prot · GY09109 · 2011-06-01 00:00:00 — Vi instämmer i de bedömningar som finansutskottet har gjort och anser att arbetslöshetsförsäkringen måste vara utformad så att arbetslinjen upprätthålls. Det ska inte, som den moderata politiken gör, straffa sig att tacka ja till ett arbete, vilket blev följden av deltidsbegränsningarna i försäkringen. Det har kommit direktiv till där det framgår att regeringen vill införa en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring. Vår utgångspunkt är att medlemskapet i en a-kassa ska vara frivilligt, att a-kassorna ska fortsätta att vara självständiga och att arbetslöshetsförsäkringen även fortsättningsvis ska administreras av a-kassor knutna till fackförbunden. Enligt nuvarande regler räknas dagar med aktivitetsstöd in i ersättningsperioden för arbetslöshetsförsäkringen. Aktivitetsstödet betalas ut av , men alla uppgifter om nivån på ersättningen och hur många ersättningsdagar som finns kvar kommer från a-kassorna. Det ställer stora krav på informationsutbyte mellan a-kassan och . För ersättningstagaren skulle det bli bättre om a-kassan hade ett samlat grepp om arbetslöshetsersättningen och aktivitetsstödet. Då skulle det gå snabbare att få korrekta beslut vid byte av aktivitet, och man skulle slippa vända sig till två institutioner. En överflyttning av utbetalningen till a-kassorna skulle också minska risken för felaktiga utbetalningar. Resurserna skulle utnyttjas bättre. Det skulle bli mer kostnadseffektivt och underlätta för a-kassornas handläggare om kassorna fick sköta utbetalningarna. Därför bör ansvaret för administrationen av aktivitetsstödet överföras från till arbetslöshetskassorna. En av grundvalarna i svensk demokrati är att människor engagerar sig i samhällsfrågor fackligt och politiskt. Därför måste alla ges förutsättningar att utföra ett förtroendeuppdrag, och en viktig förutsättning för det är att de förtroendevalda inte förlorar ekonomiskt på sitt engagemang. Gällande regelverk bidrar till att arbetslösa inte kan ta sig an politiska eller fackliga uppdrag. För personer med fackliga förtroendeuppdrag anses den tjänstlediga tiden, som ersätts som förlorad arbetsförtjänst, inte vara a-kassegrundande när man har löneavdrag från sitt jobb. Detta hindrar många att våga sig på ett fackligt eller politiskt uppdrag. lämnade IAF en skrivelse till regeringen där man föreslår en lagändring. Förslaget skulle innebära att fackligt arbete utanför den egna arbetsplatsen där den förtroendevalda får ersättning för förlorad arbetsförtjänst likställs med vanligt arbete och därmed blir a-kassegrundande. Vi vill därför att regeringen ser över möjligheterna att jämställa frånvaro från anställningen som är kopplad till ett förtroendeuppdrag med förvärvsarbete i arbetslöshetsförsäkringen. Vi anser att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag där denna skrivelse kan vara en utgångspunkt. Med detta yrkar jag bifall till punkterna 4 och 6 i betänkandet. Jag yrkar också bifall till reservationerna 2 och 5. 50 (M): Arbetslösheten i sjunker nu i snabb takt näst snabbast i . Vi ser en stark sysselsättningsökning och framåt. Även långtidsarbetslösheten sjunker , vilket innebär att allt fler människor tar ett steg närmare arbetsmarknaden. Det är bra, men det finns givetvis mer att göra. har 120 000 fler kommit i arbete. 32 000 långtidsarbetslösa och 33 000 unga har hittat vägen tillbaka till arbete. Detta betänkande handlar om arbetslöshetsförsäkringen, a-kassan. A-kassan är en ersättning som faller ut vid arbetslöshet. För att få denna ersättning måste man vara medlem i arbetslöshetskassan, vilken oftast är knuten till ett visst yrke eller en viss bransch. Det finns 31 a-kassor. För den som inte är medlem i en a-kassa finns ett grundskydd som uppgår till per dag. Alliansregeringen har reformerat a-kassorna i syfte att återupprätta deras roll som en omställningsförsäkring. A-kassan ska vara ett stöd på vägen till ett nytt arbete; den ska inte låsa in människor eller hindra dem från att få ett arbete. Alliansregeringens arbetslinje är därför central. Målsättningen är att de som förmår arbeta ska, utifrån sina egna förutsättningar, ha ett arbete att gå till. De ska ha en lön och en arbetsgemenskap. Det ska löna sig bättre att arbeta, och det ska vara mer lönsamt för företagare och arbetsgivare att anställa. Jag ska kommentera ett par av motionsförslagen i betänkandet. I kommittémotion A387 kan vi se att anser att regeringen bör lyfta ut arbetslöshetsförsäkringen ur och tillsätta en separat utredning om framtidens arbetslöshetsförsäkring. I motionen lyfts fram frågor som skulle vara utgångspunkt för en sådan utredning. Det som lyfter fram är en återställarpolitik av stora mått. Gemensamt för samtliga förslag är att de skulle öka utgifterna för arbetslöshetsförsäkringen. Partiet har inte presenterat några uppskattningar av vilka kostnader det skulle innebära, än mindre några tankar eller idéer om hur finansieringen skulle gå till. Om man beräknar att slopandet av en deltidsersättning skulle kosta , vad skulle då inte ett batteri av de återställarförslag som presenterar kosta att genomföra? När det gäller frågan om en separat utredning av framtidens arbetslöshetsförsäkring svarar direktiven till där också finns representerat på många punkter mot den typ av frågeställningar som partiet vill ha utredda. Jag kan inte se värdet av att bryta ut frågor som rör arbetslöshetsförsäkringen ur den sittande utredningens mandat. Jag ser tvärtom betydande fördelar med att den allmänna försäkringen mot sjukdom och arbetslöshet behandlas i ett sammanhang. Därigenom kan samspelet mellan dessa försäkringar och andra stödsystem i samhället belysas tidigare. Utredningen har också med de givna mandaten goda möjligheter att pröva eventuella för- och nackdelar med en harmonisering av försäkringarna. En sammanhållen utredning underlättar också regeringens ambition att se över möjligheterna att skapa ett enhetligt inkomstbegrepp för de olika trygghetssystemen. Ett enhetligt inkomstbegrepp ska enligt utredningens direktiv syfta till att underlätta kontrollen men även öka rättssäkerheten och förbättra andelen korrekta utbetalningar. Alliansen avstyrker alltså denna motion. Socialdemokraterna, har gjort gemensam sak och ställt sig bakom två motioner, dels motion A379 om ett återinförande av den så kallade 100-dagarsregeln, dels motion A279 om ersättningsregler för deltidsarbetslösa. Allianspartierna anser att dessa två motioner bör avslås av . Men jag vill ändå påpeka att de reformer som alliansregeringen har infört utvärderas kontinuerligt. Motivet till A379 från Socialdemokraterna handlar om den så kallade 100-dagarsregeln, det vill säga återinförandet av att yrkesmässigt och geografiskt begränsa sitt arbetssökande. Motivet till att denna regel slopades var just begränsningen som den kunde leda till. När man blir arbetslös är det viktigt att hitta ett nytt jobb så fort som möjligt. Tyvärr minskar sannolikheten att hitta ett nytt jobb . Oppositionen låter påskina att man med dagens regler ska tvingas söka vilket jobb som helst, oavsett vilket yrke man har eller oavsett hur familjesituationen ser ut. Det är därför viktigt att påpeka att Alliansen anser att rimlig hänsyn ska tas till den arbetssökandes förutsättningar för arbete och andra personliga förutsättningar. Arbetsförmedlingen ska göra en prövning i varje enskilt fall. Av exempelvis familjeskäl kan den sökande begränsa sitt sökområde . Data från Arbetsförmedlingen visar att andelen arbetssökande som under sina första uppger att de söker arbete utanför den lokala arbetsmarknaden har ökat från till . Alla åtgärder som förlänger arbetslöshetstiden, om än marginellt, innebär betydande utgiftsökningar för staten. Detta är inget undantag. Exakt hur mycket en återinförd hundradagarsregel skulle kosta är svårt att beräkna. Men enligt skulle extra med a-kassa för dem som uppger till Arbetsförmedlingen att de söker arbete utanför den lokala arbetsmarknaden innebära 200 miljoner extra. Vi liksom alliansföreträdarna i finansutskottet anser att man under beredningen av olika motionsförslag, även när det gäller tillkännagivanden, ska beakta förslagens finansiella effekter innan man tillstyrker dem. Så har inte gjorts . De som tillstyrker de aktuella motionsförslagen, det vill säga Socialdemokraterna, gemensamt, borde visa ett ekonomiskt ansvar och redovisa både kostnadsberäkningar och sättet att finansiera förändringar. Motion A279 från Socialdemokraterna skulle innebära generösare villkor när det gäller arbetslöshetsförsäkringen till deltidsarbetslösa. infördes nya regler för möjligheten att få ersättning från arbetslöshetsförsäkringen på deltid. För veckor som en person utför eller deklarerar deltidsarbete lämnas ersättning från arbetslöshetsförsäkringen under längst . Syftet med denna regel var att motverka att de deltidsarbetslösa fastnade i ofrivillig arbetslöshet och att förstärka de deltidsarbetslösas incitament att söka heltidsarbete. I förlängningen skulle det också leda till att arbetsgivare i större utsträckning skulle erbjuda heltidsarbete. Att begränsa möjligheten att deltidsstämpla är ett sätt att minska deltidsarbetslösheten, vilket är en jämlikhetsfråga, eftersom av dem som jobbar deltid är kvinnor. Dessa återfinns dessutom mestadels i offentlig sektor. Som en parentes kan jag säga att den offentliga sektorn här verkligen kan föregå med gott exempel för att begränsa ofrivillig deltid. Det är oklart vilka förändringar Socialdemokraterna, gemensamt förespråkar. Oavsett på vilket sätt man minskar deltidsbegränsningen skulle det medföra betydande utgiftsökningar för statskassan, vilket man också gemensamt måste finna en finansiering för. Enligt beräkningar från och skulle ett återinförande av de gamla reglerna om a-kassa på deltid kosta ungefär 3 miljarder. Det är anmärkningsvärt när oppositionen verkar vilja dölja dessa kostnadsberäkningar som har gjorts. Vi var inom utskottet överens om att inhämta beräkningsunderlag dels från , dels från . Ändå väljer oppositionen att inte redovisa de beräkningar som har kommit in. Gemensamt för de två senaste motionerna är att de rödgröna och har ingått en ohelig utgiftskoalition där de lägger fram gemensamma förslag utan att ens ha en tanke på hur de ska finansieras. Men även i opposition måste man faktiskt visa vilka följder ett förslag medför i form av ökade skatter och indragna utgifter för välfärden. Allt annat är ren populism. Jag yrkar bifall till reservationerna 4 och 6 och avslag på övriga reservationer. 51 (S) replik: när vi ska gå igenom denna arbetslöshetsförsäkring säger från att denna reform utreds kontinuerligt. Det vore spännande att få lite insikter i hur denna utredning har utfallit. Jag inledde mitt anförande med att påvisa några saker som har skett. 500 000 har lämnat försäkringen. av de arbetslösa har av sin inkomst. av de arbetslösa har någon sorts ersättning. Om den moderata regeringen får fortsätta sin destruktiva politik kommer det att vara av de arbetslösa som har någon ersättning. Är det och uppfattning att detta är en väl fungerande försäkring? Var det hit ni ville komma? Var det så här ni ville att försäkringen skulle fungera? Var det hit ni ville att era reformer skulle nå? Detta tycker jag skulle vara spännande att få ett svar på. När det gäller de två punkter i betänkandet som det finns majoritet för i utskottet skulle det vara spännande att höra argumentera emot de framstående OECD-ekonomer som hävdar att detta är samhällsekonomiskt vansinne att argumentera emot att en bättre matchning skulle vara någonting att vara rädd för. Det skulle vara spännande att höra argumentera emot att en förändring som stärker arbetslinjen inte ska genomföras. Det skulle vara spännande att höra argumentera för att arbetslösa ska välja heltidsarbetslöshet framför arbete. 52 (M) replik: Det är många frågor som jag ska svara på. Jag håller med om att det är spännande frågor. Jag nämnde att regeringen gör kontinuerliga utvärderingar, och det är regeringen som gör det. Jag kommer inte att kommentera dem, lika lite som jag kommer att kommentera socialförsäkringsutredningen. låter påskina att han redan vet resultatet. Jag skulle inte vilja gå så långt som att säga att det kommer att bli på det ena eller på det andra sättet. Jag avvaktar därför med att kommentera detta tills vi har sett resultatet av socialförsäkringsutredningen. Vi har gjort en del förändringar just därför att människor inte ska lämna a-kassan. och glömmer ofta att ta upp dem, utan de talar mer om hur många som har valt att lämna a-kassan och skyller då givetvis på regeringen. Vi har vidtagit åtgärder. Vi har till exempel sänkt avgiften, och vi har ändrat villkoren just därför att människor ska stanna kvar i a-kassan. Såvitt jag förstår har tagit upp den obligatoriska arbetslöshetsförsäkringen i sitt anförande. Det står i direktiven om detta. Jag vill därför inte föregripa det. Jag kan däremot säga att jag tycker att det är en bra idé att människor ska ha en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring, på samma sätt som sjukförsäkringen är obligatorisk. Vi delar inte uppfattning i fråga om detta. anser att facken ska ha en starkare roll i detta och också styra över arbetslöshetsförsäkringen. När det gäller matchningen ska jag försöka svara på de ställda frågorna, men jag är inte säker på att jag hinner med alla. Åren 20062010 ökade andelen arbetssökande som uppgett att de går utanför den lokala arbetsmarknaden. Ni är så otroligt bekymrade över denna missmatchning på svensk arbetsmarknad, men verkar ni motverka den. 53 (S) replik: Att avvaktar med att kommentera förstår jag. kan naturligtvis inte svara på de ställda frågorna. Men jag ska göra det ganska lätt: 500 000 har lämnat försäkringen, av de arbetslösa har av sin inkomst, av de arbetslösa har någon sorts ersättning och har av de arbetslösa någon sorts ersättning är det en positiv utveckling, ja eller nej? Det är min första fråga. kommer med ett ganska sensationellt påstående. Hon påstår nämligen att man har sänkt avgiften. Men jag tror inte att det finns någon medlem i arbetslöshetskassorna eller någon annan arbetslös som känner igen sig i det påståendet. Det skulle vara väldigt spännande med en fundering kring hur detta motiveras. Är det för att man har sänkt avgiften som 500 000 har lämnat försäkringen? Är det uppfattning? säger att jag skyller detta på regeringen. Ja, skyller på jag konstaterar bara att regeringens politik har lett fram till de fakta som jag här läst upp. Om det är att skylla på regeringen kan man alltid fundera över. Sedan till detta med att avvakta och att kommentera. behöver inte kommentera regeringens eventuella utredningar. behöver inte kommentera . kan däremot kommentera de frågor som jag ställer till henne. Det hinner utmärkt med om hon koncentrerar sig på det. 54 (M) replik: Jag gjorde ett försök att faktiskt svara på frågor i stället för att bara kasta tillbaka saker. Mitt försök att svara på de ställda frågorna uppskattades tydligen inte. Jag kan kommentera detta med sänkt avgift. Jag är själv med i a-kassan, och jag har fått sänkt avgift. Jag vet inte om längre är med i a-kassan. Jag är alltså med där, av skäl som är viktiga för mig och andra. Det är viktigt att vi har a-kassan. Jag fick ingen kommentar om missmatchningen på svensk arbetsmarknad. Ni vill att människor ska söka arbete inom de hundra dagarna, och ni talar så mycket om matchning. Men agerar ni på ett sådant sätt att ni motverkar sådant som gör att människor har möjlighet att få hjälp. Arbetsförmedlingen har faktiskt i uppgift att ordna arbete till människor i hela . Det ska vi kanske också ta upp. Det talas mycket om politik men väldigt lite om Arbetsförmedlingen som har en otroligt stor roll i detta avseende. Jag vet inte om jag missade något. Det gick väldigt fort i början av förra replik. Om jag missade någon av punkterna får vi återkomma. 55 (MP): När det gäller de frågor vi nu hört och lyfta fram kan jag säga att det finns två väldigt tydliga skillnader mellan den politik som det nu i utskottet finns en majoritet för och den politik som tidigare förts. kommer vi att höra företrädare precis som ta upp frågan om att det inte finns något större övergripande ansvarstagande. Det är väl svårt att motsäga det eftersom vi är i opposition. Det är regeringen och de partierna i som har ansvar för att se till helheten. När vi lyfter upp vissa delar är det inte så, i alla fall inte från sida, att vi stakar ut exakt hur de här problemen, för problem är det, ska hanteras. Vi pekar på att det finns problem. Dessa problem har vi tidigare lyft fram, också innan ändringarna när det gäller 100-dagarsregeln och 75-dagarsregeln antogs. Efter det var det långa debatter, och det har skrivits väldigt mycket om det här i medierna. Människor och öden har belysts. Men regeringen har inte gjort några markanta förändringar. Därför har vi den rådande majoritetssituationen i utskottet. Jag har mött många företagare och andra personer som berättat att den så kallade 75-dagarsregeln för dem varit ett hinder för ett fungerande arbetsliv. När dessa människor berättar att de har fått ge upp ett deltidsarbete därför att de inte har råd att vara anställda på deltid blir jag lite förundrad över att man fortfarande talar om arbetslinjen. Man har ju en regel som hindrar människor att arbeta. Det gäller människor som är driftiga, människor som väldigt gärna vill ha ett heltidsarbete. Men rådande omständigheter gör att det inte går att hantera situationen på annat sätt än att de säger upp sig. Det är naturligtvis inte så det var tänkt. Det var inte tänkt att ha regler som tvingar människor som är deltidsarbetslösa, som haft den typen av anställning, ut på en lite krokig bana som kanske slutar i fas 3. Det var inte tänkt så, utan från regeringens sida hade man liksom bolstrat upp med regler som skulle göra det möjligt för de här människorna att flytta från hemorten. Man skulle försöka matcha dem till jobb utanför det egna kompetensområdet. Men verkligheten ser inte ut så. Trots att vi har rapporter om att arbetslösheten minskar i en rasande takt är det fortfarande inte få personer som hamnar i omöjliga situationer. Man kan titta på vad vi i utskottet nu har en majoritet kring. Det gäller framför allt två frågor. Den ena frågan gäller den utredning som det hela antagligen bygger på och där det framhålls att det handlar om att människor kanske inte riktigt matchas fram till rätt jobb eftersom de av olika skäl väljer att vara kvar på sin hemort och inte är villiga att flytta från hemorten för att ta vilket jobb som helst var som helst. har vi hört säga att det inte är så att människor inte längre söker jobb utanför hemorten. Den siffra vi fått höra och som finns i diverse dokument är att det tidigare var av de arbetslösa som sökte jobb utanför hemorten. är det fantastiska . Att av de arbetslösa söker jobb utanför hemorten ses som en enorm framgång, och det kan man ju tycka. Men jag skulle vilja höra hur många av de som faktiskt får jobb utanför hemorten. Sådana siffror skulle jag vilja höra från regeringssidan. Det är den ena biten. Å andra sidan handlar det om på vilket sätt vi ska hantera människor som inte har möjlighet att söka jobb utanför hemorten och utanför sitt arbetsområde. Det finns undantag, tycker man. Det står också om det i texten här. Men vi ska väl inte ha ett samhälle där människorna behöver utnyttja undantagen, där en arbetsförmedlingstjänsteman ska bedöma från fall till fall. I stället ska vi väl förlänga tiden från och ha något som kanske är enklare. Det skulle åtminstone skapa förutsättningar för det som många brukar lyfta fram och som jag tror behöver en lite bättre förklaring, nämligen ordet matchning. Vi har flera oberoende instanser även internationella sådana, bland annat som framhåller att det finns viktiga och positiva effekter av en generös arbetslöshetsförsäkring. Matchning kan verka vara ett krångligt ord, men det handlar egentligen om att vi ska ha rätt arbete till rätt person, alltså ett arbete som motsvarar arbetstagarens utbildningsnivå och kompetens. Det är det som är det viktiga i första hand. Sedan säger vi inte från sida att detta ska pågå i evigheter, men den extremt korta tid som regeringen drog ned det hela till har gjort det i princip omöjligt förutom siffermässigt att hantera vardagen. Det blir en stressituation, och det blir ett ohållbart dilemma för människor som har mycket annat att tänka på de blir arbetslösa. Det innebär ett trauma i sig att kanske ha blivit övertalig på ett jobb eller behöva gå från en anställning. Man ska inte från dag ett behöva fundera på om man ska behöva flytta om Arbetsförmedlingen kommer fram till att man kanske inte ryms inom de undantag som finns. När det gäller den ändring i förordningen om arbetslöshetsförsäkringen som regeringen införde var det nya regler för möjligheten att få arbetslöshetsersättning på deltid. Om vi då tittar på vilket sätt detta har renderat ett mervärde på ser vi snarare att alla andra instanser än dem regeringen verkar ha baserat sina uträkningar på lyfter upp att det är ett problem att det inte riktigt ser ut så som det gör i teoriboken. En väl fungerande arbetsmarknad förutsätter nämligen att arbetskraften används på ett effektivt sätt, och att det är så tror jag nog att regeringens tänkare har kommit fram till. Det är teorin. På vilket sätt är det då effektivt? Jo, det är när de sysselsatta har jobb där de kan använda och utveckla sina förmågor på bästa möjliga sätt. Så långt tror jag att vi är med på samma båt. Problemet är vad som krävs av arbetstagarna och också av näringslivet, och det är här någonstans jag tror att vi går isär. För att man ska kunna använda sin egen förmåga och matcha den mot de arbeten som finns krävs en kontinuerlig omvandling av ekonomin där bra jobb skapas. Med bra jobb menar jag inte att det skulle vara statusjobb på något sätt, utan bra jobb är jobb där människor känner att de delar med sig av sina erfarenheter och kunskaper. De dåliga jobben försvinner. Dåliga jobb handlar inte heller om status eller att jag delar upp jobben i olika bitar, utan det handlar om jobb där människor tar skada både mentalt och fysiskt. Tack och lov har vi i , i alla fall när det gäller den fysiska biten, nått väldigt långt. Människor ska dock känna att det finns en lust i jobbet och en känsla av att de tillför något viktigt i form av den kunskap och det kunnande de har. I denna gränszon mellan bra och dåliga jobb måste vi få arbetstagare och arbetsgivare att mötas på ett effektivt sätt. Här någonstans upplever jag att den majoritet som fanns under föregående mandatperiod och som regeringen bygger sitt arbete på inte riktigt har hängt med. Alla dessa saker finns nämligen väldigt tydligt uppspaltade i . Man talar om dynamiska effekter. Man talar om att människor utifrån sitt eget kunnande och sin egen förmåga faktiskt måste kunna ta till sig de signaler vi sänder här ifrån . De människor jag har träffat på tycker att det är väldigt förvånande att denna regering, som talar om en arbetslinje, har åtgärder som för företagarnas del har lett till att kompetenta personer som företagarna inte har kunnat erbjuda heltid till har blivit tvungna att sluta. Dessa arbetstagare, som är arbetslösa, har blivit tvungna att säga upp sig. Det kan inte ha varit meningen, och jag tror att regeringen kan bättre på denna punkt. Dessa två beslut, där jag har sett borgarnas reservationer, tror jag kommer att återkomma från regeringshåll så att vi i så fall med ett bättre underlag kan besluta om nya regler den ena när det gäller lag, och den andra när det gäller förordning. 56 (M) replik: Jag måste börja med att göra ett förtydligande vad gäller våra reservationer. Det är reservationerna 3 och 4 jag yrkar bifall till. Jag ber om ursäkt för att jag läste lite snabbt förut. Jag tycker att det känns väldigt positivt. Det är en positiv tanke runt anförande, och jag ser att också har noterat de positiva siffrorna vad gäller arbetslösheten, som sjunker stadigt.