prot · GY0960 · 2011-02-16 00:00:00 — I detta anförande instämde , och (alla S). 160 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till de sverigedemokratiska reservationerna 1 och 2. Vi ska behandla betänkande KrU5 om mediefrågor. Att detta område till stor del domineras av frågor som rör just public service märks inte minst på antalet motioner som behandlar ämnet. I likhet med merparten av motionärerna tänkte även jag i första hand uppehålla mig vid public service-frågor . Jag ska börja med att villigt erkänna att jag personligen som sverigedemokrat, konservativ och tidigare presschef inte alltid har haft en helt okomplicerad relation till public service. Jag har upplevt att public service både i sin politiska bevakning och i andra sammanhang tyvärr ofta har brustit i sina strävanden efter partipolitisk objektivitet och alltför ofta ställt sig på maktens och den rådande kulturradikala ordningens sida. Jag antar att de flesta här inne har hört den roliga historien om FNL-demonstrationståget som gick fel och förirrade sig in i och sedan aldrig kom ut igen. Väljarsympatiundersökningar inom journalistkåren har givit vid handen att denna skröna trots överdrifter ändå rymmer några reella korn av sanning. En studie visade att av samtliga journalister sympatiserade med något av de rödgröna partierna. Tidigare studier där man har tittat på partisympatier hos olika typer av journalister har indikerat att vänstersympatierna bland just public service-journalister var ännu starkare. En undersökning visade att mer än en tredjedel sympatiserade med och att sympatiserade med något av de rödgröna partierna. Den stora diskrepansen beträffande partisympatier mellan journalistkåren och den övriga befolkningen är naturligtvis ingenting som kan eller bör vara föremål för några politiska åtgärder. I vilken grad denna skevhet i politiska sympatier faktiskt också påverkar journalistikens innehåll kan säkert diskuteras. Det är dock min övertygelse att blotta misstanken om att det kan föreligga en dold politisk påverkan har en negativ effekt på tilliten till public service, åtminstone hos delar av allmänheten. På de områden där vi med enkla medel faktiskt kan eliminera misstankar kring förekomsten om en dold och insynsskyddad politisk påverkan inom public service anser jag att vi bör göra det. Detta är anledningen till att har valt att yrka bifall till motion Kr220 där det föreslås att inga aktiva politiker ska tillåtas representera den förvaltningsstiftelse som utser styrelserna i public service-företagen. Trots de brister som finns och trots vår ansträngda relation är det min och uppfattning att public service har fyllt och fyller en viktig samhällsfunktion. Det räcker egentligen att titta på den relativa likriktning i utbudet som finns i de kommersiella kanalerna för att inse att det föreligger ett reellt behov att ha en mediekanal som åtminstone har ambitionen att vara så kvalitetsinriktad, mångsidig och kommersiellt oberoende som möjligt. Jag vill understryka att det faktum att vi anser att misstanke om dold politisk påverkan i möjligaste mån bör undvikas inte är detsamma som att vi anser att de folkvalda i inte ska ha något öppet demokratiskt inflytande över public service. Den politiska styrningen av public service ska naturligtvis vara mycket begränsad, och alla former av detaljstyrning ska naturligtvis undvikas. Vi stöder dock bland annat de nuvarande skrivningarna i sändningstillståndet som slår fast att public service har ett ansvar för att värna det svenska språket och för att stärka den nordiska kulturgemenskapen. När det gäller det sistnämnda vill jag säga att är mycket positiva till den idé som har lanserats av om att inrätta en gemensam nordisk kulturkanal. Jag beklagar att kulturministern inte tycks dela vår entusiasm över detta projekt. Jag tycker dock att det är lite märkligt att man i sändningstillståndet uteslutande tar upp vikten av en stark nordisk kulturgemenskap men inte nämner någonting om vikten av en stark nationell kulturgemenskap i . Jag hoppas därför att detta kan åtgärdas vid kommande förhandlingar om sändningsvillkoren genom att regeringen då, i likhet med sina danska systerpartier, är beredd att framföra krav på att public service inte bara ska värna det nationella språket utan hela det nationella kulturarvet. Även när det gäller partipolitisk objektivitet och värnande av demokratiska principer finns det en hel del att lära av . Även till exempel relativt små och nya uppstickarpartier är garanterade utrymme på lika villkor i radios valbevakning. Vi har i på olika sätt byggt upp höga trösklar mot nya politiska rörelser som ifrågasätter och utmanar makten. Det är tragiskt, och jag tycker inte att public service ska vara en del av den processen. För att återgå till motionerna i det aktuella betänkandet kan jag säga att flera av motionärerna vill öppna upp för en moderniserad syn på tv-avgiften. har inte slutgiltigt tagit ställning i frågan om tv-avgiftens framtid, men vi delar uppfattningen att inte minst den pågående teknikutvecklingen, där man kan ta del av tv-utbudet på allt fler sätt, via allt fler olika typer av apparater, motiverar en förnyad prövning av det nuvarande avgiftssystemets hållbarhet. Därför valde vi att yrka bifall till motion Kr282, där en ny och fördjupad utredning av frågan föreslås. Jag vill avslutningsvis meddela att stöder intentionen bakom motion Kr269. Förutom den socioekonomiska aspekt som man trycker på i motionen finns det ett stort gemensamhetsskapande samhällsvärde i att hela befolkningen via public service kan få ta del av ännu fler stora svenska landskampsevenemang än vad som är fallet . Vi har trots detta valt att inte yrka bifall till motionen då den enligt vår mening är alltför luddigt skriven och helt saknar omnämningar av konkreta förslag på hur detta ska åstadkommas. Vi är dock öppna för att både lyssna till och samtala med de rödgröna partierna i syfte att försöka hitta en gemensam lösning på hur fler idrottsevenemang av angelägenhet för hela folket också ska kunna ses av hela folket. Vi är i detta avseende inte främmande för möjligheterna att diskutera förändringar i regelverket kring sponsring i en mer generös riktning. I detta anförande instämde Per Ramhorn (SD). 161 (M): Av motioner på det här området handlar alltså samtliga helt eller delvis om public service. Det är bra. ungefär var tongångarna helt annorlunda. Då fanns det förslag på att förbjuda parabolantenner, en åtgärd som i medielandskapet vore helt analog med dagens diktaturregimer som vill förbjuda sms:ande och tillgången till Internet. fanns det en stor diskussion som var initierad av ett då dominerande parti som ville begränsa möjligheterna för stora medieaktörer som att verka. Inte heller den gången lyckades staten och politiken att begränsa och förhindra det fria ordet. När utskottets ordförande inleder sitt tal talar hon om maktkoncentration. Då är det just att kastas tillbaka i tiden. Det är som om sådant som bloggar, twitter, youtube och alla de fantastiska mediala möjligheter vi har inte har utvecklats och som om man skulle hjälpa det fria ordet genom att begränsa aktörers möjlighet att tala fritt snarare än att försöka få en så stor mångfald av aktörer som möjligt. Det är ju ett helt annat medielandskap som vi har framför oss , ett helt annorlunda. Det gör det också lätt att anamma en liberal mediepolitik. Jag tycker att det från höger till vänster ändå är det vi ser. Det är en mycket mer liberal syn på det här. Vi tycks vara förenade av en och samma grundsats, att staten inte får begränsa det fria ordet. Sedan kan det mycket väl vara så att vi som enskilda medborgare irriterar oss alldeles fasligt över ett enskilt tramsprogram eller att en aktör är dominant. Men staten ska aldrig förbjuda det fria ordet. Kanske är det också därför som de här riksdagsmotionerna, 20 till antalet, alla behandlar public service. Inte för att andra saker skulle vara oviktiga i den mediala världen eller ointressanta utan för att den övriga medievärlden mår bäst så, av att vara i fred, av att inte lagstiftaren lägger sig i när det inte behövs. När man betraktar de här public service-motionerna ser man att åtminstone hälften av dem handlar om framtidens finansiering av public service. Även kulturutskottet har haft en bra diskussion om det. Den gamla tv-avgiften framstår som alltmer obsolet. Man kan fråga sig varför tv-tittande i en tv-apparat ska kosta medan tv-tittande på exakt samma public service-program via SVT Play ska vara helt avgiftsfritt. Utskottets socialdemokratiska ordförande, , efterlyste en diskussion om hur vi skulle kunna ge svar på hur vi ska arbeta tillsammans framöver i denna och andra viktiga public service-frågor. Jag vill nog säga att jag tycker att utskottet har tagit de första stegen mot just ett sådant samarbete. Det är faktiskt ett enigt utskott, möjligen med undantag för , som välkomnar en diskussion om hur man ska kunna hitta en finansiering av public service som inte bara har legitimitet bland medborgarna utan också . Att utskottet där är så samlat är faktiskt någonting nytt och det är mycket efterlängtat. Med det önskar jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 162 (MP): Jag tänker fatta mig ganska kort och koncentrerat och förmodligen inte använda hela min talartid när det gäller kulturutskottets betänkande nr 5. Medierna spelar ju en viktig roll i vårt samhälle. I en demokrati har medierna ett ansvar för att utgöra forum för debatt. De ska bistå medborgarna med kvalitativ samhällsinformation och granska samhällets makthavare, en nödvändighet i ett demokratiskt samhälle. Utifrån debatterna och det här betänkandet är det viktigt att tydligt säga att vi i värnar public service. Vi vill ha ett starkt public service-utbud, och det bör ha en bredd så att alla kan hitta något som de gillar. Vi vill ha samhällsprogram som ställer politiker och andra makthavare mot väggen. Vi anser att friheten och oberoendet är en viktig fråga för public service. I dagens betänkande från den allmänna motionstiden finns ett antal motioner med ett antal förslag. har i detta inget eget förslag. Vi har inte heller ställt oss bakom något motionsförslag av de samlade förslag som finns i betänkandet. Det finns ändå ett särskilt yttrande från oss om vår syn på några av de frågor som tas upp i betänkandet, till exempel finansieringsfrågan för bland annat SVT. Vi ser att det kan finnas vissa brister eller kanske orättvisor i systemet med finansieringen av , SVT och Utbildningsradion bland annat. Men de lösningar som föreslås i de här motionerna tror inte vi leder till vad som i så fall skulle kunna vara större rättvisor. Även om det kan anses finnas vissa orättvisor tycker vi att avgiftssystemet ger public service-bolagen en tydligt fristående roll, då resurserna inte urholkas vid nedskärningar av statsbudgeten. Som svar på alla de motioner som skrivits i ämnet finns ett utskottssvar som visar på att frågan om finansieringssystemet togs upp så sent som . Sponsringen i SVT är en annan mycket viktig fråga i betänkandet, och den S-motion som berör detta är angelägen. Det finns en oro inför den ambition som regeringen har gett uttryck för, nämligen att inte tillåta sponsring i SVT. Det kan skapa en omöjlighet att klara av att sända bland annat stora sportarrangemang. Hotet i sig är tillräckligt. Jag och utgår från att det finns ett utrymme för att även viss sponsring tillåts . Det är också av vikt att ta ansvar för människors olika förutsättningar. Det kan inte vara så att det är plånbokens tjocklek som avgör om man kan få tillgång till stora sportarrangemang i tv. Public service kan man säga skapades i och den utvecklades även i . Det har gett en hög kvalitet. Det har gett oss ett starkt utbud. Man kan säga att det är lite av en nationell tillgång, en viktig arena som behövs när mycket annat splittras upp och styrs av andra värden än de som finns i modellen runt public service. 163 (FP): Medierna och mediepolitiken är viktiga för . Dels därför att det är en intressant bransch som skapar jobb och utveckling, dels därför att branschen ger information och mycket annat. Det här är en bransch som är viktig för , och det är en bransch där det händer mycket just . Bland tidningarna funderar man . Hur står sig papperstidningen framöver? Vad innebär läsplattor och den konjunkturnedgång vi har sett i annonsmarknaden ? Kommer de upp ur den nedgången igen? Privatradion har svårt att räkna hem fler satsningar. Spotify utmanar SR fortsatt starkt. tvekar många inför det digitala genombrott som också radion tycks vara på väg in i. Hur skapas då nya valmöjligheter för lyssnarna? På tv-sidan ser vi nya plattformar. Vi ser en dynamisk program- och producentmiljö med on demand-tjänster. Tv kommer framöver att bli alltmer interaktivt. Sedan har vi en kontrollstation i sändningsavtalet för public service-företagen som bidrar till den intressanta diskussionen om medierna just . Det är bra. Den tekniska utvecklingen är på många sätt grunden för diskussionerna inte bara i utan i hela världen om medierna framöver. Man funderar på hur framtidens mediekonsumtion kommer att se ut och vilken roll dagens mediehus kommer att ha i den framtida medievärlden. förs en viktig diskussion om vad fragmentiseringen innebär för det demokratiska samtalet och hur mångfalden inte bara innebär mer lättuggat utan också ytterligare input till ett seriöst samhälleligt samtal. När vi tittar tillbaka på den situation vi nu befinner oss i kommer vi säkert att se att vi just nu var inne i ett formativt skede när det gäller mediernas utveckling. Detta ställer krav på oss politiker. Vi måste vara beredda på att se förändringarna, att fundera över vad förändringarna innebär för politiken och vara tydliga med vilka värderingar vi vill ska styra mediepolitiken. Det är ingen slump att det i krig och konflikter ofta är mediehuset som först anfalls. Det är ingen slump att diktatorer ger sig på journalister. Medierna är viktiga för demokratin och det demokratiska samtalet. Det är också därför viktigt att vi som sysslar med politiken funderar på vart medieutvecklingen är på väg. Det finns anledning att återkomma till dessa diskussioner i mer samlad form framöver. Det finns ett flertal motioner från olika politiska partier om förändringar av public service-verksamheten. Några ifrågasätter public service-företagen över huvud taget och föreslår att allt säljs. Min och åsikt är att public service-verksamheten verkligen behövs, att det är viktigt med oberoende och självständig public service-verksamhet som med stor integritet erbjuder kvalitet och ett varierat utbud. Det här innebär inte att varje förändring är otänkbar, och det innebär inte heller att allt som görs är klanderfritt. Radio- och tv-avgiften är en annan fråga som flera motionärer tar upp och som har tagits upp i debatten tidigare. Det finns all anledning att diskutera avgiftens framtid. Den tekniska utvecklingen påverkar legitimiteten och gör det svårare att fastslå vad som är en tv-apparat. Det kan undergräva förtroendet för avgiften. kan man konstatera att fler och fler faktiskt betalar avgiften. har vi sett ett uppsving i betalningsviljan. Men jag tror att det är viktigt att vi alla är beredda och det är vi i att diskutera förändringar. Vi måste hitta en modell som innebär att public service-verksamheten finansieras på ett sätt som bevarar självständigheten och som befolkningen finner legitim. I rasar nu en debatt om public service-företagens självständighet. Det är efter det att regeringen har skrivit in en bisats om att radio särskilt ska lyfta fram det kristna kulturarvet och i en fotnot säger att gudstjänster ska sändas. Det finns de som tycker att vi ska ha något liknande i . Jag vill varna för det. Jag tror att det är viktigt att vi som lyssnar på radio och tittar på tv vet om att de avvägningar som görs på redaktioner sker efter vad som är viktigt. Vilket stoff som finns med och vilka vinklingar som görs ska vara relevanta. Det ska inte kunna ifrågasättas om ett uppdrag speglar ett visst kulturarv eller en viss ideologisk inriktning. Vi politiker ska inte fatta beslut om tv-tablån och inte heller radiotablån. I en S-reservation yrkar man bifall till en motion som handlar om att all landslagsidrott ska kunna ses av alla invånare i . Jag noterar att själv var lite tveksam till den formuleringen i sitt anförande och i reservationen. En närliggande och mer rimlig diskussion gäller om SVT framöver ska få möjlighet att sända stora evenemang som och . Jag uppfattade att ställde en fråga om detta. Vi i tycker inte att det är rimligt med ett regelverk som innebär att SVT aldrig mer kan sända sådana arrangemang och evenemang. Två av oppositionspartierna har inga reservationer alls. Däremot har de lagt fram intressanta särskilda yttranden. De innehåller en hel del intressanta saker att läsa. Av dem kan man utläsa att i dessa partier finns diskussioner om och funderingar över hur medielandskapets utveckling måste mötas i den politiska sfären framöver. Det är bra att en sådan diskussion förs. Men i ett betänkande som hanterar motioner blir utskottets behandling och debatter styrda av motionernas innehåll. Det är lite synd. Vi behöver en diskussion om radions digitalisering. Vi behöver en diskussion om UR:s framtid och hur UR:s roll i utbildningen kan utvecklas. Vi behöver en diskussion om hur medierna konvergerar alltmer och hur privatradions situation ser ut. Om detta tror jag att vi får återkomma i ett senare betänkande. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och därmed avslag på motionerna. 164 (SD) replik: tar upp det i medierna omdiskuterade ärendet i där man har slagit fast att public service-företagen ska ha i uppdrag att värna det nationella kulturarvet och även den kristna delen av kulturarvet. Enligt är det här en utveckling mot en farlig styrning. Jag förstår egentligen inte varför tycker att detta är så upprörande och konstigt. Jag förstår inte heller vad som är den principiella skillnaden mellan beslutet i och vad som står i det svenska sändningstillståndet om att beakta språkliga och etniska minoriteters intressen, att verka för en nordisk kulturgemenskap och värna det svenska språket. Jag ser ingen principiell skillnad mellan det som har skett i och det som står i det svenska sändningstillståndet. Jag skulle vilja veta om , eftersom han kritiserar den danska situationen, vill slopa skrivningarna i sändningstillståndet eller om det bara handlar om att han inte vill att saker som han själv inte vill verka för ska finnas med under förespeglingen att det handlar om någon form av principiell invändning. 165 (FP) replik: Situationen i och den i ser olika ut. Jag tror att det i fortfarande finns en statskyrka. Det finns det inte längre i . Diskussionen i föranleddes av att radio funderade på att avskaffa gudstjänsterna i tv och radio, och det skapade en stor debatt. En sådan debatt har vi inte i . Vi är tydliga med att det finns ett kulturuppdrag för public service-företagen. I det kulturuppdraget finns också en uppgift att spegla kulturarvets utveckling och hur det ser ut i . Man kommer naturligtvis att finna att det kristna kulturarvet är en stor och viktig del av det svenska kulturarvet men inte det enda. Att särskilt tala om vilken del av kulturarvet som public service-verksamheten ska spegla tycker jag är onödigt. I ett program som handlar om kulturarvet blir det säkert naturligt så att det kristna arvet spelar en viss roll. Men det finns också andra delar av kulturarvet som inte är kristna och som också måste visas. Stoffet ska väljas efter vad som är relevant och intressant för programmet. Vinklingen ska väljas efter vad som är relevant och sant. Detta ska inte regleras av ett sändningsavtal eller en fotnot som säger att gudstjänster måste sändas. Jag tycker att vi kan hålla oss ifrån sådant. Däremot är det intressant att diskussionen förs. Det är nyttigt att föra en sådan diskussion, men det måste inte nödvändigtvis synas i ett sändningstillstånd. 166 (SD) replik: Det är knappast så att det råder allmän konsensus i samhället om vad som är relevant. Det är väl bland annat därför vi har demokratiska politiska institutioner. Om inte har någon principiell inställning mot att det kvarblir som det är, att det finns en viss styrning där vi från de folkvaldas sida pekar ut villkor som vi ställer upp för public service-företagens sändningstillstånd, verkar det egentligen inte finnas några skillnader i princip mellan oss. Då tolkar jag det som att inte tycker att det är särskilt viktigt att vi värnar kulturarvet och att public service-verksamheten får det som ett uppdrag. Det är därför han använder så starka ord när han fördömer förslaget i . 167 (FP) replik: Jag vet inte om jag använde så starka ord. Jag tycker att det är rimligt att public service diskuterar kulturarvet ur många synvinklar. Jag tror att man när man gör det finner att en hel del är inspirerat av kristendom och en hel del är inspirerat av någonting helt annat. En hel del kommer från tider när kristendomen inte ens fanns. Jag tror att det är viktigt att vi också har existentiella diskussioner i public service och välkomnar det det har sin roll i public service. Däremot tycker jag inte att vi i sändningstillstånd bör skriva in att man särskilt ska visa upp det kristna eller att man särskilt ska jobba för att upprätthålla det kristna kulturarvet. Jag tycker att uppdraget är något större än så. För mig handlar public service och mediepolitiken generellt om att vidga vyerna och göra ramarna större för människor, inte att krympa dem. Det är en viktig principiell skillnad mellan mig och . 168 (C): Jag säger bara Mumindalen, inte så mycket för Snorkfröken eller Lilla My och inte så mycket för att de i den serien pratar finaste dialekt. Mumindalen är för mig när min pappa kånkade in den första färg-tv:n hemma, ställde upp den i farmors och farfars gamla vardagsrum och slog på den. hade vi haft två kanaler, och skulle vi få färg-tv hemma. Där satt man framför tv:n och tittade på . För mig var det något alldeles speciellt, och minnet lever kvar. Mina barn har däremot svårt att förstå min och min generations fascination, och lite grann tvångsbeteende, varje . De förstår inte riktigt vad det är för speciellt med en gång , och dessutom samma och samma. Världen har förändrats. Medievärlden har förändrats tack och lov. Men vissa saker består även i en föränderlig värld. värnar en stark public service med en mångfald av olika programtyper. Högkvalitativa samhälls- och kulturprogram har för oss en självklar plats i utbudet, men det gäller även sportsändningar och breda underhållningsprogram. När det gäller det senare kan sponsringsintäkter vara avgörande för att ha möjlighet att sända exempelvis . Det är därför viktigt att möjligheten till sponsring finns kvar. Om uppdraget för public service skulle snävas av och de enbart skulle tillåtas att sända smala program som andra aktörer på mediemarknaden inte gör skulle bredden i publiken smalna av. Färre skulle sannolikt ta del av utbudet, och då skulle också den folkbildningsfunktion som finns inbyggd i public service minska. Det är inte minst viktigt ur ett demokratiperspektiv att många tar del av utbudet. Den granskande journalistik som sker inom public service har stor betydelse för att belysa hur samhället fungerar, även när de granskar oss politiska partier. Då är det bra att många hittar till kanalerna. I upplever vi att det finns en bred uppslutning i samhället kring idén om behovet av en av såväl politiken som marknaden oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst. Många skiftande intressen måste tillgodoses. Programmen behöver spegla hela samhället och ha ett brett utbud som är tillgängligt också för personer med funktionshinder. En finansiering som är stabil och förutsägbar över tiden är grunden för en oberoende radio och tv i allmänhetens tjänst även . Det är nog inte rimligt att finansiera public service med dagens tv-avgiftssystem. Alternativet med skattefinansiering har också sina komplikationer.