prot · GY0964 · 2011-03-01 00:00:00 — 1 § Svar på interpellation 2010/11:211 om utebliven skolgång 1 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att alla barn och ungdomar kan delta i skolarbetet och inte tvingas stanna hemma på grund av uteblivet stöd. Alla barn har rätt till utbildning av hög kvalitet. Att skolpliktiga barn inte går i skolan är mycket allvarligt. Varje sådant fall är ett fall för mycket. har redovisat statistik över de anmälningar som inkommit från elever och föräldrar . Skolinspektionen redovisar till exempel att antalet anmälningar om kommunens hantering av skolplikt har ökat sedan föregående år. Statistiken behandlar anmälda fall och inte konstaterade missförhållanden. Skolinspektionen har successivt förenklat möjligheten att anmäla missförhållanden. Det kan i sig göra att antalet anmälningar ökar. När ett skolpliktigt barn inte går i skolan handlar det ofta om att skolan inte lyckats erbjuda särskilt stöd eller att skolan på annat sätt inte lyckats skapa en fungerande skolmiljö för eleven. Regeringen har tagit initiativ till flera reformer, som dels har genomförts, dels är under genomförande, för att tidigt identifiera barn med olika svårigheter och för att stödja dessa barn. Möjligheten att överklaga åtgärdsprogram, som kommer i den nya skollagen från , är en viktig reform för att stärka elevens rätt till särskilt stöd. Förutom detta kan jag nämna tydligare kunskapskrav, tidigare betyg och riktade insatser mot arbetet att lära elever läsa, skriva och räkna. har speciallärarutbildningen återinförts, och den kommer att utvidgas med inriktningar mot olika funktionsnedsättningar. I de nya lärarutbildningarna kommer specialpedagogik också att vara en del av den utbildningsvetenskapliga kärnan som ska ingå i utbildningen för alla lärarstudenter. Regeringen har också tillsatt en utredning med uppdrag att se hur en skyldighet att anmäla missförhållanden inom skolväsendet kan utformas. Detta uppdrag ska redovisas . Inrättandet av Skolinspektionen är också i sig en viktig åtgärd. Det faktum att Skolinspektionen nu upptäcker och påpekar brister, till skillnad från förut när brister doldes, är en förutsättning för att förbättra skolan. Min bedömning är därför att utöver alla dessa insatser som är införda eller under genomförande är ytterligare insatser inte påkallade just , men jag och regeringen kommer noggrant att följa utvecklingen i dessa frågor. 2 (S): Jag tror inte att jag var ensam om att hoppa till inför nyheterna som talade om att allt fler barn utestängs från skolan för att de inte får det stöd de har behov av för att kunna gå i skolan. För att få utrett vad som görs i den här allvarliga frågan ställde jag den här interpellationen till utbildningsministern. kom det in 239 anmälningar till Skolinspektionen. Det är en mycket kraftig ökning jämfört med . Jag tycker att det är extra allvarligt när det väldigt ofta visar sig vara barn och ungdomar med funktionsnedsättningar som inte får den hjälp eller det stöd de har behov av. Jag är säker på att även utbildningsministern har hört radions reportage om som inte varit i skolan . Ministern kan självfallet inte kommentera ett enskilt fall, men det finns uppenbarligen 239 runt om i . Man måste fundera över vad det är som sker. Jag menar att vi måste prata om lösningar för att undvika att mer behöva höra att över 200 barn inte kan gå till skolan för att de inte får det stöd de har behov av. I svaret från ministern kan jag läsa att en orsak till att det är så många anmälningar är att det har blivit betydligt enklare att anmäla. Jag kan också läsa att bara för att det har kommit in anmälningar betyder det inte att det faktiskt är missförhållanden. Jag menar att detta är att stoppa huvudet i sanden och inte ta ansvar. I svaret räknas också en mängd åtgärder upp som har vidtagits för att öka kunskapsnivån och bättre ta hand om de barn som har behov av särskilt stöd. Men det verkar inte hjälpa särskilt mycket då skolresultaten i stadigt går nedåt och vi dessutom nu får dessa alarmerande rapporter som vi just nu debatterar. Över 200 barn i kan inte gå i skolan för att de inte får det stöd de har behov av för att kunna genomföra en skoldag. Ministern tänker inte vidta några som helst åtgärder. Det avslutas nämligen svaret med. I det skrivna svaret står det: Min bedömning är därför att ytterligare insatser inte är påkallade just . Det är ytterst märkligt att , med ansvar för skolan i , inte tänker vidta några som helst åtgärder för att se till att alla barn i vårt land kan gå i skolan. Jag läste gamla debattartiklar av ministern i går och fastnade för en artikel från . Det var ett svar på en debattartikel från artisten där hon var bekymrad över den svenska skolan. svarade henne: Vi bryr oss om barnen och ungdomarna som har det svårt i skolan. Vi vill att alla ska lyckas och få en chans i livet. Därför måste jag fråga ministern om han verkligen tänker luta sig tillbaka och låta bli att ta något som helst ansvar och låta de här 239 barnen fortsätta i en tillvaro utan möjlighet att gå i skolan. 3 Utbildningsminister (FP): Det var ett väldigt märkligt inlägg av frågeställaren. I mitt svar räknade jag upp ett tiotal åtgärder som vidtas och är på väg att införas för just den här gruppen barn, och så säger att ministern inte gör någonting och lutar sig tillbaka. Det är otroligt märkligt. Jag kan räkna upp alltihop en gång till, men det behövs inte för det finns ju i skrift. Jag räknade upp alla de åtgärder som vidtas. Det är åtgärder som borde ha vidtagits för massor av år sedan men som tidigare regeringar inte vidtagit. Om jag ska ge en prognos är det inte så att vi har 239 barn som inte går i skolan, utan vi har fler än dessa 239. Vi har 239 anmälningar. Sedan är det inte säkert att alla dessa faktiskt visar på missförhållanden när de är utredda. Vi har ännu fler, och vi har haft dem . Det var ingenting som kom med mig som utbildningsminister. De har funnits . Det vi gör nu är att vi synliggör detta. Vi inrättar en skolinspektion och möjlighet att anmäla, och vi vidtar rader av åtgärder. Inget av detta gjordes när parti satt i regeringen. Man blundade för detta. Vi lyfter fram det och åtgärdar det. Lite ödmjukhet borde man ha och inte bara säga att jag sitter och lutar mig bakåt och inte gör något. Vi gör mängder av saker för den här gruppen barn. Sedan ska man vara ödmjuk och säga att det är oerhört komplexa förhållanden runt många av de här barnen som gör att det inte går att garantera att ens de här åtgärderna räcker. Då måste vi ha en beredskap att göra ännu mer. Men vi måste först se vad de åtgärder som vidtas leder till innan vi tar ställning till ytterligare åtgärder. Det står inte i svaret att jag inte kan tänka mig att göra mer, men vi måste först se vad de åtgärder vi nu vidtar leder till innan vi tar ställning till om vi ska göra ännu mer. Det görs väldigt mycket nu till skillnad från . Jag tror att det finns ett betydande mörkertal som inte ens registreras i dessa anmälningssiffror. Det finns ännu fler fall, och de har funnits . Att antalet anmälningar går upp tror jag beror på att Skolinspektionen har inrättats, precis som Skolinspektionen själv hävdar. Det är lättare att anmäla på nätet . Det gör att antalet anmälningar i alla möjliga avseenden går upp . Jag tror inte att man ska tro att dessa missförhållanden inte har existerat tidigare bara för att antalet anmälningar nu går upp när det har blivit lättare att anmäla. 4 (S): Jag håller med om det. Det här har självfallet funnits tidigare. Men är det du som är skolminister, , och därför är det du som har ansvar. Jag måste ställa en fråga till utbildningsministern. Jag är jättebekymrad över att vi har dessa över 200 barn. Sedan kan det vara så att alla inte har varit hemma som , men de har åtminstone varit hemma ett tag eftersom de har anmält att deras skolgång inte fungerar. Det är jag jättebekymrad över. Jag är bekymrad över att de inte får det stöd de har rätt till. Jag är också jättebekymrad över de uttalanden som vi hört i samband med några av dessa fall, uttalanden från tjänstemän och lokala förtroendevalda, där missförhållanden uppdagats genom Skolinspektionens granskning. säger man i uttalandena att man inte ser någon annan lösning än att låta barnen vara hemma. Underförstått handlar det om resursbrist. Självfallet har kommunerna fått det svårare. Jag läste att en medelsvensk betalade en tredjedel mindre 2009 än . Givetvis får det återverkningar på välfärden. Det går inte att behålla välfärden som man sänker skatterna. Det tror jag att fler och fler inser. Därför, fru talman, vore det intressant att höra ministerns åsikt om detta. Tänker ministern verka för att kommunerna ska få möjlighet att skapa bättre välfärd genom att avstå från vidare skattesänkningar? Om man läser de dokument som Skolinspektionen upprättat efter inspektionerna, där de kritiserar skolor och kommuner, ser man att det ofta handlar om att orsakerna till den uteblivna skolgången inte har utretts. Om det trots allt skett har i flera fall ändå inga åtgärder satts in. De flesta har emellertid inte utrett varför barnen och ungdomarna har svårigheter med skolan. Så kan vi inte ha det. Många av oss är aktiva via sociala medier, även jag. När jag lade ut min interpellation för att dela med mig av den fick jag många hejarop. Särskilt ett av inläggen var nästan för mycket. Jag vill, fru talman, citera det inlägget för att vi ska förstå vad det innebär för en mamma eller pappa att hamna i situationen att ha ett barn som inte får gå till skolan. Så här skrev : Jag vet precis hur illa det kan vara. hade jag aldrig gått med på det jag gick med på då. är jag stark, då var jag svag och tyvärr fick mitt barn lida för det. Jag vet hur det är att sitta och gråta inför rektorer och ifrågasätta varför inte mitt barn får undervisning och svaret blir: Vi har ingen annan lösning just . Jag avskyr det svaret. Jag blir ledsen och arg och frustrerad över att vi inte fick rätt hjälp förrän i åk. Jag har naturligtvis frågat mamman om att få citera henne. Också jag skulle kunna sätta mig och gråta när jag tänker på hur den mamman kände det, hur ensam hon var och hur lite hjälp hon fick. Min fråga till utbildningsministern kvarstår alltså, fru talman. Även om utbildningsministern har räknat upp en mängd åtgärder är det inte säkert att de hjälper de barn som just inte kan gå till skolan. Man behöver handfasta, snabba, konkreta åtgärder. som barnen är utan kunskap måste vara ett misslyckande, och det är de när de inte är i skolan. 5 Utbildningsminister (FP): Precis som konstaterar vidtar vi rader av åtgärder. Det fungerar så, i synnerhet med den kommunaliserade skolan, att det staten kan göra är att via lagstiftning ge befogenheter, rättigheter, skyldigheter. Genom lärarutbildning och andra insatser skapar vi så goda förutsättningar som möjligt. är det dock kommunerna som har ansvaret. De har ansvaret för att eleverna går i skolan och att de kommer till skolan. Jag vill särskilt påpeka det som Skolinspektionen understryker i sin rapport, nämligen att en stor andel av de elever som inte kommer till skolan åtminstone av dem man känner till är elever som har olika typer av funktionsnedsättning. Den slutsats som därför ligger nära till hands att dra är att en betydande förklaring till detta är skolans oförmåga att möta barn som har funktionsnedsättningar. Därför är det som vi nu gör viktigt. Vi har återinfört speciallärarutbildningen, som den gamla regeringen avskaffade. Vi inför på speciallärarutbildningarna särskilda inriktningar mot olika typer av funktionsnedsättning. Vi behåller särskolan, den som den gamla regeringen hade tänkt avskaffa, som skolform för barn med utvecklingsstörning, barn som i många fall skulle ha oerhört svårt att gå i en vanlig skola. Vi behåller specialskolorna. Vi återupprättar en del specialskolor för elever som har mycket stora svårigheter. De drygt 200 barn som det finns anmälningar på min bedömning är att det finns och alltid har funnits ett mörkertal utöver detta är barn som på olika sätt har en komplex problematik. Det är inte något lättvindigt beslut att utebli från skolan, utan det ligger en svår problematik bakom. Det har haft att göra med skolans oförmåga att möta den problematiken. Min bedömning är att den viktigaste åtgärden är att öka skolväsendets kompetens för att kunna möta olika problem adhd, dyslexi, utvecklingsstörning och även andra problem. Det är den viktigaste åtgärden långsiktigt för att förebygga detta. Sedan kan stå och säga att det borde hända någonting . Ja, det skulle jag också önska, men den typen av åtgärder låter sig inte genomföras över . De reformer vi nu genomför verkar emellertid i den riktningen. Det är reformer som borde ha kommit tidigare. Om de hade genomförts för skulle problemen förmodligen ha varit mindre , men den tidigare regeringen var ointresserad. 6 (S): För att kommentera det sista vill jag säga att det trots allt är som utbildningsministern tog över. har man haft på sig att rätta till det som enligt utbildningsministerns åsikt inte hade hänt tidigare. Jag är fortfarande orolig och bekymrad över det faktum att vi har en skola som inte förmår ta emot alla barn och ge dem det stöd de har behov av. Det är bra att speciallärarutbildningen återinförs. Jag kan inte historien bakom och vet därför inte varför den togs bort. Jag är här och , och jag tycker att det är jättebra att den återinförs. Jag är även bekymrad över den sortering av barn som vi ser i skolan där alltmer ansvar för lärande och inhämtande av kunskap läggs på de enskilda barnen och ungdomarna. Om de misslyckas får de skylla sig själva. Om de i den framtida skolan väljer fel inriktning i tio- eller elvaårsåldern inte läser språk får de också skylla sig själva, för någon ny chans ges inte. Om de dessutom har en funktionsnedsättning som gör att de behöver särskilt stöd får de inte ens gå i skolan om de har riktig otur. Hur man kan tillåta att så många barns förmågor slarvas bort förstår jag inte. Det måste vi hjälpas åt med, men det är utbildningsministern som har det yttersta ansvaret. Var kommer barnperspektivet in i den undfallande attityd som jag tycker att jag hör? Hur stämmer den överens med artikel 2 i som slår fast att alla barn har samma rättigheter och lika värde och att ingen får diskrimineras? Det är oacceptabelt att vi har det så i . Det är skarpt läge för att se till att välfärden inte krymps ännu mer och vi får generationer av barn och ungdomar som får lida för minskade resurser i kommunerna. Det är också skarpt läge för att se till att svaret på artikel blir seriöst. Det är ett mycket bra svar om man gör någonting av det. Avslutningsvis: Nej, jag är inte nöjd med svaret. Jag skulle vilja ha ett annat svar. 7 Utbildningsminister (FP): Jag gissar att frågeställaren hade bestämt sig för den slutrepliken oavsett vad jag hade svarat, men det är inte det intressanta. Det intressanta är att det görs mer än någonsin på detta område för dessa barn som har det mycket svårt. Låt mig sammanfatta de viktigaste insatserna som görs. Vi inrättar en skolinspektion som har makt att ta kommunerna i örat när de missköter sig. Det har inte funnits förut. Ni, , trodde att kommunerna skulle ta över skolan och sköta den utmärkt och att ingen skulle behöva granska den. Det var er uppfattning. Skolinspektionen får sanktionsmöjligheter, tuffa sådana, från . Speciallärarutbildningen är återinförd. Den avskaffades av och . Vi inför inriktningar på speciallärarutbildningarna som är riktade mot dessa barn. Jag noterade att frågade varför barn har ansvar för sin egen inlärning. Hon stod i denna kammare och pläderade för att katederundervisningen skulle avskaffas och eleverna få lära sig själv. Det är socialdemokratiska undervisningsmetoder som har skapat dessa problem. Vi behöver återinföra mer katederundervisning i skolan. I synnerhet de barn som har det väldigt svårt tjänar på en lärarledd, strukturerad undervisning. Jag jobbar dag och natt med att reformera svensk utbildningspolitik. Det kommer att ta tid innan det ger resultat. Passiviteten stod den förra regeringen för. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Svar på interpellation 2010/11:224 om de ekonomiska konsekvenserna av Gy 11 8 Utbildningsminister (FP): har frågat mig hur jag ser på den differens som åtminstone föreligger mellan regeringens och Kommuner och Landstings prognoser av gymnasiereformens effekter. har vidare frågat om jag och regeringen har vidtagit några åtgärder med anledning av beslut att uppmana regeringen att återuppta förhandlingar med SKL. Den nya gymnasieskolan bygger till stora delar på förslag från . Utredningen redovisar i sitt betänkande fyra anledningar till varför den nya gymnasieskolan innebär minskade kostnader. För det första anger utredningen att uppstramningen av antalet studievägar förbättrar kommunernas planering, schemaläggning och möjligheterna att fylla klasserna. För det andra beräknar utredningen att högre behörighetskrav till de nationella programmen och bättre information till eleverna kommer att leda till färre avhopp och byten. Fler elever kommer att klara av sina studier . För det tredje räknar utredningen med att en mindre andel elever kommer att gå över direkt till gymnasial vuxenutbildning jämfört med . Den onödiga omväg över komvux som många elever har tagit har varit väldigt dyr. För det fjärde kommer arbetslivet att bli mer involverat i gymnasieutbildningen, och detta kommer enligt utredningen att få effekter för ungdomars möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden och minska belastningarna inom flera olika delar av den kommunala ekonomin. Den sammanlagda bedömningen från är att den nya gymnasieskolan innebär nettobesparingar för kommunerna. Det finns i och för sig också inslag som innebär ökade kostnader, till exempel möjligheten för elever på yrkesprogram att genom utökat program uppnå grundläggande behörighet för högskolestudier. SKL har dock hävdat att denna kostnad blir betydligt större än vad regeringen antagit. har SKL:s bedömning varit att gymnasiereformen inte leder till någon effektivisering alls utan enbart kommer att medföra ökade kostnader. Ett sådant resonemang tycker jag visserligen är märkligt, men jag har förståelse för att bedömningar kan göras på olika sätt utifrån olika antaganden. Regeringen gjorde redan i gymnasiepropositionen Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan bedömningen att det är svårt att exakt beräkna de effektiviseringar som reformen förväntas innebära, eftersom det handlar om genomgripande förändringar av gymnasieskolan. Det är då brukligt det gör alla regeringar och har alltid gjort att göra antaganden om effekterna, och det har regeringen också gjort i det här fallet. Det är värt att understryka att bedömde att effektiviseringarna skulle bli betydligt större än vad regeringen antagit. SKL bygger i sin tur sin bedömning på andra antaganden än regeringen och har bedömt effekterna på ett annat sätt. Regeringen avser, helt i enlighet med beslut, att kontakta SKL för att gå igenom beräkningarna av gymnasiereformens effekter för att se vilka olikheter i antagandena som ligger bakom meningsskiljaktigheterna. Regeringen kommer även noga att följa kostnadsutvecklingen för huvudmännen och kommer helt i enlighet med beslut att återkomma med en redovisning till om resultatet av detta arbete. 9 (S): Jag tackar statsrådet för svaret. beslutade ett enigt utbildningsutskott att uppdra åt regeringen att återuppta förhandlingarna med Kommuner och Landsting kring de ekonomiska konsekvenser som den nya gymnasieskolan förväntas ge. Av svaret som jag fått från regeringen framgår att några sådana kontakter eller förhandlingar inte har återupptagits . Man skriver att man avser att ta kontakt, men det är fortfarande oklart om man tänker återuppta förhandlingen. Det kan vi återkomma till senare i diskussionen. Bakgrunden till interpellationen var egentligen att utbildningsutskottet fick propåer från Kommuner och Landsting, som påpekade att de har en helt annan bild av finansieringsläget för den nya gymnasiereformen. Det är en gymnasiereform som snart kommer att träda i kraft, som snart kommer att börja gälla. SKL har pekat på att det finns stora hål i finansieringen av reformen. Det är inte bara bedömningar och analyser detta handlar om, utan statsbudgeten medför besparingar på kommunsektorn. börjar nedskärningarna av statsbidragen med . Därefter ökar nedskärningarna till att bli knappt 2 miljarder . Sammanlagt under dessa år är det ca som försvinner från kommunernas kassor därför att regeringen gör bedömningen att deras proposition leder till dynamiska effekter. Då förväntade vi oss i att regeringen hade genomfört förhandlingar med Kommuner och Landsting enligt finansieringsprincipen och kommit fram till ett gemensamt underlag. visade det sig att man inte gjorde det och att de förhandlingarna avbröts . Det var många praktiska problem, vad jag förstår. Man har delvis bett om ursäkt för att man inte fullföljde de förhandlingarna. Statssekreteraren var i alla fall ångerfull i den delen. Men det som är lite speciellt med denna fråga är att det inte bara handlar om bedömningar och lite diskussioner, utan också om faktiska neddragningar på kommunsektorn. Om det är så att kommunerna inte får ta del av regeringens prognostiserade dynamiska effekter blir det färre lärare. Kommunerna får inte gå med underskott. De måste budgetera enligt besparingar som måste gälla i verksamheten från dag ett för att hålla budgeten i balans. Det är detta som SKL har pekat på. Därför blir jag lite orolig när regeringen skriver att det här är ett märkligt resonemang från SKL:s sida. Jag skulle hoppas på att utbildningsministern tar de här signalerna på lite större allvar, för det är uppemot 4 000 lärartjänster som de här pengarna motsvarar. Det vore oerhört olyckligt om vi gick in i en ny gymnasiereform och det första som händer är att man sparkar 1 000, 2 000 eller 3 000 lärare i den nya gymnasieskolan för att sedan hoppas på att de dynamiska effekterna ska ge utslag på inkomstsidan eller kostnadssidan för kommunerna. Det är klart att detta borde oroa även utbildningsministern, som jag antar är angelägen om att den nya gymnasiereformen de facto leder till kvalitetsförbättringar. Jag skulle vilja avsluta med en fråga till statsrådet. Vad innebär avslutningen på svaret? Det står: Regeringen avser att kontakta SKL för att gå igenom beräkningarna av gymnasiereformens effekter för att se vilka olikheter i antagandena som ligger bakom meningsskiljaktigheterna. Betyder det att ni kommer att återuppta förhandlingarna med SKL om finansieringen av den nya gymnasieskolan? 10 (FP): tar upp en viktig fråga, men jag vill nyansera bilden lite grann utifrån utbildningsutskottets sammanträde . Jag tycker att det är viktigt att den här gymnasieskolan sjösätts nu . Det är en efterlängtad reform. Vi vet att den nuvarande gymnasieskolan och dess konsekvenser har slagit ut många ungdomar. Det sker avhopp, man byter program, man läser upp betyg på komvux och så vidare. Det har varit väldigt kostnadsdrivande. Det vet jag, som har en bakgrund som kommunalråd . Jag håller inte riktigt med om att vi forcerar reformen och att kommunerna bara står och inväntar något slags besked eller att någon ska trycka på knappen. Vi måste minnas att reformen tidigare hette Gy 09. Den skulle alltså ha införts . Jag är i efterhand tacksam för att kommunerna fick mer tid att sjösätta detta. Men till skillnad från vill jag inte dra de här hastiga slutsatserna. Det är en angelägen fråga, men jag är inte orolig som när det gäller kommunernas ekonomi. drabbades kommunerna av den demografiska utvecklingen på skolorna. Skolpolitikernas största utmaning var egentligen att flytta pengarna till rätt skolnivå, från gymnasiet till förskolan eller , och att göra om tomma och dyra lokaler, som äter upp mycket av skolpengen på nivå.