prot · GY0983 · 2011-04-06 00:00:00 — I den nya fängelselagen som trädde i kraft är det tydligt att detta är viktigt. Samverkan ska ske med berörda myndigheter, framför allt socialtjänst, hälso- och sjukvård, Arbetsförmedlingen och . Men det är även viktigt med samverkan med organisationer inom den ideella sektorn. Vi kan konstatera att arbetet för att verkställighetsplaner och utslussningsåtgärder ska bli ännu bättre är ett löpande arbete som regeringen fokuserar på. Jag vill även nämna några ord om kvinnors situation inom kriminalvården. Det är en grupp som har andra behov än männen, och här pågår ett arbete för att ge det stöd och de behandlingar som den gruppen behöver. Det är ett arbete som har pågått . Så sent som kom till exempel Kriminalvårdens slutrapport om försöksverksamheten för kvinnor som varit utsatta för människohandel eller prostitution. Kvinnor inom kriminalvården är uppmärksammade, och det är viktigt att fokusera på den gruppens särskilda behov. Därför är det att slå in öppna dörrar när S, MP och V vill ge ett tillkännagivande till regeringen om att prioritera frågan. Detta görs redan. Enligt dagens lagstiftning ska en intagen i fängelse som skött sig släppas villkorligt när två tredjedelar av fängelsetiden avslutats. Det finner vi vara en rimlig avvägning. Vi anser att det är viktig att det finns morötter för att man ska sköta sig. Det är lika självklart att den som inte sköter sig inte heller släpps efter att ha avtjänat två tredjedelar av tiden. Här kan vi konstatera att åter vill införa halvtidsfrigivning. Det är något som vi helt motsätter oss. Den ändringen som vi gjorde under den förra mandatperioden ska ligga fast. Likväl kan vi konstatera att inte anser att det ska finnas villkorlig frigivning med motiveringen att domstolarna dömer till för korta straff. Enligt vår uppfattning måste det väl ändå vara bättre att se över straffsatserna. Vi har redan skärpt straffen för vissa grova våldsbrott och tillsatt en utredning av samtliga påföljder. Det måste vara en smartare väg att gå. Att inte ha någon morot för de interner som sköter sig väl tror vi skulle skada verksamheten. Varför skulle man annars anstränga sig? I betänkandet lyfts även frågan upp om att den som dömts till straff och därpå följande utvisning i möjligaste mån ska överlämnas till det landets kriminalvård. Det är något vi instämmer i, men för att detta ska kunna genomföras krävs avtal med mottagande länder så att vi för det första vet att den dömda faktiskt avtjänar det straff som vi utdömt och för det andra vet att mottagande land faktiskt går med på att ta emot den dömde. Det finns internationella och nordiska konventioner om detta, och regeringen arbetar ständigt med att få avtal med fler länder. Därtill har man just fattat beslut om en utredning för att göra en översyn av lagstiftningen som rör denna fråga. Det är en viktig fråga, och därför är det viktigt att regeringen fortsätter sitt arbete på detta område. Slutligen vill jag lyfta upp frågan om utbildning av Kriminalvårdens personal. Det är något som är både väsentligt och bra. Det är en satsning som pågått , och utbildades nästan 2 500 medarbetare, vilket är en ökning . Vi kan konstatera att fram till nu har all fast anställd personal inom genomgått grundutbildning. En stor andel av personalen har genomgått och genomgår fortbildningar. Kriminalvården arbetar dessutom för att deras utbildningar i större utsträckning ska ge högskolepoäng. Jag kan konstatera att utbildningssatsningen är en framgång även om det finns mycket mer att göra. Detta kan kanske också speglas i att är av Kriminalvårdens anställda kvinnor. Så var det inte . Avslutningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Jag vill även konstatera att Alliansen under den förra och har gjort historiskt stora satsningar på rättsväsendet. Detta inkluderar självfallet kriminalvården. Det utvecklingsarbete som pågår, både hos regeringen och inom kriminalvården, är väsentligt, viktigt och bra. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda M). 60 (S) replik: Kriminalvården hade i sin lokalförsörjningsplan för åren 20092020 en inplanerad driftsättning av en större ersättningsanstalt i . Det är Kriminalvårdens mening att en nybyggnation bör ersätta Kirsebergsanstalten som är . Ersättningsanstalten skulle även ersätta en 1800-talsanstalt i . Om inte dessa anstalter ersätts krävs ROT-arbeten som bedöms innebära att dessa anstalter tas ur drift under en väldigt . Detta kommer att få en allvarlig inverkan på platssituationen i , eftersom man menar att det inte finns några ersättningslokaler. Mina frågor till dig, , blir: Hur ska denna situation hanteras? Hur har ni i den borgerliga gruppen diskuterat i den här frågan? 61 (M) replik: frågar mig om ersättningsanstalten i . berörde dessutom byggandet av nya anstalter för kriminalvården som har lagts på is. Det finns ett skäl till att de har lagts på is, och det är att man hade en otroligt dålig kostnadskontroll och att upphandlingen kanske inte sköttes som den skulle till . Utifrån den aspekten sade man stopp och belägg, gör om och fundera på hur man sköter det här på ett bra sätt! Jag tror att det är väsentligt att man sätter ned foten och kommer vidare när det gäller frågorna om ersättningsanstalter och utbyggnader av anstalter. Jag tror också att det är viktigt att man jobbar för att få kostnadskontroll så att man verkligen vet vad man gör. 62 (S) replik: Man kan tala om att sätta ned foten och om att göra något , men situationen är mer akut än så. Som jag nämnde i mitt anförande gör Kriminalvården själv bedömningen att behovet är 1 2001 300 nya platser . har regeringen beslutat att lägga ned flera planerade utbyggnadsprojekt. Det gäller bland annat Ersättningsanstalten med 545 platser, Verksmon med 210 platser, med 104 platser och med 60120 platser. Man har också fattat beslut om stängning av provisorier och mindre enheter med ca 330 platser. Jag har svårt att få den ekvationen att gå ihop. Det finns ett behov av 1 2001 300 nya platser, men man har tagit bort eller lagt på is nästan exakt lika många platser. Frågan är alltså hur ni, , ser på detta. Vad får det för konsekvenser? Har ni inte undersökt det bör ni göra det för att se vad det får för konsekvenser för kriminalvården. 63 (M) replik: Jag skulle vilja modifiera inlägg lite grann, för man har även byggt nytt, öppnat nya häkten och så vidare. Det står alltså inte helt stilla. Vi hade en situation när det var kris med upphandling, och man hade ingen kontroll över kostnaderna. Det måste man ha om man ska starta nya projekt. Det är oerhört viktigt. Läser man i Kriminalvårdens årsredovisning ser man att de håller på att gå igenom hela upphandlingsprocessen, hur de ska bygga och hur kontroll och kvalitet ska se ut. Jag tror att om de går igenom den aspekten kommer vi att vara beredda och gå vidare med nybyggnadsplanerna. 64 (V) replik: Jag vill ta upp frågan om kvinnor i kriminalvården. säger att vi slår in öppna dörrar. Det skrivs ganska mycket om detta, och vi hade frågan uppe också i den grupp i justitieutskottet som tittat på detta. Det var väldigt bra, men vad jag kan se är det konkreta som hänt att kvinnliga interner fått anpassade kläder. I betänkandet tas upp det beslut som regeringen fattade om att ge Kriminalvården i uppdrag att genomföra en försöksverksamhet riktad till kvinnor som varit utsatta för människohandel eller befunnit sig i prostitution. Det är inget fel i det, det är mycket bra, men har inte alla kvinnor som sitter på anstalt varit i den svängen. Det har kunnat konstateras, och det gör även Kriminalvården i sin årsredovisning, att kvinnor har speciella behov. En sak som visat sig när man besökt anstalterna är att det införts restriktioner av säkerhetsskäl. Det har hänt saker på manliga anstalter vilket resulterat i restriktioner även på kvinnliga anstalter. Det har skett trots att man kunnat konstatera att kvinnorna sköter sig bättre, att de är mycket lugnare. Jag kan nämna att djurhållningen på Hinseberg, som var väldigt uppskattad, drogs in av just det skälet. De fick restriktioner som de egentligen inte hade gjort sig förtjänta av. 65 (M) replik: lyfter fram det arbete som uppföljningsgruppen i justitieutskottet gjort om kvinnor i kriminalvården. Jag tycker att det är ett bra arbete. Genom den rapporten har det kommit fram mycket saker. När jag talar om att man slår in öppna dörrar är det inte för att jag anser att det görs för mycket eller att man är färdig på något sätt. Tillkännagivandet handlar om att regeringen ska prioritera frågan. kan vi konstatera att det i myndighetsinstruktioner och annat anges att man ska titta på dessa frågor just för att kvinnor har särskilda behov. Det är inte så att det hela är färdigt bara för att man tagit fram en rapport om en försöksverksamhet, utan självklart måste man gå vidare och titta på hur kvinnor bemöts, om de får rätt programverksamhet, om de har möjlighet att komma ut. Det kan hända att även restriktionerna behöver ses över. Det pågår alltså ett arbete, och utifrån den aspekten krävs det inte ett tillkännagivande till regeringen. 66 (V) replik: Ja, man diskuterar, resonerar och skriver. Att man tillsatt en utredning som tittar på kvinnor som varit offer för människohandel och varit med i prostitutionssvängen är behjärtansvärt, men det finns andra kvinnliga intagna som har i stort sett samma problembild. Det jag läst mig till är att det inte skiljer så väldigt mycket. Det finns många trasiga barn och ungdomar som till slut hamnar i detta. Därför måste man agera på ett snabbare sätt. Och eftersom man kunde ta fram den rapporten kunde man även ha tittat på helheten för kvinnliga intagna. Låt mig ge en liten kommentar till att man absolut motsätter sig halvtidsfrigivning. Jag skulle vilja veta vad konkret det är som gör att man så notoriskt säger nej utan att ge oss något argument för varför en halvtidsfrigivning inte skulle kunna prövas vad gäller de förstagångsdömda. De är bevisligen det lättaste att påverka. Ett sådant försök vore trots allt en början. Eller är man rädd för att kanske få för bra resultat, eller vad beror det på att ni så hårt motsätter er detta? 67 (M) replik: För att återgå till frågan om kvinnor i kriminalvården tror jag att man behöver jobba väldigt mycket mer. Kvinnors och mäns behov är inte likadana, och uppföljningen visar att kvinnorna kanske är ännu trasigare och har utsatts för ännu mer saker än männen. Därför är det oerhört viktigt att via programverksamhet och utbildning kunna komma tillbaka till ett liv utan kriminalitet. Det är viktigt att utforma dessa individuellt så att det faktiskt ger resultat. Vad beträffar halvtidsfrigivning kan man alltid föra resonemang om det. Vår grundinställning är att vi har vissa straffskalor som domstolar dömer efter. Att man håller på straffet ser vi också som ett sätt att visa respekt bland annat för brottsoffren. Sedan är det viktigt att kunna friges villkorligt när man avtjänat två tredjedelar av sitt straff. Man ska trots allt ha en morot för att sköta sig och uppfylla det som man är ålagd att göra. Nej, jag är inte rädd för ett alltför bra resultat, utan jag tycker att det handlar om respekt för brottsoffer, domstolar och de domar som döms ut. 68 (FP): fick en ny fängelselag. En gammal lagstiftning och kriminalvård har gått i graven, och det är för väl det. Jag tror att vi nu på ett bättre sätt kan bemöta de utmaningar som finns inom ramen för Kriminalvården. Det är ett arbete som bedrivits i flera steg. Vi har tidigare förbättrat utslussningsåtgärderna. Vi har också förbättrat regelverket för hur man ska bete sig inne på anstalten, det vill säga det ska vara lätt att göra rätt och svårt att göra fel. Delvis handlar det om regleringen av innehav av olika icke önskvärda saker på anstalterna. Det reformarbete som vi gjort i flera steg kommer att behöva fortsätta. Vi har en kriminalvård som gått från att vara dåligt inriktad på resultat till att bli alltmer inriktad på att ha effekt. Det gäller alltså den tid man faktiskt av olika skäl är inlåst. Kriminalvården har helt enkelt blivit mindre naiv och mer fokuserad på innehåll och resultat. Vi får nu från Kriminalvården leveranser i form av väldigt höga nivåer vad gäller den tid man arbetar inne på anstalt. Det är en normaliseringsprocess jämfört med samhället utanför. Det innebär också att vi har mer av behandling. Vi har aldrig haft så mycket behandlingsåtgärder som . Det är också nödvändigt, för många människor hamnar i kriminalvård på grund av missbruk eller beteendestörningar. Detta möter vi nu med rekordmånga insatser för behandling. Men man kan inte bara behandlas, utan måste till exempel också arbeta. Man levererar också alltmer av utbildning, delvis grundläggande utbildning, för det är ingen hemlighet att samhällets riktiga olycksbarn som åker ut och in på kåken har av bristande skolutbildning bakom sig. Men det är inte bara grundutbildning. Det är väldigt mycket fokus på yrke och möjlighet att försörja sig utanför anstalten. Varhelst jag befinner mig på besök på anstalter runt om i vårt land byggs det hus och lärs ut hur man sätter kakel och andra viktiga hantverk. Jag vill också peka på att det görs insatser åt rätt håll för kvinnliga intagna, vilket är en del av detta betänkande, herr talman. Hur som helst påverkas vår kriminalvård av utmaningar som finns med och lyfts fram i detta betänkande, som är ett mer allmänt betänkande om kriminalvård. Det har kommit in motioner till från olika kolleger. Kriminalvården påverkas väldigt mycket av omvärlden och vad rättskedjans övriga myndigheter gör. Om polisen fokuserar genom att vilja ha fler poliser för vissa brottstyper är det klart att det går direkt in i vilka utmaningar man får hos . Framöver påverkar naturligtvis internationaliseringen utmaningarna i Kriminalvården väldigt mycket, oavsett om det gäller gränslös brottslighet eller grövre brottslighet. I kommande debatter kommer vi att prata om och dess eventuella inverkan på hur vi på effektiva sätt ska ge påföljder. Men har vi de påföljder vi har. Människor döms inte sällan till fängelsestraff och hamnar i kriminalvården. Jag tycker att man ska ha med sig att vi har en stark utveckling vad gäller innehållet, och det är det viktigaste. Det handlar om den dynamiska säkerheten och tryggheten. Det är fokus på att man ska komma bättre ut. Kriminalvården ska vara en vändpunkt, inte en ändpunkt. Man kan orda mer om utbildningen. Det tycker vi är väldigt bra. Vi är nöjda med det. Men man ska också komma ihåg att vi har väldigt låga nivåer på användning av narkotika enligt de flesta indikatorer samt väldigt få rymningar, vilket båda får anses vara tecken på att rätt utveckling sker inom kriminalvården. Det lyfts här fram insatser för kvinnor i kriminalvården. Jag vill understryka att detta har varit eftersatt. Vi har börjat resan mot förbättringar, men mycket återstår. Detta tas också upp i de reservationer som finns i ärendet. Det finns knappt 300 kvinnliga intagna i fängelser. Det motsvarar av populationen bland de intagna i fängelserna. De måste bemötas bättre utifrån sina förutsättningar, inte minst vad gäller att de oftast också är väldigt tydliga brottsoffer. De har varit utsatta för människohandel och inte sällan väldigt obehagligt våld . Detta präglar dessa kvinnor, och det krävs att de får ett särskilt fokus som inte går att mainstreama med den manliga delen av de intagna. Jag tycker att vi svarar på det på ett bra sätt. Den nya fängelselag jag nämnde som vi har fokuserar verkligen på utslussning och samverkan. Myndigheterna måste bli bättre. Man ska inte längre kunna även om det i praktiken kommer att kunna hända checka ut från Kumlaanstalten med en plastpåse, en tandborste och ett par tusenlappar på fickan. Det är ingen bra lösning. Det handlar fortfarande väldigt mycket om vad den enskilde individen ställer upp med. Här tycker jag också att vi har gjort stora framsteg. En sak som har pratat mycket om och som också tas upp i betänkandet är frågan om människor med adhd. Vi har drivit på för att detta ska kartläggas, för att det ska forskas. Vi har fått klara besked om att detta är ett reellt problem. Det är en skrämmande stor andel av personerna som hamnar i kriminalvården som skulle ha kunnat slippa hamna där om de hade fått hjälp tidigare med sitt funktionshinder. Adhd i barndomen ökar risken för kriminalitet och missbruk under resten av livet, inte minst i kombination med uppförandestörningar och icke-åtgärder. De blir ett elände för sig själva och andra. Här har vi nu verksamhet på gång. Vi har verksamhet i praktisk funktion som har gett goda resultat. Mer utvärdering kommer att komma till, och ytterligare satsningar blir det rimliga resultatet av det. En sak som lyfts fram här och som gäller utslussning och hur vi ska nå resultat är villkorlig frigivning. Detta är en svår balansgång. Tanken med villkorlig frigivning är att personer som sköter sig hyggligt ska kunna komma ut något tidigare men ändå ha en prövotid och försöka anpassas till samhället. Den tiden är ingen dans på rosor. Vi har har en bra balans, men jag noterar att det finns partier här som vill förlänga detta eller ta bort det för vissa brott. Jag tycker att argumentationen i betänkandets huvuddel är väldigt stark. En sak är svår, nämligen restriktioner som gäller våra häktade. Jag pratar om häkteslagstiftningen. Om man ännu inte är dömd men är misstänkt för ett brott måste brottsligheten utredas. Det kräver av naturliga skäl restriktioner, till exempel att man inte kan kommunicera med omvärlden. Man hålls i praktiken väldigt isolerad. Är det komplicerad brottslighet jag kan nämna fall från min hemstad som inträffat är detta naturligtvis påfrestande för de människor som har restriktionerna. Vad är då alternativet till restriktioner? Man kan prata om skyndsamma utredningar, men utredningar tar tid om de ska bedrivas rättssäkert och hålla kvalitet. Det är också ett krav vi har. Att man försöker motverka att människor begår självmord är väldigt viktigt, dels i sig att personerna inte ska begå självmord, dels för att rättegångar och rättsprocesser ska kunna fullföljas och brott upp, så att brottsoffrens anhöriga eller brottsoffren själva ska känna att saken har prövats och är klarlagd: Det fanns en skyldig gärningsman eller gärningskvinna, och personen får ett straff för det brott som begåtts. Här finns mer att göra, men man får vara tydlig med att alternativet, att ha dygnetruntkontroll av individer som är häktade, också är integritetskränkande och innebär risker för att personen inte mår bättre utan ännu sämre. Människor, skyldiga eller oskyldiga, som är misstänkta för mycket grova brott mår rimligen dåligt. Jag tycker att vi ska avvakta den slutliga utredningen av detta, inte minst med tanke på det senaste tragiska fall som varit uppe i massmedierna. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. 69 (C): I kriminalvårdsfrågor finns det ganska stor spännvidd mellan de politiska partierna i riksdag. Det är allt från lås-in-och-släng-nyckeln till släpp-fångarna-loss-det-är-vår. Men det är som vanligt någonstans mittemellan som den rimliga politiken ligger, vilken också får gehör. En omänsklig kriminalvård leder till klart oönskade följder. Det är ingenting som fungerar. Alla som sitter i kriminalvården, åtminstone i stort sett alla, ska komma ut i samhället. Vi vet inte: kanske det är min eller er granne som har suttit på anstalt. Den personen ska också fungera i samhället, förhoppningsvis så bra som möjligt. Vi kan inte ha en politik där de som är intagna kommer ut som argare, mer hämndlystna och ännu mer brottsbenägna medborgare. Tvärtom måste vi när vi har dem i fängelset se till att de när de kommer ut är så laglydiga som möjligt och inte är en fara för samhället längre. Det är ju detta kriminalvården går ut på. är fängelsestraffet ett alldeles nödvändigt straff i vårt samhälle. Det finns inget annat straff som är tillräckligt ingripande för de allra grövsta brotten. är det till och med nödvändigt att döma människor till mycket långa fängelsestraff för att de begått väldigt grova brott. Men själva straffet är alltså att bli inlåst man ska inte bestraffas i fängelset, utan där ska tiden användas så bra som möjligt och till att få ut en så frisk människa som möjligt. Det har hänt mycket i kriminalvårdspolitiken . Det var så sent som vi antog en ny kriminalvårdslag, och den trädde i kraft , alltså . Det är inget skämt. Vi har alltså en alldeles ny lagstiftning, och det kanske också är bakgrunden till att det här betänkandet är så magert. Det är mycket färre motioner om kriminalvårdspolitiken än vad vi är vana vid. Kanske är det för att oppositionen håller med Alliansen i sin politik, eller kanske är det på grund av brist på fantasi vad vet jag? är som i kriminalvården går till historien. Det var nämligen , ett unikt år, då ingen intagen på sluten anstalt rymde. Det måste ses som väldigt bra. Tanken är ju att personerna ska sitta kvar. Är man dömd till fängelse och sitter på sluten anstalt ska man också sitta kvar där och inte ta sig därifrån. Det är viktigt. Vi kommer ihåg hur det var 2004, då det var rymning efter rymning. Det var nog den dominerande politiska frågan den sommaren. Vi hade till och med ett extrainkallat sammanträde i justitieutskottet, och vi kallade dit justitieministern för att höra hur det fungerade. Efter det har säkerheten höjts. Det ska man vara medveten om. Men det är inte bara högre säkerhet som gör att intagna inte rymmer. Det handlar också om att få bort viljan att rymma. En stor anledning är att man tittar på hur det fungerar inne på anstalterna. Att inte ha alltför hög beläggning, överbeläggning, är viktigt för att det ska fungera i kriminalvården. Enligt beläggningsstatistiken från , då rymningarna skedde, var beläggningsgraden på svenska anstalter . Det var alltså fler intagna än det fanns platser till. Det var i städskrubbar, i extrabaracker och på andra sätt man försökte få in fler intagna än det fanns platser till. 2011 är beläggningen . Det är också ganska högt, ska jag säga, för det behövs lite ledig plats för att man ska kunna flytta runt intagna när det behövs. Rent geografiskt passar det . Det är viktigt att de intagna kan sitta nära sin hemmiljö, inte minst om de har barn. Det är barnens rättighet att få besöka sina föräldrar även om föräldrarna sitter på anstalt. Men det är också många andra delar av kriminalvården som uppvisar positiva tecken. Det är mindre narkotika. Vi har fler narkotikahundar. Med all sannolikhet det är lite svårt att veta exakt smugglas det in mindre narkotika i fängelserna nu än . Det finns också en klart positiv utveckling när det gäller att ha fler i arbete, alltså inom anstalten. Det är fler som får utbildning och fler som får yrkesutbildning. Det ges också betydligt mer behandling och evidensbaserad behandling. Detta gör att det finns mindre tid som inte ägnas åt verksamhet, alltså tid som bara sitts av. Det tror jag också är en viktig faktor som bidrar till att färre rymmer från våra anstalter. Den nya kriminalvårdslagen gör också att de intagna får en bättre planering för hur utslussningen ska ske och hur frigivningen ska se ut. Där har vi viktiga instrument , till exempel halvvägshusen, som ökar i antal. Allt fler får möjligheten att ta det första steget till ett liv i frihet genom de så kallade halvvägshusen. Det är också fler vårdvistelser. I stort kan man alltså säga att verksamheten i kriminalvården utvecklas åt rätt håll. Det är tydligt. Det är viktigt för att de intagna ska kunna komma ut som så laglydiga medborgare som möjligt. får vi ju höra att det sitter allt fler i svenska fängelser, så jag gjorde en liten jämförelse när jag ändå var inne i Kriminalvårdens statistikdatabas. Den senaste statistiken är . Marsstatistiken är inte klar . var medelbeläggningen 4 593 personer. Om vi ser tillbaka i tiden till den förra regeringens tid de partier som ofta anklagar oss i Alliansen för att vilja låsa in så många som möjligt kan vi se att det fanns 4 962 intagna.