prot · GY09104 · 2011-05-18 00:00:00 — Ett konkret exempel på att göra lagen mer teknikneutral är att förslaget om en funktionell separation, alltså att organisatoriskt avskilja särskilda verksamheter, kan innebära att även andra nät än det fasta, allmänna telefonnätet inkluderas, vilket betyder även fiberbaserade nät. För att kunna fatta bättre beslut om betydande marknadsinflytande och skapa en effektiv konkurrens införs nu en uttrycklig huvudregel om att förnyade marknadsanalyser måste göras minst . har det inte varit reglerat, och de har skett ungefär . Driftsäkerhet är en viktig aspekt för elektroniska kommunikationer. Vi vill nu klargöra att enligt alliansregeringens förslag i propositionen ska operatörernas verksamhet uppfylla rimliga krav på driftsäkerhet och den tekniska utvecklingen avspeglas i de säkerhetsåtgärder som vidtas. Vi vill även införa krav på att störningar eller avbrott av betydande omfattning måste rapporteras till tillsynsmyndigheten utan dröjsmål. Konsumentskyddet stärks ordentligt med de föreslagna lagändringarna. Låt mig ge några exempel. Användare får bättre kontroll över sina egna utgifter genom att man ska kunna få en specificerad räkning, och det gäller inte bara telefoni utan all användning av ett allmänt kommunikationsnät. Om man vill byta operatör men behålla sitt gamla nummer ska det gå snabbt och smidigt. Vi vill införa en tydlig skärpning som innebär att den mottagande tjänsteleverantören ska tillhandahålla tjänsten senast en arbetsdag efter överlämnandet. Operatörerna ska vara tydliga med att informera kunderna om vilka eventuella begränsningar som finns i deras telefon- och bredbandsabonnemang. Dessutom ska PTS kunna meddela en föreskrift om så kallad lägsta tjänstekvalitet, något som tvingar samtliga operatörer på marknaden att erbjuda abonnemang utan blockeringar. För att begränsa nätfiske och bedrägerier via nätet vill vi nu införa ett förbud i marknadsföringslagen mot att i reklam via exempelvis e-post uppmana mottagaren att besöka vissa webbsidor som strider mot marknadsföringslagens regler och uppmanar till exempel till att lämna känslig information. Bland de över 50 lagändringar som vi nu vill genomföra finns en rad förslag som syftar till att öka integritetsskyddet. Vi vill bland annat införa formella krav på den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster att vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa att kundens uppgifter skyddas. Vi vill även klargöra i lagen om elektronisk kommunikation att data får lagras eller hämtas hos en användare bara om användaren får information om syftet med behandlingen och samtycker till denna. Dessa och många fler lagförbättringar kan stärka människors förtroende för tekniken samt tilliten till elektroniska kommunikationer som i sin tur leder till ökad användning av både kommersiella och offentliga e-tjänster och förhoppningsvis till uppfyllande av vår målsättning att IT ska underlätta vardagen för människor och företag. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet, inklusive att datumet i övergångsbestämmelsen korrigeras, och avslag på samtliga reservationer. 39 (S) replik: Jag vill börja med att tacka för alla debatter om IT som vi haft . Det har varit up and down, och kanske betoningen är på appar. Jag önskar henne fortsatt lycka till i debatter med i första hand , och jag önskar också lycka till med den lilla IT-bebisen i magen. Jag har valt att koncentrera mitt lilla inlägg till cookielagen. Jag vet nämligen att det finns företrädare för branschen som sitter framför sina tv-apparater, sina datorer och till och med här på läktaren för att lyssna på vilka argument tar till för att försvara den mycket starkt ifrågasatta cookielagen. Den väljer att föreslå en lagändring som går längre än vad direktivet kräver och i realiteten innebär att det är upp till rättssystemet att avgöra hur lagen ska tolkas. Det känns märkligt. Varför måste gå längre än vi behöver? Varför ska vi hasta fram ett förslag för alla andra EU-länder när det fanns så mycket missnöje och oro kring den här frågan? Varför inte lyssna på en enad bransch? 40 (M) replik: Låt mig tacka för alla debatter som gällt IT-politiska frågor. Det har varit mycket spännande debatter. Många viktiga frågor har diskuterats både i kammaren och på olika seminarier och möten. Stort tack för det! Så tillbaka till sakfrågorna. Frågan om cookies är en av många frågor som behandlas i betänkandet från trafikutskottet. Det finns över 50 lagförslag i anslutning till propositionen Bättre regler för elektroniska kommunikationer. Ett av dem handlar om att jag som konsument eller Internetsurfare ska kunna få veta och också få möjlighet att samtycka, eller inte samtycka, till att information sparas av någon annan på min egen dator eller egen terminalutrustning. Dessa data från min dator kan också hämtas av andra aktörer utifrån. nämnde i sitt anförande att om man besöker någon av den svenska kvällspressens webbsidor blir det många cookies. Jag har kollat upp det, och som exempel kan jag nämna att ett enda besök på en svensk kvällstidnings webbsida innebär att det sparas över 40 cookies med en giltighetstid . Jag tycker att konsumenter ska ha rätt att få veta detta och ge sitt samtycke, eller inte, för att någon utifrån ska få tillgång till de data som ska skyddas. Sedan behöver vi alltid komma ihåg att lagstiftningen måste vara långsiktig och teknikneutral. Det är därför vi inte vill särreglera just cookies i svensk lagstiftning. 41 (S) replik: Vi får säkert anledning att återkomma till andra IT-frågor i kommande debatter, men fokuserar vi på frågan om cookies, tycker jag. Jag anser att regeringen väljer att gå fel väg och viker sig för EU. En rädsla för EU kan inte få hindra en vettig svensk lagstiftning. Alla Internetanvändare vill fortsätta att läsa sidor på nätet utan att hindras av femtielva popup-fönster, och branschen vill också veta vad som gäller. Vi har möjlighet att få till en skrivning som tydliggör vad branschen och konsumenterna har att förhålla sig till. Låt oss ställa oss bakom den. På säger en av de politiskt sakkunniga, , till medierna att webbreklambranschen inte behöver oroa sig men flaggar ändå för framtida rättsliga processer kring cookies. Vilka garantier kan ge för att det inte ska bli några problem? Delar hon den sakkunniges uppfattning att det inte är någonting att oroas över? 42 (M) replik: Låt mig först påpeka att från Alliansens sida prioriterar vi säkerhet, integritet och konsumentskydd. Det är det viktigaste. När vi inför direktivet som kommer från EU är det viktigt att vi inte skapar egna, nationella lösningar som skiljer sig från övriga länder. Här måste jag påpeka att det inte är så att ska gå längre. Endast , och valde att infoga en text om till exempel webbläsarinställningar i själva lagtexten. Nästan alla länder tar i sin lagtext in artikeltexten från direktivet. Det gäller våra grannländer och , men också , , , , , , och har sagt sig göra detta. ska alltså inte komma med några egna lösningar och ha en annorlunda lagstiftning. Internet är gränslöst, och då behöver vi också ha en lagstiftning som kan stödja det som på något sätt är gränslöst. Vi har tydligt i betänkandet sagt, och alliansregeringen säger det i propositionen, att det är oerhört viktigt att användarvänligheten inte försämras. Det är ingen som säger att det måste lösas med popup-fönster, som påstår. Det är viktigt att ha bra och relevant information om vad de ska användas till och ha möjlighet att ge, eller inte ge, sitt samtycke till att någon annan någonstans i världen kan spara eller hämta information från min dator. 43 (V) replik: Jag vill först säga att det är synd att regeringen inte kan vara lite mindre EU-byråkratisk när det gäller frågan om cookies. Den fråga jag vill ställa till gäller de digitala klyftorna. Jag uppfattar att det är väldigt mycket snack och väldigt lite verkstad från regeringens sida när det gäller att åtgärda de digitala klyftorna. Förutom de grupper jag nämnde i mitt anförande tillhör framför allt lågutbildade kvinnor dem som befinner sig utanför Internetvärlden. Därför blir den logiska frågan: Vad kommer att göra för att det ska bli mer verkstad, det vill säga vidtas mer konkreta åtgärder? När det blir konkreta åtgärder måste det också satsas pengar. Vi står inför en budgetproposition snart, 2012. Jag undrar om inte kan ge en fingervisning om huruvida det kommer starkare åtgärder inför nästa budgetår. Eller ska vi bara förlita oss på de vackra orden och formuleringarna? 44 (M) replik: Först måste jag påminna om att digitala klyftor eller som vi hellre säger, digital delaktighet och e-inkludering är en mycket viktig fråga som både tas upp i propositionen och säkert kommer att ha stor plats och en viktig roll i den digitala agenda som aviserats från regeringens sida och som kommer . Det handlar om att så många som möjligt ska inkluderas i IT-samhället. Mycket snack och lite verkstad, säger . Det måste satsas pengar, lägger hon till. Det är mycket intressant. Jag tycker också att vi måste fokusera mer på digital delaktighet. Men jag skulle vilja fråga , eftersom hon är så missnöjd med Alliansens IT-politik, hur mycket tänkte satsa på IT-politiken och på e-inkludering. Jag har inte kunnat hitta några konkreta satsningar som skulle täcka de behov som vi har i . Men jag låter redovisa vilka satsningar som finns i deras skuggbudget och i vårens motion. Självklart kommer vi att fortsätta att arbeta med e-inkludering. Det finns alltid någon därute som kan få bättre information och bättre möjligheter. Jag tycker, herr talman, att IT-kunskaper är en självklarhet när vi pratar om kunskapssamhället. Där har vi mycket arbete att göra tillsammans. 45 (V) replik: Man kan fråga sig hur vi kan få inkludering och delaktighet när ni inte ens ser att de digitala klyftorna hänger ihop med klassklyftor, att det är låginkomsttagare i större utsträckning än höginkomsttagare och lågutbildade i större utsträckning än högutbildade som befinner sig utanför Internetsamhället. Jag var beredd på att få frågan om vad vi har satsat. Det är lätt att se i våra budgetalternativ hur mycket vi har satsat. Det är bara att läsa innantill. Om menar vår ekonomiska motion är mitt svar att den är att betrakta som ett svar på regeringens proposition, där man lägger fast de ekonomiska inriktningarna. När man kommer till budgeten budgeten 2012 i det här fallet kommer den att bli mer detaljerad. Från sida har vi så länge jag kan minnas satsat mellan 75 och 100 miljoner inom utgiftsområde 17 på att minska de digitala klyftorna. När det gäller utgiftsområde 22, som har med trafikutskottet att göra, var det senaste vi gjorde tillsammans med de andra rödgröna partierna, om jag inte minns fel, att satsa 50 miljoner mer än vad regeringen orkade göra. finns det åtskilliga miljarder i statsbudgetens överskott, så det vore egentligen enkelt att satsa på dem som behöver det mest: den grupp som är utanför Internetvärlden, det vill säga de fattigaste i vårt samhälle. 46 (M) replik: Jag är mycket glad att tar upp frågan om e-inkludering och digitalt deltagande i kunskapssamhället, eller informationssamhället som vi också kallar det. Det är definitivt viktigt att människor har råd med bredband och dator. Därför är jag väldigt glad att alliansregeringen driver jobbpolitiken framåt, vilket gör att fler kan skaffa sig ett jobb, så att de kan betala räkningarna och köpa ny utrustning som de tycker är spännande och underlättar vardagen. Här kan jag också påpeka att vi har infört flera jobbskatteavdrag som ger några tusenlappar extra som man kan använda till exempelvis elektroniska kommunikationer om man så önskar. Det är viktigt att inte bara säga att vi måste satsa på att motverka den digitala klyftan utan att också se helhetsbilden. Våra liv är lite mer komplicerade än att man bara köper en dator och då är det löst. Vi måste satsa mycket mer på IT i skolan, så att barnen lär sig på vilket sätt de kan använda tekniken. Från sida kommer en IT-strategi för IT i skolan. Vi måste satsa på bra e-förvaltning som är så enkel som möjligt för så många som möjligt. Även där pratar vi e-inkludering. Många människor ska kunna använda sig av offentliga e-tjänster och utföra sina ärenden till exempel via eller andra myndigheters sidor. Det är många element som måste falla på plats. Jag vill också påminna om att det även i glesbygden och på mindre orter numera på de flesta ställen finns möjligheter att få uppkoppling till bredband. Enligt PTS bredbandskartläggning 2010 är det som har sådan tillgång. 47 (FP): Jag börjar med att instämma i anförande. Det ger en väldigt tydlig bild av att regeringen gör ett mycket omfattande arbete för att utforma en bred och sammanhållen IT-politisk strategi och för att göra till ett informationssamhälle för alla. I betänkandet är det åtskilliga sidor som redovisar detta. Men det har inte kommit fram så mycket i dagens debatt. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. I betänkandet behandlas 37 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden, men huvudfokus i betänkandet och även i dagens debatt ligger på ändringar i lagen om elektronisk kommunikation, den så kallade LEK. Huvudsyftet är att genomföra två EU-direktiv. Till grund för detta ligger regeringens proposition Bättre regler för elektroniska kommunikationer. Propositionen innehåller ett stort antal ändringsförslag i lagen om elektronisk kommunikation. Det handlar om tillträdesbestämmelser, avtalslängder, krav på rimlig driftsäkerhet och säkerställande av säkerhetsnivåer. Där finns även kravet som togs upp här tidigare om att utan dröjsmål underrätta tillsynsmyndigheten och vissa fall också användaren om integritetsincidenter. Vidare handlar det om en skärpning av tillsynsmyndigheternas möjligheter att kräva att överträdelser upphör eller inom en rimlig tid. Det är en betydligt mer komplicerad process . Det som dock kanske har blivit föremål för mest diskussion och som även har tagits upp i Socialdemokraternas följdmotion samt av Socialdemokraterna och Vänstern i diskussionen är förslaget att uppgifter ska få lagras eller hämtas hos en användare endast om användaren får information om ändamålet och ger sitt samtycke. Det är den så kallade cookielagen, som någon sade här. Det är kanske lite populärt uttryckt. I S-motionen och även i reservationen uttrycker man farhågor om att lagändringen, som är en direkt följd av EU-direktivet, skulle leda till ökat besvär för den enskilde Internetanvändaren och att det skulle bli risk för minskade intäkter för onlinemedier. Det är väl i och för sig bra att man är bekymrad om detta. I den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, vill man ha ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med en annan text när det gäller 6 kap. 18 §. Utskottet har dock konstaterat, liksom regeringen har konstaterat, att direktivet inte ger något självklart utrymme för att undanta vissa tekniker från kravet på samtycke. Det här tycker jag också har framkommit med all önskvärd tydlighet under den beredningsprocess vi har haft och i den information vi har fått kring detta. Från sida delar vi utskottets och regeringens uppfattning att lagstiftningen ska vara teknikneutral det är väldigt viktigt. Sedan ska man jag tror att det står i propositionen så långt som möjligt överlåta till marknadsaktörer och användare att utveckla normer för användning som är anpassade till de praktiska förutsättningarna. I svensk lagstiftning står det att man ska samtycka, men det står inte exakt hur man ska göra. Så är teknikneutral lagstiftning uppbyggd. Syftet med ändringen har ju inte varit att försvåra för tillåtna tekniker, utan skärpningen är riktad mot integritetskränkande tekniker där man utan användarens vetskap hämtar och lagrar information. Regeringen har tolkat det som att det är detta som egentligen är problematiken. Och det är i fråga om detta som man i högre grad kommer att använda det här när det gäller samtycke. Jag tror inte att aktörerna på marknaderna kommer att vara stillatigande. Om den problematik som beskrivs finns kommer naturligtvis en teknikutveckling, så att man kan ge detta samtycke på ett bra sätt. I en annan följdmotion tar upp bindningstider för avtal och möjligheter till prisjämförelser och deras betydelse för den enskilde konsumenten. Det är bara att instämma i att det är väldigt viktiga frågor när man diskuterar hur den enskilde konsumenten kan påverka sin situation. I motion och reservation nr 2 uttrycks bland annat att man vill att längsta bindningstid ska vara i stället som föreslås i lagstiftningen. Vidare föreslår man att det ska vara obligatoriskt att redovisa prisjämförelser för den som tillhandahåller allmän telefonitjänst. Jag kan väl bara instämma i att långa bindningstider, om man håller sig till det som en enskild företeelse, naturligtvis är ett hinder om man vill byta leverantör. Men precis som utskottet påpekar finns det en annan sida av frågan om bindningstiden. Det har ju blivit ett sätt att hantera risk när man investerar i ny teknik och att få i gång en snabb användning av densamma. En längre bindningstid ger möjlighet till vissa subventioner. Det skulle vara betydligt svårare om man inte kunde komma överens om så långa bindningstider. Här handlar det egentligen om en balansgång mellan två konsumentintressen, bland annat att man ska få tillgång till ny teknik. Det som jag tycker är det viktiga det påpekade också är att det i lagstiftningen måste finnas en möjlighet att binda sig . Man har ju möjlighet att som konsument göra det valet. När det gäller prisjämförelser finns det upptaget i både EU-direktivet och diskussionen. Vi kan konstatera att vi i har en marknad när det gäller prisjämförelser som egentligen inte innehåller några uppenbara problem. Det som bland annat lyfts fram i betänkandet är Telepriskollen. Går man in där ser man att det är väldigt överblickbart vad saker och ting kostar. Vi har alltså i en ganska fungerande marknad. Det står också i direktivet. Har man en fungerande marknad och kan göra prisjämförelser har man ingen anledning att införa ett obligatorium. Det är viktigt att konsumenten kan göra det här, både välja bindningstid och göra prisjämförelser. Jag kan bara konstatera att det när det gäller bindningstid finns två konsumentintressen. Det måste finnas en balans mellan dem. Och det är en valfrihet. När det gäller prisjämförelser har vi i ett fungerande system. Det finns mycket i det här betänkandet, men jag tror att jag slutar här. Det blir en del upprepningar annars. Men jag yrkar, som sagt, bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 48 (S) replik: Även i mitt replikskifte med vill jag fokusera på cookies och den lagändring som regeringen vill se. Det här är en fråga som skrämmer, upprör och oroar. Jag undrar varför och hans kolleger inte lyssnar på kritiken. Varför är ni så näringslivsfientliga? 49 (FP) replik: Det handlar inte alls om något slags näringslivsfientlighet. Utgångspunkten, som även nämnde förut, är konsumentperspektivet. Jag kan inte tänka mig något annat än att när krävde den här skrivningen hade man också konsumenten för ögonen. Det är en faktor som gjort att direktivet blev som det blev. Precis som jag sade är jag övertygad om att operatörer och teknikutveckling kommer att göra att det här inte kommer att bli något stort problem. Den bild som målar upp känns däremot som en skräckversion. Jag tror absolut inte att det kommer att bli på det sättet. Ur ett konsumentperspektiv och ett integritetsperspektiv ska man faktiskt kunna välja. I paragrafen står det att man ska samtycka. Det viktiga är att det inte står hur samtycket ska gå till. Det är en helt teknikneutral lagstiftning, och det måste det vara. Annars skulle vi hamna i den sitsen att vi skulle behöva ändra lagstiftning efter olika tekniker, och så ska vi inte utforma lagstiftningen. 50 (S) replik: Företrädare för alla inblandade branscher är enhälligt emot regeringens cookieförslag. Till och med regeringens egen expertmyndighet, , är emot detta. Att man då kan luta sig tillbaka och tro att det här kommer att lösa sig kan jag inte förstå. Därför skulle jag vilja att utreder frågan och berättar för mig om han kan luta sig tillbaka och känna sig lugn och inte se någon oro kring detta. 51 (FP) replik: Jag kanske inte lutar mig tillbaka, men jag känner mig tämligen lugn i alla fall. Det blir ett väldigt fokus på, som uttrycker det, regeringens cookieförslag. Jag tycker att vi förminskar hela den här lagstiftningen. Det handlar om en helhet som det här är en del av. Vi har ju redovisat här att vi tycker att det är viktigt och det tyckte tydligen från början att den enskilde konsumenten faktiskt har kontroll och får ge det här samtycket. har inte sagt att de är helt emot detta, utan de har sagt att det kan finnas vissa svårigheter. Så uttrycker de sig ungefär. Därför tycker jag att man överdriver det ställningstagandet. Jag kan nog meddela att jag är tämligen lugn i fråga om att detta kommer att lösa sig. 52 (V) replik: Jag kan inte låta blir att ställa en fråga i den här debatten. Vi fick ett förslag på hur en lag skulle kunna utformas. Det var från branschen, som också menade att det förslag som de presenterade inte strider mot EU-direktivet. från min sida var det väldigt enkelt att ta ett beslut där, att ta det säkra i stället för det osäkra och att låta regeringen skyndsamt utreda om det här förslaget var möjligt att genomföra, så att man kunde få den här balansen mellan konsument och näring. Men jag känner någonstans att det blir lite prestige när de här frågorna kommer upp. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga om översyn av integriteten, för saknas det ett helhetsgrepp. Utskottsmajoriteten hänvisar i utskottets ställningstagande till att kommer att göra ett arbete och att det kommer att tillgodose de här önskemålen om en översyn. Då frågar jag så här: Varför kan inte regeringen ta tillfället i akt och göra en översyn när det gäller integritetsskyddet för att få det här helhetsgreppet? Det vore väldigt tacknämligt att kunna få en sådan. 53 (FP) replik: Om vi tar det sista först: När det gäller helhetsgrepp är det väl just det som det handlar om, och det är därför vi hänvisar till den översyn som görs inom EU av detta. Internet är ju, som har sagts här tidigare, gränsöverskridande, och det är naturligtvis väldigt viktigt att vi har samma regelverk inom hela EU. Det är det som är helhetsgreppet i det hela. Ett helhetsgrepp är inte att gör något alldeles själv. När det gäller omsorgen om hur den här paragrafen ska se ut vill jag fortsätta att med en viss dåres envishet hävda att när man gör lagstiftning så måste den vara konsekvent. I lagparagrafen som vi diskuterar 6 kap. 18 § står det att man samtycker. Det är den typen av lagstiftning vi ska ha som grundar sig på direktivet. Att börja precisera sig för olika tekniker och sådant tycker jag är direkt olämpligt i de flesta sammanhang, och att det är väldigt tveksamt om det utrymmet de facto skulle finnas har vi ju också fått redovisat för oss. När det gäller att utreda det här skyndsamt är vi redan väldigt sent ute i implementeringen av detta. Jag tycker nog att det är dags att vi faktiskt implementerar detta så att inte återigen hamnar i en situation där vi ligger efter och riskerar böter och annat. Jag tror inte att en sådan här översyn egentligen skulle leda någon vart. Vi har ett heltäckande förslag, och det är dags att implementera dessa EU-direktiv i svensk lagstiftning från . 54 (V) replik: Det är signifikant att man ser EU som något som kommer att lösa alla problem och att man inte själv behöver vara speciellt flitig, för det finns alltid någon annan som gör saker och ting åt en. Det tycker jag är en felaktig utgångspunkt. Jag tycker att det är oerhört viktigt att göra en översyn utifrån våra förhållanden och se om utgångspunkter samstämmer med det vi har.