prot · GY0952 · 2011-02-02 00:00:00 — Jag vet att många som har jobbat med dessa frågor, socialarbetare, läkaren och annan sjukvårdspersonal, polisen, har pekat på att något måste göras. Poliskommissarien har pekat på att det behövs bisarra mängder GBL för att bli dömd till fängelse. För det narkotikaklassade GHB, som egentligen är samma sak, behövs det bara några liter. Det här visar på att lagstiftningen verkligen behövs. Men det räcker inte med att förändra lagstiftningen. Vi måste jobba på andra sätt. Vi måste till exempel öka kunskapen och forskningen om GHB och motsvarande ämnen, utveckla metoder för att förebygga missbruket och ha en fungerande vårdkedja. Det är fortfarande så att när unga som har tagit en drog kommer in till sjukvården finns det inte alltid kunskap om att det är fråga om en viss drog och hur farlig den är. Det måste finnas en vårdkedja som fångar upp unga och unga vuxna där GHB är huvuddrog och finns med i missbruket. Vi måste också se till att vi har metoder att fånga upp flickor och kvinnor som riskerar att komma in i eller fastna i missbruket. Mot bakgrund av detta, herr talman, vill jag för räkning yrka bifall till förslaget i betänkandet. 9 (KD): För min del och för oss kristdemokrater är jag mycket glad över att vi nu är framme vid riksdagsbehandling och beslut om effektivare verktyg i kampen mot narkotika och dopning. Många säger att det äntligen ska bli ett effektivare arbete där vi inte tillåter de kryphål som alltför länge har utnyttjats och som alltför ofta har lett till tragedier för enskilda människor, inte minst ungdomar. Det är naturligtvis också mycket glädjande att vi här i kammaren kan visa upp en bred politisk enighet, vilket har framgått av tidigare inlägg i debatten. Vi har i ett unikt stöd i den allmänna opinionen för en nolltolerans mot narkotika och dopning. Det finns också i den allmänna opinionen ett starkt motstånd mot att vi ska låta narkotikan bli en naturlig del av den svenska vardagen. I den narkotikapolitiska debatten sticker då och då upp någon som vill se en legalisering av så kallade lättare narkotikapreparat som cannabis. Men ett folkligt stöd i förening med mycket bred politisk uppslutning gör att narkotikamissbruket kan hållas tillbaka, och om det hålls tillbaka fångas färre och färre får skador av narkotika- och dopningsmissbruk. Vi får ändå inte slå oss till ro med att i en europeisk jämförelse har en låg förekomst av narkotika och att det relativt EU-länderna är få ungdomar som provar eller använder narkotika. Det kan ändå finnas en trend av ett ökat experimenterande när det gäller narkotikaanvändning. Som har hänvisats till har CAN, , följt utvecklingen. Vi kan då se att i den statistiken finns det en notering att i årskurs 9, enligt de färskaste siffrorna, är det något fler som har använt narkotika i en jämförelse med en tioårsperiod tillbaka. Denna notering ska vi inte bortse från. Beträffande dopning anar vi att den stora dopningshärvan som rullades upp pekar på att dopningsmissbruket kanske är större än vad vi velat tro. Det narkotikabetänkande vi har att behandla i kammaren hänger väl samman med den samlade strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken som regeringen avlämnat som avser åren 20112015 och som kommer att riksdagsbehandlas senare i vår. I strategin slås fast, åter en gång, att målet är ett narkotikafritt samhälle. Detta är en viktig del, och därför är det viktigt att vi skaffar de verktyg som gör att vi uppnår detta mål. För att ett narkotika- och dopningsfritt samhälle ska nås är vi alla införstådda med att hela bredden av insatser behövs. Inom socialpolitiken är det fråga om ett effektivt förebyggande arbete som vi utvecklat under förra mandatperioden och ska fortsätta med. I hela reformarbetet inom skolan är det fråga om att ge barnen en bra start och skolgång som innebär att de känner trygghet och kan välja detta framför att lockas till droger. Jag är också glad över de förstärkningar av elevhälsan som vi vet får nya resurser . Men trots allt detta arbete visar utvärderingarna att utan effektiva verktyg till polis och tull räcker föräldrar, socialtjänst och skola inte till. Det behövs också effektiva verktyg till polis och tull. Mitt bestämda intryck är att både tullen och polisen har blivit bättre på att i samverkan bekämpa narkotika- och dopningsbrott. Det är denna samverkan som vi vill stärka ytterligare med besluten. Polisen har länge efterfrågat effektivare verktyg mot en kriminalitet som framgångsrikt har tagit fram nya varianter av narkotika och hittat nya vägar för handel med narkotika på Internet, vilket flera talare har belyst. De verktyg som har efterlysts från inte minst polis och socialarbetare levereras . Det lagförslag som läggs fram från alliansregeringen och vårt ansvariga statsråd visar att vi ger möjlighet att gå vidare med ett effektivare arbete. Polis och tull ska kunna beslagta substanser som kan användas i missbrukssyfte. Åklagaren ska sedan besluta om de beslagtagna substanserna ska förstöras. Syftet med allt detta är att förhindra spridning av farliga substanser som är på väg att klassas som narkotika eller hälsofarliga varor. Jag vet att det har varit en stor frustration när polisen har tvingats lämna tillbaka i somliga fall direkt dödliga preparat för att preparaten ännu inte har klassats som narkotika. I det lagförslag som vi nu har framför oss och som vi kommer att fatta beslut om i föreslås att ändra på detta förhållande. I fortsättningen ska vi ha effektivare verktyg för att kunna arbeta mot målet ett narkotikafritt samhälle. Jag vill med dessa synpunkter yrka bifall till förslaget i socialutskottets betänkande SoU5. I detta anförande instämde (KD). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU8 Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska unionen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Republiken , å andra sidan (prop. 2010/11:50). 10 (MP): debatterar vi en proposition med väldigt många sidor, och jag kommer i huvudsak att inrikta mig på en av artiklarna i den. Först vill jag yrka bifall till reservation 2. Jag vill börja med att säga att vi i är mycket positiva till den process som syftar till att de europeiska länderna ska närma sig varandra. Ju närmare vi är och ju större rörlighet vi har mellan våra länder, desto bättre. Däremot är vi inte positiva till det som kommer fram i artikel 83 i stabiliserings- och associeringsavtalet, nämligen Förebyggande och stävjande av illegal invandring; återtagande. Återtagandeavtal och klausuler används i allt större utsträckning i många relationer till länderna i vår närhet vi diskuterade bland annat och ni vet vad tycker i de här frågorna. Återtagandeavtalen görs i utbyte mot handelsavtal, bistånd, ambassader eller stabiliserings- och associeringsavtal. Det är inte särskilt korrekt, menar jag, att man använder sig av den här handeln med avtal och med människor. Om man tittar på dem som kom till var det faktiskt så att den andra största gruppen asylsökande kom just från . Det var 5 511 personer från som sökte asyl i , och de flesta av dem var naturligtvis romer. Bara 41 av dem fick stanna. Den genomsnittliga handläggningstiden var . Det kan man förstå med tanke på den tolkning vi har av asylpolitiken i , där väldigt många som kommer från direkta konflikthärdar inte heller får stanna av skyddsskäl. I detta fall har UD utfärdat en rapport där man talar om de mänskliga rättigheterna i , och där står det just att det har framkommit fall där serbisk polis har använt tortyr vid erkännanden. Det kan man också läsa på Sidas hemsida. Vi har också principen om non-refoulement, och den skriver vi om i betänkandetexten. Den ska då stå över återtagandeavtalen. Principen om non-refoulement är att vi inte ska skicka tillbaka människor till länder eller platser där de kan riskera att utsättas för tortyr eller annan kränkande eller förnedrande behandling. Ändå skickar vi tillbaka alla dessa romer till . handlar det också om att det är människor som är trippelt diskriminerade. Vi vet att det är romer och kvinnor som är mest diskriminerade. Vi vet att barnen inte får den utbildning som de behöver. har familjerna inte ens råd att köpa kläder och skor till sina barn, och de behöver barnen som arbetskraft för att försörja familjerna. Segregationen i är oerhört stor, och romerna är de mest utsatta. Många romer som kommer från vittnar också om att det är värre nu än under Titos tid vid makten. Det är omöjligt för en rom att få ett bra jobb, till exempel att jobba inom myndigheterna. Jobb, skolor och annat är uteslutet för de flesta. Segregationen är oerhört stor, som jag sade tidigare. Hemlösheten för romer i är mycket stor. Vi hörde om alla de utvisningar som skedde från bland annat . I de fallen var det också EU-medborgare som utvisades under hemska förhållanden, och vi reagerade alla. Även utvisade romer, bland annat EU-medborgare, under förevändning att de tigger i . Att tigga är inte olagligt, men förevändningen var att man betedde sig på ett omoraliskt sätt. Vad är då lösningen? Är lösningen att vi ska låta alla romer som kommer hit få stanna, eller ska vi göra någonting annat? Jag tror att de flesta människor vill bo kvar i sina hemländer de flesta vill inte flytta. Men lösningen är inte i detta fall att vi ska skicka tillbaka människor till samma förhållanden som de kom från. Det fanns en anledning till att de lämnade landet. Snarare måste vi ha mycket större fokus på det som är biståndsarbete, och där borde EU göra mycket mer än vad man gör . Det finns en fond, , som går för att ge romer utbildning etcetera. Men vi har inte sett så många resultat . Jag tror att det vi i första hand ska ägna oss åt är att se till att EU bidrar mer till att förbättra situationen för romerna i innan vi skriver återtagandeavtal och annat. Den dag som romerna inte är diskriminerade behöver de inte längre söka asyl i andra länder. Vi ska börja där. deltar i , och det är bra. Men 20 miljoner är inte särskilt mycket, och vi skulle kunna bidra med mer. Vi deltar också i säkerhetssektorreformer med fokus just på kvinnor och romer. Men det behövs mycket mer. Situationen för romerna i är inte bra. 11 (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 1. En ytterligare utvidgning av Europeiska unionen minskar det enskilda landets inflytande på unionens vägval, vilket inte kan anses ligga i vare sig eller svenskarnas intresse. värnar självständighet och önskar därför ingen ytterligare utvidgning av EU. anser dessutom att det under det nuvarande ekonomiska läget inte kan ses som önskvärt att associera ytterligare ett land med svag ekonomi och hög korruption till en union vars sammanhållning redan är satt under tryck av finansiella svårigheter. 12 HANS (V): Jag tänker hålla mig kort, då jag instämmer mycket i anförande och vi har en gemensam reservation från och . Jag tänkte ändå säga några fler ord än att bara läsa högt ur och reservation. Det här handlar om stabiliserings- och associeringsavtalet mellan EU och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan. Den här typen av stabiliserings- och associeringsavtal har vi behandlat vid en lång rad tillfällen i som riksdagsledamot. Jag får väl erkänna att de sällan skapar debatt, för det har funnits en bred politisk enighet bakom dessa avtal, en enighet som också har inkluderat oss vänsterpartister. är ett tydligt och konsekvent EU-kritiskt parti. Vi har i denna kammare och utanför denna kammare sagt nej till varje förslag som har inneburit att makt har flyttats från riksdag till . Vi har motsatt oss varje förslag som har inneburit att svenska folket har förlorat makt över beslut som berör deras egna liv. har det varit en självklarhet för oss vänsterpartister att ställa oss bakom dessa stabiliserings- och associeringsavtal men också . För oss är det en självklarhet att varje folk och varje land självt ska avgöra sina relationer till EU, precis som vi här i i folkomröstningen fick avgöra våra relationer till EU. tillhörde då nej-sidan, och jag beklagar utgången av den folkomröstningen. Men precis som vi fick stå inför det vägvalet här i tycker jag att det är rimligt att också människor i övriga ska få göra det vägvalet. Därför tycker vi vänsterpartister att EU:s dörrar ska stå öppna för utvidgning men också för att teckna stabiliserings- och associeringsavtal med de folk och länder som önskar ha dessa relationer med EU och med de länder och folk som lever upp till de krav som vi ställer när det handlar om mänskliga rättigheter och demokrati. Det finns i betänkandet en reservation från och . Jag yrkar bifall till den, reservation 2. Vi är generellt mot de återtagandeklausuler som finns i EU:s stabiliserings- och associeringsavtal. Just i fallet blir det ytterst tydligt varför det finns mycket att kritisera när det gäller de klausulerna. Det är alldeles uppenbart för den som har följt utvecklingen i att framsteg har gjorts när det gäller demokrati och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna men att landet fortfarande står inför enorma utmaningar. Jag tyckte att tidigare i talarstolen mycket väl beskrev situationen för romerna i . Det är en grupp som fortfarande diskrimineras och förföljs i sitt eget land. Många av dem men fortfarande bara en bråkdel av de romer som bor i flyr också sitt land och kommer hit till . Att i det läget teckna ett återtagandeavtal med , att samarbeta med den serbiska regeringen för att sända tillbaka dessa romer som flyr undan förföljelse och diskriminering, skickar helt fel signaler. Vi borde i stället lägga vårt fokus och vår kraft på att arbeta tillsammans med den serbiska regeringen och tillsammans med folkrörelser och frivilligorganisationer i för att motverka den diskriminering som finns och som möter romer men också andra minoritetsgrupper i landet. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 2. 13 (M): debatterar vi godkännandet av stabiliserings- och associeringsavtalet mellan och , betänkande UU8. Jag vill börja med att yrka bifall till utrikesutskottets förslag om godkännande av avtalet och avslag på reservationerna. Mina serbiska vänner särskilt de som bor här i och följer vårt arbete här i har länge väntat på denna dag. började förhandla med om detta . Många grannar till på västra har redan fått sina godkända. äntligen har vi möjlighet att debattera även i detta sammanhang här i kammaren. Vi svenskar har alltid varit stora förespråkare av EU-utvidgningen och har alltid betonat det europeiska perspektivet på . tar vi ytterligare ett steg för att förverkliga det. Det är vårt ansvar att se till att de länder som verkligen visar att de är redo och mogna för den europeiska integrationen får möjlighet att gå vidare mot ett medlemskap. är ett viktigt steg i den riktningen. EU spelar en betydande roll när det gäller att stabilisera och skapa fred på . Denna utveckling är självklart viktig för människorna i sydöstra som har upplevt krig, förtryck, minfält, bomber och krigsförbrytelser för mindre är men också för freden och friheten i hela . Fred och frihet är de bärande tankarna och grundbultarna i den europeiska sammanslutningen. Fred och frihet ska skydda hela vår kontinent mot nationalism, kommunism och förtryck. är viktigt i vår föreställning om . Det är en kontinent som är mer än en samling enskilda stater och regioner med sina egna problem, som måste lösas på olika sätt. enande hjälper till att läka sår och att säkra fred och välstånd. har gjort en lång resa sedan upplöstes. Det är en resa kantad av konflikter, mord och krig, en resa som kan ta en lycklig vändning. närmar sig alltmer EU, och vi kan fastställa att EU:s soft power verkligen har hjälpt i denna utveckling. De europeiska stater som uppfyller Köpenhamnskriterierna har rätt att bli medlemmar i unionen. tar ett stort steg i denna riktning så snart träder i kraft. ska leda till större stabilitet i regionen och en positiv ekonomisk och social utveckling samt hjälpa till med bestämmelser om frihandel, politisk dialog och samarbete. fick viseringsfrihet gentemot EU, ett tydligt tecken på att mycket hade skett i efter Milošević och kriget. För att få viseringsfrihet måste ett land bevisa att det kan klara rättssäkerhet och administration. har visat oss detta, har visat att det har realistiska chanser att bli EU-medlem och att lyckas med integrationen. För dem som fortfarande tvekar om att tillhör och kan uppfylla kriterierna kan man säga att även innehåller början av genomförandet av acquis communautaire, alltså att landet börjar anpassa sin nationella lagstiftning till EU-lagstiftningen. Genom binder vi närmare till oss, förenklar handeln än mer och kan på så vis göra mer för det civila samhället. är EU den största bilaterala biståndsgivaren i . Därför är en naturlig vidareutveckling även av detta samarbete. Serberna har själva gjort enorma framsteg. är samarbetet med för det i långtgående, och landet har gjort många positiva demokratiska framsteg. Partiväsendet börjar fungera mycket bättre, och man kan skönja en framtid där åter kan spela en viktig roll på och i . Visst finns det fortfarande väldigt mycket att göra, men arbetar målmedvetet framåt, och det ingångna kan verka som ännu ett led i EU:s soft power. Serberna har förstått att de själva håller sin framtid i sina händer och att de själva måste driva på medlemskapet i EU och reformprocessen internt. Vi ska hjälpa dem med detta, eftersom vi vill se ett framtida enat i fred och frihet där återigen spelar en central roll. Det är glädjande att debattera , när det handlar om framsteg och framgång. Vi hoppas på en fortsatt positiv utveckling, så att vi i ett nästa steg snart kan inleda förhandlingar om medlemskap och här i kan debattera inträde i EU. lägger vi grundstenen för detta. 14 (C): Jag hade förmånen att ha denna kammares uppdrag att tjänstgöra i i . Under den sessionen hade vi anledning att göra en uppföljning av arbete för mänskliga rättigheter. Vi hade bland annat deras ansvarige för EU-samarbetet på plats i monitoring committee. Det var, herr talman, med stor glädje vi alla kunde notera de tydliga framsteg som har gjort när det gäller mänskliga rättigheter, när det gäller att bygga en rättsstat och när det gäller att bygga en hållbar demokrati. Det är viktiga vägval som har gjort. Det var också mycket intressant att höra president tala till församlingen och prata om de problem som man har men också, herr talman, den vilja som finns att anta utmaningarna och tillsammans med oss andra försöka bygga ett bättre samhälle. Det må gälla romerna och deras situation eller andra minoriteter. Särskilt gladde det mig att höra den öppning som finns för samtal med Kosovo. Allt detta är en del i det som berörs i stabiliserings- och associeringsavtalet. Det handlar verkligen om att ge den utsträckta handen till och folk efter de förödande krig som vi har sett i området. Där kunde EU, med den öppna handens politik, skapa en framtidstro, skapa en väg bort från konflikt, bort från de gamla sätten att lösa problem, och i stället erbjuda ett alternativ som människor önskar. Att öppna för ett associationsavtal och hitta vägar för att ge befolkning hopp om en bättre framtid har varit en lång process. Det skulle vara mycket märkligt om vi här i kammaren från svensk sida skulle säga nej till det här associationsavtalet. Det är ju vad det skulle innebära. Om vi inte tar associationsavtalet som det är formulerat innebär det ett nej. Jag tycker att det är märkligt eftersom jag har svårt att förstå argumenten. Man kan ha synpunkter på återtagandeklausulen, det har jag respekt för. Men återtagandeklausulen hindrar ju inte att romer söker asyl i . Återtagandeklausulen hindrar inte den serbiska staten eller EU från att göra insatser för att förbättra situationen för romerna i . Det är naturligtvis en signal om att varje land har ansvar för sin befolkning. Vi ska hjälpa till, och vi gör det inom ramen för agerande när det gäller romernas situation på vår kontinent. Vi gör det inom ramen för och det arbete som bedrivs där när det gäller att förbättra för minoriteter. Eftersom det inte förändrar någonting uppfattar jag det mer som ett sätt att sätta käppar hjulet för ett associationsavtal som betyder så mycket och väcker så stora förväntningar. Det är en början till att öppna förhandlingar. Man väntar på att börja förhandlingarna om ett medlemskap. Det var också tydligt. Jag kan inte låta bli att kommentera att några tycker att röst förminskas. Så är det inte. Man kan vara ensam på en öde ö några tycker kanske att det är det bästa sättet att leva. Om vi har lärt av historien och av finanskrisen så vet vi att ensam inte är stark. Det krävs samarbete för att lösa problem. Det må vara romernas situation, finanskrisen eller miljöfrågor till exempel. Det kräver samverkan. EU erbjuder möjlighet till samverkan. Det är därför så många vill söka sig dit, både asylsökande och länder. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 15 (MP) replik: Jag tror att helt har missuppfattat vår reservation i betänkandet. Vi motsätter oss en viss klausul i avtalet, men det innebär inte att vi motsätter oss avtalet i övrigt. Det är bra att vi har ett stabiliserings- och associationsavtal med , precis som med många andra länder. I inledningen av mitt anförande sade jag att det är viktigt att vi har så öppna gränser som möjligt och ett så stort närmande till andra länder som möjligt. Jag tror att helt har missuppfattat syftet med vår reservation. Vi är emot återtagandeklausuler generellt, alltså inte bara i det här fallet. Återtagandeklausulerna används i vissa fall för att kringgå asylrätten. Det är vi inte beredda att göra. Av de 5 511 serber som sökte sig till fick 41 stanna. Resten har skickats hem, och detta utan återtagandeklausul. Den är helt överflödig. Återtagandeklausulerna är en signal till de länder som vi skriver de här avtalen med: Om ni tar emot och om ni gör så här får ni vara med oss. Det är inte en bra signal till de länderna. Återtagandeklausulen har ingen betydelse i det här sammanhanget. I många andra fall har den det. Jag tror att har missuppfattat vår reservation. 16 (C) replik: Det här är ju ett avtal som regeringen har träffat. Det är ett folkrättsligt bindande avtal. Enligt vår konstitution har vi i denna kammare ansvaret att besluta om avtal. Vi har att säga ja eller nej. Om det är en punkt i avtalet som man inte gillar måste konsekvensen bli att vi säger nej till avtalet och kräver omförhandling. Då öppnar vi hela resan en gång till. Det är inte säkert att det blir bättre. Det kanske blir ett återtagandeavtal plus. Utan associationsavtalet medförde asylrätten under föregående år att ett fåtal fick stanna och övriga avvisades, precis som anförde. Frågan sköts helt och hållet utifrån asylrätten och de överenskommelser vi har inom ramen för Schengen. Det kan man diskutera, och det ska vi göra i andra sammanhang. Men handlar det om huruvida vi ska öppna dörren och säga ja till ett associationsavtal med eller om vi ska säga nej. Jag säger ja. 17 (MP) replik: Jag och drar olika slutsatser av vad vår reservation innebär. Vår reservation är en klar signal till er övriga och till regeringen att vi anser att inte fortsättningsvis, och inte heller i det här fallet, borde gå med på återtagandeklausuler. Återtagandeklausuler har särskilt använts flitigt. De är en klar signal till de länder som vi vill ha utökad handel med eller öppna våra marknader för: Ni måste gå med på det här, annars får ni inte vara med oss. Det tycker jag är fel. Det handlar inte bara om de serbiska medborgare som skickas tillbaka utan också om dem som av någon anledning har passerat på vägen hit och har sökt asyl här. Återtagandeavtal och återtagandeklausuler innebär att de också kan skickas tillbaka till . Det tycker jag är fel. 18 (C) replik: Vi kan diskutera Dublinvillkor, Schengen och asylfrågor.