prot · GY0959 · 2011-02-15 00:00:00 — Här, herr talman, har vi i de afrikanska länderna sett hur man hittar nya vägar som minskar transaktionskostnaderna och gör det lättare för konsumenterna att jämföra och också gör det lättare och billigare att hantera sina egna medel. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2010/11:178 om finansiering av ambassader med biståndsmedel 30 Statsrådet (M): har frågat mig på vilket sätt delfinansieringen av ett flertal svenska ambassader i EU- och västländer med biståndsmedel har bidragit till att uppnå utvecklingspolitikens mål och hur jag avser att redovisa resultaten av avräkningarna för ambassadkostnader. Regeringen har höjt ambitionen när det gäller svenskt utvecklingssamarbete. Utvecklingssamarbetet har blivit en allt viktigare del av svensk utrikespolitik, och samarbetet med konflikt- och postkonfliktländer har ökat. har biståndsvolymen ökat kraftigt. Regeringen har även höjt ambitionen när det gäller styrningen av både det bilaterala och det multilaterala utvecklingssamarbetet. Arbetet med uppföljning och utvärdering har intensifierats liksom den interna styrningen och kontrollen. Sammantaget medför dessa förändringar att ökade förvaltningsresurser måste läggas på hanteringen av bistånds- och utvecklingsrelaterade frågor, både på UD och på utlandsmyndigheterna. De ambassader tar upp i sin interpellation har samtliga i uppdrag att genom dialog och rapportering främja agenda inom det internationella utvecklingssamarbetet. Inför det fjärde högnivåmötet om biståndseffektivitet i Pusan diskuteras till exempel frågan om arbetsfördelning mellan biståndsgivare. Därför har ett antal ambassader runt om i världen, däribland , och , i uppdrag att undersöka, analysera och rapportera om värdlandets biståndspolitiska prioriteringar. En grundläggande utmaning i den globala biståndsarkitekturen är att de flesta aktörers bistånd är fragmentiserat både vad gäller antal länder och antal sektorer. Genom att får bättre kunskap om andra länders biståndspolitiska prioriteringar kan vi vara en aktiv och konstruktiv aktör på den internationella arenan och bidra till att minska den globala fragmentiseringen. Vidare har inte byggt ambassader med biståndsmedel. De kostnader som har belastat biståndet har gjort så i enlighet med . Regeringen tar på allvar behovet av redovisning såväl av resultat som av syfte med och inriktning på alla biståndsmedel. Därför avser regeringen att hitta vägar för att ytterligare förtydliga denna redovisning. 31 HANS (V): Jag vill inledningsvis tacka biståndsministern för svaret. Jag har i min interpellation lyft upp frågan hur finansierar svenska ambassader med biståndsmedel. Låt mig, för att det inte ska uppstå oklarheter på den punkten, säga att inte har några invändningar mot att man använder biståndsmedel till att finansiera ambassader om man tydligt kan visa att dessa ambassader också bedriver ett utvecklingssamarbete. Jag tror att det är få i , inklusive jag själv, som upprörs över att man finansierar ambassaderna i , och med bistånd eftersom vi vet att dessa ambassader till stor del bedriver just utvecklingssamarbete. De fall som jag valt att lyfta fram i min interpellation handlar om att använder biståndsmedel för att finansiera, åtminstone delvis, ambassader i länder som vi inte har något utvecklingssamarbete med. Det handlar till exempel om ambassaderna i , på och i . Som andel av biståndsbudgeten är det kanske inte den största frågan. Av årets hela biståndsbudget på 35 miljarder utgör de totala avräkningarna för administrativa kostnader lite . Det innebär dock inte att detta är en oviktig fråga. Till att börja med är det en principiell fråga. har som biståndsminister talat sig varm för resultatredovisning, uppföljning och kontroll, vilket har varit välbehövligt. Det kan även jag som vänsterpartist erkänna. Men som vi ser att kraven på resultatredovisning har skärpts, exempelvis vad gäller frivilligorganisationerna, ser vi inte att regeringen i sin egen verksamhet har levt upp till samma krav som man ställer på andra. Låt mig ge ett konkret exempel. genomförde en granskning av de svenska frivilligorganisationerna. Det föranledde krigsrubriker i svenska medier och innebar att biståndsministern gick ut och kritiserade frivilligorganisationerna och krävde skärpta rutiner. Då handlade det om som hade använts på ett felaktigt sätt. talar vi om ur biståndsbudgeten som används till att finansiera ambassader i och andra västländer utan att man någon enda gång kunnat visa på resultaten av dessa avräkningar. Jag har frågat biståndsministern hur delfinansieringen av ett flertal svenska ambassader i EU- och västländer med biståndsmedel bidragit till att uppnå utvecklingspolitikens mål, dock utan att egentligen få några konkreta svar. Det kan vara läge att påminna biståndsministern om att utgångspunkten för all svensk politik, inklusive frågor om , är politik för global utveckling där vi tillsammans i har satt två tydliga mål, fattigdomsbekämpning och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det är dessa två mål som ska vara vägledande när vi utformar vår politik, men också när vi utvärderar den. Därför är det fullt rimligt, och fullt relevant, att nu fråga sig vad utvecklingsresultatet egentligen är av att den borgerliga regeringen avsatte ur biståndsbudgeten för att finansiera ambassaden i . tog man från biståndsbudgeten till ambassaden i och för att finansiera ambassaden i . Om man som biståndsminister kräver att andra ska kunna redovisa resultat måste man leva med att även själv ställas inför samma krav; man måste kunna visa resultaten av de satsningar man gör. Jag sade inledningsvis att det handlar om principer, men det handlar också om pengar. Även om vi inte talar om några jättesummor är det trots allt pengar som skulle kunna göra bättre nytta i syd. Med ganska små medel kan göra skillnad. Låt mig ta ambassaden i som exempel. tog man ur biståndsbudgeten för att finansiera ambassaden i . För samma summa skulle vi kunna finansiera 7 000 säkra förlossningar i . Det är det valet står mellan att finansiera säkra förlossningar i eller att finansiera cocktailmottagningar i . 32 Statsrådet (M): Låt mig börja med att tacka för interpellationen och också för att han erkänner att biståndet bör vara behäftat med vissa administrationskostnader. Som sakupplysning kan nämnas att vi till stöd för regeringens agerande har Dac, som hjälper oss med regelverket, normerna, och vad som går an och inte. Vad gäller totala förvaltningsanslag, kostnader och olika administrativa delar, ligger i en internationell jämförelse ungefär i nivå med andra givarländer. Icke desto mindre har jag sagt, och säger också i interpellationssvaret, att vi avser att titta på hur samtliga avräkningar administration, flyktingavräkningar och annat bidrar till att uppnå målen samt återkomma med resultatredovisning även av dessa delar av biståndet. Jag har tyvärr inte under de gångna fyra åren hunnit göra allt, och därför är jag glad för ytterligare fyra förhoppningsvis friska år för att kunna återkomma i de delar där , helt rättmätigt, säger att vi måste fortsätta att leverera resultat och visa vad de leder till. Jag vill dock, herr talman, vända mig mot beskrivningen att man bara dricker cocktail i . En del av samarbetet med , som jag haft så sent som , har gällt hur den nya genderenheten i FN, UN Women, ska se ut. Då kan man invända att det är en ren utrikespolitisk representationsfråga, men det handlar också om hur vi anser att man ska jobba med kvinnofrågor, i FN och i utvecklingssamarbetet, på ett sådant sätt att det blir relevant. Många av dessa frågor är sådana som vi diskuterar, och ska diskutera ännu mer, på de europeiska och västliga ambassaderna. Det blir dessutom ett sätt för mig att lite grann styra, och jag blir besviken när de till exempel på svenska ambassaden i inte har en aning om att de är finansierade på detta sätt. har det dock blivit fart på ambassadrapporteringen. Det är mer koll på vad som händer inför valet i , om det kommer andra partier som vill fortsätta att sänka biståndet eller om vi kommer att få upp volymerna, och hur vi kan tala om att fler länder borde följa exempel med ett mer transparent och verklighetsanpassat bistånd och leva upp till gjorda åtaganden. Det är den typen av dialog som jag hävdar skapar ett bättre bistånd, och den måste föras inte bara med mottagarländerna utan också med länder som vi samarbetar med, just för att nå upp till de biståndspolitiska mål vi har och den effektivitetsagenda som måste prägla och samordna givarna så att vi har mer av en gemensam agenda. Detta har, herr talman, avräknats på ett sätt som vi ganska detaljerat har redogjort för i utrikesutskottet. Med rätta har man ställt frågor om det. Vi har sagt att modellen infördes med full transparens, och vi har vidare sagt att vi kommer att använda den för att sedan utvärdera och se om vi kan resultatåterkoppla, om det var ett bra sätt att fördela kostnader schablonmässigt, om det finns annat som blir mer rättvisande och vad vi lärt oss av detta. Vi har som sagt försökt att vara transparenta med hur vi har gjort och varför. och jag är överens om att det för att förmedla och hantera stora biståndsvolymer kommer att krävas beredskap för administrativa kostnader. 33 HANS (V): Ja, visst är det så att det runt biståndsarbete alltid finns administrativa kostnader. Jag önskar blott att man inte bara skulle erkänna det när det kommer till svenska ambassader utan också när det gäller till exempel enskilda organisationer och deras behov. De har också kostnader för administration. Frågan är fortfarande: Var är resultaten av att vi använder biståndsmedel på detta sätt? Det är en fråga som ställs när vi använder biståndsmedel och ger dem till FN-organ, frivilligorganisationer eller andra aktörer som arbetar med bistånd. Det är helt rimligt att ställa frågan: Var är resultaten? Jag måste säga att jag inte riktigt har fått ett ordentligt svar på frågan. Att man finansierar ambassader i bland annat med bistånd motiverade biståndsministern inledningsvis med att de skulle ha fått i uppdrag att rapportera om värdlandets biståndspolitiska prioriteringar inför toppmötet i Pusan i . Biståndsministern får ursäkta, men jag tycker att det låter lite väl mycket som en krystad efterhandskonstruktion. Enligt de siffror vi har fått i utrikesutskottet finansierades till exempel av kostnaderna för ambassaden i med biståndsmedel 2008. Det är väl knappast någon som tror att av verksamheten vid ambassaden i gick åt till att förbereda toppmötet i . Det är lite väl krystat. Dessutom var det så, som faktiskt biståndsministern också tog upp, att när ringde runt till de olika ambassaderna, bland annat till den i men också till flera andra, och ställde frågor om på vilket sätt man jobbade med utvecklingsfrågor var personalen där helt oförstående till frågorna. Ingen kände då till att man skulle ha fått i uppdrag att genom dialog och rapportering främja agerande inom det internationella utvecklingsarbetet. Det kan man så klart skylla på ambassaderna, men det är trots allt den borgerliga regeringen som ytterst är chef och ytterst är ansvarig. Det börjar bli en lite tråkig tradition i kammaren att varje gång vi kritiserar delar av biståndspolitiken hittar man väldigt snabbt andra syndabockar. Det är frivilligorganisationer och Sida, och den här gången ambassader. Jag tror att det är dags för biståndsministern att ta sitt eget ansvar för att detta inte fungerar. Dessutom kan jag i sammanhanget säga att jag har fått uppgifter om att det nu har gått ut direktiv från UD till de olika ambassaderna om att de inte längre ska svara på frågor från medier rörande biståndsfinansiering. Möjligheten att framöver få en oberoende mediegranskning av vad man egentligen sysslar med på ambassaderna har tyvärr minskat. Jag förstår att man från biståndsministerns sida tar till de krystade efterhandskonstruktionerna. Det ligger lite i den här modellens natur. Man har valt att finansiera ambassader helt frikopplat från vad de egentligen sysslar med. Det är precis som biståndsministern säger: Man går in med ett schablonavdrag. Det är inte så att biståndsfinansieringen av ambassaderna i , eller är kopplad till konkret arbete, utan det är en schablonsatsning. Ambassaden i är ett exempel. När man gick in 2008 med var det av ambassadens ordinarie budget. Det var inte kopplat till något förberedelsearbete inför olika FN-insatser eller FN-konferenser. Det var 248 000 som gick rakt in i ambassadens ordinarie budget. Det kan tyckas att jag är raljant, men däri ligger också saker som cocktailmottagningar och ambassadmingel. Är detta verkligen en rimlig modell? Kan en biståndsminister som pratar om resultatredovisning och om att man måste kunna mäta vad biståndet resulterar i försvara en modell som uppenbarligen innebär att man inte kan mäta några resultat? Det är mycket möjligt att detta är Dacförenligt. Jag vet inte hur man på Dac ska kunna svara på den frågan, när varken biståndsministern eller jag som riksdagsledamot kan se hur dessa satsningar är kopplade till konkret biståndsarbete. 34 Statsrådet (M): Jag tar mitt ansvar. Jag tänker inte skylla ifrån mig. I svaret på den mycket viktiga interpellation som för fram detta är ett sätt att från granska om regeringen lever upp till sina intentioner svarar jag att regeringen avser att hitta vägar för att ytterligare förtydliga denna redovisning. Jag förstår frågeställningen och kommer att återkomma. Det är otroligt glädjande att nu också använder det här för att efterfråga mer av resultat, att vi kan prata om resultat både i det lilla och i det stora, både principiellt och i en ansats kring vad det är som fungerar och inte. Vad gäller ambassaderna och hur vi styr tar jag absolut ansvaret för att vi uppenbarligen inte har kommunicerat tillräckligt tydligt med våra medarbetare i om vad vi avser att få fram. När vi införde den här schablonmodellen såg jag det som en ytterligare möjlighet att inom ramen för ett UD-system lyfta fram UD-frågorna lite mer på utvecklingsområdet. Det här har varit något som det rapporterats rätt lite om. Man har inte sett det som en strategiskt viktig fråga alltid. Man ser inte vilket föredöme är på utvecklingsområdet och hur viktigt det är i våra bilaterala kontakter. Det här var ett sätt för mig att styra, men jag kan medge att signalerna inte riktigt har gått fram. Att skicka en signal om att man inte ska få ha medieförfrågningar kring utvecklingsfrågor är mig helt främmande. Jag ska verkligen kolla upp detta. Är det något jag eftersträvar är det mer av transparens och mer av att berätta hur vi gör och hur diskussionerna går. nämndes en annan ambassad, men har det pratats om och . hette min kollega i . Han var den som introducerade mig i hela EU-kretsen, för han var bland de äldre i antal tjänstgöringsår. Jag hade ett extramöte med honom nere i om hur vi jobbar i EU med detta. Han är en av de få andra ministrar som slår vakt om enprocentsmålet. Vi hade väldigt intensiva kontakter om vad det är som funkar i biståndet och inte. Hur kan vi öka givartätheten? Vad har vi för ansvar? Hur jobbar vi med en förnyad agenda? Vi hade väldigt mycket utbyte. Jag hade nytta av att använda ambassaden. Därför tycker jag att jag i de delarna är lika mycket minister som andra, men vi har OECD-regler och Dacregler utifrån den norm som vi har i med enprocentsmålet som gör att det blir en schablonmässig avräkning. Jag har sagt att vi är beredda att titta på det och ompröva det, men jag vill ändå vädja om att vi måste se att utvecklingssamarbete inte bara handlar om vad enskilt gör i utvecklingsländerna. Det handlar nu om att titta på om de nya givarna kommer fram och vilket ansvar de tar. Ta till exempel! Det kan bli en ny stor och viktig givare i regionen. Det kan vara en aktör som kommer att ha synpunkter och som behöver ta mer ansvar i den humanitära givarsamordningen. Det finns all anledning för oss att titta på nya aktörer. Gårdagens icke-nationer på det här området kommer kanske nu med lösningar och idéer som inte alls ligger i linje med den biståndseffektivitetsagenda som jag valde att exemplifiera med i mitt interpellationssvar. Det pågår nu ett intensivt arbete vid våra europeiska och västerländska ambassader, men också med nya givare, för att förbereda biståndseffektivitetsmötet i . Det är tekniskt, javisst, men om man vill ha resultat är det absolut nödvändigt att man samordnar sig bättre, inte minst bland givarna, och att man hittar möjligheter att nå ut och lyssna på vad mottagarländerna förväntar sig. Det arbetet tar vi på allvar. Vi använder ambassaderna. Vi har en avräkning. Den är schablonmässig och har sina brister. Vi kommer att utvärdera den. Vi har varit fullt transparenta med den. Jag hoppas att jag på ett bättre sätt ska kunna berätta om vilka resultat vi har sett av detta och vad kostnaden och konsekvensen skulle vara om vi inte gjorde på detta sätt. 35 HANS (V): Jag hör vad biståndsministern säger, men måste nog säga att jag står fast vid att svaren jag får är krystade. Hur man än vrider och vänder på de här frågorna är det svårt att motivera att av verksamheten vid den svenska ambassaden i , , , eller skulle handla om utvecklingssamarbete. Nog för att vi i flera av dessa länder nu ser en ekonomisk kris, men det är inte länder som vi primärt bedriver utvecklingssamarbete med. Jag har svårt att se att en så stor andel av deras verksamhet skulle vara att jobba med utvecklingsfrågor, hur man än vrider och vänder på retoriken. Jag kan inte se det här på ett annat sätt än att man nu försöker hitta ytterligare ett verktyg för att använda biståndsmedel till helt andra saker än just bistånd och täcka upp för en dålig ekonomi på som man har dragits med , även under tidigare regeringar längre bak. säger biståndsministern trots allt att resultaten ska redovisas. Det tackar jag för. Det ser vi fram emot. Många av oss har haft väldigt svårt att se vilken nytta de här i biståndsbudgeten egentligen gjort i . Jag ser fram emot att få de svaren. Biståndsministern har en bra möjlighet. i vår kommer regeringen med sin resultatredovisning från biståndsarbetet och utvecklingssamarbetet. Kommer vi då att få se en resultatredovisning när det gäller ambassaderna, eller får vi vänta till 2012, 2013 eller 2014? Det verkar nämligen vara så att det tar lite att städa upp framför egen dörr när det gällde att ställa tydligare krav på resultatredovisning på till exempel frivilligorganisationer gick det väldigt snabbt. Men det kanske är en lärdom som biståndsministern har gjort nu: att man inte ska kasta sten i glashus, att det inte är så smart att ställa krav på andra som man inte kan leva upp till själv. 36 Statsrådet (M): Jag ska inte säga att jag önskar att kunde vara med mig och se hur mycket jag jobbar med min norska kollega. När man sitter i märker man verkligen hur mycket man använder ambassaderna. Det kom en mängd olika exempel, och jag är glad att få redogöra för detta, för det handlar om biståndssamordning. Det handlar om hur vi tillsammans formulerar och ser vad vi har för nordiskt samarbete i utvecklingsfrågor. Jag och har tagit initiativ om kvinnors roll i utveckling. Vi jobbar mycket med klimatfrågan, och vi jobbar specifikt med länder som . Det går inte utan att vi på ett eller annat sätt diskuterar utvecklingsfrågor via ambassaden i . Det är faktiskt schabloner som jag kan ställa mig bakom. Jag medger att schabloner blir trubbiga. Jag medger att det finns en misstänksamhet mot mig eftersom man försöker göra gällande att jag tar bort pengar från biståndet som jag inte återkopplar i resultatredovisningar. Här har jag lovat att jag ska återkomma med resultatredovisning även i dessa delar, men jag måste få säga att ett generöst och ambitiöst svenskt bistånd måste ta sina egna kostnader. Det går inte att bedriva ett effektivt och verklighetsanpassat bistånd om man inte ser till att vi har vissa administrationskostnader och verktyg för att nå dithän. Det är därför jag inte bara kan säga att vi tar pengarna någon annanstans ifrån, utan vi avräknar dem från den biståndsbudget som har fastställt, för vi tycker att det är relevant att biståndet bär sina kostnader. Vi tar dem ingen annanstans ifrån. Jag tycker att det har varit ett rimligt sätt att arbeta. Vi har berättat om detta för , och vi kommer att återkomma om resultatrapporteringen om vad som har skett och varför. Om vi inte gör på det här sättet hoppas jag att vi kan få en diskussion om hur rapporteringen annars ska ske. Ska vi minska våra kontakter med ambassaden i , eller är det bara samarbetet i nordiska frågor som ska belasta den, och ska något utvecklingssamarbete med inte förekomma? Det finns en del följdfrågor som jag skulle kunna ställa till interpellanten. Jag ser dock fram emot att få återkomma till detta. Jag är tacksam för att utrikesutskottet också följer detta. Det är en modell vi införde. Jag kan stå upp för den och förklara den, och jag kan se att den har vissa brister. Jag ser fram emot att få återkomma med resultatredovisningen. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2010/11:180 om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i svensk utvecklingspolitik 37 Statsrådet (M): har frågat mig hur jag avser att öka satsningarna på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter inom ramen för den svenska utvecklingspolitiken, samt vilka initiativ jag avser att ta för att Sida och UD ska utveckla bättre uppföljningssystem för bistånd till SRHR så att man kan redovisa hur stor del av biståndsbudgeten som satsas på detta område. Jag vill börja med att tacka för hans engagemang i denna viktiga fråga, ett engagemang som vi delar . Bristande tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa fortsätter att vara en av de vanligaste orsakerna till sjukdom, invaliditet och död för fattiga människor, framför allt för kvinnor och flickor mellan i utvecklingsländerna. SRHR handlar om såväl alla människors rätt till god hälsa och ett värdigt liv, som utveckling, kvinnors villkor och jämställdhet. Som påpekar i sin interpellation är SRHR en högt prioriterad fråga för regeringen. Vår ambition är tydlig: SRHR är centralt i fattigdomsbekämpning. Utan satsningar på detta område kommer millenniemålen aldrig att kunna uppnås. stöd till SRHR kanaliseras genom FN och andra multilaterala organisationer, genom samarbete med regeringar inklusive basbudgetstöd och sektorprogramstöd, samt till civilsamhällesorganisationer. Flertalet av dessa har egna system för uppföljning av medel och bevakning av resultat. stöder arbetet med att förstärka dessa system. Det är riktigt, som påpekar, att en del av svårigheten med att följa finansieringen till SRHR beror på svagheter i existerande internationella och nationella system för att spåra och mäta stödet, inklusive och Dacs markeringssystem. Det är svårt att fånga in stöd som faller in under flera sektorer, som är fallet med stöd till exempel till bekämpningen av sexuellt våld och andra SRHR-områden. Regeringen och Sida intensifierar nu arbetet med att utveckla bättre mätmetoder, relevanta indikatorer och återrapporteringssystem för att förbättra redovisningen av biståndsmedlen. Satsningar görs framför allt för att förbättra uppföljningssystem för mätning och rapportering av resultat, inte bara allokeringar. De senaste siffrorna om svenskt stöd visar på att svenska flöden till SRHR har ökat på flera områden , exempelvis reproduktiv hälsa, som har ökat från ca 2008 till ca 2010, liksom till organisationer så som UNFPA, som ökat från 2008 till 2011. En utvärdering av Sidas handlingsplan för förstärkning av hbt-personers rättigheter 20062009 visade att myndighetens finansiering av hbt-insatser ökade från till . Sida fortsätter också sitt direkta arbete med den särskilda satsningen för mödrahälsa och arbetet med att uppnå millenniemål 5. En effektiv användning av biståndsmedel handlar inte bara om antalet kronor.