prot · GY09100 · 2011-05-11 00:00:00 — Även om mycket gjorts för att stävja den och lagföra förövarna i vissa länder är det en kamp som är svår att vinna när levnadsstandard och synen på människors värde och mänskliga rättigheter skiljer sig så markant åt från ett land till ett annat. Jag tänkte i går att jag skulle plocka fram lite aktuell statistik inför dagens debatt, men att få fram både korrekt och jämförbar statistik över hur det ser ut i olika länder var inte helt lätt. Det mesta jag hittade hänvisade till onTrafficking in Persons , som är den första globala jämförelsen i sitt slag och bygger på statistik från 155 länder. Problemet när man läser rapporten är att länderna inte lämnat in samma sorts uppgifter. Till exempel nämns bara antal misstänkta fall och antal dömda när det gäller medan vi inte lämnat in uppgifter om antal offer. Många länder har föredömligt lämnat in statistik över antal misstänkta, dömda, offer, offrens ursprungsländer och uppdelat i ålder och kön. Jag tycker att det är lite märkligt att vi i kan döma någon om det inte finns ett brottsoffer, så det borde ju inte vara så svårt att lämna uppgift också om konstaterat antal offer i . Enligt saknas det uppgifter om hur många barn som förs till för att utnyttjas. Men de fall som har upptäckts handlar om barn som sålts för att utnyttjas i sexhandel, delta i stöldligor eller för att tigga. Vissa uppgifter finns med andra ord men kanske inga som vi velat dela med oss av till ? Enligt rapporten, som kom 2009, är sexuellt utnyttjande den vanligaste formen av människohandel. Den står för av fallen, och offren är till största delen kvinnor och flickor. Sifforna visar också att i av de länder som kunde presentera statistik på förövarnas kön är människohandlarna kvinnor. I vissa delar av världen är det till och med norm att kvinnor säljer kvinnor. Som god tvåa kommer tvångsarbete, som står för av fallen. av offren är barn, men på vissa håll i världen, till exempel i delar av och , är majoriteten barn. Det kan handla om att små fingrar behövs för att plocka kokablad, sy lyxvaror eller nysta upp hoptrasslade fisknät. av offren för människohandel är kvinnor och flickor. utnyttjas för sexuell exploatering. Cirka 1 miljon kvinnor och barn säljs som sexslavar bara till ett svindlande antal. FN beräknar att cirka 1,2 miljoner barn utsätts för människohandel, som är den tredje största brottsliga verksamheten i världen näst efter narkotika- och vapenhandel. Människohandel beräknas kosta mellan 5 och 9 billioner dollar . Rekryteringsmetoderna består av allt från fagra löften om en bättre tillvaro och framtid till ren kidnappning. Vi är alla överens här i kammaren om att människohandel är ett fruktansvärt brott som måste bekämpas. Men för att kunna göra det måste man ha en strategi, och den kan bestå av flera delar. En av dem är självklart att de människor som begår brott mot sina medmänniskor ska straffas för sina gärningar. En annan är att skydda offren för människohandel. En tredje är att i olika konstellationer FN, EU, och andra internationella organisationer komma överens om gemensamma förhållningssätt i kampen mot människohandel genom konventioner, direktiv, nationella likartade lagstiftningar etcetera. En fjärde är att försvåra migrationen mellan länder. En femte, och kanske den viktigaste, är det förebyggande arbetet, och tyvärr är det nog så att det är den vi talar allra minst om. Hur ska vi undvika att få fler offer, och hur ska vi undanröja marknaden för människosmugglarna? Vi behöver ett helhetstänk som beaktar både varför människohandel uppstår, vad den leder till och hur gärningsmännen ska stoppas. Och menar jag till exempel att det finns bättre sätt än att stänga gränserna mer för migration, som brukat vara patentlösningen i EU . Den som vill komma till för att arbeta och söka sig ett bättre liv här kan bli ett lätt offer för människohandlare eftersom möjligheten att få uppehållstillstånd är så begränsad. Med enklare regler för migration mellan länder skulle till exempel många kvinnor inte låta sig luras och på så sätt slippa hamna i människohandlarnas klor. Med den kunskap vi har om både orsaker och de trender vi ser borde kampen kunna föras mer aktivt av både ursprungsländernas, transitländernas och destinationsländernas myndigheter. Vi vet att människohandeln sker främst från landsbygd till stad och från fattigare till rikare regioner. Handeln med barn sker i alla riktningar i världen, men de främsta vägarna är fortfarande från syd till nord och från öst till väst. Vi vet också från vilka länder de stora grupperna kommer och till vilka länder de beger sig. Och vi vet att vi lever i en väldigt ojämlik värld, en värld där alltför många går hungriga, är utan försörjningsmöjligheter, utan möjlighet att utvecklas inom det yrke de studerat till, utan möjlighet att få yttra sig fritt eller att få studera. Det är en värld där många drömmer om ett bättre liv för sig själva eller för sina barn, en värld där människor lätt kan luras att tro att den där personen som lovar mig eller mitt barn jobb eller utbildning i landet där långt borta faktiskt menar vad han eller hon säger. Riktade upplysningskampanjer i riskområden och till riskgrupper är mycket bra, men det är långt ifrån tillräckligt. För att bekämpa människohandel måste vi börja med att bekämpa fattigdomen i dess breda innebörd. Förbättrade levnadsförhållanden, såväl materiellt som intellektuellt, är en grundförutsättning i kampen mot människohandeln. Med förbättrade levnadsförhållanden ser sig inte familjer tvingade att lämna bort sina barn för att klara försörjningen. Med förbättrade levnadsförhållanden i det egna landet vill färre lämna det för ett bättre liv i något annat land. Att förebygga är alltid det bästa alternativet, men det räcker inte med att förebygga i offrens hemländer för att undvika att fler utsätts för människohandel. Så länge det finns en marknad, en efterfrågan, i mottagarländerna kommer den att fyllas med tjänster. Att kriminalisera sexköp som vi gjort i är en väg att gå. Att arbeta med attitydförändringar är en annan och kompletterande väg. Att bättre skydda offer för människohandel och alltid ta särskild hänsyn till minderåriga offer är en viktig del. Det är bra att det i EU-länderna är reglerat att den som vittnar mot gärningsmännen får tillfälliga uppehållstillstånd rättegången varar, men det räcker inte. Vem vågar vittna mot en liga som man riskerar att möta andra medlemmar ur när det tillfälliga uppehållstillståndet gått ut och man skickas hem igen? De som lyckas fly och återvänder till sina hemländer möter ofta en tuff verklighet där det blir svårt att återanpassa sig. De riskerar social utstötning på grund av skam och skvaller både från sina egna familjer och i sina hembyar. I stället för att få hjälp till rehabilitering är risken stor att de på nytt utnyttjas i prostitution eller annan exploatering. Jag är ändå glad att mycket görs av både FN och andra aktörer. Det jag saknar är större fokus på det förebyggande arbetet, och mänskliga rättigheter generellt. Med en rättsligt bindande barnkonvention i alla länder skulle regeringar tvingas se på barn som subjekt i stället för objekt, vilket är ett första steg på vägen mot en förståelse av barnens värde som individer. I detta fall har även en läxa att göra eftersom inte heller vi har gjort till svensk lag. I finns dock en särskild bestämmelse om människohandel. Brottet kan ge upp till fängelse. Andra relevanta bestämmelser är koppleri, köp av sexuell tjänst, köp av sexuell handling av barn, olaga frihetsberövande och människosmuggling. Även om vi i har både straffbestämmelser att tillämpa vid behov och ett tänk vad gäller det förebyggande arbetet så är situationen långt ifrån densamma i alla länder i . Därför behöver vi mycket aktivt på alla plan försöka påverka inte bara resolutions- och konventionstexter utan också attityder till prostitution, kvinnor och barn generellt. Att EU ratificerar konvention om människohandel binder även de medlemsstater som eventuellt inte vill göra det. Därför är det viktigt. 37 (SD): Jag börjar med att under punkt 6 yrka bifall till reservation 7. kom det glädjande beskedet att antagit en resolution som skyddar vårdpersonalens rätt till samvetsfrihet. Denna resolution innebär att ingen person och inget sjukhus eller institution ska tvingas, hållas ansvarig för eller på något sätt diskrimineras för att man på grund av samvetsbetänkligheter inte vill utföra eller medverka till abort, dödshjälp eller någon handling som kan orsaka döden för ett mänskligt eller embryo. Resolutionen slår också fast att som medlemsstaterna ska upprätthålla respekt för tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet ska man också försäkra tillgången till vård och hälsa. inbjuder vidare medlemsstaterna att utveckla omfattande och tydliga bestämmelser som definierar och reglerar samvetsfrihet med hänsyn till hälso- och sjukvård. Dessa bestämmelser ska garantera rätten till samvetsfrihet i relation till medverkan i åtgärden i fråga, säkerställa att patienter informeras om invändningar i lämplig tid och hänvisas till andra vårdgivare och säkerställa att patienter får skälig behandling, i synnerhet i akuta fall. som ska vara förebild i frågan om mänskliga rättigheter har inte visat sig villigt att införliva bestämmelser om samvetsfrihet i svensk lagstiftning. Däremot har flertalet av de 47 medlemsländerna i lagstadgat vårdpersonalens rätt till samvetsfrihet. är ett av få undantagsfall som inte gjort det. De sju andra riksdagspartierna vill dessutom att den svenska delegationen ska gå emot genom att kritisera resolutionen och verka för en förändring. Jag ser inte fram emot de reaktioner som kommer att komma från då. Det finns en uppenbar risk att framstår som ett land som visar sig direkt ovilligt att respektera grundläggande mänskliga rättigheter. Varför ska mänskliga rättigheter inte gälla för vårdpersonal i ? Är det något som gör så unikt och komplicerat som land att vi inte kan följa i andra europeiska länders fotspår? av medlemsländerna har man fört in bestämmelser om samvetsfrihet. Vad är det som är jobbigare i just med att ge vårdpersonal och vårdgivare rätt till samvetsfrihet? Att har lämnat in en motion om att upphäva resolutionen och därmed vill motverka rätten till samvetsfrihet gör mig inte förvånad. Men vad är det som gör att tre liberala partier och ett konservativt parti vill gå emot en viktig mänsklig rättighet som samvetsfrihet är? Det är mycket anmärkningsvärt att , som har skrivit om samvetsfrihet i sitt principprogram, inte har opponerat sig utan går emot sin egen politik i denna fråga och överlåter åt att bli det enda parti som står upp för vårdpersonalen och samvetsfriheten. Att ge efter för vad som är politiskt korrekt och rätta sig efter Alliansen är tydligen viktigare för än att stå upp för sina väljare. vågar stå upp för viktiga värden och lyssna till sina väljare utan att ge vika för politiskt korrekta påtryckningar. Det är som sagt bara som respekterar samvetsfriheten och yrkar på att avslå motion om att upphäva resolutionen med motiveringen att vi ställer oss bakom resolutionen om samvetsfrihet och anser att den är viktig för vårdpersonalen i . Oavsett om riksdag bifaller reservation om att resolutionen ska upphävas eller bifaller utskottets förslag att verka för en förändring av resolutionen och ställa sig kritisk till den betyder det att visar sig ovilligt att acceptera det tydliga ställningstagande som gjort i denna fråga. riksdag skulle dessutom gå emot den grundläggande mänskliga rättigheten till samvetsfrihet som det finns stöd för både i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter och i . I artikel 18 i FN:s allmänna förklaring av mänskliga rättigheter står det till exempel: Var och en har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. En resolution som i god demokratisk ordning antagits av parlamentariska samling kan omöjligt betraktas som ogiltig, vilket i princip har gjort genom att inte införliva bestämmelser om samvetsfrihet i svensk lagstiftning. Att dessutom försöka verka för att åstadkomma en förändring av denna resolution är varken möjligt eller trovärdigt. skulle göra sig till åtlöje om den svenska delegationen försökte motverka en resolution som antagits enligt de regler som råder i en europeisk institution vars grundval är främjandet av demokrati, rättstat och mänskliga rättigheter. Avslås reservation är det skamligt. som påstår sig vara ett land som står upp för mänskliga rättigheter sviker då den vårdpersonal som efterfrågar rätten till samvetsfrihet. I stället för att verka för en förändring tycker jag att vi ska ta resolution om samvetsfrihet på allvar, precis som flertalet andra länder i gör. Jag yrkar bifall till reservation nr 7. 38 HANS (V): Vi debatterar nu utrikesutskottets betänkande UU12 om verksamheten i och . anser att har en central roll att fylla som den mellanstatliga arena där samtliga länder kan samlas för utbyte, samarbete och dialog. I ett där spänningarna och motsättningarna tyvärr ökar har en central roll att spela. är också en central aktör i arbetet för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . för mänskliga rättigheter och är här avgörande verktyg. I betänkandet finns det sju reservationer, och har valt att ställa sig bakom fem av dem. Det finns många viktiga frågor som borde diskuteras här och som förtjänar en debatt, men jag har valt att i mitt anförande fokusera på två områden. spelar en viktig roll som vakthund för de mänskliga rättigheterna i . Trots att vi lever på en kontinent där flera diktatur- och förtryckarstater har ersatts av demokratier finns det ett behov av vakthundar för de mänskliga rättigheterna. Vi ska komma ihåg att även har fällts i ett flertal gånger, bland annat för att vi vägrat ge en åt flyktingar som riskerade tortyr. Det land som har flest anmälningar till är . Låt mig ge exempel på några fall som har behandlats i när det gäller . fann att turkiska staten hade gjort sig skyldig till censur genom att stoppa utgivningen av fem tidningar . fälldes för att ha fängslat en chefredaktör för en artikel om brutaliteten i de turkiska fängelserna. fastslog att hade brutit mot den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna efter att en 16-årig pojke hade fängslats och misshandlats i häktet. Dessa domar är tyvärr inga isolerade exempel. De understryker snarare en negativ utveckling i när det kommer till frågor om mänskliga rättigheter och demokrati. Låt mig uppehålla mig vid situationen i . Jag tycker att det är en viktig fråga som förtjänar debatt. hölls lokalval i . Det skulle ha kunnat bli början på en verklig demokratisering av , men i stället blev det ett bakslag för arbetet för ett demokratiskt där alla medborgares mänskliga rättigheter respekteras. Valet blev en framgång för det demokratiska Samhällspartiet . Men i stället för att acceptera valresultatet inleddes den politiska operation som gick under namnet KCK i . Tusentals människor fängslades. Det var folkvalda politiker men också journalister, advokater, författare och människorättsaktivister. En av de många som fängslades var den kurdiske författaren, advokaten och människorättsaktivisten . Han åtalades bland annat för ett tal som han höll här i riksdag. tog den turkiska författningsdomstolen ytterligare ett steg genom att stänga DTP, och flera av deras ledare förbjöds att arbeta politiskt. sitter flera tusen av de arresterade fängslade i i väntan på rättegång. borde kräva att samtliga politiska fångar i släpps och att de släpps . är det parlamentsval i . Inför parlamentsvalet är det viktigt att omvärlden agerar och följer utvecklingen i för att garantera att valet verkligen blir fritt och demokratiskt. En förutsättning för att ett demokratiskt val ska kunna genomföras i är att alla medborgare ges rätt att delta i valkampanjen på lika villkor. Det krävs också att man avskaffar den tioprocentsspärr som man har till det turkiska parlamentet, och det krävs att samtliga politiska fångar släpps. Tyvärr har vi redan sett oroväckande tecken på att myndigheterna i vill inskränka en rad oppositionella partiers och politikers möjlighet att delta i valarbetet. Så sent som beslutade valmyndigheten i att förbjuda tolv kandidater att delta i valet. Flera av dessa kandidater tillhör DTP:s efterföljare BDP. Detta beslut drogs visserligen tillbaka i vissa delar, men partiet har fortfarande förbjudits att delta i valet, vilket innebär att ingen av deras 550 kandidater får ställa upp i det parlamentsval som ska genomföras. Dessutom finns det en rad oberoende kandidater som också har förbjudits att ställa upp i valet. I betänkandet säger majoriteten att man konstaterar att står inför stora utmaningar. Jag beklagar att man inte vågar tala klarspråk om de omfattande och grova brotten mot de mänskliga rättigheterna i . har därför valt att lämna in ett särskilt yttrande där vi utvecklar vår kritik av situationen i . önskar se ett demokratiskt . Vi önskar att ska ha möjlighet att gå med i EU den dag man uppfyller kraven på mänskliga rättigheter och det turkiska folket vill gå med i unionen. Vägen till ett turkiskt medlemskap i blir inte kortare för att vi i blundar för de grova och omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i . Jag går så över till den andra frågan som jag vill lyfta upp i mitt anförande. Rätten att bestämma över sin kropp, sin sexualitet och sin reproduktion är grundläggande mänskliga rättigheter. har också i resolutioner uppmanat samtliga medlemsländer att garantera kvinnor rätten till lagliga och säkra aborter. Rätten till sin egen kropp är något som fortfarande kränks och inskränks i . Uppgifter pekar på att så många som 800 000 illegala aborter genomförs i . Det är svårt att ange en exakt siffra; mörkertalet är stort. 800 000 illegala aborter innebär 800 000 fall där kvinnor förvägras rätten att bestämma över sin egen kropp. Det innebär 800 000 fall där kvinnors liv och hälsa riskeras. Det innebär 800 000 fall där kvinnors grundläggande mänskliga rättigheter kränks och det på vår egen kontinent. valde att på ett skrämmande sätt ytterligare försvaga kvinnors rätt till sin egen kropp. beslutade då om en resolution som innebär att anställda inom vården ska kunna vägra att utföra aborter. Även hela sjukhus ska kunna vägra att utföra aborter. Resolutionen är inte juridiskt bindande, men måste betraktas som ett tydligt bakslag för kampen för kvinnors rättigheter i . Det är nu avgörande att agerar och tydligt tar avstånd från resolutionen, och att man arbetar i för att resolutionen ska upphävas. I ett demokratiskt samhälle har vi rätt att ha olika åsikter och att uttrycka olika åsikter. I en demokrati har vi rätt att organisera oss och tillsammans med andra verka för en politisk förändring. Men demokrati innebär också respekt för demokratiskt fattade beslut. Det som kallas samvetsfrihet, men som jag skulle vilja kalla samvetsvägran, innebär att enskilda personer får rätt att sätta sig över demokratiskt fattade beslut och förvägra kvinnor deras grundläggande rättigheter och deras rätt till vård. Samvetsvägran är en inskränkning i aborträtten. Det kan inte beskrivas som något annat. I , där man legaliserade aborter , vägrar av läkarna att genomföra abort med hänvisning till så kallade moraliska skäl. Det är en uppenbar inskränkning i italienska kvinnors möjlighet att genomgå abort och deras rätt till hälsa som också är fastslagen i FN:s deklaration om mänskliga rättigheter. Att få bestämma över sin egen kropp är en grundläggande mänsklig rättighet. Att få arbeta som gynekolog eller barnmorska är däremot ingen grundläggande mänsklig rättighet. Den som utbildar sig till barnmorska eller gynekolog måste kunna ge patienten den vård hon har lagstadgad rätt till enligt svensk lagstiftning, annars bör personen välja ett annat yrke. Vi har ibland i denna kammare, med rätta, anklagat för att vara ett enfrågeparti man drivs bara av sin främlingsfientlighet. Vi kan konstatera att är ett tvåfrågeparti, man är både mot invandrare och mot aborter. Jag hoppas att väljarna hemma i inför valet följer den här debatten och är medvetna om vad som sägs, nämligen att en röst på är en röst för inskränkt aborträtt, vilket innebär att kvinnor som söker sig till sjukvården i ska kunna vägras den vård som de har rätt till. Samvetsvägran är en direkt diskriminering av kvinnor. Frågan till och är: Varför ska vi acceptera att kvinnor ska kunna diskrimineras i svensk sjukvård? Varför ska vi nöja oss med det? Ska lärare kunna vägra att undervisa öppet homosexuella elever? Ska poliser kunna vägra att ta mot en anmälan från praktiserande muslimer? Ska domstolar, med hänvisning till den enskildes samvete, kunna vägra att ta upp mål som berör funktionsnedsatta? står upp för att alla i , oavsett kön och tjocklek på plånbok, ska få den bästa sjukvården utifrån sina behov. Jag noterar att nu tar strid för en välfärd där kvinnor särbehandlas och diskrimineras. Utskottets majoritet säger att man förhåller sig kritisk till innehållet i resolutionen. Men jag hade önskat att utskottets majoritet hade varit ännu tydligare när vi nu ser att mörkerkrafterna i mobiliserar för att inskränka kvinnors rätt till sin egen kropp och kvinnors rätt till sin egen hälsa. har därför reserverat sig. Jag yrkar bifall till reservation 6. 39 (SD) replik: Jag vill förtydliga att debatten inte handlar om huruvida vi är för eller emot abort. Debatten handlar om att vi är för samvetsfrihet. Den andra frågan kan vi diskutera vid ett annat tillfälle. , står upp för mänskliga rättigheter, och samvetsfrihet är en grundläggande mänsklig rättighet som har tydligt stöd i och FN:s allmänna råd om mänskliga rättigheter. Anser inte att det är viktigt att vi följer de riktlinjer som ger gällande mänskliga rättigheter? Resolutionen om samvetsfrihet är framtagen av den parlamentariska församlingen i god demokratisk ordning. Hur tänkte du att skulle kunna upphäva en mänsklig rättighet som en stor majoritet av medlemsländer har ställt sig bakom? 40 HANS (V) replik: Då får vi nog här reda ut vad som är en grundläggande mänsklig rättighet, , om vi läser FN:s resolution om de mänskliga rättigheterna. Det är en mänsklig rättighet att få uttrycka sin åsikt. Det är en mänsklig rättighet att få uttrycka sin religion. Men det står ingenstans i FN:s resolution om de mänskliga rättigheterna att det är en mänsklig rättighet att få praktisera som gynekolog eller barnmorska. Däremot står det i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna att rätten till hälsa är en grundläggande mänsklig rättighet. Det är en rättighet som omfattar alla människor som lever på detta jordklot, inklusive kvinnor. Samvetsfrihet kan inte frikopplas från kvinnors rätt till hälsa och kvinnors rätt till abort. Jag kan ta exemplet där man har regelverk som möjliggör samvetsfrihet. Där vägrar av de italienska läkarna att genomföra aborter. Det innebär att många kvinnor som söker sig till sjukvården och vill använda sig av den rätt de har att själva bestämma över sin egen kropp och sin egen hälsa förvägras detta. måste ändå se att samvetsfrihet är ett steg på vägen att inskränka abortfriheten. Det försvårar för kvinnor att få den hälsovård som de själva förtjänar. Att inskränka aborträtten är detsamma som att inskränka kvinnors rätt till sin egen hälsa en grundläggande mänsklig rättighet. Att inskränka kvinnors rätt till hälsa är att ytterligare förstärka den ojämställda sjukvård som vi tyvärr redan ser runt om i . De som får betala priset för den samvetsfrihet som talar om är kvinnor genom sin egen hälsa och genom sina egna liv. Jag kan ge ett tydligt exempel från på vad denna samvetsfrihet kan få för konsekvenser. har just nu ett fall som rör en gravid polsk kvinna som vägrades behandling av en läkare när hon sökte vård för en tandsjukdom. Läkaren hänvisade till sin samvetsrätt och att behandlingen kunde riskera att skada fostret. Denna kvinna dog senare då hon fick missfall. Det är detta som öppnar upp för.