prot · GY0948 · 2011-01-26 00:00:00 — vill arbeta för en skola med kunskap och kreativitet där varje barn har rätt till kunskap, en skola med ramar och kramar som ger alla möjligheter till lärande. Det är den enskilt viktigaste faktorn för att bygga ett gott för individen men också för oss som samhälle. Vi vill sätta eleven i centrum. Jag välkomnar en fortsatt diskussion om dessa oerhört viktiga delar eftersom vi behöver vända utvecklingen . Det kan också ske i god kommunikation med våra kommunpolitiker. (Applåder) I detta anförande instämde Per Lodenius (C), (M) och (KD). 90 (SD): Jag vill börja med att säga att jag tycker att detta är en mycket viktig debatt. Jag har haft den tidigare med vissa av er. Jag kan bara än en gång beklaga att det är så otroligt lite folk som är här och lyssnar. Jag tycker att detta är en av de absolut viktigaste frågorna man kan diskutera i denna kammare. Ändå är det nästan folktomt här varenda gång som vi talar om skolfrågor. Jag blir upprörd, även på mina egna partikamrater. Jag vill avslutningsvis snabbt kommentera det som lyfte fram. Jag instämmer fullständigt i att stabila hemförhållanden är en extremt stor fördel för den enskilda eleven. Jag hörde att det var någon som fnyste lite när sade det, men det är klart att det är så. Det är här som skolan har ett extremt stort ansvar för att de elever som inte har detta med sig får den hjälp som de behöver. är det tyvärr inte riktigt så. Ganska framkom det det gällde i och för sig inte dessa barn utan barn som har autism, om jag inte missminner mig helt och hållet att barnen inte alls fick den hjälp som de behövde. Så är det tyvärr på många skolor. Oavsett om det handlar om elever som har trasiga hemförhållanden och som är i behov av extra hjälp eller om det handlar om barn som har någon form av, som i det nämnda fallet, autism eller som lider av någonting annat har skolan inte alltid de resurser som skolan borde ha för att kunna hjälpa de här eleverna. Detta är extremt viktigt. Vi måste ha en likvärdig skola. nämnde jag , som jag nämnt här i kammaren. brukar trycka också på en annan sak, nämligen på detta med disciplin. För många människor är disciplin någonting man inte ska prata om, men det här är viktigt. Disciplin samt ordning och reda är bra. Det är inget som vi ska vara rädda för att prata om, utan det är någonting som det behövs mer av i den svenska skolan. säger jag: Förstatliga skolan! Jag hoppas på en majoritet i denna kammare för ett sådant förslag . Avslutningsvis vill jag igen trycka på att skolan är en spegelbild av samhället. Har vi stora problem i samhället får vi stora problem i skolan. 91 (V): ska vi ha den bäst utbildade befolkningen, säger . Ursäkta uttrycket, men det ser rätt brunt ut. fick högskolor reda på att det skärs ned på antalet platser. I den del av som jag kommer från, , är utbildningsnivån väldigt låg, och där skär man ned på antalet platser i högskolan. På vilket sätt får vi den bäst utbildade befolkningen när man på yrkesutbildningarna sänker utbildningskraven? Det är stora kostnader för skolan, säger . Ja, det är klart att det blir dyrt om vi tillåter att skattepengar ska gå till privata vinster, på elevernas bekostnad. Det är välkommet att det blir en parlamentarisk utredning. Det är vi inte direkt bortskämda med. Men jag är väldigt rädd för att resultatet blir ett slag i luften, för i grunden tycker majoriteten i riksdag att det är helt okej att stoppa elevernas pengar i aktieägares fickor. Det är detta som i grunden är problemet. Jag beklagar att väldigt få i den här debatten har vågat peka på det som pekar ut som den starkaste faktorn för att kunskapsnivån sjunker, nämligen som jag sagt det fria skolvalet tillsammans med bostadssegregationen, det ökade antalet fristående skolor, kommunaliseringen, decentraliseringen och nivågrupperingen. Vi har en regering som satsar på elitskolor och elitklasser. Men det är helt fel riktning. Här kan du, , inte skylla på någon annan, för det är du och din regering som bär ansvaret för detta. 92 (KD): Jag måste med en gång göra ett tillrättaläggande. Det gäller det vi här hörde från . Allra sist i står det tydligt: Exempel från länder som , och visar att det är möjligt att både uppnå hög kvalitet i utbildningssystemet och en hög grad av likvärdighet. Att vissa delar nu inte är uppnådda innebär inte att någonting annat är dåligt. Vi har en debatt som vilar på en PISA-undersökning av elevers kunskaper. Den nivån är låg, men vi har vänt på utvecklingen när det gäller vad vi har gjort. Jag har inte sagt att vi betalar mycket. Det är förvisso fråga om mycket pengar men inte för mycket. Jämförelserna i visar att det inte är pengarna som är avgörande för att man blir bra. som har en topp-position betalar mindre. Vad är det då för förslag som är under genomförande? Ja, det handlar om en bra förskola, bra läroplaner, en bra skollag, en bra lärarutbildning, en bra lärarlegitimation, betygssystem, forskning självklart och så vidare. Vi har höjt kvaliteten mer än som någonsin gjorts i när det gäller utbildningsreformer. Låt oss se PISA-resultaten som en tillfällig dipp i svensk utbildning, och låt oss se att en handlingskraftig alliansregering nu snabbt har tagit tag i problemen! Vi har kommit en bit på vägen. Jag är övertygad om att inför nästa kommer att uppvisa ändrade trender för att inte säga nästnästa rapport; då börjar vi utmana toppositionerna. I detta anförande instämde (KD) samt och (båda M). 93 Utbildningsminister (FP): Det är bra att den rödgröna oppositionen vill ha en PISA-undersökning som utgångspunkt för en debatt. Det betyder att man erkänner PISA-undersökningarnas auktoritet och legitimitet. Det tycker jag är bra. Jag tycker också att ni ska studera de länder som ligger i topp: , , som är en region i samt . Fundera på om era förslag om en betygsfri och läxfri skola leder i den riktningen! Fundera även när ni studerar vilka länder som ligger i topp om det är flumskolepolitik som för oss upp till toppen! Det handlar om att välja huvudspår. Men det är ju det här nämnda som är era huvudalternativ förutom att förbjuda friskolor som någon här vill men som någon annan här inte vill. Ytterligare någon är emot betyg. är för betyg. Någon vill avskaffa, förbjuda, läxor. För det första finns det ingen rödgrön enighet. För det andra går de flesta av era förslag i totalt motsatt riktning jämfört med de länder som i PISA-undersökningen ligger i topp. Det är inte en läxfri skola i . Det är inte heller en betygsfri skola. Föreslå dem i att införa betygsfri skola! Då får ni höra vad de säger. Det finns en massa privatskolor i de här länderna. Trots det ligger de i topp, så det är svårt att tro att förklaringen till att nivån sjunker hos oss är att vi har friskolor. Det handlar om den skolpolitik som förts i . Jag håller med om att också borgerliga regeringar historiskt har ett delansvar för felgrepp så är det absolut. Jag har ingen anledning att stå här och säga att ansvaret bara ligger hos någon annan. Alla våra partier ja, det gäller inte ens vi här, för detta gäller dem i våra partier som var före oss har ett delansvar i detta. frågade vem som har ansvaret. Ja, jag har ansvaret nu tillsammans med Alliansen. Vi, även jag, har ansvaret men inte för att resultaten är som de är, för där handlar det om åtgärder långt tillbaka i tiden. Däremot har jag ansvaret för att vi nu försöker vända resultaten. Därför kommer att bli det mest omfattande reformåret i svensk historia. Ni i säger att det behövs mer. Men i verkligheten har ni röstat emot de flesta reformerna. De förslag till reformer som ni lägger fram lägger fram fyra förslag gäller sådant som är på gång, sådant som vi redan har talat om. Det går att vända utvecklingen, men det kommer att krävas mod och beslutskraft i riksdag. kommer att vara viktigt. Men jag tror inte att det räcker. Jag är övertygad om att det behövs mer. En konstruktiv opposition inte en opposition som bara vill vara emot allt vi gör kommer i det fortsatta arbetet att möta en öppen regering. Tack för en bra debatt! I detta anförande instämde , , och (alla FP) samt i (C). Överläggningen var härmed avslutad. 17 § (forts. från 15 §) Underhåll av järnvägar (forts. TU8) 94 (MP): Jag instämmer i anförande och yrkar bifall till reservationen. fick jag en rapport från UIC, infrastrukturförvaltare i 14 europeiska länder. I rapporten finns det ett stapeldiagram över hur mycket i enheten euro som länderna satsar på underhåll av järnvägar per spårkilometer. Den lägsta stapeln i diagrammet avser . Med den bilden på näthinnan känns det ännu viktigare att de resurser som ändå finns används på rätt sätt, att har kontroll över vart pengarna går och att de betalar rätt pris för underhållsarbetet. rekommendationer till regeringen och är bra och nödvändiga. Med det är också nödvändigt att fundera över om den organisation av underhållet vi har är den bästa. Är det effektivt att dela upp underhållet i en rad olika led med beställare och utförare? Är det effektivt att underhållet ska utföras av någon som i sin tur lämnar över arbetet till någon annan som i sin tur anlitar ytterligare någon annan? Redan i början av upphandlingskedjan gick kontraktet till den som lade det lägsta anbudet, inte till den med mest kunskap om järnväg. I slutändan kan det bli väldigt lite kunskaper om järnvägar och dess säkerhetsbestämmelser hos den som utför jobbet. Utan en uppföljning av underhållkontrakten kan detta få mycket negativa följder, vilket också påpekar. har vi fått höra många historier om brister i underhållet. Det är historier om växelvärmare som inte fungerar när det blir mer än och om växelvärmare som ligger vid sidan om spåret. Det är historier om kontaktledningar som rasar ned för att någon har bestämt att de inte behöver inspekteras lika ofta som förut och om tåg som blivit stående för att bommarna vid en övergång har kärvat igen och ingen vet vem som har ansvaret och ska åtgärda felet. Vi vet att antalet personer som arbetar ute på spåren blir färre och färre. De som arbetar med administration av underhållet blir däremot fler. Vad det har betytt för kvaliteten på underhållet tycker jag inte är svårt att förstå. Vi behöver göra en översyn av hur järnvägsunderhållet ska organiseras . är av den uppfattningen att det mest effektiva vore om utförde underhållet i egen regi. Så är det organiserat i de flesta länder i . , som redan har gjort den resa regeringen vill att vi ska fortsätta på, har fått betala dyrt för att de privatiserade underhållet. Efter bara hade kostnaden för underhållet mer än fördubblats, utan att man för den skull fick ett bättre underhåll tvärtom. har backat i sin uppfattning om att all privatisering är bra för järnvägen. Det vore bra om även den kunde göra det innan de svenska resenärerna och godstransportörerna har tvingats genomlida samma kostsamma resa som de brittiska. Bättre samordning och uppföljning är de viktigaste anledningarna till att bör utföra underhållet i egen regi. När SJ hade hand om både trafik och infrastruktur fanns en speciell avdelning inom SJ som arbetade med att analysera varför skador uppstår och hur de kunde förebyggas. Någon motsvarande enhet finns inte på . Det anläggningsregister som finns har också stora brister, menar . I registret finns det till exempel inga uppgifter om skälen till att komponenter är utbytta, och uppgifter om utbytta komponenter sparas inte. I felrapporteringssystemet registreras inte alla åtgärder som har vidtagits, och orsakerna till fel kan inte alltid utredas. Det kan inte vara lätt att vara underhållsplanerare på , kan man tycka. Att det blir svårare att planera underhåll med fler aktörer är inte svårt att förstå. rekommendationer till regeringen och är ett steg på vägen men inte tillräckligt. Med för många aktörer på spåren kommer problemen att kvarstå. Risken är då att vi inte får ett bättre underhåll även om regeringen anslår mer pengar till underhåll. Till slut, fru talman, några ord om vinterberedskapen. hade en utfrågning om vinterberedskapen. och järnvägens andra aktörer presenterade ett ambitiöst program för vintern. Det gavs löften om att resenärerna denna vinter inte skulle behöva vara med om timslånga förseningar, stå och frysa utanför stängda stationer eller lida brist på information. Den här vintern skulle många fler godståg komma fram . vet vi hur det gick. Trots att det bara är januari har vi facit. Att och andra tågaktörer behöver ta ett omtag i frågan står i alla fall för mig helt klart. Det behövs bättre, mer samordnade, åtgärder . Det behövs mer pengar till underhåll och nya spår. Och det behövs en bättre organisation av underhållet. I detta anförande instämde (V). 95 (V): Vi har av hunnit debattera järnvägsunderhållet vid ett flertal tillfällen. är debatten föranledd av granskning. påtalar allvarliga brister. Utskottsmajoriteten verkar rycka på axlarna och uttrycker lite artigt att de hälsar granskning av underhållet av landets järnvägar välkommen. Lite pliktskyldigt förutsätter utskottsmajoriteten, bestående av allianspartierna tillsammans med , att granskningen kommer att utgöra ett värdefullt underlag i det fortsatta utvecklingsarbetet. I utskottsmajoritetens text räknas det upp ett antal åtgärder som regeringen har vidtagit. Ingen av dem kan betraktas som speciellt offensiv. Vad sägs om att inleda en större samlad genomlysning av underhållet av vägar och järnvägar, med utgångspunkt i granskningsrapporter eller att regeringen har tillkallat en kommitté som ska följa upp och analysera de statliga beställarnas agerande för att förbättra produktiviteten och innovationsgraden i anläggningsbranschen? Vidare lyfter man fram . Vad jag minns var det aktörer där som efterlyste mer och bättre samverkan. Regeringens svar är att mer ska konkurrensutsättas. Man behöver inte vara någon för att förstå att mer konkurrensutsättning per definition betyder mindre samverkan och mindre samarbete. Då kommer med all sannolikhet ett nytt vinterkaos 2011 som ett brev på posten eller ett amen i kyrkan. Jag yrkar bifall till den gemensamma reservation som vi tre oppositionspartier, S, V och MP, står bakom. Det svenska järnvägssystemet befinner sig i djup kris. Detta beror i allt väsentligt på att det finns alldeles för små och ineffektivt utnyttjade underhållsresurser, tillsammans med en betydande kapacitetsbrist. Med andra ord har vi en regering som har abdikerat från sitt samhällsansvar och överlämnat detta ansvar till de fria marknadskrafterna. läste jag i tidningen att tågkaos var ett hot mot exportindustrin. I artikeln, som var publicerad , framgår att Svensk industri kan tappa viktiga utlandskunder, flera järnvägsföretag tvingas i konkurs. Det fortsatta vinterkaoset på järnvägarna innebär ett allvarligt hot mot delar av svenskt näringsliv. Av artikeln framgår att , transportpolitisk chef på , skickat en skrivelse till där hon varnar för att tågkaoset sätter tusentals svenska industrijobb på spel. Svensk skogsindustri drabbades av merkostnader på under förra vinterns tågkaos. slogs all svensk export ut när godsbangården i blev översnöad. I samma artikel varnar , vd för branschföreningen , för att flera svenska järnvägsoperatörer kan vara på väg att slås ut. Det är framför allt de mindre godsoperatörerna som har kommit i kläm. Alla järnvägsföretag har drabbats hårt av viten och uteblivna intäkter. Liknande kritik har framförts av . har lyft upp problematiken när de ska samsas på samma bana som persontrafiken, en trafik som havererar med jämna mellanrum. De pekar på kapacitetsbrister och bristande underhållsinsatser längs stambanan. Till dessa säger allianspartierna och att konkurrensutsättningen ska öka. De borgerliga partierna anser att det är bra att järnvägsunderhållet skiljs från genom att bolagisera verksamheten. Andra, klokare länder, har valt att behålla underhållet som en integrerad del av infrastrukturmyndighetens verksamhet. Men inte regeringspartierna. De vill ha ökad konkurrensutsättning. De vill sälja ut det nybildade bolaget . Vän av ordning funderar säkert. Hur kan man få ett bättre underhåll av järnvägarna när man sålt ut uppdraget? Hur kan man få ut mer av skattepengarna när de också ska räcka till det utsålda bolagets vinstmarginaler? Regeringen har abdikerat från sitt samhällsansvar, att skapa bra och farbara spår för att kunna köra tåg med resenärer och gods. Det löser man inte med fler operatörer. Inte heller löser man det med att de, om de inte sköter sig, ska betala en straffavgift till staten. Och även om man inte vill lyssna på oppositionspartierna undrar jag varför man inte lyssnar på exportindustrin. Avslutningsvis vill jag ta upp en fråga som skulle kunna vara en del av lösningen på kritik. Jag anser att granskningsrapporter aktualiserar förslag om att införa en investeringsbudget för satsningar på infrastruktur. Nuvarande budgetsystem ser en investering som kortsiktig konsumtion. Det lägger en våt filt över infrastruktursatsningarna. Investeringar i vägar och järnvägar sker i regel genom att staten tar upp kostnaden under ett utgiftsområde. Det betyder en direktavskrivning, vilket är ganska ovanligt jämfört med andra sektorer. I exempelvis företag, kommuner, landsting och bostadsrättsföreningar delas budgeten upp i en drift- respektive investeringsdel. Även hushåll agerar så i praktiken, eftersom det är få som kan betala av sitt hus eller sin bil som köpet görs. För att få ordning och reda i underhållet av järnvägarna behövs tydligare och klarare redovisningsmetoder. Detta är också en viktig demokratifråga. Det behövs större transparens för att vi till exempel i ska kunna fatta beslut utifrån underlag som är så korrekta och transparenta som möjligt. 96 (M): Jag vill börja med att säga att jag välkomnar om underhåll av järnväg. Det som påtalar är inte bara allvarligt och viktigt ur ett politiskt och nationalekonomiskt perspektiv. Grunden i detta dokument är något som inte minst i denna kammare varit vida omdebatterat, nämligen storleken på de medel som anslagits till för drift och underhåll av järnvägen. Det handlar i grunden om hur vi använder våra skattemedel på ett effektivt sätt och hur vi får mest järnväg för pengarna. Den senaste tidens debatter har mer handlat om ytterligare pengar, men väldigt sällan har frågan lyfts beträffande hur dessa medel används och vilka underlag som ges av . Tyvärr kan man väl konstatera att den politiska debatten allt som oftast kretsar kring volymer snarare än hur något ska göras och användas. sammanfattande slutsats är att inte förmått ta fram tillräckliga och tillförlitliga underlag för en effektiv styrning av underhållet av de statliga järnvägarna. Vidare skriver att regeringens styrning av underhåll av järnvägen har varit passiv. Det gäller oavsett regering. Vi har hört påtala att de gjorde granskningar av järnvägstrafiken. Det följdes upp 1985 och 1994, men ingenting gjordes av dåvarande regeringar. skrädde inte orden i sitt anförande, men hon var totalt historielös. Det tycker jag är allvarligt i en så viktig fråga som denna. Som jag nämnde i början av mitt anförande ser vi inom Alliansen och inom regeringen allvarligt på de brister som påtalas, men det välkomnas också av den nuvarande regeringen. Och åtgärder vidtas, i motsats till tidigare regeringar. Med anledning av detta föreslog regeringen redan i budgetpropositionen att inleda en större samlad genomlysning av underhållet av vägar och järnvägar med utgångspunkt i båda rapporter. Regeringen har dock valt att gå ännu längre för att öka produktiviteten och konkurrensen inom området. En kommitté har därför tillsatts med syfte att följa upp och analysera de statliga beställarnas agerande för att förbättra produktiviteten och innovationsförmågan. Det är bra att regeringen varit förutseende och tillsatt denna kommitté när vi nu läser . är det beklämmande att höra oppositionens kritik mot de kommittéer och det arbete som regeringen genomför. Jag skulle vilja höra om är kritisk till och tycker att det var fel att tillsätta . Behovet av en mer samlad bild av de underlag som finns för och sedermera har även på andra sätt gjorts tydligt, vilket jag gärna vill nämna. avsatte Socialdemokraterna med stöd av och till drift och underhåll , förvisso till en del ofinansierade men vi talar ändå om . I egen rapport från skriver de att utöver de anslag som S, V och MP föreslog behövdes ytterligare för att öka driftsäkerheten och minska förseningarna. Några ytterligare anslag blev det förstås inte från den socialdemokratiska regeringen. Man tog ingen hänsyn till att ansåg att mer pengar behövdes till järnvägen. och med en alliansledd regering fick inte ytterligare 8 miljarder utan ytterligare 26 miljarder till drift och underhåll av järnvägen. Även denna kraftiga höjning sägs nu vara för låg. Jag gör ingen bedömning av huruvida anslagen är tillräckliga, men jag kan konstatera att de underlag som getts till respektive regeringar varit bristfälliga. Samma myndighet som säger att man behöver ytterligare 8 miljarder får 26 miljarder till, men då har behovet tydligen tredubblats. Och oppositionen är alltid med när det gäller mer pengar. Det är de just i opposition men inte när de var i majoritet. TU8 innehåller inte enbart redogörelse utan även en motion av Socialdemokraterna. Det är en motion som mer liknar en domedagsprofetia eller ett manus till en katastroffilm med tanke på alla kraftuttryck som finns i motionen. Socialdemokraterna verkar nu totalt ha bytt åsikt och gjort en kraftig vänstervridning i fråga om effektivitet och bolagiseringar. I stället utgår de från att allt blir bättre så länge det utförs i offentlig regi, och den konkurrens som Socialdemokraterna själva var med och initierade 2001 verkar vara bortglömd. Såväl investeringsjobben som drift och underhåll på järnväg är i stort sett helt konkurrensutsatta, något som oppositionen på ett obegripligt sätt försöker misskreditera. De anser att vi ska återgå till monopolverksamhet. Har socialdemokratin tänkt förstatliga de tjänster som ligger ute på entreprenad? Det är ett intressant resonemang. Varför skulle det vara billigare och säkrare att en statlig monopolmyndighet exempelvis monterar och underhåller det signalsystem som kommer att installeras runt om i landet än att ett internationellt företag gör det och som har erfarenhet av den typen av arbeten runt om i hela ? Jag har svårt att se att man på ett trovärdigt sätt kan argumentera för detta. Och i hjärtat, : Är det verkligen er vilja att återgå till monopolverksamhet? Socialdemokraterna framhåller i sin motion att bolagisering och konkurrens skulle vara något nytt, oprövat och mycket osäkert, och i den sången faller också in från . Jag vill då passa på att lugna oppositionen med att det inte alls är något nytt, utan det är redan avreglerat och en stor konkurrens i , , och . Jag skulle väldigt gärna vilja ta del av den information som hänvisade till tidigare, att där förs det i egen regi. Jag tycker att det är viktigt att åhörarna får del av den påstådda informationen. Både Infranord och påtalar just att det finns konkurrens i andra delar av . Vidare uttrycker oppositionen en oro för att Infranord ska säljas. Det är lätt att måla satan på väggen om man inte behöver förhålla sig till realiteter. och är förstås väl medvetna om att det inte finns några förslag om att sälja Infranord. Ni vet, eller borde veta, att det inte heller finns något bemyndigande från till regeringen att göra detta, så ni agerar i en fråga som inte finns. Ni har naturligtvis all rätt att diskutera frågor som inte finns, men det blir lite knepigt för medborgarna att förhålla sig till det ni säger och som inte finns. Avslutningsvis vill jag än en gång påtala vikten av att vi har effektiva verksamheter inom statens område, som också påtalar. Jag ser med tillförsikt fram mot kommande rapporter från och är övertygad om att nuvarande regerings agerande kommer att bli än tydligare i kommande redovisningar när de startade arbetena också har fått verkan.