick kommer inte som en stor överraskning. Det är precis de konsekvenser man pekade på. Jag tror tyvärr att det ligger något i min kanske lite raljerande fråga. När jag satt i klimatberedningen var det en av de borgerliga ledamöterna som inte ville ta reda på hur mycket utsläpp svensk konsumtion orsakar utomlands. Han var rädd för de politiska konsekvenserna av att få veta sanningen. Det kanske är samma sak här. Man är rädd att behöva ta de politiska konsekvenserna om man får reda på sanningen om effekterna av den reform man har genomfört. Statsministern säger att regeringen är beredd att förändra. Hur ska man veta om man behöver förändra om man inte är beredd att ta reda på hur det faktiskt ligger till? 9 Statsminister (M) replik: Jag är ödmjuk inför att stora reformer alltid får icke avsedda effekter. Därför ska man alltid vara beredd att lyssna och ha förmåga att rätta till. Det ska naturligtvis bygga på att man ser hur det de facto har fungerat. Den som stor i orden pekar finger åt den här typen av reformer bör, som sagt, minnas förhistorien. Vi vill inte återgå till en politik där detta förs in i dunklet och där människor i osynliggörs. Det är oklart för mig men det ska vi säkert kunna återkomma till vad som är alternativet till denna stora sjukförsäkringsreform. Den är viktig för enskilda. Den är viktig för våra ansträngningar för att folk ska kunna få jobb. Men den är också mycket viktig för utvecklingen av svenska offentliga finanser. När ohälsotalen sjunker sjunker också utgifterna. Då får vi reformer. Jag har noterat att oppositionen, precis som vi på majoritetssidan, tycker att vi tydligt ska peka ut vad vi vill använda pengarna till. Om reformerna försvinner försvinner pengarna. Har ni någon beredskap för det? 10 (SD) replik: Statsministern talade om fortsatta samhällsutmaningar. Han nämnde två, i första hand jobben och en fortsatt bekämpning av arbetslösheten. Det är naturligtvis den största samhällsutmaningen. Statsministern nämnde anställningsbarheten som en viktig fråga att arbeta med. Det gläder mig att statsministern nämner det. Det vi har sett från den här regeringen sedan den tillträdde har varit en mer generell utbudspolitik där man genom försämringar i trygghetssystemen, genom arbetskraftsinvandring och andra åtgärder har ökat arbetskraftsutbudet. talar man också om att öka anställningsbarheten och matcha den arbetskraft vi har mot det behov som finns på arbetsmarknaden. Det tycker jag är rätt väg att gå. Det pratades också om fortsatta skattesänkningar, framför allt inkomstskattesänkningar. Det kan man tänka sig, men man får inte glömma marginaleffekten, vilket statsministern själv nämner. Effekten av skattesänkningarna avtar för varje steg som tas. Vi har deklarerat att vi kan tänka oss att gå med på och att stödja fortsatta inkomstskattesänkningar, men glöm inte välfärden, och glöm inte pensionärerna som var ett viktigt debattämne i valkampanjen. Det var egentligen inte detta som gladde mig mest. Jag tyckte att det var bra att statsministern tog upp våldet som en fortsatt samhällsutmaning. Det är naturligtvis inte glädjande att vi har våld, men det är glädjande att statsministern uppmärksammar det som en av de absolut viktigaste utmaningarna. Jag hoppas på krafttag mot våldet och våldsbrottsligheten. 11 Statsminister (M) replik: Anställningsbarhet och utbudspolitik är ju något som många reformer har handlat om. Det har inneburit en stor förändring av ett samhälle som var alldeles för inriktat på att människor inte skulle jobba. Man skulle osynliggöra arbetslösheten, och drivkraften för jobb var otillräckliga när vi tog över 2006. Vi har svenska folkets förtroende både i valet och 2010 för att fortsätta med denna arbetslinje och fortsätta att sträva mot full sysselsättning. Jag kan avslöja att jag talade om våldets konsekvenser även före det att och kom in i riksdag. Jag har känt ett engagemang i de frågorna sedan jag var tonåring och bevistade hockeymatcher på dåvarande Hovet och därefter i . Jag stod i Djurgårdsklacken jag erkänner att jag har fel och brister, men det var så det var. Jag kunde redan då se vad arga unga män kan ta sig för om inte samhället passar sig. Man måste stå upp mot våldet. Man måste förstå vilka de bakomliggande faktorerna är och man måste fästa till ansvar dem som är beredda att använda våld mot andra människor. Den här regeringen har redan genomfört reformer för att lära mer om våldet och för att stå upp mot våldet. Vi är beredda att sätta in resurser och göra ytterligare skärpningar. Det är dock viktigt att påpeka att det för mig alltid har handlat om individens ansvar. Det är enskilda som använder våld av olika skäl och som ska stå ansvariga för det. I min föreställning har det aldrig handlat om ett gruppbeteende. Det är huvudsakligen män oftast väldigt arga som använder våld för att de är fega och har stora brister när det gäller att kunna kommunicera. Vår uppfattning är att vi ska fortsätta att bedriva en stark och tydlig politik på det området. 12 (SD) replik: I min förra replik var jag väldigt glad, och det var kanske inte riktigt meningen men tiden är begränsad. Jag är inte så glad. Jag är medveten om att statsministern har pratat om våld, men det räcker inte med prat. Under den förra mandatperioden kunde vi se en passivitet inte minst när det gäller skärpningen av straffen för våldsbrott, i synnerhet grova våldsbrott. ser vi hur våldet breder ut sig. Misshandel har ökat . Det sexuella våldet ökar katastrofalt. ligger i topp i våldtäktsstatistiken, inte bara i utan i hela världen. Det räcker inte med prat. Statsministern nämnde själv hur viktigt det är med uppföljningar. Regeringen har fått kritik för att man inte har gjort någon uppföljning när det gäller det brottsförebyggande arbetet. Jag återkommer till detta i mitt huvudanförande. Jag är inte nöjd med brottsbekämpningen i det här landet. Jag tycker att den här regeringen har präglats av en närmast häpnadsväckande passivitet trots statsministerns prat. 13 Statsminister (M) replik: Våldsbrotten ser ut att ha ökat medan andra brott går ned. När vi diskuterar brott ska vi alltid minnas att vad som anmäls och inte anmäls är en oerhört viktig faktor. Det är inte alldeles lätt att belägga i alla sammanhang. Vi har bidragit till återkommande förändringar av våldtäktsbegreppet. Det påverkar i sin tur hur statistiken ser ut. Det är viktigt att känna till; annars använder man ofta tillhyggen som inte alldeles korrekt återspeglar verkligheten. Man kan inte komma med alla svar , men jag tror att ett helt samhälle måste resa sig mot våldet. Det handlar om familjen, skolan och om möjligheten för var och en att få ett bra liv. Det handlar också om ett rättsväsen som är närvarande med fler poliser och tydligare reaktioner mot både unga och äldre våldsverkare. Vi har gjort förändringar i alla dessa delar. Vi är inte färdiga. Vi behöver göra mer, men vi ser och vi är tydliga med att vi står upp mot våldet i det svenska samhället. 14 (V) replik: Statsministern har många brister. Jag ser inte stödet till som någon av de större. Statsministern talade i sitt anförande om de verkliga problem som vi ska utgå från. Jag tror att vi är överens om att arbetslösheten räknas dit. var drygt 400 000 arbetslösa och det fanns drygt 45 000 jobb. Det är uppenbart att arbetslösa inte är några lata människor som väljer arbetslöshet, utan det är människor som inte har möjlighet att komma ut på arbetsmarknaden. Om man är arbetslös drabbas man av regeringens jobb- och utvecklingsgaranti. Jag sade att man drabbas därför att det är precis vad som sker. Det är ingen jobbgaranti, det är ingen utvecklingsgaranti, utan det är i fas 3, den värsta fasen, närmast att likna vid slavarbete. växer det upp företag som har som affärsidé att få per människa man sysselsätter som ersättningen för dessa människor betalas av . Man gör miljonvinster utan att dessa människor har en meningsfull sysselsättning och utan att ge dessa människor en utveckling eller en ingång på arbetsmarknaden. Det håller på hela tiden. Det har i medierna uppmärksammats ett otal fall av människor som hänsynslöst utnyttjas. Då sägs det att det bara är att uppmärksamma dessa företag och se till att stänga av dem. Nej, så är det inte därför att detta är hemligt. Det är affärshemligheter hur många man sysselsätter enligt detta regelverk. Regeringen påstår sig vara en regering mot arbetslösheten. Det stämmer inte. Det är ingen regering mot arbetslösheten. Det är ingen regering för de arbetslösa. Det är en regering för de företag som vill tjäna pengar på arbetslösheten.