prot · GY0942 · 2011-01-18 00:00:00 — Vi får aldrig förledas att tro att när en ung människa börja röka hasch eller använda andra droger beror det på att det barnet inte har föräldrar som älskar, ställer upp eller tar ansvar. Så enkelt är det inte. Därför är det så viktigt på vilket sätt som samhället kan ställa upp med vård, omsorg och behandlande insatser. Det är så upprörande att den unga människa som söker hjälp och säger att jag vill ha hjälp, jag är så orolig för vad som händer med mig och mitt droganvändande inte får hjälp . Många blir hänvisade till att vänta , ibland : Kom tillbaka om , så kanske du kan få hjälp eller behandling. Det är inte rimligt. Jag hoppas att ska använda sitt sista inlägg för att svara på dessa konkreta frågor. Det är självklart bra med riktlinjer som ger bättre kvalitet på vården, men fortfarande kommer många över huvud taget inte till denna vård eller behandling. säger att de vill skriva mycket om dessa saker i strategierna. Jo, det är väl bra. Men vad ska man konkret göra för att unga människor som söker hjälp för sin droganvändning och sitt drogmissbruk ska få hjälp ? 10 Statsrådet (KD): Jag skulle vilja påstå att under tid som ansvarig minister i en socialdemokratisk regering fick ingen vård direkt. Den här regeringen har kortat köerna till vården på ett dramatiskt sätt. Det kommer vi att fortsätta med. Målet är att man ska få vård . Dit är vi på väg. När det handlar om missbrukarvården är det viktigt att ha kunskap. Den kunskapen har vi gett i uppdrag att sprida. Det har varit ett stort intresse från professionen själv. Det gläder mig. Från både och från missbrukarvården, som har många aktörer, har intresset varit stort för att ta del av de regionala konferenserna. Utöver det har vi sett behovet av en missbrukarvård, som inte fungerar överallt i landet. Så har det varit . Missbrukarvården har rustats ned. Det är min åsikt. Därför tillsatte jag under förra mandatperioden en utredare som ska titta på hur vi kan klara att ge rätt vård till rätt person . ska vara färdig med sin utredning . Jag hoppas att han ska ge oss många bra förslag på hur vi ytterligare kan öka insatserna för att rätt vård och behandling ska ges till rätt person. Det är utmaningen, och det är målet med utredningen. Låt mig säga att den här regeringen har skapat en struktur för det drogförebyggande arbetet som kan vara , där vi ser till att avisera pengar inte bara i taget, som den tidigare socialdemokratiska regeringen gjorde, och vi kan säga att vi för hela mandatperioden har avsatt resurser därför att vi vet att det ständigt kommer nya generationer. Det här måste vara ett pågående arbete, uthålligt till sin karaktär och långsiktigt. Det är så den här regeringen arbetar. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2010/11:122 om livet efter skyddat boende 11 Statsrådet (KD): Arhe Hamednaca har frågat mig om jag avser att ta initiativ till att utreda eller kartlägga hur det går för dem som lämnar ett skyddat boende. Han har också frågat vad jag tänker göra för att flickor och unga kvinnor efter det skyddade boendet ska få samma möjligheter som andra i vårt samhälle att leva ett normalt liv. Regeringen har under förra mandatperioden satsat stort på att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Flera åtgärder har vidtagits inom ramen för regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. En viktig del i arbetet är förstås att den som utsätts ska få skydd, stöd och hjälp. Då är det långsiktiga arbetet oerhört viktigt. Som Arhe Hamednaca nämner kan livet efter tiden i ett skyddat boende vara avgörande, särskilt om det är den egna familjen som är förövare. Det kan till exempel finnas ett stort behov av professionell rehabilitering, långsiktigt stödjande insatser och ett fungerande socialt nätverk. Regeringen har gjort en omfattande satsning på att förbättra arbete med våldsutsatta kvinnor. Den lagändring som genomfördes i socialtjänstlagen innebär en tydlig markering från samhällets sida att brottsoffer, särskilt våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld, har rätt till stöd och hjälp samt att kommunerna har ansvar för att utveckla arbetet för att tillgodose det kravet. har tagit fram allmänna råd och behandlingsinstrument för socialnämndens arbete med dessa frågor. Samarbetet med andra myndigheter är förstås också viktigt. Rättsväsendet, hälso- och sjukvården, länsstyrelserna och frivilligorganisationerna spelar en viktig roll i sammanhanget. Regeringen har även antagit en handlingsplan för att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja. Handlingsplanen innehåller 15 åtgärder, varav två särskilt berör dem som blir offer för hedersrelaterat våld och förtryck och behöver stöd och hjälp av samhället. i har fått i uppdrag att ta fram en vägledning som ska kunna användas på lokal nivå för stöd och rehabilitering av unga som har placerats i skyddat boende, familjehem eller annan institution. har fått i uppdrag att analysera vilka behov som finns av vägledning, utvärdering, uppföljning och annat för att kvalitetsutveckla arbetet inom och hälso- och sjukvården med offer för hedersrelaterat våld och förtryck, inklusive barn och unga som blir gifta mot sin vilja. Jag vill också nämna att länsstyrelserna i , och har i uppdrag att stödja och samordna utvecklingen av skyddat boende. I uppdraget ingår att göra en kartläggning av hur platserna i skyddat boende finansieras samt vilket stöd som de skyddade boendena och andra verksamheter ger till de placerade för att underlätta och förbereda dem för livet efter det skyddade boendet. Denna kartläggning kommer att presenteras 2011. För att få mer uthållighet och långsiktighet i arbete har regeringen nu givit ett övergripande uppdrag att fortsätta stimulera utvecklingen av verksamhet för våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnar våld under 20112013. För detta beräknar regeringen att avsätta under 20112013. Av uppdraget framgår att ska verka för att arbetar mer långsiktigt, strategiskt och evidensbaserat samt för förbättrad kvalitet och kompetens på området. Vikten av att möjliggöra förbättrad hjälp och stöd till särskilt utsatta grupper av våldsutsatta kvinnor, till exempel kvinnor med utländsk bakgrund och kvinnor som utsatts för hedersrelaterad brottslighet samt våldsutsatta barn, poängteras. I uppdraget ingår också fortsatt tillsyn på området i syfte att identifiera eventuella brister. redovisade en utvärdering av arbetet med handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Med utgångspunkt från den kunskap och de erfarenheter som dragits fortsätter regeringen arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor. 12 ARHE HAMEDNACA (S): Det är första gången som jag står här i talarstolen, och jag är glad att jag börjar med en fråga som har engagerat mig . Jag vill börja med att tacka ministern för svaret på min interpellation. De frågor jag tar upp är viktiga, svåra och komplexa och gäller främst svårt utsatta medborgare i vårt samhälle. Jag utgår från att ministern menar väl, men jag tycker ändå inte att det verkar som att ministern riktigt förstår hur allvarliga problemen är för de här flickorna och unga kvinnorna. Det som krävs är en helhetssyn för att långsiktigt vända utvecklingen. Ministern räknar i svaret upp en rad lovvärda initiativ, men de räcker inte. De här utsatta människorna behöver ses som lika viktiga som andra medborgare. De insatser eller de senaste årens omfördelningar av resurser från utsatta områden och grupper till redan välbeställda områden och grupper signalerar motsatsen. Skolan och vården är särskilt tydliga exempel på detta. Jag citerar ur min interpellation: Våldet mot kvinnor är en urgammal och primitiv företeelse med olika mekanismer, av vilka en är det så kallade hedersrelaterade våldet. Ändå var det först som politiker, samhälle och svenska medier på allvar började uppmärksamma att unga kvinnor med invandrarbakgrund kunde vara utsatta för dödshot och mordförsök av nära anhöriga. Några av de unga flickorna hamnar i skyddat boende. Innan jag blev riksdagsledamot arbetade jag mot hedersrelaterat våld på . som jag har jobbat med de här frågorna har jag mött många unga flickor och killar som har vittnat om hur svårt många flickor har det. Jag har också träffat och samarbetat med många frivilligorganisationer, inte minst kvinnojourer, som gör ett fantastiskt arbete med små resurser. De vittnar också om flickornas svåra situation tiden efter skyddat boende jag betonar starkt att jag pratar om tiden efter skyddat boende. i hade 2008 ett stort nationellt samråd som utmynnade i rapporten boende för personer som utsätts för hedersvåld. Jag utgår från att ministern har läst rapporten. Här beskrivs problem som kortsiktighet, bristande finansiering, olämpliga eller uteblivna placeringar och oklara kriterier för vilka som ska få bedriva verksamhet som skyddat boende. Utifrån detta vill jag repetera mina frågor i min interpellation till statsrådet: statsrådet att ta initiativ till att utreda eller kartlägga hur det går för dem som lämnar ett skyddat boende, livet efter skyddat boende? Vad tänker statsrådet göra för att flickor och unga kvinnor efter det skyddade boendet ska få samma möjligheter som andra i vårt samhälle att leva ett normalt liv? 13 Statsrådet (KD): Då vill jag välkomna interpellanten till talarstolen i . Det är en fantastisk möjlighet att få finnas i riksdag och den vägen få opinionsbilda i frågor. Jag förstår att interpellanten har ett personligt engagemang i den här frågan utifrån att han också professionellt har arbetat med den. Det här är ett område som har en hög angelägenhetsgrad. Redan förra mandatperioden gick regeringen in med ett mycket aktivt arbete. Det avsattes stora resurser för området våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld. Men fortfarande har vi ganska begränsade kunskaper. Det är ett nytt politiskt område som inte har funnits på agendan så väldigt . Vi försöker skaffa oss och förmera kunskaper för att se vilka insatser som är de rätta och som ger effekt. Det är därför vi har satt i gång det kartläggningsarbete som interpellanten efterfrågar. Det uppdraget är redan givet. Vi väntar nu på resultatet från en sådan kartläggning som kan visa vad det mer är för insatser som skulle behövas för att kvinnorna och flickorna som har bott på skyddat boende ett tag ska kunna fortleva sitt liv i trygghet ute i samhället, men med stöd och insatser från samhället för att det livet ska kunna fungera väl. Att förmera den kunskapen ser jag som det centrala just nu för att vi ska kunna träda till mer handling och göra rätt saker. Därför väntar jag med otålighet på att få del av de kartläggningar som är på gång. 14 ARHE HAMEDNACA (S): Jag påstår inte att allt har blivit sämre, och jag skyller inte allt på regeringen. Den här sortens våld och utsatthet fanns självklart även . Jag känner igen handlingsplanerna och satsningarna som statsrådet nämner. Jag har jobbat ute på fältet . Jag känner igen dem, och jag vet att vi är på rätt väg. Men det räcker inte. Jag talar inte om de satsningar som görs. Jag vet att det satsas kortsiktiga projektmedel genom länsstyrelserna. Jag vet också att det finns ett stort engagemang tack vare de frivilliga organisationerna, inte minst i kvinnojourerna som jobbar och kämpar med dessa frågor. När det gäller kunskap är vi också på rätt väg. Kunskapshöjande utbildningar och satsningar är på gång; det vet jag. Men det som jag tar upp, , är ett nytt område. Det handlar om livet efter skyddat boende. Dessa flickor har levt ett trasigt liv, och därför kommer de in i skyddat boende. Där börjar ett helt annat liv. Det blir nästan dubbla trasiga liv för dessa flickor. Efter skyddat boende hamnar många flickor tyvärr i destruktiva miljöer. De börjar redan i skyddat boende med tabletter mot depressioner. Fortsättningen blir alkohol, droger och till och med prostitution. Detta vill jag lyfta upp. Jag upprepar att jag vill se en utredning eller kartläggning av hur stort detta problem är. Därifrån kan vi sedan hämta kunskap om vad vi kan göra. Jag talar inte bara om unga flickor som drabbats av hedersrelaterat våld, utan det här gäller många kvinnor. Livet efter skyddat boende är inte helt enkelt. För en månad sedan besökte jag en kvinnojour som heter Someja som gör ett fantastiskt arbete för att hjälpa tjejer och kvinnor med invandrarbakgrund. De lyfte upp att stöd och hjälp från samhället efter skyddat boende är nästan obefintligt. Man tycks tro att de kan klara det normala livet ute i samhället själva precis som andra människor. Man tycks totalt ha glömt att dessa flickors liv aldrig har varit normalt. Enligt Someja och många andra som har jobbat med dessa frågor kommer många flickor tillbaka till dem och söker hjälp för att kunna klara det vardagliga livet. Jag vill att ministern ska göra en kartläggning av hur livet efter skyddat boende ser ut. 15 Statsrådet (KD): Mitt svar till interpellanten är åter att vi gör precis det som interpellanten efterfrågar. Jag har bett länsstyrelserna i , och att göra en kartläggning och redovisa den för regeringen av hur man bäst från samhällets sida kan stödja dem som har varit våldsutsatta till ett bra liv efter placeringen. Vad är det för stödinsatser som behövs? Jag är övertygad om att i vissa kommuner tar ett ansvar, men de trevar naturligtvis eftersom inte heller de har kunskapen om vad som är adekvata och bra insatser. Det är därför kartläggningen är viktig. Den kan ge stöd till att kunna erbjuda rätt insatser. Därför är jag angelägen om den, och den är på gång. Den är nära förestående; den kommer . Då kommer vi att få veta lite mer, och jag är som sagt angelägen om att få ta del rapporten. Det är också viktigt att jobba med attityder. Många av de föreningar som samlar olika etniciteter är en viktig samarbetspartner för oss när det gäller att bearbeta attityder på området. Det är ytterligare exempel på åtgärder som kan behöva vidtas framöver. Kartläggningar är viktiga. Insatser börjar alltid med att vi har kunskap om hur situationen ser ut för att veta vad vi ska göra. Låt oss avvakta till mars. Jag hoppas att vi båda gläds åt att få öka vår kunskap genom rapporten när den kommer. 16 ARHE HAMEDNACA (S): Jag vill utifrån min arbetserfarenhet och mina samtal med dem som jobbar där ute ge några konkreta förslag på vilka resurser som skulle behövas för tiden efter skyddat boende. För det första behövs familjehem som har spetskompetens inom detta område så att de är väl förberedda att ta emot dessa flickor och kan förstå dem. För det andra behöver varje flicka en kontaktperson som har rätt kompetens och som kan följa henne oavsett vilka placeringar eller socialsekreterare hon träffar. Kontaktpersonen bör finnas där långsiktigt och vara en trygghet för flickan. För det tredje borde det finnas ett alternativ efter skyddat boende och innan eget boende för de flickor som inte hamnar hos familjen, det vill säga en slussverksamhet där flickorna bor i ett kollektiv men ändå har sitt eget boende. Tanken är att de ska tränas för att klara ett eget boende och ett självständigt liv men få stöd genom att slussas till detta. Jag hoppas att detta är förslag som ministern kan ställa sig bakom. Jag vill tacka ministern för en bra debatt, och jag kommer inte att släppa frågan. Samhället sviker dessa flickor. De har rätt att få samma rättigheter och möjligheter att leva ett normalt liv som vi andra i samhället. Det handlar ytterst om mänskliga rättigheter. 17 Statsrådet (KD): Jag håller med interpellanten om att det handlar om mänskliga rättigheter. Det handlar om alla människors rätt till ett liv i trygghet. Det är det som arbetet med insatser går ut på i vårt land, och det är en viktig princip som vi ska upprätthålla. Detta är en grupp som kan leva i stor utsatthet. Att inte känna trygghet i sin egen familj innebär en utsatthet som det är svårt för någon som inte har upplevt det att föreställa sig. Jag tackar interpellanten för att han deltar med konstruktiva förslag. Det är bra. Självklart ska vi titta vidare på dessa, men först ska vi se hur kartläggningen ser ut och vad man genom kartläggningsarbetet har kommit fram till kan behövas. Det låter dock som kloka tankar som jag absolut tar med mig i det vidare arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2010/11:119 om ökad barnfattigdom 18 Statsrådet (KD): har frågat finansministern vad han avser att göra för att stödja de fattiga barnen. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som svarar på frågan. Jag besvarade och motsvarande fråga av respektive . Mitt svar på fråga kommer att vara i linje med vad jag anfört tidigare. Barns ekonomiska situation är en viktig fråga för regeringen. Självklart har inte gått oberört genom den djupaste och mest utbredda lågkonjunkturen . En ökad arbetslöshet innebar att många drabbades av ekonomiska svårigheter. Regeringen har sedan tillträdet 2006 bekämpat fattigdom genom att minska utanförskapet och återupprätta full sysselsättning. När fler arbetar och färre försörjer sig på sociala ersättningar minskar inkomstskillnaderna i samhället gradvis. Den långsiktiga fördelningspolitiken är därför att få fler i arbete. Den avgörande orsaken till att barn lever i ekonomisk utsatthet är vanligtvis att föräldrarna saknar arbete. Hushåll där de vuxna förvärvsarbetar är sällan fattiga. Vi strävar efter att ge alla barnfamiljer förbättrade förutsättningar för en god levnadsstandard. Den ekonomiska familjepolitiken bidrar till att utjämna de ekonomiska skillnaderna och till att stödja alla barnfamiljer. För att förbättra ekonomin för hushåll med de allra lägsta inkomsterna är de behovsprövade stöden särskilt viktiga. Även barnbidraget är inkomstutjämnande. En grupp bland barnfamiljerna som är vanligt förekommande bland de med låg ekonomisk standard är de med många barn. Ett ändamålsenligt sätt att stödja dessa hushåll är att höja barnbidragets flerbarnstillägg. En sådan åtgärd vidtog regeringen så sent som . Denna satsning ger berörda familjer en relativt stor inkomstförstärkning. Kostnaden för denna förstärkning uppgår till ca . Därutöver har regeringen aviserat i budgetpropositionen att ytterligare stärka ekonomin för de barnfamiljer som har den sämsta ekonomin genom att höja det särskilda bidraget för barn som finns inom bostadsbidraget. En viktig åtgärd som regeringen vidtagit för att förstärka arbetslinjen är etableringsreformen för nyanlända invandrare som trädde i kraft . Lågkonjunktur och hög arbetslöshet har lett till att många invandrare har haft svårt att hitta en egenförsörjning och i stället hänvisats till socialbidrag . är majoriteten av socialbidragsmottagarna utrikes födda. Detta påverkar givetvis barnen i dessa familjer. För att bryta denna utveckling och stimulera att nyanlända snabbare ska kunna bli självförsörjande skapas nu en effektiv etableringskedja. Med hjälp av denna reform kommer förhoppningsvis fler i arbete och därmed kommer allt färre barn att leva i familjer som har svårt att få ekonomin att gå ihop. Att allt fler barn, relativt sett, är ekonomiskt utsatta beror inte på att hushållen som har de lägsta inkomsterna har fått minskade inkomster. De disponibla inkomsterna har ökat också i de lägre inkomstskikten. Förklaringen till att andelen ekonomiskt utsatta barnfamiljer har ökat relativt sett är att inkomstökningen har varit större i de högre inkomstskikten. Därmed har inkomstspridningen ökat och fler har hamnat under nivån av medianinkomsten. Utvecklingen av hushållens ekonomiska utsatthet kan emellertid också mätas utifrån en absolut nivå, det vill säga en nivå som definierar samma köpkraft från till ett annat. beräkningar visar att utvecklingen utifrån en absolut nivå i stället gått mot att färre barn lever med en låg inkomststandard. 19 (S): Tack, , för svaret. Jag hade alltså ställt en interpellation till finansminister eftersom jag menar att finansministern till stor del har varit delaktig i regeringens politik med ökade klyftor och ökad barnfattigdom. Han har skickat . Jag tar gärna återigen en debatt med i den här frågan. Jag är lite förvånad över svaret eftersom det innehåller så många motsägelsefulla uppgifter. säger att barns ekonomiska situation är en viktig fråga för regeringen. Hur viktig är den? Sätter ni barnen främst? Är de det allra viktigaste för regeringen? Var kommer barnen på en skala? säger i svaret att det är den ekonomiska krisens fel och att man inte kan göra något åt det. Det är någon annans fel. Förnekelsefasen kan många gå igenom. Det gäller även skyllaifrånsigfasen. Den borgerliga regeringen brukar skylla på sossarna; det mesta brukar ju vara vårt fel. Jag tycker att det är ett passivt förhållningssätt av en regering att förneka att man kan påverka en situation och säga: Det är kris. Vi kan inget göra. Barnen får det sämre och det är synd, men det är inte vårt fel så det kan vi inte göra något åt. Jag vet att borgerliga politiker har åsikten att politiken inte ska lägga sig i. Man ska inte göra något, utan bara kratta i manegen så att det ser lite tjusigt ut och så att inte de allra värst utsatta får det ännu värre. Man borde i stället verkligen ta itu med problemet och se till att politiken gör skillnad och se till att man har en generell välfärdspolitik. skriver i svaret att den långsiktiga fördelningspolitiken är viktig för barns utsatthet. I samma svar skriver att klyftorna har ökat eftersom de rika har blivit rikare. Hon skriver inte riktigt så utan med andra ord, men det är kontentan av svaret. säger att det är viktigt att vi strävar efter att ge alla barnfamiljer förbättrade förutsättningar för en god levnadsstandard genom att människor kommer i arbete och utanförskapet minskar. Men arbetslösheten har ju ökat, och utanförskapet har ökat med 70 000 personer under den förra mandatperioden. Det är naturligtvis inte heller ert fel skulle säkert säga men det vore fint om man gjorde något åt det och om man hade en ambition med en generell välfärdspolitik som gör att alla får vara med in . säger att fler har blivit arbetslösa och att barnen därför har fått en mer utsatt situation. Det är ju inte så konstigt eftersom ni med er politik har förvärrat för de arbetslösa. Ni har uppfattningen att om vi sänker ersättningarna och höjer skatten för de sjuka och arbetslösa blir de friska och hittar ett jobb. Den politiken har tyvärr inte fungerat. Människor har inte blivit friskare av att vara fattigare. Det har gått ut över barnen. I går fick vi rapporter om att vräkningar av barn ökar. var ännu fler barn inblandade i vräkningar. Så kan vi inte ha det, . 20 Statsrådet (KD): Det är alltid fascinerande att höra beskrivningar. Barn är viktiga. Den här regeringen är inte passiv. När vi tillträdde 2006 fanns det en tydlig ambition att minska utanförskapet det som hade ökat dramatiskt av socialdemokratiskt styre. Vi hade en situation i landet som inte var hållbar. Många människor levde i fattigdom på ett sätt som vi inte vill se. Man tvingades ut i utanförskap genom olika system. För oss var det viktigt att bryta det och ge människor möjlighet till egenförsörjning. Av dem som hade sjuk- och aktivitetsersättning sade att de hade arbetsmöjligheter men inte hade fått chansen. Att se till att vi har rehabilitering, möjlighet till jobbcoach, sänkta trösklar in på arbetsmarknaden och möjlighet till egenförsörjning är det effektivaste sättet att bryta fattigdom. Därför är detta så centralt. Det hänger ihop. Det vill tyvärr inte se. minskade antalet personer som levde på socialbidrag i vårt land. Antalet fattiga barn minskade . Vi hade en god konjunktur. Sedan hände det som händer i varje lågkonjunktur, oavsett regering. När tiderna blir sämre och fler blir arbetslösa ökar människors behov av socialbidrag. Att siffrorna går upp har hänt för socialdemokratiska regeringar också. Vår målsättning är att se till att människor kommer tillbaka till arbete så fort som möjligt. Därför finns möjligheten till jobbcoachning.