prot · GZ0933 · 2011-11-18 00:00:00 — Arbetslinjen måste ju gälla alla, och det är viktigt att undanröja hinder för att söka jobb och för möjligheten att arbeta. Ministern hänvisar också till att frågan berör fler statsråd och departement, eftersom det är fler dokument som måste ändras och fler myndigheter som berörs. Men varför vänta på dem om det är på det sättet? Mig veterligen finns det ganska väl upparbetade rutiner, praxis och bestämmelser vad gäller de flesta dokument. Jag vet inte och har aldrig hört talas om att det har varit någon som har haft svårt att byta körkort eller pass, registrera om bilen eller vad det nu kan vara. Får du en ny identitet i register är mycket kopplat till det, och mycket sker automatiskt. När deklarationsblanketten dyker upp kan du nästan vara säker på att du får den som dig själv. Den fråga som jag har ställt till utbildningsministern ligger ju under utbildningsministerns ansvarsområde där han faktiskt kan göra något, och det är ganska enkelt. Jag frågar igen: Vad är och regeringens vilja i den här frågan? hoppas jag att han vill och vågar svara. 22 Utbildningsminister (FP): Jag är inte ens säker på att det finns ett problem. Inför besvarandet har jag ställt frågan: Finns det några personer som har ansökt om detta och fått avslag? Jag har fått beskedet att det inte finns några sådana. hanterat något överklagande från någon som har fått avslag? Nej, inget. Vår utgångspunkt är att om någon kommer in med en sådan ansökan kommer det att ske. Det finns inga hinder i lagstiftningen. Om mitt underlag stämmer, vilket jag utgår ifrån eftersom mina medarbetare har gått igenom det här, finns det inga som har fått nej. Det är en organisation, , som har gjort en fiktiv rundringning till telefonväxlarna på universiteten. har de kommit fram till en person som inte har haft riktig koll på detta och inte kunnat svara . Det har man tagit till intäkt för att den här rättigheten inte finns, men så är det inte. Jag utgår ifrån att om det skickas in en ansökan om att göra detta kommer det att fungera. Det finns inga som har fått avslag. Det är den rapporten från som interpellanten utgår ifrån. Det är väl inte onaturligt att jag också i mitt svar nämner hbt-frågorna. Det är mycket tveksamt om det finns ett problem i sammanhanget. Man ska självfallet få ett nytt examensbevis. Det finns ingen som har fått avslag. Jag är beredd att vidta regelförändringar om det visar sig att det här skulle vara ett problem, men det är min bedömning att det inte är något problem. Man får ett nytt examensbevis. 23 (S): Jag vill fortsätta med att konstatera att den här rapporten har gjort nytta. Den är utförd ur ett studentperspektiv. Det är så man har gjort rapporten. Det är viktigt att belysa var individen hamnar i det system som ministern beskriver. Det handlar om hur man blir bemött, vem man hamnar hos, vilket svar man får och hur man hittar information. Den belyser verkligheten för , , , med flera och hur de blir bemötta och behandlade i systemet. Det är självklart att det behövs en uppföljning. Den håller de på med just . Den kommer förmodligen till både ministern och mig, och det ser jag fram emot. ställer de frågor direkt till en ansvarig, nämligen rektor. De har sammantaget fått mycket positiva svar. Det är därför jag säger att jag tycker att den här rapporten har gjort nytta. Det finns exempel på universitet och högskolor som har gjort detta . Man kan gå in på deras hemsidor och få information. och högskolor har ändrat sin inställning efter den här rapporten. Men det finns också exempel på motsatsen. Det finns universitets- och högskolerektorer som tänker att det inte finns någon riktig bestämmelse och att det finns luckor här. De blir osäkra på hur de ska behandla den här ansökan. Någon säger också att man skulle kunna få en större administration. Det tror jag inte. Den grupp som har gjort en könskorrigering består av totalt ungefär 800 personer . Utbildningsministern säger att ingen har fått avslag. Men en person kan inte ens en gång vända sig till om man inte har kunnat få ut ett examensbevis. Man kan inte överklaga ett beslut som inte finns. Om det inte finns centrala bestämmelser går det inte överklaga att de inte följs. Mina ungar brukar ibland uttrycka sig i termer som: Hur svårt kan det vara? Det gör de när jag pratar som en politiker. Jag tycker inte att det ska vara så svårt. Vad säger ministern? Det kanske inte behövs en lagändring, men det skulle kunna vara en riktlinje i högskoleförordningen och i avtalet med de statliga skolorna. Jag tror att ett uttalande från ministern skulle kunna vara en vägledning i den här frågan. Jag frågar igen. Jag har fått intrycket att brukar genomföra det han vill. Vad vill i den här frågan? 24 Utbildningsminister (FP): Jag förstår att riksdagsledamöter vill profilera sig i olika frågor. Man tar en rapport från en intresseorganisation, och sedan skriver man en interpellation om det. Problemet här är att det inte finns något problem. Ingen har fått avslag. Vad är problemet? Vad vill ministern? Interpellanten efterlyste ett uttalande från . Då gör jag det nu: Självklart ska man få byta examensbevis. Och det får man. bekräftar det interpellanten säger. När man utformade bestämmelserna var det ingen som tänkte på just detta att någon har bytt personnummer. De bedömer att det inte finns några juridiska hinder för detta även om det inte uttryckligen står i någon paragraf. Om det behövs kan man skriva in det, men jag bedömer inte att det behövs. Att inte den första som svarar i telefon på ett lärosäte med 7 000 anställda direkt vet hur man ska hantera detta är inget belägg för att det inte skulle fungera. Skickar man in en skriftlig ansökan, det är så man gör, bedömer jag att man kommer att få detta på vartenda svenskt lärosäte. Får man inte det kommer jag att agera. Det är min bedömning att detta inte är något problem. Man får detta om man ansöker om det. Det finns ingenting som tyder på något annat. 25 (S): Jag kan försäkra utbildningsministern om att jag inte står här för att profilera mig. Jag tycker faktiskt att det är lite läskigt att stå här och debattera. Jag har gått hit eftersom jag tycker att det är en viktig fråga för alla människor att man blir behandlad på samma sätt i den här världen. Det är en liten fråga för en liten grupp, men den är viktigt för , och alla dem som jag har pratat om. Det finns problem här. Men om ministern inte ser det hoppas jag att han kommer att läsa nästa rapport från hbtq-studenterna och ta till sig vad rektorerna säger. Många har tänkt till, skrivit upp och fattat nya beslut om hur man ska göra. Jag tycker att det är synd att ministern inte ser problemen, men jag är glad över att ministern ändå har sagt att han vill göra någonting i frågan. Jag hoppas att vi kan se fram emot det när nästa rapport kommer. 26 Utbildningsminister (FP): Jag anser självfallet att hbt-personer ska ha samma rättigheter som alla andra. Jag menar också att det är helt rimligt med vår moderna, upplysta syn på dessa frågor. Byter man till exempel kön behöver man byta personnummer. Det är ju en särskild siffra i personnumret som markerar kön, och då behöver man kunna få byta examensbevis. Skulle någon få avslag om man verkligen ansöker om detta och inte bara ringer till en telefonväxel kommer jag att agera, men detta har inte skett. Det är min bedömning att detta är fullt juridiskt möjligt, och jag utgår ifrån att det kommer att beviljas. Men skulle det vara så som interpellanten befarar, att det skulle komma avslag, är jag fullt beredd att agera. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2011/12:76 om bredare rekrytering i övergången till högskolan 27 Utbildningsminister (FP): har frågat mig vilka slutsatser jag drar av att övergången till högskolan skiftar beroende på kön och hemkommun och om jag har för avsikt att försöka bryta dessa mönster och bredda rekryteringen till högskolan. En bred rekrytering till högskolan är av stor betydelse såväl för enskilda studerande som för samhället i stort. Att ta till vara människors kompetens är avgörande för att stärka konkurrenskraft och utveckling. Alla människor oavsett bakgrund eller kön ska uppmuntras att fritt välja utbildning utan att styras av fördomar eller stereotypa föreställningar. Om vi ska kunna bryta dessa mönster och åstadkomma en större social rörlighet och en breddad rekrytering till högskolan är jag övertygad om att en grund- och gymnasieskola med högt ställda kvalitetskrav och hög måluppfyllelse är den enskilt viktigaste åtgärden. I ett skolsystem som inte fokuserar på kunskapsuppdraget och tidiga insatser klarar sig akademikerbarnen bäst. Ett sådant system leder till ökade klyftor, medan ett skolsystem med hög kvalitet och förväntningar på att alla elever ska uppnå målen bäddar för att också de elever som kommer från studieovana hem är väl rustade för fortsatta studier. Därför har regeringen lagt om den svenska skolpolitiken. En grundskola och en gymnasieskola med fokus på kunskap, en ny betygsskala och en ny lärarutbildning är några av de åtgärder som regeringen har vidtagit för att höja kvaliteten och måluppfyllelsen. Jag vill också i detta sammanhang lyfta fram betydelsen av en välfungerande studie- och yrkesvägledning. Skolan har ett ansvar för att uppmuntra elever från studieovana hem att läsa vidare. När det gäller högskolan har regeringen genomfört omfattande satsningar på högre kvalitet, särskilt inom humaniora och samhällsvetenskap, och ytterligare kvalitetsförstärkningar föreslås i budgetpropositionen . Ökade resurser per student kommer att gynna studenter från studieovana hem. Mer kan göras av högskolan för att bredda rekryteringen, men det är universiteten och högskolorna själva, inte regeringen, som bäst kan avgöra vilka åtgärder som behöver vidtas för att nå studiebegåvade ungdomar i kommuner där övergången till högskolan är låg. En ytterligare faktor som har betydelse är självfallet att det finns tillgång till högskoleutbildning i hela landet. Föräldrarnas utbildningsnivå, bostadsort och personens kön ska inte vara av betydelse. Jag håller med om att de skillnader som finns i detta avseende, och som kan vara särskilt stora för enskilda utbildningar, är ett problem. Regeringen har redan genomfört många reformer och satsningar som kommer att få betydelse för en breddad rekrytering, och vi fortsätter att följa och utveckla frågan. 28 (S): Jag tackar utbildningsministern för svaret på min interpellation. Jag blir uppriktigt glad över att ger uttryck för att han tycker att breddad rekrytering är viktigt för samhälle och individ. Jag skulle kunna lägga till en rad ytterligare skäl för breddad rekrytering det främjar forsknings- och utbildningskvaliteten, det främjar social rörlighet och rörligheten på arbetsmarknaden, det leder till bättre hälsa och så vidare. När utbildningsministern går över till verktygslådan är jag dock inte så imponerad längre. Om verkligen menar att han tycker att breddad rekrytering är viktigt borde han se till att lyfta upp frågan på olika vis. Han borde ha några uttalade strategier för att komma till rätta med snedrekryteringen till högre studier. Utbildningsministern talar om betydelsen av en grund- och gymnasieskola med högt ställda krav, höga förväntningar och hög måluppfyllelse och trycker på betydelsen av god studie- och yrkesvägledning. Det är väl en självklarhet, , och inte bara vad gäller att bekämpa snedrekryteringen. Det finns många skäl för det, och den delen av utbildningspolitiken råder det heller ingen politisk oenighet om. vet att flera av hans reformer var på gång och att vi inte varit emot huvuddelen i någon av dem. Där det råder oenighet är i de delar av utbildningspolitik som ökar segregationen och som stoppat upp den minskning av social snedrekrytering som vi kunnat se , till exempel det faktum att man tidigarelägger utbildningsvalen, trots att man vet att det missgynnar elever från studieovana hem, eller det faktum att man skapar en sorterande gymnasieskola, trots att man vet att det lurar in elever från studieovana hem, som inte är tillräckligt om sig och kring sig, i återvändsgränder, fastän de har kapacitet att klara högre studier. På vuxenutbildningssidan strök man helt resurserna till den populära studievägledningen Vägledningsinfo som fanns på nätet och kunde serva dem som inte hade så fria jobb att de kunde komma ifrån på arbetstid för studievägledning. Det är bara några exempel. Men, fru talman, även om en hel del är förutsägbart får framtiden utvisa vad dagens grundskole- och gymnasiereformer får för effekt på lång sikt. Jag är intresserad av utbildningsministerns tankar kring dagens unga och vilka strategier det finns för att bryta den snedrekrytering som pågår just . Den statistik jag hänvisar till i min interpellation är dagens siffror, och det är inte okej att det är 18 gånger större chans att ett barn till en forskarutbildad förälder går vidare till högre utbildning än ett barn till en lågutbildad förälder. Det kan väl inte vara ministerns avsikt att svika ett antal årskullar som är unga bara för att han tror att det kommer att lösa sig av sig själv . Du tror väl ändå inte, , att barn till lågutbildade föräldrar har 18 gånger mindre intellektuell förmåga att klara högre studier, vilket man trodde? Jag kommer från en släkt som inte har tradition av högre studier, och jag vill minnas att brukar säga att han också gör det. Då vet han hur det tar emot, vilken tröskel det är, att ge sig ut på det okända vattnet, hur det tar emot att ta studielån och hur svårt det är att veta vad man ska välja och att utveckla en bra studieteknik. Jag kommer dessutom från en ort som haft låg utbildningsnivå, men jag har sett den fantastiska utveckling som skett sedan etablerade Campus i och hur snedrekryteringen därmed bröts. Det går att bryta social snedrekrytering, men man måste vilja det, man måste lyfta fram det i debatten, och man måste ha uttalade strategier för hur det ska gå till. Det är dem jag är intresserad av att höra från utbildningsministern. 29 Utbildningsminister (FP): Vi har väldigt olika verklighetsuppfattningar om menar att den sociala snedrekryteringen är bruten till och med i och i . Jag tror inte det. Den är inte bruten. Den finns överallt. Det finns inte en enkel åtgärd för att möta problemet. Det krävs en lång rad åtgärder. Jag tror att man ska ha klart för sig att grunden för detta läggs i och gymnasiet. Det är inte så att inrättandet av ännu fler högskoleplatser löser det. Socialdemokraterna har krävt att alla ska bli högskolebehöriga. Syftet med det var att minska den sociala snedrekryteringen. Det var hela idén. I stället har det lett till maximal utslagning från gymnasieskolan. Att så många ungdomar slås ut innebär att de inte får slutbetyg ens från yrkesutbildningar eftersom ni, , krävt att alla ska bli högskolebehöriga. Ni har med den reformen ökat den sociala utslagningen, och det är den vi nu rättar till. Det är ett viktigt svar på att skapa social utjämning. Problemet med er syn är att ni anser att det är fråga om social snedrekrytering så länge alla inte blir akademiker. Det är en väldigt långtgående syn, och den kan jag inte köpa. Ungdomar som går bra yrkesutbildningar på gymnasiet, får godkända betyg och sedan jobb, är det ett tecken på social ojämlikhet, ? Jag tycker inte det. Ni har en alldeles för nedvärderande syn på yrkesutbildningar. Däremot är det social utslagning om man inför krav i gymnasiet på att alla ska bli högskolebehöriga, vilket medför att en tredjedel slås ut. Det är social utslagning. Det skapar ingen social utjämning. Begreppet social snedrekrytering måste vidgas något. Det handlar inte bara om rekrytering till högskolan, vilket ni avser, utan vilka förutsättningar vi skapar för alla att gå igenom skolan, nå målen, få jobb, försörjning och så vidare. Det är det centrala. Alla kan inte bli akademiker. Ja, jag är född i ett textilarbetarhem. Det fanns inga vuxna som gick in i vårt kök när jag växte upp som hade folkskola. De fanns inte. Mina föräldrar umgicks inte med sådana människor. Jag hade inte stått här utan en skola med höga kunskapskrav, ordning och reda och studiedisciplin. Då säger att vi är överens om allt det. Ja, det kan hända att ni nu lagt er, men vi har slagits om det och vi voterar ständigt i kammaren om frågor som har att göra med ordning och studiedisciplin, betyg och kunskapskrav i skolan. Det är det som avgör. Tanken att eleverna skulle lära sig själva genom eget arbete drevs hårt av , och allt vad de hetat. Det har varit förödande för arbetarklassens barn, förödande. Om eleverna ska ta ansvar för sin egen undervisning kommer barn som växer upp i akademikerhem att klara det i mycket större utsträckning eftersom de får pushning och stöd hemifrån. De andra får det i mindre utsträckning, det vet vi. Det är det som är skillnaden. En av skolans huvuduppgifter är att bidra till social utjämning. Det är dock inte det enda. Kunskapsuppdraget är naturligtvis det centrala, men det hänger ihop att alla elever ska lära sig saker. Det är en av skolans huvuduppgifter. Jag anser att den socialdemokratiska utbildningspolitiken har misslyckats kapitalt med detta. Därför lägger vi nu om den svenska utbildningspolitiken. Det är inte antalet platser på högskolan som avgör. Det hjälper inte när en stor mängd ungdomar slås ut från gymnasiet. Då hjälper det inte att ha ännu fler högskoleplatser. Det handlar om att och gymnasiet ska ge alla en god grund att stå på. Vi lägger om den svenska utbildningspolitiken eftersom den misslyckats på den här punkten. 30 (S): Jag förstår att utbildningsministern vill tala om grund- och gymnasieskolan. Man kan minska kraven i gymnasieskolan hur mycket som helst och få igenom av eleverna, men de kommer varken att klara sig i arbetslivet eller i högre studier. Man får dock fin statistik. säger själv att det krävs många åtgärder för att bryta den sociala snedrekryteringen, men det enda han hänvisar till som har direkt betydelse nu för högskolan är kvalitetspengarna, vilket för övrigt är 300 miljoner mindre än det vi har budgeterat. Lärarledd tid är jätteviktigt för att man ska bli kvar i högskolan när man väl kommit in där, men det är långt ifrån det enda som kan göras. Som tur är kan jag hjälpa utbildningsministern med några goda idéer om vad man skulle kunna jobba med för att minska snedrekryteringen till högre studier. Till att börja med måste högskolor få tydligare direktiv och incitament för att jobba med breddad rekrytering. Man behöver slå fast vad som räknas som breddad rekrytering, precis som du själv var inne på, och vilka mål det är rimligt att sätta upp och nå upp till. Som det är nu tror jag att många lärosäten är osäkra på vad de får göra och vad som förväntas av dem, men de kanske också koncentrerar sig på att rekrytera studenter i största allmänhet och inte funderar så mycket över studenternas bakgrund. Antalet platser är avgörande. Det finns ingen som tror att vårt samhälle kommer att ha mindre behov av välutbildad arbetskraft . Alla inser att behovet kommer att öka, och då måste antalet platser i förhållande till kullarnas storlek också öka. Det betyder inte att alla ska bli akademiker, . Men fler vill bli akademiker. Fler har kapacitet för det, och vi behöver fler akademiker. Då gäller det att inte tappa bort alla de här begåvningarna, som vi gör på alla nivåer i skolsystemet . Högskolor måste finnas i hela landet. Vi har haft en debatt om det . De måste hålla god kvalitet. De måste ha forskningsanknytning. Jag var på och vill minnas att av invånare söker sig till högre utbildning utanför . Det är som gör det möjligt att rekrytera helt nya grupper, som aldrig hade sökt högre utbildning om högskolan inte funnits där. Arbetslivsanknytningen och studievägledningen på själva högskolan måste förbättras. Antagningssystemet behöver ses över, så att det inte missgynnar dem som gör fel tidiga utbildningsval, för att inte tala om hur svårbegripligt det är med meritpoäng och åttaårsregler. Hur ska en studieovan familj kunna hjälpa sitt barn att göra taktiska val i detta virrvarr? Kvalitetsutvärderingssystemets effekter på snedrekryteringen måste också följas upp noga, eftersom det är konstruerat på ett sätt som gör att högskolor som lockar de mest välförberedda studenterna gynnas snarare än de högskolor som har den bästa utbildningen. Då kan man också förstå att högskolor blir rädda för att rekrytera den gruppen studenter. Jag tror inte att jag hinner säga så mycket mer , men jag kan rekommendera TCO:s mycket längre lista med konkreta förslag. Du skulle kunna ta den och beta av den. Om utbildningsministern verkligen menar det han säger, att det är viktigt med breddad rekrytering, kan han inte bara luta sig tillbaka med armarna i kors när minskningen av den sociala snedrekryteringen stannar av. Han kan inte vältra över problemet på kommunerna eller på lärosätena. Begreppet breddad rekrytering används bara en enda gång i de senaste fyra budgetpropositionerna. måste han redovisa några egna strategier för hur han vill minska snedrekryteringen. Annars blir det inte trovärdigt. 31 (M): Jag går in i denna debatt därför att frågan är så oerhört angelägen. Det är klart att vi måste se till att det finns ungdomar som ser fram emot sitt yrkesliv och kommande studier. Jag tror på den utbildningsinriktning som Alliansen har genomdrivit. Jag skulle vilja säga att det finns två problem med utbildning och högre utbildning. Det ena handlar om att det måste finnas ungdomar som går igenom gymnasieskolan och känner sig motiverade och att det sedan också finns en högskoleutbildning som håller kvaliteten. Jag kan inte låta bli att tänka på hur det är i gymnasieskolan. Mina ungdomar befinner sig nu i slutet av gymnasieåren och början av högskoleåldern. Jag ser på deras vänner. Det finns ungdomar som inte klarar av gymnasieskolan med de gamla reglerna. Vad finns det för framtid för dessa ungdomar? Jag har sett ungdomar som sitter hemma och spelar tv-spel därför att de inte får några jobb. De har ingen teoretisk utbildning och ingen yrkesutbildning. De ser inte ens gymnasieskolan som ett alternativ. Jag tror att den utbildningspolitik som bedrivs kan hjälpa ungdomarna att ta sig in och få en utbildning. Det andra problemet när det gäller högskoleutbildningen är att det inte är så enkelt som att man bara måste öka platserna och se till att fler kommer in. Detta säger jag för att jag själv arbetat på högskolan. Jag har arbetet inom sjuksköterskeutbildningen. Det måste finnas kompetenta lärare. Saknas kompetenta lärare på högskolan är det inte per definition en högskoleutbildning. Utbildningen kan ge poäng och leda till examen. Men det måste finnas universitetsutbildade och akademiskt skolade lärare på högskolan. Detta är nästa dilemma. Där tror jag att det är viktigt att gå vidare. Jag tänker på att vi har kommit långt när det gäller till exempel sjuksköterskor och forskarutbildning. Jag tror att det finns mer att göra där. Vi kan inte bara säga: Bredda högskolan vi måste ha fler platser! Finns det inte kompetenta lärare är detta att lura ungdomar in på en högskoleutbildning som inte är godkänd. 32 Utbildningsminister (FP): inledde med att säga att social utjämning inte bara handlar om högskolan och att inte alla kan bli akademiker. Sedan ägnar hon hela sitt inlägg åt högskolan. Det är intressant och väldigt avslöjande. Ni definierar social utjämning och social jämlikhet som att alla ska gå på högskolan; gör de inte det skapas klassklyftor. Men vi kan inte se så på yrkesutbildningar, . Ni måste tänka om! Hur kommer det sig att det parti som definierar sig självt som det stora i så till den grad nedvärderar yrkesarbetarutbildningar? Hur kommer det sig? När svängde ni om detta? Varför är ni så nedvärderande i synen på yrkesarbete? Det kan inte vara definitionen på jämlikhet i ett samhälle att alla ska ha gått ut högskolan. Ni har drivits av detta. Ni drevs av denna syn också, när ni konstruerade gymnasiereform: Alla ska bli högskolebehöriga! Lyckas man inte med det är man misslyckad.