prot · GY09111 · 2011-06-08 00:00:00 — Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. En av många stora förändringar som har genomförts på hälso- och sjukvårdens område sedan maktskiftet 2006 är omregleringen av apoteksmarknaden där apoteksmonopolet har avskaffats. Det var en mycket stor reform med många inblandade. Ett antal fallgropar fanns, och erfarenheten av att omreglera en läkemedelsmarknad var av naturliga skäl begränsad. Viss erfarenhet kunde dras av som var näst näst sist i med av avskaffa sitt apoteksmonopol. En hel del erfarenhet kunde också dras av som avskaffade sitt apoteksmonopol . Förhoppningsvis kommer och att kunna dra nytta av våra erfarenheter då de avskaffar sina monopol. Under förberedelsearbetet kände jag mer än en gång en viss oro för hur processen skulle gå. Socialdemokraterna drev tillsammans med PRO en kampanj, Rör inte mitt apotek. Äldre skrämdes med att utan monopol skulle de kanske inte få sina läkemedel. Min oro rörde inte att läkemedelsförsörjningen skulle slås ut, vilket Socialdemokraterna förebådade, utan att man skulle råka ut för allvarliga bakslag på grund av reformens omfattning. Jag lugnades dock när jag i samtal med en erfaren norsk politiker som var väl förtrogen med den norska processen ställde frågan: Är det inte många i som när monopolet har avskaffats vill återgå till monopoltiden? Hans svar löd: Du får gå mycket länge på och fråga, innan du finner någon som vill ha det som det var . Jag är övertygad om att våra socialdemokratiska vänner får gå länge på och fråga innan de hittar någon som tycker att vi ska gå tillbaka till monopoltiden. Flera mil måste nog Socialdemokraterna vandra, frågandes på den svenska landsbygden innan man hittar någon som vill gå tillbaka till apoteksmonopolet. stängde ned apotek efter apotek på den svenska landsbygden. , i östra , som jag kommer från, hade tidigare ett apotek, men det stängdes. Inte en enda socialdemokrat hördes protestera. När ett offentligt monopol bestämmer sig för att försämra servicen på landsbygden, oavsett om det är den socialdemokratiskt styrda kommunen som stänger en skola eller ett ålderdomshem, som stänger en vårdcentral eller det statliga apoteksmonopolet som stänger ett litet apotek i , då tycker Socialdemokraterna att det är helt okej. Men när det offentliga monopolet i avskaffas räds man inte att använda glesbygden som slagträ. I vet vi att det är precis tvärtom. Vi vet att det är offentliga monopol som är glesbygdens fiende. Det är när monopolen rivs och entreprenörerna släpps fria som det öppnas möjligheter till kloka lösningar utanför tätorterna. Vi ser det tydligt när det handlar om avskaffandet av apoteksmonopolet. Jag läste en artikel i . Där stod att läsa: kan , 79 är, promenera till . Hon behöver inte längre ta bussen in till , utan kan handla sin medicin hemma i byn. Jag har svårt att förstå varför socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister är negativa till att flera byar som inte hade apotek nu har fått apotek. har fått fem nya apotek sedan monopolet upphörde. nyöppnade apotek hemma i byn är ett. I har, som vi har hört från talarstolen, mer än 200 nya apotek öppnats. Jag fick själv inviga ett apotek hemma i . På det apotek jag invigde berättade man att man hade valt en butikslokal utefter den väg de flesta i går till och från jobbet. Dessutom hade man bestämt sig för att öppna så att människor skulle kunna handla sina läkemedel på väg till jobbet eller efter det tidiga läkarbesöket . Jag har svårt att förstå varför socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister är så negativa till att öppettider nu är anpassade till när människor vill handla sina läkemedel. Helg- och kvällsöppna apotek har blivit resultatet. behövde inte öppettiderna anpassas efter kundernas behov. Kunderna fick anpassa sig efter behov. vet exempelvis att om man inte har öppet när kunden vill handla sina läkemedel väntar inte kunden till utan går till Doc . I artikeln i berättar småbarnsmamman att om barnen blir sjuka behöver man inte längre vänta till måndagen för att köpa medicin. Jag har svårt att förstå varför vänsteroppositionen är negativ till att småbarnsföräldrar ska kunna köpa Alvedon och näsdroppar nära och på hemmaplan. Under den här processen är det två aspekter som har varit viktiga för oss i . Det är för det första att garantera att läkemedelstillgången är god i glesbygden. Erfarenheterna från den norska omregleringen visar att tillgången ökade efter att monopolet avskaffades. Närmare 20 norska kommuner som inte tidigare hade apotek fick ett apotek efter att monopolet försvann. Vi kan nu se motsvarande utveckling i . Därtill kommer att krav har ställts på att det hundratal apotek som har avyttrats i glesbygden inte får läggas ned av de nya apoteksaktörerna. Systemet med apoteksombud fyller en viktig funktion i många gles- och landsbygder. Det får inte avvecklas innan noggranna analyser av framtida behov har gjorts. Dessutom har staten valt att behålla för att kunna kompensera om behov skulle uppstå. Den andra viktiga aspekten från sida var att vi inte skulle hamna i den norska situationen där man gick från ett monopol till ett oligopol. Vi ville att apoteksmarknaden skulle vara en väl fungerande marknad med goda möjligheter för småföretagare. Vi kan nu konstatera att även den aspekten är väl tillgodosedd. Ett stort antal mindre aktörer har kunnat etablera sig på marknaden. Få reformer har likt apoteksomregleringen omgetts av så många utvärderingar. som vi debatterar är en. Alla dessa utvärderingar kommer med all sannolikhet att leda till korrigeringar och förändringar. Men jag är fullständigt övertygad om att det inte kommer att leda till det som , och så hett eftertraktar, nämligen en återgång till hur det var . 28 (S) replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära någon replik på detta euforiska inlägg. Avregleringen av de receptfria läkemedlen kom först, och vi har aldrig någonsin haft någonting emot att man har möjlighet att köpa Novalucol, som jag för egen del behöver ibland, huvudvärkstabletter och liknande i den vanliga dagligvaruhandeln. Därför kan vi en gång för alla slå fast att det är så. Vi behöver inte stå och slå på varandra om någonting som vi är överens om. gjorde också det i sitt anförande tidigare och lyfte fram detta som någonting som skiljer oss åt. Men i den delen är vi inte oense. Det som vi är oense om är om det är klokt att använda skattepengar för att utöka antalet apotek i stället för att använda dem i det gamla systemet för att öka effektiviteten i det system där vi hade våra egna apotek och där vi använde skattepengarna effektivt. De nya apoteken vill naturligtvis göra ett så bra arbete som möjligt. Jag ifrågasätter inte det. Men de har ett behov av att ha vinster, och de har ett behov av att ha personal som ska jobba på alla de extra tider som man säger att man ska ha öppet. Det är klart att det kostar, annars vore det knepigt. Man kan fundera lite grann på öppettiderna. Jag har hört berättelser om att vissa apotek har stängt på luncherna och att de har sommarstängt. Bilden är alltså inte likadan överallt, alltså att man har nya öppettider. Men de som väljer att inte ha öppet lika mycket kanske kommer att slås ut. Det viktigaste som jag ville ta upp gällde de receptfria läkemedlen. 29 (C) replik: Jag utgår från att det som säger i talarstolen stämmer. Han inledde sitt anförande med att säga att hela apoteksomregleringen var vansinnig. Han använde ordet vansinnig. Jag ser fram emot en valrörelse 2014 när Socialdemokraterna ska åka land och rike runt och försöka övertyga svenska folket om att detta var vansinnigt och att vi måste återgå till det gamla. Sedan sade att försäljningen av receptfria läkemedel över disk var långt ifrån problemfri. Där var det själv som pekade på stora svårigheter just i den reformen. Det var det som jag tog fasta på. Sedan är den beskrivning som Socialdemokraterna och ger intressant. Det sägs att vi har tagit skattepengar för att det ska bli fler apotek. Men statens och samhällets kostnader för läkemedel minskar nu . Handelsmarginalen har ökat med , men det är inte skattepengar, utan man har pressat marginalen gentemot läkemedelsindustrin. Jag kan inte förstå att Socialdemokraterna kan se det som ett problem att vi pressar priserna hos läkemedelsindustrin för att öka tillgängligheten på den svenska landsbygden och runt om i så att det blir rimligare öppettider. Jag tycker också att det är så fascinerande att från representant i talarstolen höra att det har blivit så fruktansvärt eftersom ett apotek hade lunchstängt och ett annat apotek hade semesterstängt. Då undrar jag vilken värld som oppositionen lever i. Så har det varit . i där jag bor har alltid haft lunchstängt beroende på att det är en person som jobbar där, och då måste man få stänga när man har lunch. Det är till närmaste andra apotek. Semesterstängda apotek har förekommit på orter där har haft ett mindre kundunderlag. Jag förstår därför inte vilken värld som man utgår från när man säger att det var bättre . 30 (S) replik: Jag sade inte att det var långt ifrån problemfritt. Jag sade att det inte är problemfritt att man säljer receptfria läkemedel i dagligvaruhandeln eftersom det är fråga om läkemedel. Det läggs ett stort ansvar på dem som hanterar läkemedel, och det ska man vara noga med att betona. Man kan inte ha dessa läkemedel i korgar vid kassan, precis som lösgodis, som man i vissa fall kunde se i början. tror jag att dessa avarter har försvunnit. Men det är ändå viktigt att se till att detta hanteras på ett så klokt sätt som möjligt. 31 (C) replik: Jag känner mig mycket nöjd över att Socialdemokraterna välkomnade regeringens förslag om att tillåta försäljning av receptfria läkemedel på andra ställen än apoteken. Jag har också en stark förhoppning om att när Socialdemokraterna nu använder tiden fram till valet och faktiskt går ut och pratar med människor kommer inte den beskrivning som Socialdemokraterna ger i valrörelsen att vara att rivandet av apoteksmonopolet var ett fullkomligt vansinnigt beslut. Den uppfattningen finns nämligen inte ute på gator och torg. 32 PER RAMHORN (SD): debatterar vi apoteksomregleringen. Vi har under debattens gång hört att det finns olika åsikter om hur det har blivit, alltifrån katastrof till succé. Sanningen ligger nog mitt emellan med en viss övervikt för succé. I ärlighetens namn ska jag säga att vi var delvis skeptiska till denna omreglering från början och såg en del farhågor. Men lyckligtvis besannades de inte, vilket vi naturligtvis är mycket glada för. En ökad tillgänglighet var ett av huvudsyftena med apoteksomregleringen. I stort sett har man lyckats med detta mål. Vid tiden före omregleringen gick det ett apotek på ca 10 000 invånare. Efter omregleringen har antalet ökat till ett apotek på ca 8 300 invånare, vilket innebär att det finns ca 1 200 apotek i . Det är en ökning på lite . Även öppettiderna på svenska apotek var ett problem före omregleringen. Få apotek var öppna och . Detta har förbättrats betydligt. Dessutom har apotek etablerats på orter som var helt utan, till exempel och . Men vi har påpekat att allt inte är positivt. Vi kan inte blunda för de problem som finns, för det finns fortfarande problem, och här måste det till en förbättring. Före omregleringen hade apoteken gemensam lagerhållning. På det sättet fick kunden hjälp med att lokalisera på vilket annat apotek som läkemedlet fanns om det inte fanns på besöksapoteket. I och med omregleringen har varje apotekskedja sitt eget lager, och då kan man inte se var varan finns. Det finns dock en frivillig överenskommelse i branschen om att hjälpa kunden att lokalisera på vilket apotek som varan finns. Men detta fungerar inte alltid i praktiken, och vi har sett alltför många sådana fall. Detsamma gäller den så kallade 24-timmarsregeln. Här bör man se över de så kallade stopptiderna och kanske göra dem mer generösa. Man bör kanske också ha snabbare och tätare leveranser till apoteken. På dessa två områden måste det till en förbättring. I förlängningen utesluter vi inte att man kanske får införa tvingande åtgärder. Men vi kommer att följa denna fråga noga framöver så att patienterna ska få sin medicin på ett tryggt och säkert sätt. 33 (KD): Vi debatterar just nu ett reformområde där det handlar om läkemedel och apotek ett reformområde där syftet är att öka tillgängligheten och att få till stånd en bättre service till allmänhet och patienter. Den apoteksomreglering som vi genomfört var föremål för många och ganska långa debatter innan det blev ett beslut. En sak är uppenbar: Det krävdes en alliansregering för att komma till skott, för att komma till handling. Hade det varit så att vi fått leva med en rödgrön majoritet i även efter 2006 är jag alls inte säker på att här i talarstolen hade kunnat hylla möjligheterna när det gäller receptfria läkemedel på bensinmackar och i mataffärer. Han hade inte ens fått den chansen, för i den rödgröna regeringssituation som vi levde med förmådde man aldrig att lägga fram en proposition för . Det krävdes ett valresultat innebärande att vi i allianspartierna visade att vi vågade gå före, att vi vågade visa att inte skulle bli det eftersläpande landet som försummar tillgänglighet och service och som nonchalerar patienters krav på god tillgänglighet och på service och kvalitet. Därför är de receptfria läkemedlen inte så oväsentliga. Jag tycker att det är lite spännande att gång på gång i både repliker och anförande lyssna till socialdemokraten som intygar att han står bakom försäljningen av receptfria läkemedel till pensionärer och barnfamiljer på bensinmackar och i mataffärer. Det är välkommet, ! kommer, tror jag, din ersättare eller möjligen du själv, , att stå här i talarstolen och säga: Visserligen var vi lite kritiska till en utökning och till att ge möjlighet till en omreglering som gett oss 200 nya apotek med en helt annan servicesituation när det gäller öppettider. Vi hade en del debatter där det var en oro. Det var nog lite av inte från Bullerbyn höll jag på att säga men väl av olyckskorpar som kraxade. Men när gått konstaterar vi att frågorna hanterats på ett klokt sätt. Därigenom kommer också Socialdemokraterna att sälla sig till kören och tycka att det är ganska bra ungefär som för de receptfria läkemedlen. Situationen för den svenska allmänheten är att alliansregeringen måste ploga i de här frågorna. Om vi inte gör det stannar utvecklingen upp. Socialdemokraterna har även i denna debatt visat att man är ett bakåtsträvande parti som bara talar om att det var bättre . Det är dags att syna korten. När det gäller talet om att det var bättre förr är det precis så som beskriver: Apotek stängdes . Det var lunchstängt. Öppettiderna var inte anpassade till patienternas situation och livsförutsättningar. Det var en situation om vilken socialdemokrater och övriga oppositionspartier alltså säger att det var bättre . Jag är övertygad om att ingen här på egentligen vill tillbaka till den situationen. Inte heller någon på bygatan runt om i de småsamhällen som fått en förbättring vill, tror jag, tillbaka dit. Vi kan nu se att vi har fått en ökad tillgänglighet med 6 000 olika möjligheter att få receptfria läkemedel i mataffärer och på bensinmackar. Det har skett en utökning med 200 nya apotek runt om i landet. Det intressanta att konstatera är var i landet vi fått flest nya apotek. Om man tror på och lyssnar på och Socialdemokraterna måste det nästan vara vid Stureplan. Men flest nya apotek procentuellt har man fått i . När det gäller att ha den bästa tillgängligheten antalet apotek per invånare kan man fråga sig om den finns i . Nej, den finns i . 5 200 invånare per apotek i ska jämföras med 9 600 invånare per apotek. Chansen till täthet i fråga om apotek är alltså nästan dubbelt så stor i , ett av landets glesbygdslän. Efter kommer och när det gäller att ha många apotek per invånare, så snacka inte om att det var bättre förr! Det är dags att syna korten. När vi gör det avslöjas att omregleringen med regler för att skapa kvalitet och tillgänglighet har syftat till att patienterna ska få tillgång till läkemedel. Man ska få service utifrån sina förutsättningar och sina behov. Därför välkomnar vi detta. Det är också därför vi kan se att det i långa stycken är en framgångsrik reformering som påbörjats. Socialdemokraterna och luftar gärna sin kritiska hållning. Det var bättre förr är, som jag här uttryckt, deras snack. Trots den redogörelse som vi fått från och trots och den tydliga redovisningen vid utskottets hearing finns det de som inte riktigt vill se framgångarna utan mest målar allt i ett ifrågasättande. Men det är inget nytt utan snarare något att vänta sig när någon från och Socialdemokraterna står i talarstolen. Min fundering gäller egentligen hur har resonerat. Det är kanske inte så enkelt att fråga om det när ingen miljöpartist finns i kammaren. Jo, nu har en miljöpartist kommit hit. som tidigare talade här i debatten ser jag tyvärr inte här just . Min fundering gäller om det är en lapsus att finns med på reservationen. Hände inget på den kongress som var och då sade att man skulle bli ett tydligt självständigare parti? Är det inte dags till och med för en företrädare för att inta talarstolen och efter mitt inlägg ge besked om att det med majoritetens skrivningar och med det jag och andra här redovisat inte finns några skäl att vara med i det gamla socialistiska testuggandet med ständig kritik mot allt som gäller sjukvårdens utveckling? Jag tror att skulle må väl av att låta och Socialdemokraterna stå ensamma som bakåtsträvare i apoteksfrågan och när det gäller patienters möjligheter till tillgänglighet i sjukvården. Vi får se om ett besked kommer eller om man har låst upp sig trots sina fina deklarationer och kongressbeslut. Vi i Alliansen tvekar inte att påpeka att förbättringar bör och kan göras. Det gäller tillhandahållandeskyldigheten och den så kallade 24-timmarsregeln. Vi utgår från att regeringen, om så krävs, vidtar de åtgärder som behövs för att säkerställa tillhandahållandeskyldigheten. Den är lika viktig nu som . Det bekymmersamma är att den inte alltid gällde . Vi vill att den ska gälla nu och . I utskottsbetänkandet beskriver vi hur vi tänker följa och ange eventuella behov av åtgärder för att garantera tillgänglighet till läkemedel och apoteksservice i alla delar av landet, även efter övergångsperiodens utgång. Som jag här beskrivit är det , och som har fått den stora utvecklingen när det gäller antalet apotek. Själv bor jag i en del av landet som ofta betraktas som glesbygd, så jag kan lova dem som lyssnar på debatten här i kammaren att jag som kristdemokrat kommer att följa frågan och att ha den i fokus för detta med tillgänglighet över hela landet. Min lilla fråga till handlar om den självständighet som man så tydligt har deklarerat. När man röstade om en omreglering av apoteksmarknaden var sammansvetsat med de två andra röda partierna i en ambition att bilda regering. är det en ny tid. Inte minst miljöpartisterna själva talar om ett nytänkande. Frågan är om det nytänkandet innebär att man inte delar ideologiska låsningar, för om det är någon som har en ideologisk låsning är det just som hyllar monopolet framför allt annat. Vi hyllar dels patientens möjligheter och patientens rätt att få tillgång till kvalificerad service, god tillgänglighet och närhet, dels att patientens behov på olika sätt tillgodoses och att man inte är inlåst i ett monopolsystem. Jag har uppfattat att det var nya signaler. Det hade varit spännande om man i handling hade vågat visa att kongressbesluten betyder någonting och att man lämnar och Socialdemokraterna åt sin eviga vänsterretorik. På område efter område i betänkandet redovisar vi i socialutskottet det arbete som regeringen gjort och det som planeras när det gäller utrednings- och tillsynsuppdrag. Därför yrkar jag bifall till socialutskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 8 § En EU-agenda för barns rättigheter Föredrogs socialutskottets utlåtande /11:SoU17 En EU-agenda för barns rättigheter (KOM(2011)60) 34 (S): Utlåtandet handlar om en EU-agenda för barns rättigheter. Det är ett utlåtande där vi alla partier är överens. Men vi anser frågan så viktig att vi ändå vill ägna den en stunds debatt här i kammaren. dör över 20 000 barn i världen. Över en miljon barn utnyttjas i människohandel , och en miljon barn sitter i fängelse. 21 miljoner barn flydde från förföljelse i konflikter i världen. Konventionen om barns rättigheter, , antogs av FN 1989. antog konventionen året efter. Praktiskt taget alla världens stater har anslutit sig till , där länderna förpliktar sig att vidta lämpliga lagstiftningsåtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. Men konventionen ställer inga krav på hur länderna genomför rättigheterna. Det är ett viktigt dokument som om det följdes skulle förändra livet för tusen och åter tusen barn i världen. Men det följs lite si och så. Vår syn på barn är väldigt olika. I och de övriga nordiska länderna har vi kommit långt, även om vi med våra mått mätt tycker att vi har oerhört mycket kvar att göra. När vi ser på hur barn behandlas i olika delar av världen kan vi knappt tro att det är sant, att det exempelvis är tillåtet med barnaga, att slå barn. Hur kan det vara förenligt med ? I EU-agendan tas det upp en rad viktiga saker, som att man i flera länder använder barn i krig som barnsoldater. Vi ser häpnadsväckande bilder på små pojkar som används i väpnade strider. föreslås i agendan att åldersgränsen höjs till för att obligatoriskt kunna rekrytera pojkar till soldater. En annan viktig fråga som tas upp i agendan är försäljning av barn till prostitution och barnpornografi. Kraven måste höjas, så att staterna verkligen gör något som garanterar att alla flickor och pojkar skyddas mot denna vidriga hantering. Syftet med EU-agendan för barns rättigheter är att skydda barns rättigheter men inte bara att skydda dem utan också att omsätta detta i konkret handling med resultat, se till att det verkligen blir något gjort. EU-arbetet bygger på att länderna själva prioriterar och driver en effektiv politik för sina barns rättigheter. Frågan är här vilka ansträngningar gör när det gäller vår egen barnpolitik. Då vill jag särskilt ta upp frågan om barnfattigdomen. I ökar barnfattigdomen igen, och allt fler familjer har svårt att klara att ha mat på bordet . Många familjer vittnar också om att de måste ransonera maten: en ostskiva, inte två. För många blir det måltider med gröt och blodpudding och uppmaningen att äta ordentligt av maten i skolan, eftersom det inte är så mycket när man kommer helt enkelt. slår nu larm om att något måste göras. Vi vill sätta frågan om barnfattigdom i centrum. Här behövs en svensk politik som sätter minskad barnfattigdom som mål för politiken, med åtgärder som är konkreta. Man kan inte bara fortsätta att hänvisa till arbetslinjen, som man ständigt gör. Att växa upp i en familj som har så dålig ekonomi att man kallar dem fattiga är oerhört kämpigt: att inte ha råd med någonting, att inte ens kunna köpa nya gympaskor när de gamla går sönder, att inte ha några pengar till skolresan utan vara tvungen att ljuga och hitta på varför man inte kan följa med, att inte ha råd med glass eller biobesök med kompisarna någon enda gång. Det är också bland de fattiga familjerna som vräkningarna ökar igen. Man har inte pengar som räcker till det dagliga, och man har aldrig någonsin råd att sätta någon enda liten guldkant på tillvaron. Att leva så år ut och år in och vara barn i en sådan familj är kämpigt. Det är nog något man behöver uppleva för att verkligen kunna förstå hur det är. Barnfattigdomen hör inte hemma i ett land som . Arbetet med detta måste alltid pågå. Vi tror att vi genom att göra till lag får ytterligare möjligheter att förbättra barnens situation och då också kunna utkräva ansvar när principerna inte följs.