prot · GY0960 · 2011-02-16 00:00:00 — Det finns en risk att oberoendet för public service undermineras om anslaget bestäms politiskt i den ordinarie statsbudgeten. Då kan det uppfattas som att politiken styr tillgången till resurser efter vad man för tillfället tycker om programproduktionen. är det inte rimligt att koppla tv-avgiften till hushållet när det man tittar på tv:n i kan vara antingen tv:n i vardagsrummet men lika gärna datorn på jobbet eller mobiltelefonen. I stället bör andra alternativ utredas. Ett exempel som har tittat på är att ta ut en public service-avgift av alla skattebetalare, som man gör med till exempel begravningsavgiften utan några andra paralleller. Vi betalar då för vår gemensamma public service-produktion via en public service-avgift, lika för alla oberoende av inkomst och omöjlig att smita från. anser att public service ska fortsatt ha ett brett programutbud och vara politiskt och kommersiellt oberoende. Med detta anförande, herr talman, har jag beskrivit ståndpunkter när det gäller SVT i olika delar, och jag yrkar bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande nr 5. 169 (V): Här ser ni en som är så gammal att han fanns före tv:n, men efter runristarnas vernissage. Men jag vet ingen fråga som egentligen är viktigare än den som handlar om public service inom kulturområdet. har ett särskilt yttrande i detta betänkande nr 5, och jag skulle vilja prata i lite allmänna ordalag om det som jag ser som otroligt viktigt när det gäller public service. Vi lever i ett både stort och vackert land som heter . Vi lever både nära varandra och glest befolkade här uppe i höga nord. Vi delar synen på alla människors lika värde och den demokratiska tanken att alla ska ha likvärdiga medborgerliga rättigheter. Detta gäller yttrande- och tryckfriheten, rätten till information och delaktighet i vårt humanistiska samtal i det offentliga rummet. I allmänhetens tjänst heter på engelska . Radio och tv är de nedärvda kanalerna, men den nya tekniken tillhandahåller fortlöpande nya möjligheter att ta del av programverksamheten både i public service och i de privatfinansierade kanalerna. Public service har alltså uppdraget att i allmänhetens tjänst bedriva en programverksamhet som varje medborgare i vårt avlånga land har möjlighet att avnjuta tillsammans med kaffekoppen i sitt eget vardagsrum. Public service äger ett stort förtroende hos befolkningen tack vare sin höga kvalitet, sin variationsrikedom och förmågan att ur olika synvinklar och på ett opartiskt sätt skildra den verklighet som vi alla lever i. Därför vill vi i verkligen stödja, värna om och utveckla detta demokratiska och kvalitetsmedvetna medium, inte minst ur ett gammalt, hederligt folkbildningsperspektiv. Jag är alltså gammal nog att som barn ha fått uppleva alla dessa underbara tv-teaterföreställningar som visades också i vårt nordvärmländska vardagsrum, med , , och , för att nämna några. Det var högtidskvällar i svartvitt! Endast det bästa var och är gott nog för det svenska folket! Även om de flesta, i och utanför , kan tala sig varma för public service dyker det med ojämna mellanrum ofta upp en försåtlig kritik som ställer allmänhetens public service mot kommersialismens påstådda valfrihet. För en regering som i varje läge sätter pengarna, vinsten och den ekonomiska tillväxten som alltings mål och mening är det inte så konstigt om argumenten svajar i mediedebatten. Jag ska ge några exempel på det som lite styggt kan kallas undermineringen av public service. Förhandsgranskningen som regeringen beslutat utan föregående debatt kan givetvis ses som ett förtäckt hot mot public service. Man hävdar att detta främst gäller tekniska och därmed neutrala frågor, men så enkelt är det faktiskt inte. Jag vill citera den gamle amerikanske mediegurun som kunde konstatera: The medium is the message. Mediet är budskapet. Tekniken är förvisso inte neutral. Den kan användas för vitt skilda syften. Den tekniska utvecklingen går rasande fort. Det är mer än viktigt att vi har förmågan och viljan att se med deras ögon som ännu inte är födda. Debatten runt förhandsgranskningen och andra mediefrågor hamnar självklart i yttrandefrihetens hamn. Det förtjänar att påpekas att det tyvärr inte råder någon likhet inför de ekonomiska lagar som råder i vårt samhälle. Risken är uppenbar att till exempel SVT:s innovativa idéer helt enkelt kan adopteras och kanske säljas vidare. Vi motsätter oss att public service måste be staten om lov när man ska utveckla nya former för sin verksamhet. I det sändningstillstånd som finns mellan staten och public service ställs det redan tydliga krav på den så viktiga opartiskheten. Ett annat exempel på regeringens ambition att urholka public services framtida ekonomi och programutbud är ifrågasättandet av sponsring i tv. Ja, vår moderata kulturminister vill till och med ta bort all ekonomisk sponsring i SVT, om jag har förstått det hela rätt. Frågan är då om hon har de övriga allianspartierna med sig. Det torde knappast vara fallet. På detta sätt hoppas den så kallade valfrihetens företrädare kunna avleda de stora sportevenemangen från allmänhetens kanaler och förlägga dessa i de kommersiella, vilket också redan har skett. Därmed förlorar många tv-tittare runt om i landet sin självklara rätt att ta del av de stora mästerskapstävlingarna och andra kostsamma evenemang. 170 (M) replik: Det är intressant att höra tala om behovet av public service befriad från kommersialism, som drar en lans för att släppa in sponsring i public service-televisionen. Jag skulle gärna vilja att utvecklade hur man kan befria public service från kapitalism och kommersialism och vara positiv till sponsring. 171 (V) replik: Då skulle jag kunna befria från dålig nattsömn genom att säga att mitt stora önskemål vore att inte heller denna sponsring behövdes. Det är inte heller någon stor procent av de totala kostnaderna som kommer från sponsringspengar, har jag förstått av vår kulturminister. Vad jag minns kanske det var . Om detta nödvändiga ont innebär att man runt om i hela landet kan se flera stora, viktiga och i folkintresset oumbärliga sportevenemang till exempel, då tummar jag på min principfasthet. 172 (M) replik: Jag tycker nog att skulle kunna kosta på sig att vara mer principfast än så. Den summa det handlar om vad gäller den kommersiella sponsringen är ca i en total budget för public service som omsluter mer än 4 miljarder. Borde vi inte kunna ha en public service fri från kommersialism och kapitalism? 173 (V) replik: Jag sade alldeles att det vore bra. Men jag är inte den som är ekonomidirektör på och har inte total inblick i de siffrorna. Det avgörande i frågan är inte principen att det inte ska vara sponsring i allmänhetens television, utan det viktiga är att om det hänger på dessa sponsringsmiljoner är det desto viktigare att de kommer till och att programmen kan ses runt om i . 174 (KD): , när så mycket av debattiden här i kammaren har riktats mot utrikespolitiken, skulle jag vilja börja med att vi gemensamt riktar blickarna mot det land som har varit i världsmediernas fokus : . Ingen här inne och ingen annan heller tror jag kan säga något annat än att orsaken till att föll var de sociala mediernas kraft. Det var Internet, Youtube, Facebook, Twitter och allt som finns där som var starka politiska redskap när det handlade om att besegra en diktator. För hörde jag president jämföra de demonstrerande ungdomarnas seger över i med valförlust. menade att förlorade på grund av intåget av tv, ett medium som med rörliga bilder visade på de skillnader som fanns i landet. föll när de nya medierna gjorde det möjligt för medborgare att tydligt se orättvisorna i och dela dessa med varandra utan att censuren kunde stoppa dem. Internet och sociala medier är inte bara ett politiskt redskap. I morse kollade jag på nyheterna på datorn via SVT Play. På vägen till jobbet lyssnade jag på i min mobiltelefon. Jag tar del av public service-företagens tjänster, men jag äger ingen tv. Jag är , och många unga är i samma situation som jag. Spelplanen för public service håller på att ritas om i grunden. Den medieverklighet som vi lever i förändras. Att politiken ska hålla samma takt som utvecklingen kanske är lite för mycket begärt. Men vi måste inse att det system som vi har är under upplösning. Det kan vara på sin plats att fräscha upp minnet av hur det egentligen såg ut för 50 eller , när det system som vi har lanserades. Då fanns det enbart några få radiokanaler och bara en tv-kanal i ett stort mediemonopol. Den betänkandetext som vi debatterar och har att ta ställning till innebär, om bifaller förslaget, att vi tar ett steg för att reformera systemet med en föråldrad tv-avgift. Vi kan själva läsa i betänkandet: Utskottet anser att det finns anledning att diskutera olika alternativ för att finansiera radio och tv i allmänhetens tjänst, inte minst med anledning av den tekniska utvecklingen. I motion har vi lyft fram ett par olika modeller som skulle kunna ersätta dagens system. Det är viktigt att vi är följsamma och följer utvecklingen. Men det är också viktigt med en bred överenskommelse. Frågorna om framtidens public service, om tv-avgiften och om sponsring av sändningar kommer att tas upp i samband med det nya sändningstillstånd för public service-företagen som ska träda i kraft . Därför ser jag det inte som nödvändigt att bifalla någon av de lagda motionerna, även om vissa av dem innehåller goda idéer, idéer som vi i riksdag får ta med oss i arbetet med framtidens radio och tv. Kostnaderna för att kontrollera att folk betalar sin tv-avgift uppgår till . Det kan låta lite i förhållande till de som tas in. Men summan är fyra fem gånger högre än vad SVT får i sponsringsmedel . Det är mycket pengar. Här finns en möjlig rationaliseringspotential. I det här sammanhanget vill jag tydligt markera ställning till frågan om sponsring i . Vi tycker att SVT även i fortsättningen ska få sända sponsrade idrottsevenemang. Det gör det möjligt att stora och viktiga sändningar blir tillgängliga för en bred publik. 175 (S) replik: Jag har egentligen ingen replik, utan jag vill bara uttrycka vår och min uppskattning över de redogörelser som du har gjort för del och som också ni andra på den borgerliga kanten har gjort. Ni har visat intresse för att ha ett brett public service framöver. Det bäddar för att vi i utskottet kan ha en konstruktiv diskussion om framtiden för radio och tv. Jag noterar dock att fortfarande försöker få Vänstern med sig i något slags iver att inte gilla sponsringsspåret. Jag tror inte att han nådde någon framgång här . Jag tycker att debatten också har visat att vi är väldigt många som står för ett brett utbud inom public service som når svenska folket. Det var bara det jag ville säga. 176 (KD) replik: Jag får tacka så mycket för möjligheten att fortsätta tala i den här viktiga och spännande debatten. Jag vet inte om den här repliken egentligen var riktad till . Men jag ser fram emot arbetet inför de nya sändningstillstånden, som alltså ska träda i kraft och som även var inne på. Det här är en fråga som behöver diskuteras och debatteras och funderas över mycket bredare och längre än vad vi har gjort här . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU13 Skogspolitik. 177 i (S): ska vi debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande nr 13. Det är ett motionsbetänkande om skogspolitiska frågor. Att det är ett motionsbetänkande innebär att det behandlar motioner som skrevs av ledamöter och som inte behandlades i budgetbetänkandena. Det kan vara en förklaring till att det är ett antal specifika frågor som vi tar upp här och inte skogspolitiken i sin helhet, ifall det är någon som funderar över varför vi fokuserar på ett antal frågor. När man pratar om skogen väcker den olika känslor hos olika människor. De flesta i det här landet ser nog en bild framför sig. Man känner en doft eller minns en händelse när man tänker på den svenska skogen. Vi kan nog alla på något sätt måla upp bilden av den stora gammelskogen med de skyhöga granarna, med blåbärsriset och med myrporsen som luktar gott på myrarna. För mig, som norrlänning, är skogen helt enkelt en del av vem jag är. Jag tillhör dem som spenderar oerhört mycket av min fritid i skogen. Jag plockar svamp och bär. Eller så sitter jag bara och tomglor, faktiskt. Precis som många andra älskar jag våra vackra svenska skogar och alla deras invånare. Därför, fru talman, är det viktigt att vi för en politik som är bra för skogen. Det är i förlängningen det som är bra även för oss. Skogens uppgifter är många. Som tur är består betydligt mer än halva vårt lands yta av skog, för vi har inte lite krav på vad den ska ge oss. Vi vill att den ska räcka till oerhört mycket. Vi vill dessutom helst öka produktionstakten för att den ska kunna räcka till ännu mer. Skogen ska fungera som kolsänka för att förbättra vårt klimat. Den ska skapa bioenergiprodukter. Den ska ge oss virke och ved, för att inte tala om fibrer till nya spännande material, som vi nästan inte ens kan föreställa oss. Den ska ge pappersmassa. Den ska vara en plats för rekreation och fritid, för turismen och för upplevelseindustrin. Dessutom ska den biologiska mångfalden bevaras och förstärkas, och alla våra arter ska kunna finnas kvar i naturen. Därför finns det inom skogspolitiken två mål som är jämbördiga. Det är målet om produktion och målet om miljö. De två målen är inte alltid helt lätta att balansera mot varandra, men det är helt nödvändigt att vi klarar av det, och för det har vi alla ett delat ansvar. Om man sköter sina kort rätt behöver de här två målen inte heller stå i motsättning till varandra. Det kan faktiskt till och med vara så att de kan vara varandras förutsättningar. För oss socialdemokrater är det självklart att vi ska hålla fast vid de höga ambitionerna när det gäller både produktion och miljö. För att nå dit krävs en kunnig regering, och det krävs kunniga och engagerade markägare. Många privata markägare gör stora insatser för skogsvården. En del tar till och med långt större ansvar än vad lagen egentligen kräver. Men det gäller tyvärr inte alla skogsbrukare. Det är helt avgörande för framtida generationer att vi klarar av att skapa ett långsiktigt hållbart skogsbruk. Då krävs en hel del. Det minsta man då kan begära är att hela skogsbruket lever upp till de bestämmelser som finns i skogsvårdslagen. Annars kommer inte balansen mellan miljö och produktion att kunna upprätthållas. Det ger också en snedvriden konkurrens när en del gör allt för att följa lagen och en del helt enkelt bara struntar i den. Enligt är det en fjärdedel av de avverkade områdena som inte klarar av att leva upp till dagens krav på miljöhänsyn. Det är inte okej. Det är fruktansvärt mycket en fjärdedel. Det är inte första gången det påpekas, och vi socialdemokrater tillsammans med och tycker att det måste åtgärdas. Vi tycker att det är dags att börja införa sanktionsavgifter för att komma till rätta med problemen. Och vi vill gärna ha en förklaring från de borgerliga partiernas företrädare till varför man inte tycker att det är dags att ta tag i de här problemen. Problemen med avskogning i världen är en fråga som är för stor för att någon ska kunna blunda för den. För perioden 20002010 har det är oerhörda landytor omvandlats från skog till annan användning, jordbruk, till exempel. En del har förlorats av naturliga orsaker genom stora skogsbränder och naturkatastrofer. Det är i och för sig en minskning av avskogningstakten, men minskningen går alldeles för långsamt. Så länge man inte tar krafttag mot den illegala avverkningen har vi inte en chans att komma till rätta med den enorma avskogning som sker . Det sker en stor illegal import av timmer till EU . Det säger sig självt att det är ohållbart. Vi socialdemokrater vill, tillsammans med V och MP, sätta stopp för det med en tydligare och bindande lagstiftning. Skogsindustrin står för av varuexport. Det skapar väldigt många arbetstillfällen i vårt land, både direkt och indirekt. Vi har inte råd att misslyckas med vår skogspolitik. Konsekvenserna skulle bli alldeles för stora, både ekonomiskt och biologiskt. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 3. 178 (MP): är ett skogsland. Skogen betyder oerhört mycket för oss som bor här. Det handlar så klart om timmer, bränsle och papper. Men skogen är också själva huset för den biologiska mångfalden i vårt land. Det gäller viltet vi jagar, bären vi plockar, fågeln som vi skådar och luften som vi andas, i djupskogen och myren, i boklunden och vid åkerkanten, också i skogsdungen runt hörnet där vi bor. Där finns skogen. Och jag tror att skogen finns i hjärtat hos de flesta som bor här i landet. För både oss stadsbor och landsbygdsbor har skogen en stor betydelse i praktiken och för vårt mentala välbefinnande. Som stigfinnare och som utövare av skogssporten orientering har jag sett många olika skogar i . Även om man på kartan räknar till det boreala bältet i världen måste man väl säga att vi också har en mångfald i skogen och att det är väldigt bra. Men, fru talman, skogspolitiken borde vara lika mycket omdebatterad i den här kammaren som finanspolitiken just därför att den har de här värdena och den här basen, både för svensk ekonomi och för svenskt välbefinnande. Det är en viktig del av vårt kapital, och det är en viktig del av våra barns framtid i det här landet. Tyvärr har vi med en borgerlig regering fått se en väldigt snäv syn på skogens tjänster. Produktionsmålet är i praktiken överordnat målet om skogens miljönytta. Förra mandatperioden stärktes incitamenten för kortsiktig produktionsnytta för skogen, medan skyddet för en långsiktig miljönytta sköts och ett evigt miljömålsberedande som regeringen nu pysslar med. anser att miljönyttan är eftersatt i skogspolitiken vilket vi påtalat i en motion med flera att-satser som vi behandlar här men som utskottets majoritet har beslutat att avslå. Vi ser hur brukningsmetoderna i skogsbruket inte når upp till moderna miljökrav som man skulle ställa på en sådan omfattande industri, får man väl ändå kalla det. När det gäller skogsbrukets påverkan på miljön, vilken är stor, ställer vi inte alls samma krav som vi gör inom andra sektorer. Det storskaliga kalhyggesskogsbruket fortsätter att skövla värdefulla naturmiljöer i land. Förvaltningsmetoder som starkare väger in biologisk mångfald som rekreation och andra ekosystemtjänster är fortfarande ovanliga i . Det här menar jag är starkt eftersatt. Det är en skogspolitik som snarare blickar bakåt mot , inte framåt mot ett framtida miljövänliga och förvaltande skogsbruk, där vi kan se att vi ska ha ut mycket mer än timmer, bränsle och papper ur skogar. Hyggesfria metoder blir med regeringens skogspolitik till och med stoppade av skogsvårdslagens regler. Att maximera uttaget av timmer är linjen i svenskt skogsbruk på samma sätt som att maximera avkastningen är linjen vid vilken plantage i som helst. Vi får en monokultur i det svenska skogslandskapet, och det, fru talman, är inget annat än ett stort bekymmer för en framtid där vi behöver allt annat än en monokultur. Vi behöver en heterokultur, en mångfald i skogen för att dess värden ska överleva för våra barn . vill vända denna linje. Vi vill ha en framtidsinriktad skogspolitik. Vi vill att man sätter upp långsiktiga mål och ser att uttaget av timmer bara är en av flera viktiga tjänster. Vi pekar i vår motion på att utvecklingen av hyggesfria metoder kan vara ett sätt, men även det avslås av utskottets majoritet. Den här motionen och förslagen som lägger fram när det gäller skogspolitiken tar också upp den viktiga aspekten av att vi skyddar skog för den biologiska mångfalden. Det gör vi i särskilda områden i särskilda reservat. Takten och målen för skydd av skogen har vi tidigare haft i miljömålssystemet. Det fanns ett delmål om till 2010, och vi kan debattera här i kammaren huruvida det uppfylldes eller inte vi har lite olika sätt att räkna. Men, fru talman, det som är viktigt här är att få höra av regeringspartiernas företrädare vad de anser att målet är just . är nämligen miljömålssystemet i ett limbo, där ni tycker att delmålet är uppfyllt. Hur som helst är det 2011 , och finns inget nytt mål. Det finns inget etappmål. Det finns inget delmål. Det finns i bästa fall en strategi för att räkna fram nya förslag. Det fanns dock ett förslag från . undrar varför man inte tar det som underlag för nya målsättningar. Det vi ser hända i länsstyrelserna och från skogsmyndigheten är att det i de län där man har uppfyllt sina mål på det regionala planet inte finns några nya pengar till att skydda värdefulla naturområden i skogen. Man får inte mer pengar, för det finns inget nytt mål att jobba mot. Det är resultat av majoritetens miljömålspolitik, och, fru talman, det är inget annat än att sätta upp hinder och stopp och att rasera en tidigare viktig utbyggd infrastruktur på det miljöpolitiska området. Avslutningsvis vill jag också prata om de viktiga hänsyn som finns och som också tog upp om att vi när det gäller avverkningar av skog inte ens når upp till minimikravet i den skogsvårdslag vi har. En fjärdedel, har man rapporterat tidigare, uppfyller inte kravet. Vi ser nya siffror från som säger att det handlade om nästan en tredjedel av avverkningarna. Trots det sitter utskottsmajoriteten och anser att den inslagna vägen att bara ha frivillighet i det här systemet är bra och räcker till. Men de föreslår inga åtgärder för att komma till rätta med de dåliga resultaten, det vill säga att man inte uppfyller minimikraven. Man säger att det är svårt att precisera minimikraven på ett sådant sätt att det blir rättssäkert, men, fru talman, jag skulle vilja fråga: Vilken miljöpåverkande verksamhet i skulle inte få krav på sig att rätta in sig i ledet när man uppvisar dåliga resultat som innebär att man bryter mot minimireglerna i en så stor andel av fallen som en fjärdedel eller till och med en tredjedel som 2010? I valrörelsen uppmärksammade jag att det fanns borgerliga partier som faktiskt svarade ja på frågan från , när de frågade om man ville införa sanktionsavgifter. Jag noterar dock att utskottets majoritet fortsätter att avslå ett förslag om att ens upprätthålla det minimikrav som finns i skogsvårdslagens regler. står naturligtvis bakom samtliga reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall enbart till reservation 2, Hyggesfritt skogsbruk. I detta anförande instämde (MP). 179 (V): Alla som har flugit över vårt stora land drar den uppenbara slutsatsen att här finns det mycket skog. Ungefär två tredjedelar av yta är täckt av skog. Det gillar jag. Det möjliggör för djuren att leva fritt i naturen, och det öppnar också för spännande upplevelser för oss människor. På höstkanten njuter vi av bär och svamp. När det blir vinter åker vi skidor eller kanske bygger en snögrotta med våra barn, bara för att ta två exempel. Det är förstås något att värna om. Men lika glad som jag blir över att se en levande skog blir jag bedrövad av att se en illa skött skog kalhyggen och områden där man gått ansvarslöst fram, där man bara varit ute efter att så snabbt som möjligt forsla i väg så mycket timmer man bara kan. Som det har konstaterats har inventering kommit fram till att ungefär en fjärdedel av alla avverkningar inte lever upp till lagens krav. För privata skogsägare är andelen underkända avverkningar faktiskt . Miljökvalitetsmålet Levande skogar kommer, som det har konstaterats tidigare, knappast att uppnås till 2020. Ett av skälen till det är att stora arealer av värdefull skog fortfarande avverkas i . Det är oacceptabelt. Men det går att komma till rätta med det här. Det finns motioner från De rödgröna, särskilt från och . Vi kräver exempelvis en skärpning av skogsvårdslagen, där en ekologiskt hållbar utveckling överordnas produktionsmålet. Vi vill skydda mer skog. Den som bryter mot skogsvårdslagen ska drabbas av sanktionsavgifter.