prot · GY0953 · 2011-02-03 00:00:00 — Rapporten lyfter särskilt fram de ökande klyftorna och skillnaderna i landet. De rikare har blivit betydligt rikare, medan de fattigastes villkor i stort sett har varit oförändrade. Det är ett direkt resultat av regeringens politik. Sänkt a-kassa, massarbetslöshet och utförsäkring av sjuka har tvingat många att söka socialbidrag. Deltidsarbetande kvinnor har tvingats till heltidsarbetslöshet. Regeringens ungdomspolitik syftar till att förbättra unga människors livsvillkor. Vad avser ungdoms- och jämställdhetsministern att göra för att vända denna dystra utveckling? 32 Statsrådet (FP): Jag har också tagit del av Rädda Barnens rapport. Det är klart att det är oacceptabelt att det finns barn som lever under svåra förhållanden. Men jag tycker att det är lika viktigt att komma ihåg att barnfattigdomen har minskat. Att vissa lever under fattigdomsgränsen när det gäller socialbidragsnormen tycker jag att man ska försöka skilja från den relativa fattigdomen, som innebär att några har blivit rikare, framför allt de som arbetar, i förhållande till dem som är arbetslösa. I övrigt menar vi att för att komma åt barnfattigdomen måste vi se till att satsa på att fler ska komma i arbete. Bara genom insatser som sänker trösklarna in till arbetsmarknaden och ger människor, enskilda kvinnor och män, chans att ta sig ut på arbetsmarknaden kan vi komma åt de problem som beskrivs i denna rapport. 33 (S): Regeringens socialbidragspolitik gör det inte lätt för barnen. Fattigdomen påverkar inte bara barn och unga . Den gör det också betydligt svårare för barn och unga att koncentrera sig på det viktiga skolarbetet. Föräldrarnas oro smittar av sig på barnen. De här barnen saknar också det stöd och den hjälp som de behöver i studierna. De får förbereda sig för fattigdomen, som går i arv. Kommunerna har tagit stort ekonomiskt ansvar under lågkonjunkturen genom egna insatser för utbildning och sysselsättning. Dessutom ökar socialbidragen fortfarande. Därtill har kommunerna tvingats säga upp över 30 000 anställda inom skolan och omsorgen. Självklart slår detta extra hårt mot dem som behöver stödet. Det här kräver hela samhällets engagemang för att man ska kunna vända den negativa utvecklingen. Åtminstone bör man kunna begära en handlingsplan. Är regeringen beredd att utarbeta en handlingsplan? 34 Statsrådet (FP): har väldigt många olika frågeställningar i ett och samma anförande. Jag ska försöka fokusera på det som var utgångspunkten, nämligen barn som lever under svåra förhållanden. Arbete är det som lägger grunden för att dessa barn ska få en bättre uppväxt och för att de inte ska ärva utanförskapet. När man växer upp i ett område med föräldrar som aldrig haft ett jobb riskerar man att tappa hoppet om framtiden för sig själv och få sämre möjligheter att komma ut på arbetsmarknaden. I övrigt har vi uppmärksammat de problem som ensamstående kvinnor och barn till relativt nyanlända invandrare har. Därför har vi till exempel ökat flerbarnstillägget, så att det riktas och når de familjer som oftast behöver det mer. Bostadsbidraget har också höjts. Det är på det sättet vi kan jobba. Men till syvende och sist handlar det om att ge alla vuxna friska som vill och kan arbeta tillgång till arbete. Det är det regeringen jobbar för. 35 (MP): Jag vill fråga migrationsministern om något som närmast har varit en följetong i våra diskussioner , nämligen återtagandeavtalet med . Min uppfattning är att avtalet som sådant kringgår asylrätten. Avtalet innebär att ska garantera de återvändande skydd, men man har inte förmåga att göra det. Det leder till att en person som i och för sig anses vara skyddsbehövande kan ges avslag i och skickas tillbaka, eftersom det finns ett internt flyktalternativ och en regering som lovar att skydda dem. Resultatet är att en asylsökande inte får skydd i och inte heller i . Jag vill veta hur ministern vill lösa situationen, så att de personerna inte hamnar i detta moment 22. 36 Statsrådet (M): har ställt upp för och gett skydd åt många irakier som kommit till för att ansöka om asyl. Men kan inte ge skydd åt människor som efter en rättslig prövning bevisligen har saknat asylskäl. Detta är grunden till att vi arbetat för att skapa ett återtagandeavtal med , ett återtagandeavtal av samma typ som vi har med många andra länder. Detta är naturligtvis någonting som är viktigt och angeläget, men gör flera felslut i sin bedömning, bland annat när hon säger att det här skulle vara felaktigt eller på något vis skulle inskränka asylrätten. Det gör det inte. Människor prövas i och får ett klart besked om huruvida de får lov att stanna. Men vi kan inte ha en situation där människor som har fått nej på sina asylansökningar stannar kvar i trots att de har prövats och bevisligen saknat sådana skäl. De människorna måste vi kunna skicka tillbaka till deras ursprungsländer. Regeringen ser gärna att de åker självmant, vilket 5 000 personer också gjort. Men har 800 personer skickats tillbaka med tvång. Det är en konsekvens av detta. 37 (MP): Jag gör inte några felslut, men ministern gör felslut, det ena efter det andra. Jag kan inte förstå att ministern inte ser sambandet med den flyktingpolitik vi har, som säger att den som kan få internt skydd i det egna hemlandet först ska nyttja det. När vi nu har ett återvändandeavtal innebär det att människor kan få avslag i trots att de egentligen är skyddsbehövande därför att det finns ett internt flyktalternativ. Man skickar tillbaka dem, men kan inte ta emot dem, och då kringgår vi asylrätten. när vi på omvägar fått veta att ambassad och kanske också annat villkorades av återvändandeavtalet och att syftet var att stoppa flyktingströmmen från , vill jag veta på vilket sätt ministern anser att det är förenligt med eller svensk utlänningslag att stoppa människor från ett visst land från att komma hit, när ministern annars berömmer sig över att vi alltid gör individuella bedömningar. 38 Statsrådet (M): Med tanke på att vi är det land i EU som har tagit emot flest asylansökningar från kan man fråga sig vilka personer det är syftar på när hon säger att vi har stoppat människor från att söka asyl. Mig veterligen är det ingen. Alla de människor som har kommit till har fått sin sak prövad om de har lämnat in ansökningar. Som jag sade inledningsvis handlar detta om ett felslut. utgår från att det är återtagandeavtalet som är grunden för att vi skickar tillbaka människor. Det är det inte. Det är folkrätten. Det är , som säger att envar visserligen har rätt att lämna sin ursprungsstat för att söka asyl någon annanstans, men att ursprungslandet också är skyldigt att ta tillbaka sin egen medborgare om denne får nej på sin asylansökan. I har vi Migrationsöverdomstolen som sätter praxis. Den är självständig. Det är inte regeringen som gör det. Ambassadfrågan har absolut inte varit villkorad till några inskränkningar när det gäller människors möjligheter att söka asyl i . Det får man naturligtvis lov att göra fritt om man kommer hit och lämnar in ansökan. Men man måste också respektera ett avslagsbeslut. Det har möjligen lite svårt med. Jämställdhetsintegrering i kommuner och landsting 39 (SD): beviljade regeringen till organisationen för genomförandet av så kallad jämställdhetsintegrering i kommuner och landsting. Dessa 100 miljoner kom senare att växa till 145 miljoner. Varför man valde att satsa så mycket skattepengar på just jämställdhetsintegrering är inte helt lätt att bli klok på. Enligt Jämi saknas det nämligen helt svensk forskning kring metoden, och ingen vet egentligen om detta är ett bra och effektivt sätt att förbättra jämställdheten. Det finns säkert ett och annat guldkorn bland de projekt som verksamheten rymmer, men klart är att det på flera håll i landet inte kan beskrivas som någonting annat än ett fiasko. I en utvärdering från konstaterades det att deltagarna inte kunnat se behovet av verksamheten, att man upplevt det som någonting påtvingat uppifrån och att trodde att det skulle leda till ökad jämställdhet. I har man använt pengarna till att anställa en genuspedagog som har lärt kvinnor att sitta bredbent på en stol och som har hållit kurser i hur man dekonstruerar den så kallade könsmaktsordningen genom att mentalt byta kön på matsalsbestick. har man ytterligare ökat resurserna, med , till den här verksamheten. Därför skulle jag vilja fråga jämställdhetsministern om hon anser att programmet för hållbar jämställdhet verkligen är det bästa sättet att förbättra levnadsvillkoren för kvinnor och om det har varit klokt att spendera på det. 40 Statsrådet (FP): Jag vill tacka för denna viktiga fråga. Jag tror eventuellt att har läst en utvärdering av projektet som jag själv inte har tagit del av. Den del av utvärderingen som jag har läst handlar nämligen framför allt om att det har varit många stora framgångar på det området. Vi kan bara konstatera att välfärdstjänster i vårt land inte är jämställda. Omsorgen till de äldre ges inte på lika villkor, om man tittar könsmässigt. Män får mer och tidigare omsorg än kvinnor. Vår skola är inte jämställd. Man har i ett projekt konkret kunnat se att pojkar får så mycket hjälp att det slutar med att läraren gör pojkarnas skrivläxa medan flickorna kämpar med sina läxor. Därmed utvecklar flickorna läsförmågan och skrivförmågan mycket snabbare än killarna. Och vården, inte minst, har vi följt . Kvinnor och män får inte vård på lika villkor. Detta handlar om en kvalitetsfråga. Vår sjukvård, omsorg och skola kommer aldrig att hålla den höga kvalitet som jag vill att den ska hålla om vi inte kan garantera att både flickor och pojkar och både män och kvinnor får välfärdstjänster på lika villkor. Därför satsar vi dessa pengar. Det gör vi för att utveckla arbetsmetoder och utveckla statistik och därmed också kunna ifrågasätta: Varför ser det olika ut? Och vad kan man göra åt det? De här pengarna har gjort en stor nytta. 41 (SD): Jag tackar för svaret, men jag beklagar att jämställdhetsministern inte är beredd att se mer nyktert och självkritiskt på de prioriteringar man gjort och den verksamhet som man har bedrivit. Jag beklagar också att den borgerliga regeringen har valt att bygga vidare på den verklighetsfrånvända, flummiga och radikalfeministiska jämställdhetspolitik som lanserades av tidigare vänsterregeringar. Min och uppfattning är att vi inte behöver fler genuspedagoger, genuscoacher och jämställdhetspiloter som genuscertifierar barnböcker och byter kön på bestick i en närmast totalitär anda. Vad vi i stället behöver är ökade anslag till forskning kring kvinnosjukdomar och krafttag mot den grasserande våldtäktsepidemin, det hedersrelaterade förtrycket och den utbredda psykiska ohälsan bland unga kvinnor. 42 Statsrådet (FP): Återigen ser vi på kvalitetsfrågan på olika sätt, och jag. Jag menar att kvalitet inom välfärdstjänster handlar just om hur det faller ut för män och kvinnor, vare sig det handlar om skola, omsorg eller sjukvård. Det finns många goda exempel för att ta del av när det gäller hur jämställdhetsintegrering och de pengar som regeringen har satsat faktiskt lett till bättre verksamheter när det gäller både ledarutbildningar och chefsutbildningar. Vi vet också att förändringsarbete, vare sig det gäller jämställdhet eller miljöfrågor, handlar om ledarskapsfrågor, att den som bedriver verksamheten också kan se de kvalitetsbrister som finns. I det här fallet är bristen på jämställdhet en av de brister som finns när det gäller kvalitet i våra välfärdstjänster. Det här är ett arbete som måste fortsätta att utvecklas. Jag skulle önska att kunde vara med i denna kamp, så att vi kan garantera att våra medborgare, oavsett kön, faktiskt får tillgång till vård, omsorg och skola på lika villkor. 43 AMINEH KAKABAVEH (V): Min fråga går till statsrådet . drogs det av räntor för 80 miljarder. är det uppe i 144 miljarder. KD vill till och med ha skatteavdrag för välgörenhet. Vi vill satsa medel för att rusta upp de befintliga bostadsbestånden i miljonprogramsområdena. redovisar att 650 000 lägenheter är i behov av upprustning i miljonprogramsområdena. Och 350 000 av dessa behöver renoveringar just . Miljonprogramsområdena behöver bland annat klimatsäkras det handlar alltså om energieffektivisering och miljöupprustas. Min fråga är: Är statsrådet beredd att också ha en bostadsmiljöpremie, precis som man hade en miljöbilspremie? 44 Statsrådet (KD): Först och främst ska man inte, tror jag, blanda ihop alltför många saker. Ränteavdrag är en viktig del för att åstadkomma rimliga boendekostnader och också för att vi ska få en bra nyproduktion. Jag tror att det är viktigt att komma ihåg att ROT- och RUT-avdragen har som sin främsta funktion att man ska undvika svartarbete. Dessutom skapar det nya arbetstillfällen. När det gäller upprustning av miljonprogramsområdena pågår ett arbete i . Vi har skrivit i vår budgetproposition att vi ska analysera den fysiska och boendesociala miljön i miljonprogramsområdena. Det arbetet pågår. Bland annat reser jag runt bland miljonprogramsområden för att just studera hur arbetet går med den fysiska upprustningen men också hur man utvecklar de boendesociala frågorna. Jag brukar vara mycket tydlig med att betona att ansvaret för upprustning av bostäder alltid åligger fastighetsvärden, fastighetsägaren. Vi ska inte skapa en situation där de som inte sköter sin upprustning tror att det finns pengar att hämta, så att de därmed skjuter fram upprustningen eller undviker att ta det ansvar som åligger dem själva som fastighetsägare. Sedan finns det många generella metoder vi ska ha för att skapa en bra klimat- och energipolitik även när det gäller rustning av bostäder. 45 AMINEH KAKABAVEH (V): Vi vet att både staten och har kommit överens om att vi ska ha ett delat ansvar för att rusta upp miljonprogramsområdena. Det handlar alltså inte bara om fastighetsägarna. Har man åtagit sig uppdraget måste det också fullföljas. Detta är väldigt viktigt. Statsrådet menar att man blandar de olika sakerna. Det är inte så. KD är generöst på vissa områden. Men det finns andra områden som faktiskt är viktiga, inte minst ur medborgarnas synvinkel. Miljön är väldigt viktig. Det borde vara en hjärtefråga för statsrådet. Frågan är vad man gör för att det här problemet ska lösas. Annars kommer vi att ha social housing, precis som i andra EU-länder och i andra europeiska länder. 46 Statsrådet (KD): Vi ska ha långsiktiga och tydliga spelregler. Det är oerhört viktigt. Vi måste också ha en tydlig rollfördelning. Vad ligger på mig som fastighetsägare? Vad ligger på staten? Vad ligger på kommunen? Här vill jag medverka till att undvika just den ryckighet och oförutsägbarhet som präglade mycket av politiken tidigare när det fanns olika typer av statliga bidrag för olika ageranden under olika tidsperioder. Jag tror inte på en sådan politik. En bra miljö och en bra energianvändning får vi framför allt genom att ha tydliga normer när man rustar upp bostäder och när man bygger nya bostäder men också genom exempelvis en generellt bra koldioxidbeskattning. Erfarenheterna vi har från tidigare visar på att vi ska ha en tydlig rollfördelning och långsiktighet i vår bostadspolitik. När jag reser runt bland miljonprogramsområdena träffar jag oerhört många ambitiösa fastighetsägare som sköter sina fastigheter mycket bra. Dem ska vi uppmuntra. Jag tror att problemet är hanterbart om vi ger goda och bra förutsättningar för dem att ta sitt ansvar. Sedan ska vi identifiera vilken roll staten kan ha för att underlätta och hjälpa till på olika sätt. Men jag vill undvika att vi kommer tillbaka i ett bidrags- och subventionstänkande som präglade politiken . EU-ländernas ansvar för asylsökande 47 (M): Jag har en fråga till statsrådet . sökte 31 819 personer asyl i . av dem beviljades uppehållstillstånd . var också det tredje största asyllandet i och ligger före. Det tycker jag är bra. Jag är stolt över att vi har det engagemanget och att vi tar det ansvaret. Men kan inte hjälpa alla. Det måste finnas fler som delar på ansvaret. Min fråga till ministern är: Vad kommer statsrådet att göra för att fler länder i EU ska ta ett större ansvar? 48 Statsrådet (M): Låt mig börja med att säga att jag delar stolthet över att vi kan ställa upp och hjälpa människor som har det svårt i vår värld, men precis som frågeställaren säger finns det också begränsningar. Dessa begränsningar handlar om att vi är medlemmar i unionen. Vår asylpolitik är på papperet gemensam i hela unionen. Vi har dock en ojämn fördelning när det gäller ansvaret, och det måste rättas till. Den lösning som regeringen siktar på handlar om att skapa ett gemensamt europeiskt asylsystem där staterna delar på ansvaret, har en jämnare fördelning och också en likabehandling när det gäller prövningen av asylansökningar. Det ska alltså inte spela någon roll var man lämnar in sin ansökan; den ska behandlas likadant. Vi arbetar för detta, och under det svenska ordförandeskapet i EU antogs också det så kallade Stockholmsprogrammet EU:s femårsprogram som kommer att bereda vägen för att detta ska kunna genomföras. Det åvilar att ta fram planerna för detta, och än så länge är det en bit kvar på vägen innan vi har nått fram. Men vi har gott hopp om detta. 49 (M): Tack för svaret! Jag ser fram emot att höra mer och få en redovisning av det arbetet . 50 (FP): Min fråga är till . Jag har mött en del elever i som anger att de har gått för länge i en så kallad introduktionsklass. De menar att detta har varit negativt för dem. Delar ministern den uppfattningen? 51 Statsrådet (FP): Jag delar uppfattningen att det är olyckligt att en nyanländ elev placeras i en introduktionsklass. Jag har själv erfarenhet av att som tolvåring komma till utan språket och så vidare, och jag tror att en del av styrkan med min introduktion var att jag blev placerad i ett klassrum med barn som talade svenska. Att ha nyanlända barn i introduktionsklasser alldeles för länge tror jag bara hämmar deras möjligheter till lärande och framför allt deras möjlighet att praktisera svenska, få höra svenska och umgås med barn som talar svenska. , under den förra mandatperioden, kom med riktlinjer om hur man skulle introducera nyanlända elever. Dessa verkar tyvärr ha blivit pappersprodukter i många kommuner, men jag skulle verkligen önska att fler skolor i vårt land såg till att nyanlända barn fick ett hemklassrum där de umgås med barn som talar svenska. Självklart kommer de även att behöva extra stöd och resurser, och det kan man anpassa från elev till elev. Jag håller alltså med om att introduktionsklasser är skadligt för lärandet när det gäller många av de här barnen. 52 (FP): har inte varit tillräckligt bra när det gäller att inhämta kunskaper från hemländerna om de barn som har kommit till . En sådan kartläggning är mycket viktig så att man vet på vilken nivå barnen står. Min fråga till ministern är: Hur ser ministern på detta? Hur kan man förändra så att det blir en lite bättre kartläggning av kunskaperna från hemlandet så att barnen får en adekvat utbildning? 53 Statsrådet (FP): I vårt skolsystem finns det ett väldigt starkt fokus på att man går i en viss årskurs utifrån hur gammal man är. Jag tror att det är väldigt fel, för vi ser att en stor del av invandringen till vårt land handlar om flyktingar från länder som har varit krigsdrabbade i många, och där skolsystemet inte alls fungerar. Det är klart att det är väldigt viktigt att kartlägga kunskapsbakgrund hos varje barn som kommer till vårt land. Jag tror också att detta är en del av problemet. När man inte kartlägger skolbakgrunden hamnar alla nyanlända i en gemensam introduktionsklass, vilket också betyder att de inte får den hjälp och det stöd som de behöver för att återhämta sig och hinna i kapp sina klasskamrater. Faktum är att det räcker att man kommer till . Om inte skolan tar emot de här barnen på rätt sätt har man redan då missat tillräckligt mycket för att inte hinna i kapp. Kanske är det också en del av förklaringen till varför tappar i rankning när vi jämförs med andra länder. Här finns alltså fortfarande mycket kvar att göra, och jag hoppas att jag tillsammans med kommunerna kan ta tag i detta och se till att det blir bättre för dessa barn. Planering för gemensamma samlingslokaler 54 (KD): Jag vill rikta min fråga till plan- och bostadsministern . Den svenska demokratin är intimt förknippad med vad som hände då väckelserörelsen, arbetarrörelsen och växte fram och då människor engagerade sig för att få andra levnadsvillkor. Man kände en delaktighet i samhället. En del av dessa rörelser handlade om att bygga och förvalta egna lokaler där människorna kunde samlas. Folkets Hus-rörelsen växte fram, så även bygdegårdar, frikyrkor och så vidare. Ett problem i dagens samhälle, som jag ser det, har att göra med min profession som före detta planarkitekt, och det är att i en del av de nya bostadsområdena som växer fram ser vi att det inte finns någon sådan mark avsatt, till exempel allmänt ändamål, A-tomt eller C, vilket betyder centrumbebyggelse. Detta gör att man får ha kyrkor, moskéer, dagis och så vidare i lägenheter eller källarlokaler, vilket är planstridigt. Min fråga är: Vad tänker plan- och bostadsministern göra åt detta? 55 Statsrådet (KD): Tack för frågan! Det är självklart oerhört viktigt att det finns samlingslokaler, inte minst så att man kan utöva sina demokratiska rättigheter och samlas för att bedriva föreningsliv, verksamhet i trossamfund och politiska partier etcetera. Det är inte bara lokaler som ibland är en bristvara; det är också tillgången på allmänna ytor. Jag håller med om vikten av att man tänker på detta när man planerar bostadsområden och stadsdelar. Det här är en fråga som vi borde försöka få en levande diskussion om bland stadsplanerare i kommunerna som är de som arbetar med de här frågorna. Sedan är frågan vad staten ska styra i detta. Vad ska staten göra utifrån och liknande? Jag tror ju att man i första hand måste arbeta för att det är ett kommunalt ansvar. Det är i kommunerna man måste föra den här diskussionen, och man måste också fundera på hur mycket man ska detaljreglera från statens sida. Jag välkomnar debatten, och jag tycker att det är en viktig diskussion att föra. Jag hoppas att man också kan föra diskussionen ute i kommunerna. Sedan får vi fundera på, också i samråd med kommunerna, om det finns någonting vi kan göra från statens sida i samband med ny plan- och bygglag och liknande för att underlätta processen. Det är ett angeläget ändamål, men jag tror att man ska ligga på framför allt på den kommunala nivån. Det är där makten över stadsplaneringen finns. 56 (KD): Det är viktigt att man vet var politikens gränser går. Det håller jag med om. Vi ska inte gå in och detaljstyra. Vad jag ville med den här frågan var att uppmärksamma vår plan- och bostadsminister på att detta är ett problem i de nya områdena. Till exempel i har man skolor i lägenheter, och vi ser det i andra områden. Jag tror därför att det är viktigt att vi åtminstone lyfter upp den här diskussionen för att tala om att behovet av samlingslokaler är lika stort nu som det var när man byggde vår svenska demokrati. Dessa lokaler behövs för att folk ska kunna samlas. Det handlar om samlingslokaler, kyrkor, moskéer och så vidare. Jag är glad att ministern tar detta på allvar och för frågan vidare. 57 Statsrådet (KD): Jag lovar att ta upp den här diskussionen med kommunerna när jag träffar dem, för jag tror att det är viktigt att man lyfter debatten och håller medvetandet högt, inte minst när man planerar de här nya områdena, vilket nu görs på många håll. Vi hoppas att det ska bli många nya bostäder byggda den närmaste framtiden, och då är det angeläget att få in diskussionen i det sammanhanget. 58 i (C): Som centerpartist och med ett starkt engagemang för alla barns rätt till kunskap skulle jag vilja ställa min fråga till statsrådet . har man uppmärksammat de felaktiga placeringar eller felaktiga mottaganden i särskolan som många barn har råkat ut för. Andelen har ökat dramatiskt .