prot · GY09114 · 2011-06-13 00:00:00 — Jordbruksministern har alltså under brinnande valrörelse för att visa handlingskraft haft lånta fjädrar som om de varit riktiga hade varit konstitutionellt felaktiga. har han bara farit med osanning under valrörelsen. 73 (M): Jag har tagit över detta ärende från som var tvungen att resa hem till för att ta hand om kyrkonämnden. Vad var det som egentligen hände? Att statsråd har återkommande formella och informella kontakter med sina myndighetschefer för att få veta vad som händer är inte särskilt märkligt. Det har också haft. I det aktuella fallet ville han naturligtvis informera sig om arbetet med djurskyddskontroller av pälsdjursnäringen efter avslöjandet från Djurrättsalliansen. Att detta skulle innebära ett uppdragsliknande krav är lite svårt att se. Det som hände och som föregående talare också berättade om var att man genomförde ett videomöte. Det var ett helt informellt möte mellan tjänstemän på departementet, statsrådet, generaldirektör, chefsveterinär och andra personer från . Där presenterade myndigheten de kontakter som man har haft med länsstyrelserna om djurskyddsarbetet och djurskyddskontrollen och vilka planer man hade för att genomföra ytterligare kontroller under de närmast påföljande dygnen. Man talade också om huruvida det fanns behov av att lämna tilläggsdirektiv till den pågående utredningen om djurskyddslagstiftningens utformning och innehåll. Det finns minnesanteckningar från detta möte . Av dem framgår det att statsrådet har fått en ordentlig genomgång av det arbete som pågår inom när det gäller arbetet med pälsdjursfrågor och att han ville ha en snabb återkoppling av läget och vilken åtgärdsplan man arbetade med inom . Det finns ingen annan dokumentation från detta videomöte än dessa minnesanteckningar, vilket naturligtvis försvårar möjligheten att ta reda på exakt vad som sades. Vad som däremot framgår är att man hade startat ett arbete med att ta fram en åtgärdsplan om djurskyddet, alltså långt innan dessa uppgifter presenterades av Djurrättsalliansen. Vi har sett att detta fanns dokumenterat på . På denna hemsida konstaterar man också att de åtgärder som vidtogs efter videomötet låg inom ramen för redan gällande instruktioner och regleringsbrev när det gäller djurskyddet. Det framgår också i dokument från att man har haft kontakter med om djuromsorgsprogram . Man har diskuterat hur näringen kan vara med och ta fram ett program och bett om synpunkter på förbättringar av det. På finns det ett pressmeddelande återgivet där det framgår att man har inlett en serie möten med företrädare för pälsnäringen om djurskyddsarbete och djuromsorgsarbete. Där framgår det också att man kommer att utvärdera situationen bland annat för minkuppfödningen och kommer att komma med en åtgärdsplan . Det är det som faktiskt har hänt. Vad handlar då detta ärende om? Det handlar om regeringsformens bestämmelser om ministerstyre. Regeringen styr riket. Regeringen utfärdar inte föreskrifter till myndigheter i strid med gällande rätt. Regeringsformen förbjuder ministerstyre. Regeringen fattar kollektivt beslut vid regeringssammanträdena, och ämbetsverken är självständiga. Vad det handlar om är om ministern har gett direktiv till sina myndigheter på detta sätt i strid med regeringsformen. Skedde det någon sådan styrning från statsrådet ? Det som föranleder den enorma otydligheten om detta är det meddelande som har legat ute på hemsida, alldeles för länge, vill jag tillägga, med rubriken ska stoppa vanvård vid minkfarmar. Det finns en text därunder där det står att jordbruksministern det var han då, men är han landsbygdsminister har gett i uppdrag att ta fram en åtgärdsplan för att säkerställa djurskyddet vid minkfarmar. Det är detta som det hela handlar om. Vi har gjort en bedömning, som tidigare talare har berättat om. Det är ett helt enigt utskott som har kommit fram till att ordvalet i detta meddelande på regeringens webbplats inte bara är olyckligt utan felaktigt. Det har ministern också medgett och beklagat i olika sammanhang, inte minst i utfrågningen som utskottet hade. Att man har kommunicerat felaktiga uppgifter har också föranlett att det har varit lätt att få uppfattningen att ministern har gett direktiv. Tydliga fel har begåtts, står det i utskottets ställningstagande. Vi förutsätter att detta inte kommer att upprepas. kan man faktiskt konstatera hur otroligt lätt det är att felaktiga uppgifter får spridning fort. Vi menar att det framgår tydligt, såväl i de skriftliga svar som utskottet har tagit in som vid utfrågningarna, att inte har fått några direktiv av ministern. Utskottet är helt enigt om detta. Vad gäller de inspektioner som länsstyrelserna gjorde runt om i landet låg det redan i åtgärdsplan att ta fram en lägesrapport för bättre kontroller av minkfarmerna. Man höll redan på med detta. Statsrådet har gjort fel. Han har beklagat detta, och han har bett om ursäkt för detta. Han klandras av ett enigt utskott för att han har gjort fel. Vi hoppas och förutsätter att detta inte kommer att hända igen. 74 (C): I ärendet som gäller jordbruksminister agerande för djurskyddskontroll av minkfarmer har han av från anmälts för ministerstyre mot . har i utredning och beslut helt friats från att ha bedrivit ministerstyre som anmälaren avsåg. Men jordbruksministern har medgett att en notis på webbplats varit missvisande och gett en felaktig bild av vad som har hänt i ärendet. Detta fel har senare upprepats, bland annat i svar på en skriftlig fråga i . har inför beklagat felen och bett om ursäkt för dem. I beslut sägs att tydliga fel begåtts vad gäller uppgifterna på webbsidan och att utskottet förutsätter att det inträffade inte kommer att upprepas. Det som uttalas i beslutet är i själva verket vad själv vid den offentliga utfrågningen i KU sagt var fel ett fel som han beklagade. I min inledning uppehöll jag mig vid de felaktiga uppgifter som läckts ut till medier när det gäller granskningen innan beslut fattades. Syftet tycks ha varit i alla fall uppfattar jag det på det sättet att skada tilltron till jordbruksministern. sade i sin inledning och det sade här även att ville visa handlingskraft. Jag kan också tolka notisen på det sättet. Men det var så att hade förberett en granskning av minkfarmarna detta på grundval av ett regeringsbeslut som tagit initiativ till. Men visst, frågan om granskningen av minkfarmarna blev mer akut när Djurrättsalliansen filmade ett antal minkfarmar och missförhållandena där. Det här ledde till den videokonferens med och som omtalats. Det var den videokonferensen som var grunden till notisen på . Det avgörande beslutet om granskningen av minkfarmarna hade tagits tidigare genom det uppdrag som på initiativ hade fått, nämligen att ta fram en granskningsplan för minkfarmarna. Han hade alltså, kan man säga, varit förutseende innan filmningen gjordes. För detta förutseende skulle kanske vara värd beröm, men sådant beröm brukar inte dela ut. Vi är eniga om beslutet i jag instämmer alltså i det som där sägs men det innehåller inte den form av kritik som framförts i massmedier. Det framförs kritik mot fel som funnits på hemsidan, och den kritiken anser jag också vara berättigad. 75 (MP) replik: Efter att ha lyssnat till och också till får jag uppfattningen att det gjordes ett misstag på departementet, att någon tjänsteman på hemsidan skrev en notis som var felaktig och att det är allt. Men så var inte fallet. Ni försöker förminska det här till ett litet litet knappnålshuvud. Men i själva verket är det så att jordbruksministern i valrörelsen själv sagt till medier att han gett ett uppdrag. Det gäller inte bara notisen på hemsidan. Också här i har han inte som jag sagt under en frågestund och i en interpellationsdebatt utan här i sagt att det här var ett uppdrag som han gett. Dessutom måste det av någon anledning vara så att har fått samma uppfattning eftersom detta står på dess hemsida. Det gäller alltså inte något enstaka tillfälle och inte att något slags misstag som begåtts, utan det har kommit felaktiga uppgifter från jordbruksministerns mun vid ett antal tillfällen. Därför är det allvarlig kritik som vi riktar. Jag tycker inte att det finns någon anledning att förminska detta på det sätt som gör. 76 (C) replik: Jag har framfört att jag står bakom den kritik som ingår i beslut. Det är tråkigt att det getts sken av att det funnits ytterligare kritik kritik som inte ingår i beslutet. Som jag framhållit i mitt anförande hade det från sida men det var tagits initiativ till att granska minkfarmarna. Man hade alltså ett uppdrag, och ett arbete pågick inom med att ta fram den här granskningsplanen när filmningen inträffade och det hela blev mer akut. Jag uppfattar att det fanns ett uppdrag. Uppdraget gavs dock inte . Såtillvida kan också jag tolka uppgiften i notisen som missvisande. 77 (MP) replik: Uppgiften i notisen har ju författats av någon annan. Vad jag säger är att själv vid ett flertal tillfällen har sagt orden i fråga. Det tycker jag inte att det råder någon tvekan om. Vi har väldigt klara belägg för att det var på det sättet. Vi har ju protokoll från flera tillfällen. Kunde ni inte, , åtminstone erkänna att det förhåller sig så att själv har sagt orden i fråga? 78 (C) replik: Jag uppfattade att hade gett ett uppdrag i form av ett regeringsbeslut redan tidigare, alltså . höll då på med granskningen, så att tagit initiativ var inte en felaktig uppgift. Men sedan har vi tidpunkten; det gjordes inte utan . 79 HANS (S) replik: agerar, tycker jag, mer som en försvarsadvokat för jordbruksministern än som en ledamot av som har ett formellt uppdrag att fundera över statsrådens agerande. I början av debatten här observerade jag att inte sade någonting om kritiken mot regeringen utan bara om vilka fel som centerpartistiska statsråd inte hade gjort. Det känns som att försöker spela ned kritik. Det är klart att man blir lite bekymrad om ett statsråd far med osanning för att i en valrörelse slippa en besvärlig debatt. Tycker inte att KU måste markera i frågan för att förhindra ett sådant missbruk av ord i framtida valrörelser? Jag tycker att KU har en viktig roll. Jag blir lite förvånad över det uppdrag som hanterar. På s. 227 i KU:s material, del 1, angående den promemoria vi fått från departementet står det så här: Något särskilt uppdrag om en åtgärdsplan har inte lämnats, uppges det vidare. Därför funderar jag på om ett uppdrag är givet eller inte. 80 (C) replik: Jag uppfattar att något sådant uppdrag inte gavs i fråga, alltså . På så sätt delar jag uppfattningen där. Det är det som detta syftar på. Jag reagerar mycket kraftigt på den felaktiga och överdrivna kritiken om att ministern blivit fälld för ministerstyre. Det har varit utgångspunkten för att säga att det inte överensstämmer med beslut. 81 HANS (S) replik: Jag tycker att det är väldigt bekymmersamt om ledamöter av ser det som sitt främsta uppdrag att försvara ministrar, inte att utöva sin författningsenliga förpliktelse att granska regeringsmakten. Jag måste säga att jag upplever det sagda som rent försvarstal. Det blir jag lite förvånad över. 82 (C) replik: Som jag har framhållit instämmer jag i de beslut vi har varit eniga om här. Men visst reagerar jag mot den felaktiga beskrivningen av innehållet i beslutet från . Det reagerar jag mycket kraftfullt mot. Kritiken som ges mot i själva beslutet är berättigad, men den ska refereras på ett korrekt sätt. 83 SKÅNBERG (KD): Debatten så här långt påminner om ordspråket: Det här verkar lätt, men vänta tills jag har förklarat det. Vi var överens. Det är ett enigt utskott som har uttalat sig. Men ge oss så ska vi nog kunna se till att vi blir oense igen. Så här står det faktiskt i det vi vid det senaste justeringssammanträdet var överens om: Utskottet utgår i sin bedömning från de uppgifter som har lämnats i granskningen av landsbygdsminister , och och som innebär att det vid videomötet mellan företrädare för och inte lämnades något uppdrag till utan att verket redan hade påbörjat sitt arbete. Arbetet ligger inom ramen för uppdrag avseende djurskyddet. Detta har vi efter tuggande i månader kommit fram till. Det är vi överens om, eller var åtminstone innan vi gick in i kammaren. Låt oss nu spola tillbaka videobandet med den målande beskrivning som hade på utskottsgranskningen. Han sitter i en tandläkarstol. Han har fått avbryta mitt under brinnande valrörelse. Regeringsmakten står på spel, och man borrar i munnen på honom. Då ska det vara en videokonferens. Under denna videokonferens säger han uppenbarligen felaktigheter. Om han hade frågat hur långt granskningen av minkfarmarna och deras förhållanden hade gått hade vi inte haft detta ärende . I stället sade han uppenbarligen: Se till att granska minkfarmarna! Han sade fel. Vi kritiserar honom för detta, men vi är själva överens vi har skrivit oss samman om att arbetet ligger inom ramen för uppdrag avseende djurskyddet, och verket hade redan påverkat detta arbete. För detta bad om ursäkt inte en gång, inte två gånger, utan kanske under granskningen. Han var mycket ledsen för detta. Han vädjade till oss att väga in att han satt med borren i munnen. Jag tycker ändå att vi ska hyfsa debatten lite grann och säga att han har gjort en pudel. Han har rullat sig och sagt att det blev jättefel, och vi har sagt att vi hoppas att detta inte upprepas. Kan det inte räcka med det? 84 (MP): Jag måste tyvärr gå upp i talarstolen en gång till med tanke på vad sade i detta ärende. Från framgår, som jag ser det och som jag läser det betänkande och de uppgifter vi har fått in från regeringen, att regeringen svarar på frågor att det inte har lämnats något särskilt uppdrag om en åtgärdsplan. Det är regeringens svar. Vidare anförs i promemorian från regeringen till att innehållet i den åtgärdsplan som presenterade vid det aktuella mötet med departementet däremot faller inom ramen för det uppdrag på djurskyddsområdet som i författningsbestämmelser givits . Det är alltså allmänna författningar, som 3 § om att ska arbeta med att säkerställa ett gott djurskydd, djurskyddslagen i 24 § och 63 § och så vidare. Det har alltså enligt den information vi har fått till KU inte getts något särskilt uppdrag från departementet eller regeringen i dessa frågor, utan det är som vidtar dessa åtgärder på grundval av allmänna författningar man har att arbeta med. Om inte kan visa något helt nytt i denna fråga stämmer alltså inte det som säger, nämligen att det har tagits ett särskilt beslut och att har varit framsynt och handlingskraftig, men bara . Kulturministerns uttalande i ett brev till (avsnitt 4.7) 85 (M): I en anmälan som inkommit till utskottet anförs att utskottet bör granska kulturministerns så kallade styrning av . Anmälan gäller framför allt ett brev skrivet till dess ordförande från kulturministern gällande stöd till digitalisering av biografer. I budgetpropositionen 2011 anges att digitaliseringen av biografer möjliggör ett bredare filmutbud och att distributionen når fler invånare på mindre orter. 2009 inledde därför ett digitalt pilotprojekt som innebar att 28 salonger spridda i landet digitaliserades enligt internationell standard . Projektet finansierades genom existerande stödformer filmavtal. Inför budgetarbetet 2011 inkom budgetunderlag från där man konstaterade att det fanns ytterligare behov av offentligt stöd för att klara övergången till den digitala tekniken. äskade för att klara den fortsatta digitaliseringen. fanns inga andra uppgifter om att stödet skulle behövas tidigare än 2012. I budgetpropositionen 2011 angavs ytterligare förslag på förstärkt satsning på digitalisering genom ett anslag om med start . Denna utökade satsning var alltså fyra gånger större än vad äskade, vilket visade den stora vikt som kulturministern fäster vid digitaliseringen. framförde tillförordnade verkställande direktör, , i en att stödet till digitaliseringen kommer att ges för sent och i för liten omfattning. Mot bakgrund av uttalandet i artikeln och det faktum att regeringen beslutat satsa hela på digitaliseringen, i motsats till de äskade 15, skrev kulturministern ett brev till ordförande . Enligt kulturministern var avsikten med brevet att nyansera bilden av regeringens satsning på området. Dessutom ville hon tydliggöra regeringens syn på det kommande stödet till digitaliseringen av biografer. Uttalandena i brevet ska därför ses som allmänpolitiskt föranledda av uttalande i medierna och inte som ett försök att styra . Ett sådant försök skulle utgöra ministerstyre, vilket knappast ligger i kulturministerns intresse att utöva eller ens misstänkas för att utöva. Vid utskottets utfrågning av kulturministern framkom att regeringen tar digitaliseringen av biografer på väldigt stort allvar. Vidare framkom att man därför förbereder ett uppdrag till om hur stödet ska utformas och att projektet ska tidigareläggas . Satsningen på totalt kommer således att starta . En av grunderna för vår demokrati är yttrandefriheten. Givetvis är den inte total: Hänsyn måste tas till exempelvis lagstadgad sekretess, såsom rikets säkerhet, socialt umgänge, som förtal, eller myndighetsutövning, som till exempel ministerstyre. måste ett statsråd kunna uttrycka sin mening och framföra allmänpolitiska synpunkter i den form statsrådet finner lämpligt. Detta gäller i synnerhet frågor som andra, i detta fall en företrädare för , har lyft fram i offentlig debatt. Vidare kan man notera att statsrådet valt att föra en offentlig debatt i saken, då statsrådet varit väl medveten om att brevet skulle bli en allmän handling. Jag vill i sammanhanget även understryka vikten av offentlighetsprincipen och av att arbetet vid statliga myndigheter och organ präglas av öppenhet, insyn och självständighet. De ska vara fria från politisk styrning. Myndigheterna får sina medel och uppdrag från regeringen, men därutöver bedriver de sin verksamhet fria från politisk inblandning. Myndigheternas självständighet är därför central i förvaltningen av landet. Denna tågordning åtnjuter ett mycket brett politiskt stöd. uppgift i sammanhanget är att granska det rent konstitutionella, och inte det politiska. Det ligger föga konstitutionellt i huruvida man anser det lämpligt av kulturministern att kalla upp företrädare för till rummet i stället för att föra en offentlig debatt. Om så hade varit fallet hade vi inte haft någonting att granska. I granskningen av det konstitutionella har det därför enligt vår mening inte förekommit någon otillbörlig styrning av . Avslutningsvis vill jag understryka att det inte är den offentliga debatten i sig som är problemet snarare tvärtom. En livlig och engagerad publik debatt är en förutsättning för ett levande kulturliv. Där är vi moderater och resten av Alliansen de första att uppmuntra till deltagande i debatten. är det angeläget att värna offentlighetsprincipen och vikten av att myndigheter och organ präglas av öppenhet och insyn. Men att kritisera statsråd för valet av kommunikationskanal har ingenting med detta att göra. I och med detta anser Alliansen att granskningen inte borde ha givit anledning till något uttalande i övrigt av utskottet. 86 (S): Vi har hållit på i ungefär fyra och . Vi har diskuterat och debatterat. är vi framme vid det näst sista ärendet. har redovisat hur man från Alliansen har resonerat och funderat i frågan, och jag ska försöka att så lugnt och sakligt som möjligt redovisa hur vi socialdemokrater har närmat oss frågan och varför vi har kommit till den slutsats som vi har gjort. Fokus i detta granskningsärende har enligt vår mening varit om kulturministern genom sitt brev till styrelseordförande på ett otillbörligt sätt sökt tillrättavisa och i praktiken tysta en institution som vilket jag menar är det viktiga här står i beroendeställning till regeringen och aktuell minister. Det svenska systemet bygger på självständiga myndigheter och institutioner fria från politiska dolda påtryckningar. Regeringen styr riket, och det är regeringen som kollektivt fattar beslut som är möjliga att i efterhand granska, det vill säga motsatsen till ministerstyre. I tidigare granskningar av statsråds uttalanden har utskottet uttalat att granskningen ska göras utifrån objektiva grunder, det vill säga att värdera uttalandet i förhållande till i vilket sammanhang det har fällts och med hjälp av vanligt sunt förnuft ta ställning till vad statsrådet ville uppnå i den aktuella frågan. I vilket sammanhang och mot vilken bakgrund ska det nu aktuella brevet ses? Upprinnelsen är en artikel i där tillförordnad vd bland annat uttalat att de små aktörerna på filmmarknaden inte klarar att investera i nya anläggningar för nästan . Han berättade också att det ringer biografägare och är förtvivlade. Ursäkta, men för en utomstående synes dessa framförda åsikter inte vara särskilt mycket att bli upprörd över. Men låt oss se lite grann på vad kulturministern skriver i sitt brev där hon framför sin åsikt om åsikt för det är det hon gör. Följande ger en bild av innehållet i brevet: klart anmärkningsvärt, oerhört förvånad, höga tonläge, i stället för att ta ansvar för sin verksamhet nu åter ropar efter mer pengar och sådana krav är svåra att ta på allvar. Det är svårt att uppfatta detta på annat sätt än att kulturministern var upprörd och ville få slut på en offentlig debatt. Den känslan, kolleger, förstärks onekligen när man tar del av kulturministerns rådgivares märkliga uttalande om , nämligen att detta är en alltför välbekant klagosång från otacksamma bidragstagare. Med innehållet i brevet och detta uttalande i vårt minne är det inte särskilt svårt att förstå vilken atmosfär och sinnesstämning som rådde på när man tog del av åsikter i . Kulturministern och alliansföreträdarna i utskottet har försökt få det till att detta endast var ett allmänpolitiskt uttalande något som för den normalbegåvade är totalt obegripligt och saknar all trovärdighet. Hur kan ett brev med ett innehåll med så tydliga åsikter om och värderingar av en persons åsikter och agerande vara ett allmänt uttalande som vilket som helst? Ministerns och utskottets alliansledamöters förklaringar luktar enligt min mening minst sagt som en efterhandskonstruktion. Man har också försökt få det till att brevet endast var ett inslag i en debatt, vilket enligt min uppfattning är en pinsam bortförklaring. Om kulturministern verkligen hade velat ha en debatt skulle hon naturligtvis ha vänt sig till och krävt att få göra ett genmäle i förhållande till den artikel där uttalade sig. Hon skulle inte ha skickat ett brev till någon helt annan. Men då hade förstås ordvalet blivit ett helt annat, och det var väl det som var avsikten. Det är det enda sätt som man kan se någon logik bakom brevet. Det är uppenbart för alla som vill och törs se verkligheten att kulturministern utnyttjade sin överordnade ställning som minister för att ge en institution som är i ett beroendeförhållande till ministern en reprimand och en tillrättavisning för att få tyst på fortsatt kritik. I ett ärende som det här, där ministerns agerande så uppenbart har gått över gränsen för vad som är acceptabelt är det särskilt bekymmersamt att Alliansens ledamöter inte har förmått uttala ett uns av kritik. Detta är allvarligt utifrån det jag tror att Per tog upp i sin inledning. Det är en uppfattning som jag delar, nämligen vikten av att värna legitimitet och förtroende. Jag är rädd för att vi här har ett exempel på ett fall där utskottets legitimitet och förtroendet för dess roll som en del av kontrollmakt visavi regeringen undermineras. Genom utskottets offentliga utfrågningar kan allmänheten själv bilda sig en uppfattning om trovärdigheten i en ministers förklaringar till sina handlingar. I det här fallet får man en bild av hur omvärlden uppfattar kulturministerns förklaringar till sitt brev genom att ta del av en artikel i , alltså dagen efter utfrågningen av kulturministern. Jag tipsar er om att göra det. Det är en artikel där man refererar från utfrågningen dagen innan.