prot · GY09118 · 2011-06-17 00:00:00 — När våra lokalpolitiker sedan gör just detta blir de överkörda i en domstol. Det blir lite konstigt. Det som kommun har gjort är enligt mig att ställa krav som är helt förenliga med svensk djurskyddslag. Det gäller till exempel att djuren ska bedövas före slakt, att de ska vara fria från salmonella och att de ska kunna bete sig på ett bra sätt. Det är det som står i den svenska djurskyddslagen. Sedan går detta vidare till en domstol, och så faller det i domstolen och man hänvisar till EU:s upphandlingsdirektiv. Jag är inte helt säker på vad den hållning egentligen är. Å ena sidan har skickat en synpunkt till kommissionen där man vill modernisera och i någon mån förändra dem, såvitt jag förstår i alla fall. Jag tycker att det är jättebra att man lyfter fram den frågan. Det är också bra att man har tillsatt en utredning. Å andra svarar ministern här att upphandlingsreglerna inte behöver ändras. Då vill jag veta vad det är man ska ändra. Ni svarade ju kommissionen så här . På vilket sätt vill regeringen underlätta för kommun och andra lokalpolitiker att ställa rimliga krav för djurskydd och miljö vid offentlig upphandling? 81 (S): Lagen om offentlig upphandling är uppe i lite olika perspektiv i lite olika sammanhang. Just nu är det djurskyddet vi diskuterar, men också miljön har nämnts i svaret. Jag skulle även kunna ta med frågan om att man ska försöka få fler småföretagare att kunna ge anbud i offentlig upphandling. Tyvärr vet vi att det är de stora drakarna som vid tillfälle efter tillfälle överklagar när man har försökt ställa högre krav på miljö och djurskydd. Jag tror att vi är överens om i hela denna riksdag att detta är viktigt. Vi måste kunna ställa dessa krav i samband med offentliga upphandlingar. Men varje gång har när man har prövat detta och när det prövas i domstol kommit fram till att det inte är okej och att det innebär att man bryter mot upphandlingsdirektivet. Då måste man börja fundera. Regeringen är överens med oppositionen om att detta är viktigt. Men hur ska vi i så fall kunna skapa en lagstiftning och ett regelverk som gör detta möjligt? Vi kan konstatera att det är ett bekymmer också på EU-nivå eftersom man håller på att titta över reglerna även där. Då stämmer inte statsrådets svar om man sammanfattar det hela så att man ska kunna ställa krav på miljö, djurskydd och annat. Hur många fall där man struntar i att följa reglerna och i stället inriktar sig på pris måste vi uppleva? De som ombesörjer maten i den offentliga sektorn och som har försökt att leva efter principen att det kött de upphandlar ska ha omfattats av bra djurskydd eller för andra produkter bra miljöskydd kan helt plötsligt inte leva upp till dessa krav för maten på sjukhusen, inom äldreomsorgen, i skolan och i förskolan. Det är bekymret. Statsrådet brukar alltid hänvisa till valfriheten. Nej, man har inte valfriheten. Den har lagen om offentlig upphandling satt effektivt p för. Det går inte att välja mat producerad på ett miljövänligt sätt eller som omfattas av bättre djurskydd. Man kan ha levt efter dessa principer , men man kan inte utöva den möjligheten inom en vårdsituation. Det handlar inte bara om upphandling. Det handlar om att människor ska äta maten. Jag vet att det har varit tidigare debatter med landsbygdsministern, och han har bestämt hävdat att dessa krav ska ställas vid upphandlingar. Det är bra att göra det. Men där säger något annat. Den intressanta frågan i nästa steg är vad som ska göras för att lösa problemet från regeringens sida. Man kan inte förneka att problemet finns. Man vet att det finns. Jag ska inte säga att det skrivs om problemet men i alla fall kan vi se rubriker om att en offentlig myndighet som ska köpa in mat har förlorat. 82 Statsrådet (KD): Tack för det engagemang som visas i frågorna! Upphandlingsfrågor är spännande och intressanta och får stora konsekvenser på olika områden. Det belyses bland annat av den här debatten. Vi ska börja med att konstatera varför vi har en lag om offentlig upphandling. Den är viktig för att vi ska få en öppenhet, fair play, rättvisa spelregler för olika aktörer, konkurrens och därmed ett hushållande med skattebetalarnas pengar. Vi har också gemensamma upphandlingsregler på EU-nivå. Vi vill att det ska vara fri konkurrens. Vi vet alla att ett land som alltid förlorar om man inte hyllar principen om frihandel och öppenhet. Det är med stor exportindustri som förlorar på mer slutna marknader. Därför har vi ett gemensamt regelverk. Vi kan bland annat tycka att regelverket blir väl byråkratiskt i vissa avseenden och kanske inte så smidigt som om vi skulle utforma det själva, men det är för att få en gemensam spelplan på hela europeiska området. Vi vet också av erfarenhet att är en del av problemet kunskapen om att använda lagen på rätt sätt. Många aktörer lägger in ytterligare aspekter i slutprocessen när man ska ta ställning till de anbud som finns. Det är det som är problemet. Man måste i förväg vara tydlig med vad man efterfrågar och sedan följa kriterierna i den slutliga beslutsprocessen. Om man gör det kan man lösa många problem. Vi har med i svensk lagstiftning att man bör ta miljöhänsyn. Det finns också många som på olika sätt försöker sätta upp tydliga kriterier. De domstolsutslag som finns har också godkänt många kriterier, exempelvis inom djurskyddsområdet. Det är inte alla som har fått stryk i svenska domstolar. Det är viktigt att komma ihåg. På ett antal punkter har man fått nej från svenska domstolar därför att domstolarna tycker att de strider mot principerna som finns i fråga om icke-diskriminering och lika spelregler för alla. Här finns en otydlighet. Rättsläget är inte klart. Det beror på att en del mål är på väg upp i svenska domstolar för avgörande. Exempelvis är Sigtunafallet överklagat och vi väntar på vad domstolen ska säga. Det finns inte heller några aktuella domar i EU-området från som kan klara ut ett antal av målkonflikterna. Det är i fråga om hur ett antal hänsyn ska vägas mot varandra som vi behöver få tydliga rättsfall så att vi ska veta bättre hur spelreglerna ska se ut. Det är angeläget att vi får tydliga domstolsutslag när de olika målkonflikter som finns i upphandlingslagstiftningen ska hanteras. Det finns två arbeten på gång. Det är bland annat den upphandlingsutredning som regeringen tillsatt för att vi ska se hur vi kan bli bättre på att ta miljömässiga, sociala och etiska hänsyn och hur vi kan främja förutsättningar för de små företagen att hävda sig i offentlig upphandling. Det arbetet leds av , och det handlar mycket om hur vi ska utveckla stödet, informationen kunskapen om och hur vi kan använda den del av lagstiftningen som vi bestämmer själva över i om det finns anledning att justera den på någon punkt. Vi jobbar nu aktivt gentemot EU. EU tittar över lagstiftningen. Apropå grönboken har pekat på att vi behöver få tydlighet i EU:s direktiv på området på bland dessa punkter. Det finns flera andra punkter också. Vi behöver få tydlighet från EU:s sida, och vi behöver få klara utslag i ett antal rättsfall så att vi bättre kan se hur vi ska använda lagen om offentlig upphandling för att uppnå det vi alla är överens om, nämligen bra mat producerad under sjysta och bra villkor. Men det måste ske på ett sådant sätt att vi värnar om principen om icke-diskriminering. Det är viktigt att understryka. Det vore förödande för svenskt näringsliv om vi överger den principen. 83 (S): Jag håller med statsrådet om att offentlig upphandling och upphandlingsfrågor är viktiga. Det är spännande och intressanta frågor men ack så svåra! Jag tror just att okunskapen om vad regelverket säger är för stor i . Det gäller alltifrån , vår egen tillsynsmyndighet i dessa frågor, till domstolar och upphandlande myndigheter. Just kunskapen om vad regelverket möjliggör behöver ökas. Vi har vårt eget miljöstyrningsråd som gör ett fantastiskt bra arbete. De behöver mer resurser för att jobba mer med att sprida kunskapen, lära tjänstemän och politiker i kommunerna vad det handlar om och vilka möjligheter som finns. Just nu är rädslan att göra fel alldeles för stor. Man vågar inte ställa de relevanta kraven som kan göra att konkurrensen ökar, tekniken utvecklas, djurskyddet ökar i hela . Jag tror att statsrådet och jag är överens i dessa frågor. Öppenhet, konkurrens och fri konkurrens är viktigt. Låt mig ta upp frågan om fri konkurrens och Sigtunafallet. Där ställdes krav på bedövning före slakt, antibiotikafritt livsmedel och transporttiden. Där finns möjligheter för livsmedelproducenter runt om i att leva upp till kraven och sälja till . Jag vet att de stora leverantörerna producerar livsmedel som lever upp till kraven. Jag håller med statsrådet i frågan om icke-diskriminering. Det är viktigt för . Visst finns det otydligheter i regelverket. Det visar rättsfallen. Jag har förstått att också har ett antal fall som ska överprövas. Där skickas ett antal fall till för att få hjälp med att reda ut vad regelverket säger, om man har gjort fel och vad som kan göras annorlunda. Är det något som funderar på med alla rättsfall som ligger i domstolar? I fråga om otydligheten behöver vi fundera över hur regelverket ska förtydligas. Det handlar om ökad kunskap bland våra upphandlande myndigheter från och domstolarnas sida. De sitter just nu och ska döma i dessa fall. Svenska producenter ska leva upp till vad vi i riksdag fattar beslut om, bland annat en stark och skarp djurskyddslag. Jag ser att landsbygdsministern är här. Vi har debatterat frågorna tidigare. Vi är överens om att ställa dessa hårdare krav. Annars blir det en snedvriden konkurrens för våra svenska producenter, som måste leva upp till lagstiftningen i om knorr på grisens svans, halm i boxarna, bedövning före slakt och inte för långa transporttider. säger att EU:s miniminivå sätter ribban. Då blir det en snedvriden konkurrens för våra duktiga producenter. Där vill jag ha en kommentar. Beträffande kunskapen: få ökade medel för att kunna göra det jobb som de gör bra ännu bättre? Okunskapen med exempel på att skicka rättsfall till för att få en prövning och detta med snedvriden konkurrens skulle jag också vilja ha svar på. 84 (V): Jag tycker att formulerade i princip alla mina åsikter, så jag ska inte upprepa allt. Det jag fortfarande vill trycka på är att jag inte riktigt förstår logiken i ministerns svar, där det står: Sammanfattningsvis är mitt svar att upphandlingsreglerna inte behöver ändras. Men det övriga i svaret säger att det finns flera problem när hamnar i konflikt med miljökrav eller djurskyddskrav. Varför då redan här och avfärda ändringar av upphandlingsreglerna? Det borde väl vara en möjlig utväg, fast det kanske inte är det ena. Det finns massvis med annat, som tog upp tidigare om utbildning, information och sådant. Varför redan nu avfärda att upphandlingsreglerna kan behöva ändras? Det vill jag ha svar på. 85 (S): Jag kan börja där slutade. Om man inte behöver ändra upphandlingsreglerna, varför har man då börjat den här översynen? Varför tycker man inom EU att det är viktigt att se på de här reglerna? Det tycker jag är en relevant fråga i sammanhanget. Vi får se vilket avgörande domstolen gör, och vi ska kanske inte kommentera aktuella domstolsfall. Men när det gäller de här målen vet vi att det i finns och har funnits tvister om just djurskyddet. Om man inte kan ställa de här kraven, vilka konsekvenser blir det då? Om man ställer högre miljökrav och krav på högre etisk hänsyn och bättre djurskydd och det inte överensstämmer med upphandlingslagstiftningen, då kan det inte tolkas på annat sätt än att reglerna är diskriminerande. Då är frågan vilken ambition vi ska ha när det gäller djurskydd, etiska krav och miljökrav. Ska vi montera ned den djurskyddslag som vi är så stolta över och tillåta antibiotika, att grisar inte får ha knorr på svansen och så vidare för att de svenska producenterna ska kunna vara med och konkurrera på samma villkor som europeiska producenter. Det blir en diskussion som vi måste ta, och då kommer vi till pudelns kärna. Jag skulle gärna vilja ha svar på hur man har tänkt sig att hantera detta, om detta sker gång på gång? Jag vill påstå att detta är något som liksom har rört sig i korridorerna , och det har kommit bakslag på bakslag i de här sammanhangen. Det vill jag gärna ha svar på. 86 Statsrådet (KD): Jag vill först och främst läsa upp hela den mening som har citerats i diskussionen: Sammanfattningsvis är mitt svar att upphandlingsreglerna inte behöver ändras för att upphandlande myndigheter ska kunna ställa krav på produktens kvalitet och produktion. Alltså: Dagens lagstiftning medger möjligheter att ställa krav. Man måste bara göra det på rätt sätt, det vill säga i förfrågningsunderlaget och genomtänkt, så att man uppfyller de EU-rättsliga principerna. Sedan uppstår det problem. Det har vi sett i domstolsutslag och kanske också bristen på domstolsutslag. När det blir målkonflikter mellan olika regler finns det inga aktuella, bra utslag, exempelvis när det gäller djurskyddsområdet. Vi hoppas att de domar som är överklagade ska innebära förtydliganden. Vi kanske också skulle önska att en del domstolar i i högre grad kunde begära förhandsbesked från , för att få förtydligande därifrån. Här kanske det finns en del ytterligare att göra. I den översyn av upphandlingsdirektiven som jobbar med måste vi försöka så mycket tydlighet som möjligt på en rad olika områden där det finns målkonflikter och där det är svåra avvägningar. Man ska komma ihåg att det i grunden handlar om att vi annars kan använda sociala, miljömässiga och etiska hänsyn som ett konkurrenshinder. Skulle man börja använda det på olika ställen kan och den typen av mindre länder bli de stora förlorarna. Om man i ett visst land säger att allt ska vara producerat i närområdet och skulle införa en sådan regel, då skulle det innebära att det alltid är de stora länderna med stort antal företag och stora befolkningar som skulle vinna på det, medan vi som exporterar till de områdena kommer att vara förlorare. Det är inte alltid så att ett inhemskt land har de närmaste geografiska transporterna till en viss marknad. Transporterar man produkter från norra till är avståndet längre än från andra europeiska länder. Det gäller att se till att de regler som man ställer upp är sådana att de är icke-diskriminerande inte bara i teorin utan också i praktiken. Om man ställer upp olika kvalitetskrav ska det gå att kontrollera att de är relevanta och uppföljningsbara, så att de därigenom är möjliga att följa för många och man vet att de också gäller i praktiken. Det finns en rad komplikationer. Vi behöver få en tydlighet i rättsläget på ett antal områden. Vi har en del domar som är på väg uppåt i systemet. Jag hoppas att det tillsammans med arbete ska ge oss ett bättre underlag och bättre tydlighet. Vi jobbar också aktivt med att förstärka upphandlingsstödet. Den utredning som jag nämnde tittar på de frågorna, hur man kan hjälpa till med större tydlighet, hjälpa kommuner och andra aktörer att ta sociala, etiska och miljömässiga hänsyn och också främja småföretagsamhet. Vi har under förra mandatperioden förstärkt stödet, både i form av pengar och i form av olika uppdrag. Både Kammarkollegiet, och har viktiga uppgifter här. Just nu jobbar vi aktivt med att se över hur vi ytterligare kan effektivisera upphandlingsstödet. Jag tror att just kompetensfrågorna är oerhört viktiga. Här skulle jag vilja rikta en uppmaning till oss alla: Låt oss hjälpas åt, så att upphandlingskompetensen i kommuner och landsting blir högre, att de frågorna får en högre politisk dignitet. Här tror jag att det politiska systemet har försummat en hel del. Vi låter de frågorna vara lite grann i bakgrunden. Vi ger dem inte den status, den kompetens och de resurser som krävs för att man ska kunna göra bra upphandlingar och använda offentliga upphandlingar just för att göra den goda affären, som faktiskt är syftet med allting. 87 (S): Jag börjar där statsrådet slutar. Låt oss hjälpas åt med att höja statusen på det otroligt viktiga området offentlig upphandling! Det ger möjligheter inte minst för våra små företag runt om i och det jag brinner mycket för: livsmedelsproduktionen. En av mina poänger i det jag har sagt tidigare är just kompetensfrågan: kunskapen måste öka. Det bekymrar mig när jag känner att domstolsväsendet inte har tillräcklig kunskap i frågan. Därför borde det vara väldigt bra, som statsrådet lyfte upp i sitt svar, att man kanske skulle begära förhandsbesked från , så att man får hjälp av att tolka rättsfallen. Det är ett bekymmer när man konstaterar att det är EU:s miniminivå som gäller trots detta. Jag håller också med statsrådet det var väldigt så jag håller med statsrådet att dagens lagstiftning medger att vi kan ställa krav. Kommissionens produktblad runt grön offentlig upphandling när det gäller djurvälfärdsstandard säger: En proportion av animaliska produkter som är producerade med hög djurvälfärdsstandard enligt nationella riktlinjer. Man kan och man bör ställa dessa krav. Men då är det problem med vårt eget konkurrensverk, som säger att det egentligen är EU:s miniminivå som gäller. Det är bekymret, när vår egen tillsynsmyndighet konstaterar detta att man inte ska kunna ställa högre krav på exempelvis livsmedel eller djurskydd. Det vi ser genom alla överklaganden är att man inte tror att det går. Men enligt lagstiftningen går det. Det borde kunna hjälpa till med. 88 Statsrådet (KD): Jag kan kvittera vänlighet med att säga att jag håller med om mycket av vad hon har sagt. Jag tror att vi har en gemensam ambition att vi ska kunna göra goda affärer, ta många hänsyn och använda offentlig upphandling som ett medel för att uppnå goda syften i vårt samhälle. Vi måste bara vara medvetna om att den diskussionen i sig inte får leda till att vi börjar tumma på viktiga principer i för icke-diskriminering och liknande saker. Men det går att göra mycket, som sagt, om man gör det på rätt sätt från början. Kom ihåg att en hel del av de djurskyddskrav som har prövats i domstol har fått okej. Alla har inte fått nej, men en del har fått nej. En del ärenden är under överklagande, och där kommer vi att få klarhet. Vi har också ett arbete på gång inom EU kring den grönbok som har varit ute. Jag vill återigen understryka att vi har pekat på ett antal områden där vi behöver förtydliganden från kommissionens sida när det gäller hur direktiven utformas. Vi behöver också få ett antal fall prövade i domstol för att få klarhet i de fall där det finns tydliga målkonflikter med olika hänsyn. Kom också ihåg att det finns en hel del djurskyddsbestämmelser inom EU som man har svårt att veta hur man ska väga mot andra bestämmelser, till exempel inom lagen om offentlig upphandling. Den där målkonflikten behöver, som sagt, prövas rättsligt för att man ska veta om det är något fel i regelverket eller om man bara övertolkar vissa bestämmelser. Det är en sak som vi behöver få klarhet i. Jag vill också betona vikten av att vi verkligen jobbar på att använda offentlig upphandling på rätt sätt. Som sagt är regeringens ambition att vi ska bli effektivare i vårt stöd till kommuner, landsting och olika aktörer på marknaden. Hur ska man använda lagen om offentlig upphandling? Hur ska vi kunna bli duktiga på att göra upphandling på rätt sätt? Många problem som dyker upp i praktiken handlar om att man inte tänker efter ordentligt före, och där måste vi hjälpas åt. Det har kommunerna ett ansvar för och landstingen ett ansvar för. Men självklart har också staten ett ansvar, och det arbetar vi aktivt med. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2010/11:410 om som en nationell möjlighet 89 Statsrådet (M): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att ge en rejäl möjlighet att bli ett alternativ för att säkra transportkapaciteten till och från norra och hela . Regeringen gav i uppdrag att med nu gällande nationell plan för utveckling av transportsystemet som grund utreda behovet av ökad kapacitet i det svenska järnvägssystemet och lämna förslag till effektiviserings- och kapacitetshöjande åtgärder som kan vidtas för att tillgodose kapacitetsbehovet. Åtgärder som föreslås för tidsperioderna 20122015 samt 20162021 kommer att remitteras av och ska delrapporteras . Enligt det avtal som staten och har ingått kan begära en förlängning av avtalet . En sådan begäran har inkommit till tillsammans med en begäran om överläggningar i vissa frågor, bland annat om drifts- och underhållsanslagets storlek. Begärda överläggningar kommer att påbörjas under innevarande år. 90 (S): Tack, , för svaret! Jag har frågat infrastrukturministern utifrån de bekymmer som uppkommer, och har uppkommit gång på gång de senaste två vintrarna, i den svenska järnvägstrafiken. Tågtrafiken på Norra stambanan har stått helt stilla, och det kommer att vara så i . Så började nyhetssändningarna inte en gång utan alltför . Det har handlat om signalfel, nedrivna ledningar, snö, problem med plogning och växlar. är det sommar, och även om solen inte skiner kommer den att kunna göra det framöver, men ändå är den gångna vintern i färskt minne. Det har väl inte gått så många dagar utan att vi på olika sätt har påmints om den skörhet som det moderna transportsamhället är uppbyggt på. Den gångna vintern visar att Norra stambanans skick drabbar hela industrisektorn i hela men även i . Hade det då varit en möjlighet med som ett fungerande alternativ skulle kanske den gångna vinterns händelser och konsekvenser ha kunnat mildras. Men, fru talman, skick medger inte det . I sitt svar hänvisar infrastrukturministern till att ska inleda överläggningar , ospecifikt när. Och just nu är det väl extra ospecifikt när vår näringsminister har beslutat sig för att avgå. Jag hoppas att infrastrukturministern då bevakar den frågan så att det faktiskt blir överläggningar. Vad som kommer ut av dem kanske vi kan återkomma till. Regeringen har tagit initiativ till en utredning, och när rapporten från den presenteras kommer det att bli väldigt intressant ur flera olika perspektiv. Vi torde säkert återkomma till den också. Efterfrågan på transporter utifrån hållbart utnyttjande av resurser ökar drastiskt och kommer att vara ett självklart val när det gäller transporter för både persontrafik, turisttrafik och godstrafik. , som en gång byggdes för att knyta samman och stärka hela infrastrukturen i , får i detta perspektiv ett nytt nationellt värde. I nära anknytning kan det, om satsningar görs, utvecklas en rad näringar framför allt inom bioenergiområdet men även inom gruvnäring och vidareförädling av skogsprodukter. Det är verksamheter som kräver effektiva och säkra transportlösningar. har det största och tyngsta argumentet varit att det blir för dyrt att elektrifiera banan och att det därför inte är långsiktigt hållbart. Det argumentet håller inte, för nu finns det ett annat, miljömässigt acceptabelt alternativ. Råvaran från skogen kan nu bli förnybart fordonsbränsle. Statens eget bolag är delägare i som har startat en anläggning i för att producera drivmedel från tallolja. Anläggningen där är först i sitt slag. Med den typen av bränsle kan man köra även befintliga tåg, även om de nuvarande loken skulle behöva förnyas för att bli riktigt bra. Det finns alltså ett fullt fungerande miljömässigt bra alternativ till elektrifiering, vilket gör att det gamla argumentet att banan inte skulle vara långsiktigt hållbar inte kan anses som seriöst. Jag skulle gärna vilja fråga infrastrukturministern hur hon tänker ta till vara den tillväxtpotential som handlar om både nya produkter, som biodiesel, och hållbara transporter för nya produkter. 91 Statsrådet (M): nämner en situation tidigt jag tror att det var när det skedde en urspårning vid Grötningen på Norra stambanan. Det satte i mångt och mycket saken på sin spets hur sårbara vi är när vi inte har ett fungerande järnvägssystem. Vi kan också se att det eftersatta underhållet och inte minst reinvesteringar ger den sårbarheten.