prot · GZ0942 · 2011-12-06 00:00:00 — Jag tycker att det bygger på synen släng in och släng ut arbetskraft som om det vore fråga om springvikarier i servicesektorn. Vår ambition när motionen skrevs och när kulturutskottet gjorde tillkännagivandet var ett annat. Därför vill jag fråga: Hur mycket är statsrådet beredd att korrigera planerna när vi redan nu ser att det inte kommer att bli ett 2012 såsom det är skrivet i propositionen? Kan det bli längre anställningar och därmed färre personer? Kan exempelvis lönebidraget bli högre? 34 FINN (M): Jag vill tacka för en viktig interpellation. Den lyfter fram ett mycket viktigt område. Jag som socialpolitiker med intresse för kultur välkomnar verkligen Kulturarvslyftets grundutgångspunkter. Å ena sidan ser man ett jätteproblem med dem som står allra längst från arbetsmarknaden. Å andra sidan värnar man om att investera i vårt kulturarv på ett sunt sätt. Att gifta samman dessa två egenskaper i en höstbudget, som den nu aktuella, är enligt min mening mycket förtjänstfullt. Vad gäller den tekniska diskussionen om de 800 miljoner som avsätts kan man konstatera att en tredjedel går till handledarutveckling som det återstår en stor resurs till dem som ofta står långt från arbetsmarknaden och behöver allt stöd för att kunna komma in på den. Därför är det kanske lite cyniskt att tala om springvikarier i servicesektorn när vi talar om en mycket utsatt grupp människor. Det handlar om individer som på alla sätt behöver arbetsträna och få stöd för det och som behöver ha anpassade arbetsplatser utifrån det funktionshinder de har för att kunna göra en samhällsinsats. Vad kan vara viktigare än att dessa individer får möjlighet att göra en samhällsinsats genom att stärka vårt kulturarv? När det gäller arbetsgivarsidan är det naturligtvis viktigt även för kulturarbetare att få ett statligt stöd för att lära sig att hantera inte vilken arbetskraft som helst utan människor med olika funktionshinder. Det måste anpassas till den verksamhet som de behärskar, nämligen kulturen och kulturens plats i vårt samhälle. Jag tycker därför, fru talman, att man kan konstatera att detta är en stor satsning inom kulturbudgeten , men det är också en mycket viktig insats i vår socialbudget, inte minst ur socialförsäkringssynpunkt. När vi har arbetat med sjukförsäkringsreformens förbättringar har vi insett att det är den grupp som kommit att bli den som kanske tjänar allra mest på de insatser som görs för att förbättra sjukförsäkringen. Det är viktigt att i grunden tänka på denna yrkeskategori människor som vi i ett inkluderande samhälle måste värna om och anpassa arbetsplatser för, så att de slutligen får en fast anställning där. Om det finns människor med olika slags funktionshinder och vi inte anpassar arbetsplatserna för dem och därmed låter såväl arbetstagaren som arbetsgivaren genom det stöd som ges i denna proposition känna en tillfredsställelse i att möta varandra, är det naivt att tro att vi kommer framåt på den vägen. I förlängningen tror jag att samhället dessutom måste åstadkomma en attitydförändring på arbetsgivarsidan när det gäller att anställa funktionshindrade. Där måste staten ta sitt ansvar och hjälpa till så att såväl den anställda som arbetsgivaren ersätts för de extra intrång det kan innebära att anpassa en arbetsplats. Det ska leda till att man ser det som en av de kanske finaste insatser man från arbetsgivarhåll kan göra, att ställa upp för den grupp som tyvärr oftast står allra längst från arbetslivet. Sammanfattningsvis skulle jag vilja säga att Kulturarvslyftet är en viktig start, och det är viktigt att regeringen följer upp den. Precis som ministern sade kommer man också att göra det, och därmed tycker jag att kloka frågeställningar i princip har besvarats. Att följa upp en viktig reform har alltid varit alliansregeringens ambition. 35 Kultur- och idrottsminister (M): Det är roligt att även Finn deltar i debatten. Det är alltid roligt när det är fler än endast interpellanten och statsrådet som diskuterar. Det här är en viktig fråga. Kulturarvet och vården av det är en av regeringens tydligaste prioriteringar på kulturområdet. Därför var jag mycket glad över att vi kunde göra satsningen tillsammans med . Jag vill inte på något sätt ta äran av kulturutskottet som varit enigt och lyft fram behovet av arbetsmarknadsinsatser på kulturområdet, men det finns faktiskt en förhistoria. Arbetsmarknadsminister och jag har nämligen tidigare talat om möjligheten att göra någonting gemensamt, inte minst efter de besök som vi gjort på Arbetsförmedlingen Kultur. Det skedde långt innan utskottet reagerade. Icke desto mindre tycker jag att det är mycket bra att ett enigt utskott står bakom detta. Här finns en tydlig koppling till arbetslinjen. Det är viktigt att människor får känna att de kan hitta betydelsefulla och meningsfulla jobb. De jobb som behöver göras inom kulturarvet är efterfrågade, nödvändiga och riktiga jobb. Det finns ett enormt behov av att bygga upp kunskap, inte minst har det blivit möjligt genom den digitalisering som sker. Access var ett tvåårigt projekt som infördes av den socialdemokratiska regeringen, vilket vi också stödde från moderat håll. Projektet har betytt mycket för museer, arkiv och bibliotek. Den här regeringen förlängde satsningen med och 100 miljoner så att arbetet skulle kunna slutföras. Jag vill minnas att enligt de utvärderingar jag har sett har det skapats många permanenta jobb i sektorn efter det att avslutades. Det finns absolut mycket gott att lära av samarbetet och skäl att följa det arbete som ska sätta i gång. springer vi före vår tid. Budgeten presenterades det är några månader sedan och vi ska komma ihåg att budgeten fortfarande inte är antagen och klubbad i . Frågan behandlas som om den är historia, och väntar man på nästa insats. Jag har varit tydlig i mina kontakter med hela kulturarvssektorn redan från det att beskedet kom att man ville göra satsningen. Jag har sagt att de ska förbereda sig eftersom det här med största sannolikhet kommer att få gillande. Jag har också mött många positiva reaktioner från de olika intressenter som finns med. är det här en satsning som kan gälla många, inte bara de statliga, regionala och kommunala institutionerna som arbetar med vårt rika kulturarv. Det är också den stora ideella sektorn, och det är något helt nytt. Hembygdsrörelsen är en viktig del i arbetet för det svenska kulturarvet med närmare en halv miljon medlemmar. Det finns runt 2 000 arbetslivsmuseer. Hur många jobb det kommer att ge upphov till är naturligtvis svårt att beräkna exakt, men vår tro och bedömning efter de diskussioner vi har haft med och är att det kan vara möjligt att få i gång 1 200 jobb . Jag kommer att göra mitt yttersta för att det också blir så. 36 (S): Budgeten är inte antagen, och förberedelserna pågår. Den ska gälla inte bara institutionerna utan också kulturarvet i ett brett perspektiv. Det är alldeles riktigt. Även där vet vi att och hembygdsrörelsen hade önskat mer utbildningsinsatser. Det kräver ännu mer av förberedelser av det skälet att de ska vara fler än institutionerna. Det ska vara fler som kan använda sig av dessa krafter. Då krävs det ännu bättre utbildningsinsatser av både arbetsgivare och arbetstagare. Jag pratade, Finn , om de korta anställningstiderna. Det är ett utslag av ett slags cynism. Jag tror att när man väl har fått ett jobb tar det ett tag att lära sig, och det är synd att behöva sluta innan man är färdiglärd. Det är därför som siffrorna 1 200 jobb och över 4 000 totalt för mig är utopiska om vi har målet att det ska vara bra arbetsplatser, bra jobb, bra arbetsgivare och meningsfulla arbetsuppgifter i ett längre perspektiv för hela Kulturarvssverige. Utgångspunkten för insatsen måste vara att det i första hand inte är fråga om att frisera de urusla siffrorna på långtidsarbetslösheten. De får regeringen hantera på ett annat sätt. Det här måste vara en satsning som innebär meningsfulla, bra jobb till människor som är värda ett jobb och ska ha ett jobb och även kvalitativa insatser för kulturarvet. Det är viktigt, och jag vill gärna höra det från kulturministern, särskilt när hon säger att hon har haft diskussioner med . Det får inte vara så att det första skälet till detta är att frisera urusla siffror för långtidsarbetslösa. Det måste vara fråga om att skapa meningsfulla och bra jobb för människor som har rätt till ett jobb. Det är en skillnad i det. 37 FINN (M): Jag håller helt med om att det slutliga målet naturligtvis är att fler funktionshindrade ska få fast anställning. Om vi tittar på hur det ser ut kan vi som arbetar i offentlig sektor säga att problemet är att det är de privata arbetsgivarna som är bäst på att anställa de funktionshindrade. Offentlig sektor är sämre på att anställa funktionshindrade. I alla besök jag har gjort på och i samband med arbetslivs- och introduktionsbesök på arbetsförmedlingarna har man konstaterat att de funktionshindrade i slutändan sällan får den fasta anställningen. Därför är det så viktigt att varje instrument från statens sida används för att stimulera såväl de funktionshindrade som arbetstagare som arbetsgivare att vilja komma samman och etablera ett förtroendefullt samarbete så att arbetsgivarna känner en trygghet i att våga anställa. De är väl värda att överväga. Därför är satsningen så positiv. Det kokar ned till tre huvudfrågeställningar. En sådan är behovet i stort. Arbetsförmedlare säger att de egentligen har det tiodubbla behovet. Då hamnar vi i ett resonemang om vilket budgetutrymme staten har för att påbörja ett sådant incitamentsskapande för att förhoppningsvis få fler fasta anställningar för funktionshindrade . Vi har ett begränsat budgetutrymme som ska tjäna många syften. Det finns många andra som också behöver stöd. Därför landar man i 4 400 anställningar, vilket jag tycker är en fantastiskt hög siffra att starta med. Om man kan lyckas med de 1 200 platserna som ministern aktivt kommer att följa upp har vi gjort en stor insats. Vi får inte glömma bort att vår budget förhoppningsvis kommer att klara sig bättre under nästkommande år än budgeten för en hel del andra länder i . Därför ser jag förhoppningsfullt på att det går att utvidga en sådan satsning just i , som modell för andra länder när de har rett ut sina ekonomiska problem som tyvärr är mycket allvarligare än de svenska problemen. 38 Kultur- och idrottsminister (M): Jag ska vara snäll. Det börjar ändå närma sig jul. Jag tolkar trots allt interpellation som en omtanke om kulturarvssektorn och de 4 400 jobb som förhoppningsvis kommer att skapas. Det är på något sätt lustigt att när Socialdemokraterna tar till orda och det handlar om pengar är det aldrig nog. Det ska alltid till mer pengar. Det här är en stor satsning. Det handlar om till kulturarvssektorn. En sådan satsning har inte skådats tidigare. Det första säger är att det är för lite och att det behövs mer. I det här ryms ändå 270 miljoner direkt avsatta och öronmärkta för så att de kan anställa de handledare som frågar efter. De handledarna är också professionella. Det är nya jobb även på det området arkeologer, bibliotekarier, arkivarier, museimänniskor och andra som har en bred och djup kunskap om kulturarvet. Jag är glad över denna satsning. var inne på friserade siffror om långtidsarbetslösa. blir jag inte riktigt klok på det. Det här är precis motsatsen. Det här handlar om att lyfta människor ur arbetslöshet, människor som vill ha meningsfulla, riktiga jobb. Det här är riktiga jobb. Det här är meningsfulla jobb. förtidspensionerades människor efter en bristande rehabilitering. Det här är precis motsatsen. borde vara jätteglad, precis som jag är. Det är positivt att det skapas jobb. Alla jobb behövs. Inte minst behövs jobb inom den här sektorn. 39 (S): Jag har, kulturministern, här inte talat om pengar. Jag har talat om vikten av omtanke om de människor som är målgruppen för denna satsning på Kulturarvslyftet. Jag har talat om vikten av att skapa kvalitet i det som görs, både när det gäller dem som får jobben och när det gäller insatser för arbetsgivarna så att de blir bra arbetsgivare. Detta är viktigt om det är första gången som man har kontakt med arbetslivet. Jag har talat med hembygdsrörelsen som har stärkt mig i tron att dessa förebyggande insatser är mycket viktiga för att Kulturarvslyftet ska bli bra. Jag kan också konstatera att jag och vi tror att korta anställningar för att få en snygg statistik som visar hur många som har fått jobb inte är lösningen på detta. Då är det bättre att ha längre anställningar som ökar anställbarheten. Precis som Finn säger måste målet vara att det ska leda till en fast anställning. Sannolikheten att det ska ske vid en fyramånadersanställning är ganska liten. Det är den typen av korrigeringar som det handlar om. Vi och jag kommer att ställa oss bakom detta beslut när vi fattar beslut innan veckan är slut, men för den skull måste vi tillåta oss att ha en större omtanke om människan än om regeringens arbetslöshetsstatistik. Det är av detta skäl som jag har ställt denna interpellation. 40 Kultur- och idrottsminister (M): Vi ska inte hänga upp oss så mycket på vem som sade vad. Men jag hörde absolut säga att detta var för lite och att det behövdes mer. Inte desto mindre är detta en viktig satsning. Det handlar om att hjälpa människor tillbaka in på arbetsmarknaden. Det är inte sagt att det är just inom kulturarvsområdet som dessa personer kommer att vilja arbeta. Men detta är ett område där det verkligen behövs en kraftsamling, och den kan också passa mycket väl ihop med de möjligheter som nu får. kommer jag att göra ett besök i tillsammans med arbetsmarknadsminister . Med på denna resa är också representanter för . Vi kommer att besöka arkiv, bibliotek och museer för att tillsammans med representanter för diskutera de eventuella problem som kan uppstå, vad vi behöver vara vaksamma på och vilka möjligheter vi har för att verkligen se till att detta blir bra. , , har jag också inbjudit till ett möte på departementet där , Arbetsförmedlingens chef , de båda riksantikvarierna, den avgående och den tillträdande, samt naturligtvis tjänstemän från våra respektive departement kommer att delta så att vi alla ska dra åt samma håll för att se till att detta blir en riktigt bra satsning för de människor som ska få jobba här men också naturligtvis för kulturarvet som är en mycket viktig fråga för mig. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2011/12:130 om landshövding i län 41 Statsrådet (KD): har frågat mig vilka mina avsikter är med län vad gäller en egen länsstyrelse . har i detta sammanhang också frågat mig om det är tillfälligheter som har gjort att det har gått utan att en ny landshövding har tillsatts och att i län inte är en av de länsstyrelser som verksamhet bör koncentreras till enligt förslagen i regeringens proposition Ändring av viss länsstyrelseverksamhet (prop. 2011/12:31). Jag vill inleda med att beklaga att utnämningen av en ny landshövding och chef för i län har dragit ut . Detta har dock inget att göra med frågan om en framtida länsstyrelse i län, och regeringen har för avsikt att besluta om anställning av en ny landshövding. Förslagen i propositionen Ändring av viss länsstyrelseverksamhet rör samtliga länsstyrelser. Att i län inte är en av de sju länsstyrelser som verksamheten föreslås omfördelas till innebär inte något ställningstagande vare sig i frågan om en framtida länsstyrelse i län eller i organisationen av länsstyrelserna i övrigt. De verksamheter som föreslås koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser är av mycket begränsad omfattning. Regeringen har i den aktuella propositionen och i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1) påpekat att förändringar av länsstyrelseorganisationen genomförs kontinuerligt genom att verksamheter flyttas till och från länsstyrelserna. kan det finnas skäl att genomföra verksamhetsflyttar till en länsstyrelse eller fler beroende på verksamhetens karaktär. Den flexibla verksamhetsfördelningen mellan länsstyrelserna tar sin utgångspunkt i att säkerställa en väl fungerande rättssäkerhet och att åstadkomma en högre effektivitet samt en mer rationell användning av resurser, såväl ekonomiska som personella. Detta innebär bland annat att eventuell framtida omfördelning av verksamhet mellan länsstyrelserna eller flytt av verksamhet till länsstyrelserna kan ske till andra länsstyrelser än de sju som föreslagits i propositionen Ändring av viss länsstyrelseverksamhet. När det gäller den framtida länsstyrelseorganisationen genomför regeringens särskilde utredare en översyn av den statliga regionala förvaltningen. Översynen omfattar bland annat länsstyrelseorganisationen. kommer att lägga fram sina förslag . Det är oklart hur förslagen närmare kommer att se ut, och det går därför inte att förutse på vilket sätt enskilda länsstyrelser kan komma att beröras. 42 (S): gick den tidigare landshövdingen förordnande ut. lämnade in en skriftlig fråga till statsrådet . Frågan utmynnade i följande frågeställning: åtgärder ämnar statsrådet vidta för att län ska få en landshövding? Statsrådet lämnade ett svar där han försäkrar att frågan om utnämningen av en ny landshövding i län är prioriterad och att han möjligt avsåg att slutföra rekryteringen. har ytterligare passerat utan att en ny landshövding har presenterats. Det innebär sju, snart åtta, månader utan landshövding i län som ska leda arbetet. Jag ställde då frågan om detta var en tillfällighet. har det till inkommit en proposition från regeringen som statsrådet har undertecknat. Denna proposition har titeln av viss länsstyrelseverksamhet. Propositionen handlar om att en viss länsstyrelseverksamhet bör koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser. Ett antal länsstyrelser närmare sju har pekats ut. Ingen av dem är län. Jag frågade då: Är det en tillfällighet? har vi fått ett svar från statsrådet där han säger att dessa saker inte hör ihop. Men vad han inte svarar på är vad man i slutändan har för avsikt med län och dess länsstyrelse i detta fall. Jag kan ta ett exempel. När tyvärr förlorade sin landshövding tog det att få fram en ersättare. När det gäller har det gått snart . Jag tycker att det finns skäl att fråga om det är en tillfällighet eller om det finns en tanke med detta. Om statsrådet anser att frågan är prioriterad, och så är det tydligen, och ansåg att han skulle slutföra rekryteringen , och det sedan går utan leverans blir man milt sagt fundersam. Det måste finnas en orsak. Är det brist på kandidater? Jag har inte sett någon annonsering. Innan man gick till val 2006 sade man att när det gäller denna typ av tjänster skulle man gå ut och söka kandidater. Jag har alltså inte sett någon sådan annonsering. Jag antar då att regeringen använder den här typen av befattningar som ett medel för att nå olika mål. Jag ifrågasätter inte det. Jag undrar bara: Varför drar det ut ? I det svar som jag nu har fått av statsrådet finns det inget svar på det, mer än att statsrådet säger sig vilja lösa det här möjligt. Vad är problemet? 43 (S): , , , , i och har alla varit landshövdingar i län. Den första, , innehade posten . Den senare, , började sitt uppdrag 2002 och avtackades som landshövding , 2011. Drygt 50 landshövdingar har nonstop huserat i länet . Men satte den borgerliga regeringen punkt för den trenden. har länsrådet Fiskesjö fått hoppa in som tillförordnad landshövding. har de regionala diskussionerna återigen gått varma kring varför län förfördelas när det gäller regeringens uppmärksamhet. har residenset vid i stått tomt. När jag gick förbi det vackra huset såg det mörkt och ensligt ut. Endast några ynkliga ljusstakestackare lyste i ett par fönster på första våningen. Det är ytterst sorgligt, fru talman. Egentligen kan jag tycka att det är märkligt att en debatt kring en landshövdingetillsättning i län ens ska behöva komma till stånd i riksdag. Statsrådet gjorde ett tappert försök att vrida bort fokus från den viktiga landshövdingediskussionen i sitt interpellationssvar och valde i stället att i stort sett helt koncentrera sig på den framtida utformning. Men, fru talman, jag anser att själva kärnfrågan i dagens debatt är: Varför har län inte längre någon landshövding? Det borde vara en självklarhet att en ny landshövding flyttar in sina pinaler på residenset så fort den förra flyttar ut, särskilt när regeringen , närmare bestämt , känt till att den förre landshövdingens mandat skulle löpa ut . Men här står vi , och anledningen till det är enkel och högeligen beklaglig, eller snarare högerligen beklaglig. Det är högerregeringen som inte har tillsatt någon ny landshövding, och vi socialdemokratiska riksdagsledamöter från län undrar varför. 44 FINN (M): Jag kommer från , och jag kan lugna de höjda och delvis uppretade rösterna från län i fråga om tidsutdräkten för att få en ny landshövding. Vi gick igenom den här processen i . Jag kan försäkra er att vi kände likadant, men vi blev desto gladare just för att regeringen tog tid på sig och ersatte med . Det var ett alldeles förträffligt val. handlade det inte så mycket om släckta ljus på . Det handlade mycket mer om att ha dugliga länsråd som hanterade mellanfasen, tiden mellan landshövdingarna. Syvende och sist i den frågan tycker jag att det är allra viktigast att regeringen får tid på sig, så att man får en riktigt bra landshövding. Det var vad man lyckades med i . Jag förmodar att man gör detsamma i län. Sedan ska jag gå över till den betydligt allvarligare frågan i interpellationen, som handlar om och senare en koncentrationsproposition. Där tycker jag att det lite grann från håll andas surt sade räven: Varför får vi ingenting i ? Vi måste trots allt lyssna till det som sägs i statsrådets kloka svar om hur man måste överväga att effektivisera och rättssäkra processen för många viktiga uppdrag. Det är faktiskt på det viset att vi 2007 hade en särskild utredare som lämnade sitt betänkande i slutet av . , generaldirektören, kom i en omfattande analys fram till hur man skulle förhålla sig till just koncentration av länsstyrelseverksamheter. Man skulle kunna säga att det här bygger på en tankemodell där man bland annat tittar på faktorer i länsstyrelsernas arbete som är länsoberoende de måste alltså inte finnas i alla 21 länsstyrelser. Det handlar om en ökad rättssäkerhet genom att få en enhetlig praxis och att det är lättare att hantera med färre enheter än med fler enheter. Det handlar om ärenden med låg volym. Det är ofta komplexa ärenden där det krävs särskild sakkunskap. Vissa länsstyrelser är enligt utredaren bättre än andra på detta. Sådana länsstyrelser som redan har en omfattande verksamhet inom ett fält har en större erfarenhet av att hantera den typen av ärenden, enligt en praxis och kanske enligt komplexitet. De kan då ha en viss fördel av att hantera ärendet. Sist nämnde utredaren också de geografiska skälen för att flytta en myndighet, dock inte för att det skulle vara lika geografi över landet. Det handlade till exempel om ett fall där det gällde att uppdra åt att bedöma lämpligheten att köra taxi. Egentligen var lämpligast, men detta gavs till län, för man hade rätt mycket beviljanden av taxikörningar som skulle gå mellan och . Det är ett exempel på geografiska skäl. Man kan säga att det finns ytterligare en sak i utredarens förslag till regeringen som regeringen i allt väsentligt har tagit fasta på. Det gäller om man ska ha en så kallad flexibel koncentration eller en konsekvent koncentration. En flexibel koncentration som man tänker sig är att det ska vara utifrån varje verksamhets karaktär. Risken är då att man får ett utspritt lapptäcke på varje länsstyrelse. Därför avråder utredaren från detta. En flexibel koncentration enligt rättviseprincipen, det vill säga att varje ärende delas ut efter hand som det kommer in, leder också till en så kallad asymmetri, enligt utredaren, och risk för att man får dålig kompetens. Därför förordas konsekvent koncentration.