prot · GY09103 · 2011-05-17 00:00:00 — Jag skulle också vilja passa på tillfället att fråga utrikesministern vad han och har för planer för att lyfta upp Västsaharafrågan både som nation i Europeiska unionen och inom FN:s ram. 32 Utrikesminister (M): Jag kommer att inskränka mig till interpellationens frågeställning, det vill säga valet till . Vi har rikliga möjligheter, och har haft rikliga möjligheter, att diskutera de andra frågorna i andra sammanhang. Jag vill erinra om det faktiska förhållandet. Det finns två afrikanska platser. Där sitter och . Den afrikanska gruppen har nominerat för att efterträda dessa länder och enligt den princip som kallas clean slate. Det är så det är, och det finns ingen anledning att anta att det kommer att bli på något annat sätt. Därmed anser jag att jag har besvarat den i interpellationen ställda frågan. 33 (V): Jag är väl medveten om att är nominerat. Men det finns väl ett flertal länder i världen som vi inte hade röstat för, även om de blivit nominerade av sina organisationer. Jag kan räkna upp en lista på länder som vi inte kan tänka oss att stödja till . Min poäng är att vi rimligen bör inkludera som ockupationsmakt på listan. Det blir en paradox när man utnämner ett av problembarnen till att sitta i styrelsen för , utnämner en av sabotörerna mot FN:s arbete till att leda och styra arbetet. Det förstärker bilden av den svenska utrikespolitiken som i grunden ointresserad av Västsaharafrågan, som en del av de europeiska länder som väljer att tystna och inte att föra upp frågan i internationella forum av vilka skäl det nu kan vara, till exempel att man vill odla goda politiska relationer med ockupationsmakten. Revolten i lär oss att vi konsekvent ska ta ställning för folkrätten och för demokratin och därmed menar jag också mot kandidatur till . 34 Utrikesminister (M): Jag kan bara konstatera att det finns endast två kandidater till två platser. och jag har olika uppfattningar. 35 (V): Jag har en följdfråga. Låt oss tänka att vi befinner oss i en motsvarande situation att till exempel , , eller något annat land som vi inte vill se i skulle lyftas fram av sin regionala grupp i FN för att sitta i säkerhetsrådet. Skulle rösta för i de fallen? Finns det vissa länder som vi inte kan tänka oss att rösta för i valen till ? 36 Utrikesminister (M): har ställt en konkret fråga. Jag kan inte påstå att jag har givit ett undvikande svar utan ett mycket tydligt och direkt svar på den ställda frågan. Sedan kan man ställa frågor om allt möjligt runt om i världen. Då får vi återkomma i andra interpellationer. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:355 om utbildning av teckenspråkstolkar 37 Utbildningsminister (FP): har frågat mig om mitt ställningstagande är att en höjd kvalitet i utbildningen av teckenspråkstolkar förutsätter en samverkan mellan högskolan och folkbildningen och om jag är beredd att möjliggöra en sådan fortsatt fruktbar samverkan. Jag vill börja med att säga att jag instämmer i att tillgången till tolkar är en viktig fråga. Jag vill också understryka att de utbildningar som studieförbund och folkhögskolor anordnar är ett viktigt inslag i svensk utbildning, däribland teckenspråksutbildningar och kontakttolksutbildningar. inkom flera intresseorganisationer, bland andra och , hörselskadade och språkstörda barn, med en skrivelse till om att vissa tolkutbildningar bör bli högskoleutbildningar. Regeringen har i vårpropositionen lämnat förslag som syftar till att möjliggöra att bland annat teckenspråksutbildning kan genomföras som högskoleutbildning. Regeringen är alltså positiv till att teckenspråksutbildning, eller delar av den, genomförs på högskolenivå. Frågan bereds inom . Detta innebär inte att endast högskolor ska kunna anordna teckenspråksutbildning. Folkhögskolor och studieförbund bestämmer till exempel själva vilka utbildningar som ska anordnas, och även framöver kommer det att vara möjligt att bedriva teckenspråkstolkutbildning, eller delar av denna utbildning, inom folkbildningen. Slutligen vill jag säga att ett samarbete mellan högskola och folkbildning kan bidra till en högre kvalitet i tolkutbildningar. Sådana samarbeten har dock parterna frihet att själva bestämma om, och regeringen föreskriver inte hur sådana samarbeten ska ske. 38 (S): Jag vill börja med att tacka utbildningsministern för svaret på min interpellation. Bakgrunden till den interpellation jag har ställt är de reaktioner som följt på några formuleringar i den ekonomiska vårpropositionen. I den föreslår regeringen att anslaget Bidrag till tolkutbildning och teckenspråkslärarutbildning flyttas från utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid, till utgiftsområde 16, Utbildning och universitetsforskning. Vad innebär denna förändring i praktiken? Flyttas budgetpengar från ett konto till ett annat? Eller finns det något annat syfte bakom förflyttningen? Får förändringen oönskade konsekvenser? Kommer regeringens förslag att försämra eller förbättra nuvarande tolk- och teckenspråkslärarutbildning? Både brukarorganisationer och utbildare har rest frågor om hur vårbudgetens formulering ska tolkas. Jag har två skrivelser här. En skrivelse kommer från , Förbundet , samt , hörselskadade och språkstörda barn. En annan skrivelse kommer från teckenspråkstolkars förening. Båda skrivelserna har ställts till med anledning av formuleringen i vårpropositionen. Reaktionerna kommer dels från brukare, dels från utbildare. Där utskiljer sig tre tydliga invändningar. För det första är man osäker på hur regeringens förslag till beslut ska tolkas och vad det innebär i praktiken. För det andra tycker man att ärendet hanteras alldeles för snabbt. Regeringen har inte lyssnat på brukare och utbildare, och man efterlyser ett samråd innan slutgiltiga beslut fattas. För det tredje känner man oro för att regeringens förslag kan innebära en kvalitetsförsämring om dagens utbildningsorganisation slås sönder. säger utbildningsministern att folkhögskolor även fortsättningsvis ska finnas med som utbildare. Men frågan är vad som blir det faktiska resultatet i och med regeringens förslag. , , har ett nationellt tillsynsansvar för tolk- och teckenspråkslärarutbildningen. kommer ju TÖI att avvecklas . Frågan är vad som kommer att hända. TÖI förmedlar också bidrag till sju folkhögskolor som bedriver utbildning. Då blir en relevant fråga: Vad händer med de tilläggsbidrag som fördelas till folkhögskolorna ? Kommer någon annan att göra det och i så fall vem? Eller kommer dessa medel att användas till att bygga upp en högskoleutbildning? Om det senare är fallet, att dessa pengar ska användas till att bygga upp en högskoleutbildning, får det effekter för folkhögskolorna som då tappar inkomster och får svårt att genomföra en tolk- och teckenspråkslärarutbildning. Där finns en oro bland brukare och utbildare för vad som kommer att hända. Jag har en konkret fråga till utbildningsministern. Han säger att detta är en viktig sak och att det är folkbildning, men vad får budgetmedlens förflyttning för praktiska konsekvenser? Betyder det att de medel som går som tilläggsbidrag till folkhögskolorna upphör i och med att TÖI avvecklas? 39 Utbildningsminister (FP): Som jag sade i mitt svar är frågan under arbete i , och därav följer att det inte finns färdiga svar på de frågor som ställer. Det är det jag skriver i det skriftliga svaret, och det var det jag sade . Ändå återkommer med ytterligare ett antal preciserade frågor. Mitt svar blir fortsatt att regeringen kommer att återkomma och besvara alla dessa frågor. Men det pågår nu ett utrednings- och beredningsarbete om hur det ska gå till. Jag vill betona att det är ett antal mycket tunga aktörer inom denna sektor, nämligen och , hörselskadade och språkstörda barn, som i en skrivelse till har önskat att det ska bli mer högskolenivå på tolkutbildningarna. Det har regeringen lyssnat till vi lyssnar mycket. Sedan är det så, i denna sektor liksom i nästan alla sektorer, att olika aktörer tycker lite olika. Det är inte så att alla organisationer som företräder de hörselskadade eller ens de som är verksamma i sektorn på olika sätt alltid har samma uppfattning. Några välkomnar en viss förändring medan andra är oroade av den så är det ofta. Vår strävan är att göra en förändring som så många som möjligt är nöjda med. Vi uppfattar också att det finns förslag och synpunkter från sektorn om att till exempel en viss del av denna utbildning ska vara förlagd till högskolan och drivas på högskolenivå medan andra delar ska ha folkhögskolan som aktör. Men vi är inte färdiga med denna beredning. De färdiga förslagen finns inte. Jag är medveten om de synpunkter och farhågor som reser, men några färdiga svar finns inte att ge på denna fråga . 40 (S): Det är bra att vi har en interpellationsdebatt kring den här frågan , för det är en väldigt viktig fråga. Det handlar om demokrati för olika grupper i samhället. Det handlar också om tillgänglighet. Just detta samtal är viktigt. De skrivelser som har kommit in som jag hänvisade till tidigare kommer från brukarorganisationer, och de signalerar att de känner en oro för att det går för snabbt och om det blir bra beslut. Därför tycker jag att den debatt vi nu har som belyser frågan är en uppmaning till utbildningsministern att gärna kalla samman dessa brukare och utbildare till ett samråd: Hur bygger vi upp en klok utbildning för tolkar och teckenspråkslärare? Jag vet också att man från brukarhåll har fört fram tanken på att höja kvaliteten och statusen med högskoleutbildningar. Det är någonting som händer just . startar en eftergymnasial utbildning på folkhögskola som ger möjlighet att ta 60 högskolepoäng. Det pågår alltså ett arbete där man kombinerar just folkhögskola och högskolestudier. Jag tycker att det är en mycket lovvärd satsning. Om man läser skrivelserna från brukarna ser man att de inte motsätter sig att folkhögskolor och folkbildning finns med som utbildare. I det brev som kommer från de fyra tidigare nämnda brukarorganisationerna säger man att även sedan utbildningarna har lyfts upp till universitets-högskolenivå, anser vi att grundutbildning i teckenspråk fortsättningsvis ska finnas kvar på folkhögskolorna. teckenspråkstolkars förening skriver så här: Folkbildningstraditionens styrkor är bl.a. fokuset på den individanpassade utbildningen och elevernas egna erfarenheter som verktyg i undervisningen. Universitetstraditionens styrkor är bl.a. möjligheter till internationell jämförbarhet, högskolepoäng, enhetlig utbildningsplan mm. STTF anser det viktigt att båda traditionerna bevaras och utvecklas i framtidens tolkutbildning inte att den ena premieras på bekostnad av den andra. Därför tycker jag att vår interpellationsdebatt är viktig; den belyser den här frågan. Jag hoppas att utbildningsministern vill lyssna på brukarna och kreera en utbildning som är bra. Kvar står min fråga om de pengar som går till folkhögskolorna . Kommer de att finnas kvar? Om de inte kommer att finnas kvar är det som att rycka undan mattan under fötterna på de sju folkhögskolorna. De har folkbildningsanslag som används till utbildningen. Sedan har de minst lika mycket från TÖI och tilläggsbidraget för att kunna bedriva en utbildning, som ju kostar en del pengar. Frågan kvarstår alltså om utbildningsministern kan garantera en fortsatt bidragstilldelning till folkhögskolorna. Jag vill också fråga: När TÖI nu försvinner, vem får ansvar för den nationella tillsynen över denna utbildning? Det är också en väldigt viktig fråga. Till slut har jag en tredje fråga om något som inte nämns så mycket men som blir ett resultat av förändringen: Vad händer med kontakttolkutbildningen som studieförbund och folkhögskolor bedriver när TÖI försvinner? Finns det någon annan som tar över tillsyn och fördelning av statsbidrag? 41 Utbildningsminister (FP): upprepar ytterligare en gång de frågor som jag nu två gånger har sagt inte är färdiga att besvara. Det hjälper inte att upprepa dem gång på gång. Det finns inte färdiga svar på frågorna. Vi jobbar med detta. Jag vill inte stå och säga att det sannolikt blir på det ena eller andra sättet innan vi har bestämt oss, för då skapar jag förväntningar och kanske besvikelser. Vi tittar på olika alternativ. De pengar som betalas ut för att genomföra denna utbildning måste naturligtvis följa utbildningarna. Om utbildningarna flyttas och utbildningsuppdraget blir mindre finns det inte någon garanti för att man får lika mycket pengar. Det är självklart. Det låter delvis på som att det skulle vara en stor kvalitetsfara i att flytta över en del av tolkutbildningarna till högskolevärlden. Jag tror att dessa organisationer har krävt detta därför att de tror att det är en kvalitetsgaranti att flytta över det till högskolevärlden. Det är ju det som har varit utgångspunkten för de handikapporganisationer som från början väckte förslaget. Jag är medveten om att det arbete som folkhögskolorna gör på området har goda kvaliteter. Jag är inte alls främmande för att det landar i en blandlösning där båda aktörer har sitt att bidra med, eller en mer grundläggande utbildning i folkhögskolan och en högre akademisk påbyggnad i högskolan. Det är ett alternativ som vi studerar. Vi är inte färdiga med beredningsarbetet i denna fråga, och när vi är det ska vi naturligtvis ge besked. Självklart beaktar vi vad intresseaktörerna på detta område själva tycker. Att vi över huvud taget har frågan uppe beror ju på att vi fick en skrivelse från just dessa organisationer som ville lyfta in utbildningen mer i högskolevärlden. 42 (S): Den skrivelse som utbildningsministern nu hänvisar till kom 2009, och det är . Då tycker jag att det är lite besynnerligt att utbildningsministern står här och säger att han ännu inte riktigt vet var den här frågan kommer att landa. Vi är snart framme vid att höstbudgeten ska släppas och detta ska preciseras. Det har funnits tid att bereda frågan. Det är väl viktigt att man går till botten och på djupet med frågan, så att man inser vad som kan hända om man gör förändringar som kanske slår undan benen på någon aktör. Då är det här viktigt. Brukarorganisationerna säger att folkhögskolorna är en viktig del. Utbildningsministern säger nu att det kan bli mindre pengar till folkhögskolorna. Då ska man vara medveten om att det drabbar dem eftersom färre kan utbilda sig. Finns det beredskap att möta det på andra ställen? Vi måste ha mångfald i detta land när det gäller utbildning av tolkar. Det är en viktig fråga. Jag återkommer till det jag sade tidigare. Jag tycker att det har varit en viktig interpellation. Vi får lyfta upp en fråga, och framför allt får man chansen att fundera över hur man nu ska göra för att det ska bli bra. Jag tycker fortfarande att det finns frågor som är obesvarade och hänger i luften. Det enda jag vill säga till utbildningsministern från min horisont är att jag hoppas att han vill lyssna till brukarna, när de uttryckligen skriver att de gärna vill ha ett möte för att prata om detta. De inser att det är en komplicerad fråga och att det gäller att hitta ett bra och fruktbart samarbete vad gäller högskolenivå men även folkbildning och folkhögskolenivå. Jag hoppas att det samtal som vi har här leder fram till att vi får ett bra förslag . 43 Utbildningsminister (FP): Det är hela avsikten. har egentligen två kritikpunkter mot mig. Den ena är att det inte redan är klart, och den andra är att det går för fort. De går inte riktigt ihop. Vi fick in en skrivelse 2009. Vi har jobbat ordentligt med den, och finns det ett förslag det är inte färdigt, men det är under beredning och är snart färdigt. Där beaktar vi de synpunkter som har kommit in från handikapporganisationerna. För oss är själva tolkutbildningen det centrala. Jag förstår att om det slutar i att tolkutbildningen flyttas helt eller delvis till högskolan, då blir det ett mindre uppdrag för folkhögskolan, och då kan det sluta i att det blir mindre i bidrag. är bekymrad över det ur folkhögskolans perspektiv. Men det är ju själva tolkutbildningen som vi måste slå vakt om. Det är den som är det centrala i sammanhanget. Det finns goda idéer om att man ska dela på ansvaret mellan folkhögskola och högskola. Det är väl alldeles utmärkt som ett alternativ att överväga i den fortsatta diskussionen. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2010/11:361 om bevarandet av den unika konstsamlingen på 44 Kultur- och idrottsminister (M): har frågat mig vilka motiv som ligger till grund för regeringens beslut att inte lösa in den unika konstsamlingen på . är ett fideikommiss som instiftades 1788 av friherre och som består av jord- och skogsbruksfastigheter i sydväst om . I fideikommisset ingår även en konstsamling, den så kallade turkiska samlingen, bestående främst av målningar som insamlats av familjen under diplomatisk verksamhet. gäller enligt lagen (1963:583) om avveckling av fideikommiss att ett fideikommiss ska avvecklas när den som vid lagens ikraftträdande var innehavare av fideikommisset avlider. Den siste innehavaren av fideikommiss, ryttmästaren , avled . , som har till uppgift att utreda frågor i samband med avveckling av fideikommiss, har till regeringen anmält frågan om inlösen av viss egendom tillhörande , bland annat den så kallade turkiska samlingen. Denna har i samband med bouppteckningen värderats till . Det råder inget tvivel om att konstsamlingen har ett särskilt kulturhistoriskt värde, vilket också framgått av de yttranden som lämnats från olika kulturinstitutioner till . I de överväganden som legat till grund för regeringens beslut har riskerna för att den turkiska samlingen får försämrad vård, skingras eller bortflyttas vägts mot bland annat kostnaden för att lösa in samlingen och hur den ska förvaltas och vårdas framöver. Vid en samlad bedömning har regeringen kommit fram till att inte lösa in samlingen. Ett långsiktigt samlat bevarande av den turkiska samlingen bör kunna ske på annat sätt. I fideikommiss ingår även ett arkivbestånd, varav det så kallade beskickningsarkivet enligt har ett särskilt kulturhistoriskt värde. Regeringen har beslutat att staten ska lösa in beskickningsarkivet. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 45 (S): Tack, kultur- och idrottsministern, för svaret, får jag väl till att börja med säga å vägnar. Svaret beskriver väl bakgrunden till och samlingen där och anger dess stora betydelse och värde. Jag har tidigare för egen del motionerat om den här frågan här i . Den motionen fick den seriösa behandling som den förtjänar innan den förstås avslogs. hade kontrollerat med , som menade att samlingen är unik, även sett i ett världsperspektiv, och helt klart har ett synnerligt kulturhistoriskt värde. , som i och för sig har på nacken , ansåg vid sin genomgång att hade högsta bevarandevärde, prioritet 1. Man menade att det rör sig om ett långsiktigt samlat bevarande av nationellt intresse och bör genomföras även om det kräver stora statliga insatser samt att avveckling inte bör godtas förrän en långsiktig lösning tryggats. När motionen med delvis det här underlaget behandlades i kulturutskottet, där kulturministern då ingick, tyckte man inte att det var nödvändigt med något tillkännagivande till regeringen eftersom Bibysamlingen har ett så synnerligt kulturhistoriskt värde att utskottet utgick ifrån att regering och kulturvårdande myndigheter bevakar att den gamla konstsamlingen bevaras intakt utan något uttalande från sida. Det var uppenbarligen en felaktig slutsats. Trots , trots och trots att också kulturministern som ledamot i kulturutskottet menade att det inte skulle vara möjligt att man kunde få för sig att låta samlingen skingras, riskerar ministern nu en världsunik konstsamling med högsta bevarandevärde. Det kräver onekligen en något mer detaljerad förklaring än det svar som kulturministern läste upp på interpellation. Utveckla gärna något ytterligare vad som ingår i denna bedömning. Varför ger regeringen upp Bibys världsunika turkiska samling så enkelt? Hur ska det långsiktiga bevarandet kunna ske på något annat sätt? Det sägs ju att det borde kunna ske på något annat sätt. Har kulturministern tagit några initiativ? Har hon möjligen några idéer? Som ledamot i kulturutskottet menade hon ju att någon avveckling rimligen inte kunde godtas förrän en långsiktig lösning på problemet hade tryggats. 46 Kultur- och idrottsminister (M): Jag misstänker att de citat som tog upp från den tid då jag satt i kulturutskottet handlade om tiden , då den gamle fideikommissarien fortfarande levde. Han avled ju 2008. Frågan har prövats . När det handlar om ett stort kulturhistoriskt värde, som , är det givet att man hämtar in synpunkter från bland annat , vilket vi också har gjort. Det hör till saken det tror jag att förstår att det handlar om prioriteringar. Det gör det alltid. var det belopp som man uppskattade att samlingen skulle behöva lösas in med. När vi har möjlighet att digitalisera våra samlingar och också har ökad kunskap om hur man bäst ska bevara de stora kulturhistoriska samlingar vi har i landet det kan gälla på arkiv, på museer, på gods och gårdar och mycket annat vet vi att det är förenat med stora kostnader. kommer det ett nytt kulturarv, som vi också vill bevara: ett industriellt kulturarv eller det vi lever i , som också i någon mening ska bevaras. Det är bakgrunden till att regeringen trots allt har beslutat sig för att inte lösa in samlingen för . Om man också vill att en samling som den här, som inte har visats för allmänheten, ska bli tillgänglig, då måste den hysas någonstans. Även det är förenat med kostnader. Museernas uppgift är att vårda, visa och bevara det handlar inte bara om att vårda och bevara utan det ska också visas. Det är ett skäl. När det däremot handlar om arkivet är det vår uppfattning att det finns mycket kunskap där om relationerna mellan och som är av stort intresse inte minst för forskare. Det är också därför som jag kan glädja och många andra kulturvänner med att vi har beslutat oss för att lösa in det arkivet. 47 (S): Jag ska ge ministern och regeringen erkännandet att de gör den delen. Det är bra, och detta är ett viktigt arkiv att behålla. Men det är ett problem att en så betydelsefull samling med ett så stort kulturhistoriskt värde nu ändå löper en betydande risk så får man väl säga att spridas och att lämna landet. Väldigt lite talar för att det blir på något annat sätt än att samlingen säljs på Sotheby´s eller på något annat auktionshus. Så blir det om det inte kommer till någon annan lösning. Jag har förstått att prioriteringarna i regeringen gör att det inte finns resurser nog att lösa in i dess helhet i varje fall inte till . Det är visserligen en betydande summa i kultursammanhang, men kanske inte så märkvärdig när man betänker de enorma skattesänkningar som genomförs. 85 miljoner har ju finansministern sänkt skatten med innan han har kommit till lunch en vanlig arbetsdag. Detta ska ställas i relation också till andra områden, och kanske inte bara till annat på kulturområdet. Om det nu inte finns 85 miljoner i regeringens kista för detta ändamål blir frågan: Hur mycket pengar skulle kulturministern kunna bidra med till en sådan annan lösning som hon hänvisar till i sitt interpellationssvar? Det kan vara möjligt att med en rejäl grundplåt från regeringen hitta ett annat sätt att jobba på. Finns det några resurser över till det? Och hur mycket pengar skulle kulturministern värdera att vi gemensamt på olika sätt kan hitta för att samlingarna skulle kunna bli kvar i samlad form i landet? Hur mycket pengar finns det till det här, helt enkelt? 48 Kultur- och idrottsminister (M): Frågan är redan avgjord av regeringen. Vi kommer inte att lägga in några statliga medel och några pengar för att lösa in den konst eller de möbler som nu talar om. Vi har rätt stora utmaningar på kulturarvsområdet, skulle jag vilja säga. Jag nämnde några i mitt tidigare anförande.