prot · GY09114 · 2011-06-13 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Talmannen meddelade att (S) avsagt sig uppdraget som suppleant i . Kammaren biföll denna avsägelse. 3 § Anmälan om kompletteringsval till Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som suppleant i . Talmannen förklarade vald till suppleant i (S) 4 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Statsrådet (M), justitieminister (M), statsrådet (M), statsrådet (M) och statsrådet (FP). 5 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2010/11:FPM119 Kommissionens meddelande om migration KOM(2011)248 till socialförsäkringsutskottet Föredrogs betänkande 2010/11:KU20 Granskningsbetänkande. 1 (MP): KU ska vara hårt men rättvist. I årets granskningsbetänkande gäller det än mer än annars. Utskottets uppgift är att bidra till att regeringar ska fungera på samma sätt som JO bidrar till att myndigheterna fungerar. För det mesta blir vi ledamöter i utskottet överens, men det betyder inte att utskottets beslut blir mindre värda för att det ibland finns reservationer. Däremot blir de mindre värda om vi låter andra skäl än konstitutionella stå i förgrunden och avgöra våra ställningstaganden. Jag tycker att vi har klarat balansgången bra . I några fall är regeringspartierna besvikna, men något annat vore att hoppas på alltför mycket. Vi har gått igenom 28 granskningsanmälningar i utskottet. Det är framför allt våra tjänstemän som har gjort det tunga arbetet och utrett frågorna. brukar det landa i att utskottet ställer frågor till regeringen. Så går det några vändor fram och tillbaka. Efter ytterligare görs en mer ordentlig utredning och ett pm skrivs som underlag för utskottets ställningstagande. Det är där som utskottet får sin huvudsakliga funktion, alldeles på slutet när själva utredningen är klar. Därför tycker jag att vi tryggt kan säga att vi har ett gediget material som i grunden inte handlar om att vi har schackrat fram och tillbaka med politiska ställningstaganden. Om det finns några sådana har det skett alldeles i slutet. Även där tycker jag att vi har hanterat det hyggligt. Det finns bara sex reservationer. Fyra av dem är från regeringspartierna, och två av dem kommer från S, MP och V. Två anmälningar gäller den amerikanska ambassadens övervakningsverksamhet i . Det är ett av de ärenden som kom till oss i samband med Wikileakläckorna . Ärendet är bordlagt till eftersom det blev ett så stort och omfattande ärende att KU för en gångs skull inte har hunnit färdigt med sitt arbete. Frågan har också varit föremål för utredning hos chefsåklagare men inte lett till något åtal på grund av svårigheter att få fram bevis. KU:s syfte är nu ett annat. Det kan vara så att vi faktiskt når längre i att få fram vad som verkligen har hänt och hur regeringarnas ansvar kan se ut på den vägen. I en handfull ärenden utmynnar utskottets granskning i någon form av kritik mot ministrarna. Den skarpaste kritiken gäller jordbruksministerns agerande i valrörelsen i den så kallade minkfrågan. Det finns också kritik mot regeringens hantering och åtgärder när man införde ett system för förhandsprövning av nya tjänster i public service. Hård kritik utdelas också för en häpnadsväckande dålig redovisning av kostnaderna för den nordiska insatsstyrkan, den så kallade Nordic Battlegroup, till . I dessa ärenden och ytterligare några ska vi om ha särskilda debatter. Därför lämnar jag dem tills vidare. Vi har granskat hur en viktig internationell överenskommelse om skärpta gränsvärden för svavel har kommit till. Det har slutat med stora frågetecken om hur regeringen hanterar internationella överenskommelser. Avtalet i det här fallet har framförhandlats av personal från och blev bindande . Det fattas dock inte något beslut av vare sig minister eller regering för att bekräfta att regeringen har ingått överenskommelsen. Avtalet finns hos en myndighet men kommer aldrig till något arkiv i och publiceras inte som det ska i publikationen internationella överenskommelser. KU menar att rutinerna måste ses över. Det gäller beredning, diarieföring och beslutsprocessen. Regeringen fattar beslut kollektivt. Det är inte okej att en enskild minister i praktiken fattar beslut genom passivitet. Särskilt viktigt blir det när i sina svar till KU säger att det är vanligt att det går till så. Trots att KU har kritiserat regeringen för att alltför många interpellationer i blir besvarade alldeles för sent har illa blivit värre. Interpellationerna är ett av de viktigaste instrumenten för att genomföra sitt arbete med en offentlig debatt där ministrarna måste svara. Det pågår en utvärdering av de så kallade frågeinstituten, och KU överväger att föreslå en ytterligare skärpning av reglerna för att få kontrollmakten att fungera. I flera fall har granskningsanmälningar gällt om regeringen har genomfört direktiv eller beslut från EU. Det är en besvärlig fråga för KU att hantera. Vi granskar regeringen, och vi gör det framför allt utifrån riksdagsbeslut och grundlagen. Vi är inte ett granskningsorgan för EU. Det arbetet får kommissionen eller göra. Men det är ändå inte hela sanningen. Ofta följs ett EU-direktiv av ett riksdagsbeslut, och då är det beslutet möjligt för oss att granska och följa upp. påverkar det på andra sätt som gör att KU kan bli engagerat, till exempel gäller det införandet av datadirektivet där nu får böter på grund av för sent införande. Det beror på både regeringens och agerande. Det finns i praktiken en hel del aspekter på regeringens agerande i samband med EU-arbetet som KU kan ha synpunkter på. Ett annat ärende med EU-dimension, där vi har valt att granska utifrån endast det svenska riksdagsbeslutet, gäller våra vargar. beslutade om en ny politik för en livskraftig vargstam. Riksdagsbeslutet bestod av två delar. Den första delen handlar om att tillåta allmän licensjakt på varg och därmed begränsa antalet vargar i landet. Men jakten skulle kompletteras med kraftfulla åtgärder för att minska inavel och stärka vargstammen genetiskt. Sammanlagt skulle upp till 20 vargar införlivas i den svenska vargpopulationen . Den andra delen av riksdagsbeslutet är ännu inte genomförd. Jakten har pågått , men nya vargar har inte kommit till genom politiska åtgärder. Några ansträngningar har gjorts, men de har inte lyckats. Senast flyttades en varg från norra längre söderut, men den tog sig tillbaka till renskötselområdet och sköts därefter. Än så länge kan man säga att den nya vargpolitiken har bidragit till att vargstammen har blivit mindre och har större genetiska problem. Jag tycker att regeringen borde ha säkrat frågan om genetiken innan man införde en årlig avskjutning av varg. Men vi måste avvakta ytterligare innan KU kan säga om riksdagsbeslutet genomfördes eller inte. I propositionen och i riksdagsbeslutet fanns också skrivningar som talar för att jakten borde ha varit mer inriktad på individer med tydliga inavelsproblem. Jag tycker att det är alldeles tydligt att miljöministern och regeringen misskött vargfrågan. Men det är en politisk bedömning som jag och andra kan ha, så kritiken bör komma från annat håll än från KU formellt sett. Rent konstitutionellt är det ännu för tidigt att säga om regeringen inte har genomfört det riksdagsbeslut som granskningen har behandlat. Men om kan det mycket väl vara dags för en ny behandling. Det finns en rad internationella konventioner där har förbundit sig att agera och samarbeta i frågor om miljöskydd och speciellt dumpning av miljöfarligt avfall i havet. Det är bland annat som följdes av Londonprotokollet och den så kallade Helsingforskonventionen. Dessutom har ratificerat . Det här ärendet som KU har fått hand om började med en rapport i , ett reportage som fått fram oroande uppgifter om dumpning i . Vi vet att det finns gott om dumpade vapen och kemikalier från första och . cirkulerar nya uppgifter om olika typer av giftigt och farligt avfall. Vi har granskat om regeringen har haft information om dumpning som är så trovärdig och exakt att den borde ha agerat på ett annat sätt. Det är möjligt att det är så fortfarande, men vi har inte kunnat klarlägga den saken. KU har bland annat fått information och handlingar från Försvarsmakten, men Försvarsmaktens bedömning är att tillförlitligheten i uppgifterna är låg och de exakta lokaliseringarna inte så goda. Ett annat intressant och viktigt granskningsärende gäller rätten att få fast telefonförbindelse till bostaden. Här finns både EU-direktiv och svensk lagstiftning som tydligt ger människor rättigheter i frågan. Men många är ändå oroliga. De fasta näten plockas nu bort på många håll, och ersättningen är inte alltid så bra. Ett problem är att inget företag är ansvarigt för att upprätthålla och säkra de rättigheter som återfinns i LEK, lagen om elektronisk kommunikation. pekade ut , men lyckades slippa ansvaret genom att vända sig till domstol, som ansåg att PTS gjort fel, av konkurrensskäl. Lagen talar om att telefon ska erbjudas var och en som begär det, men i sina direktiv till PTS avgränsar regeringen uppgiften till abonnenter som haft tillgång till men saknar telefon. Det är inte riktigt samma sak. Här, menar jag, finns en växande konflikt och ett samhällsproblem. Men regeringen å andra sidan hävdar att marknaden ska klara av detta och att ingen har drabbats än så . Därför krävs antagligen ett antal domstolsavgöranden innan det går att göra en mer objektiv utvärdering av läget rent sakligt sett. Jag vill därför uppmana människor som känner sig drabbade av att den fasta telefonen försvunnit eller att de inte får någon fast telefon när de flyttar till landsbygden att kräva sina rättigheter. I övrigt kommer vi att ta de områden där det finns reservationer och lite olika synpunkter i särskilda debatter som kommer . Jag yrkar därför på godkännande av utskottets anmälan i betänkandet med undantag av anmälan i två reservationer. Jag har inte numret på dem , utan jag får återkomma. 2 (S): Enligt regeringsformen ska vi i granska regeringen. Det betänkande som vi nu presenterar är ett av få som ett riksdagsutskott enligt grundlagen är tvunget att presentera. Men det känns verkligen inte som ett tvång tvärtom, skulle jag vilja säga. För mig som veteran i men nybörjare i utskottet känns det snarare en smula högtidligt. Uppgiften går ut på att så objektivt som möjligt granska regeringens tjänsteutövning, men i detta finns ett klart dilemma. som vi ska göra en juridisk bedömning av olika ageranden i förhållande till lagar, föreskrifter och utarbetad praxis är vi alla i utskottet politiker, vana vid att göra politiska bedömningar. En del av lösningen är att inse att juridik inte är en exakt vetenskap utan föremål för olika tolkningar. I detta arbete känner jag redan att den sakkunskap och den erfarenhet som finns hos är till stor nytta och hjälp. Jag vill här i inledningen passa på att anmäla att i de ärenden som rör den tidigare socialdemokratiska regeringen har inte jag deltagit eftersom jag själv satt i den regeringen. Under förra mandatperioden hade vi en majoritetsregering. Det satte sin prägel även på arbetet i . Jag har kunnat se det när jag gått tillbaka och tittat i de beslut som fattades då men också i anföranden från mina partivänner som då var med i utskottet. De uppfattade då att det fanns en stark iver från den dåvarande majoriteten att värna om sina ministrar mer än vad vi bedömde var konstitutionellt viktigt. är situationen annorlunda. saknar regeringspartierna majoritet i utskottet, vilket gjort dem mer villiga att resonera och diskutera vad som kan vara lämpligt eller inte ur konstitutionell synpunkt. Den korta tid jag varit med i utskottet tycker jag att diskussionerna har varit väldigt bra . Vi har kommit fram till många samförståndslösningar, vilket jag tycker är viktigt i ett utskott, inte minst . Detta är till gagn för alla. Vårt uppdrag att kontrollera regeringen får inte reduceras till att bli ett redskap för makten. KU får inte bli en filial till regeringen. I stället ska vi vårda den 200-åriga historien av granskande och självständiga ledamöter som vågat stå upp för det uppdrag de haft även när det har varit obekvämt. har vi haft 28 granskningsärenden baserade på lika många anmälningar. Ett ärende om olovlig underrättelseverksamhet på svensk mark är inte färdigbehandlat, utan utskottet återkommer till kammaren med sitt betänkande. Det finns sex ärenden där vi socialdemokrater i en majoritet i utskottet kunnat konstatera rejäla brister hos regeringen. Det nya jämfört med förra mandatperioden är att även regeringspartiernas företrädare i lämnat reservationer. Till de ärenden där reservationer återfinns återkommer vi senare i debatten. Några av de ärenden där vi är helt överens i utskottet förtjänar dock ett omnämnande i denna inledning. Det handlar om tre ärenden: hur regeringen tecknar internationellt bindande avtal, sena svar på interpellationer och jordbruksministerns styrning av . En av anmälningarna handlar om hur regeringen ingår för folkrättsligt bindande internationella avtal. Här har vår granskning visat på stora formella brister i de fall vi tittat på. Regeringsbeslut saknas, dokumentation saknas, konsekvensanalyser saknas och publicering av avtalet saknas. Hela hanteringen, med förra statsrådet som ansvarig, har lett fram till att regeringen har ingått ett bindande internationellt avtal utan att ett enda beslut fattats. Ett enda papper om avtalet finns på , och utan att avtalets existens har offentliggjorts. Den som frågar om detta avtal som regeringen ingått kan alltså inte ens få reda på att det existerar. En sådan ordning kan vi inte ha under några omständigheter. Om regeringen ingår avtal som är bindande för svenska medborgare måste folket självklart kunna få kännedom om detta genom att fråga sin regering. Därför har vi socialdemokrater presenterat ett åttapunktsprogram för hur avtalsslutande ska gå till så att det blir korrekt ur formell synpunkt. Programmet tar sikte på att de avtal som regeringen ingår måste vara beslutade, väl dokumenterade och lätt tillgängliga för alla som vill ta del av dem. Sena interpellationssvar har länge varit ett problem. I samband med granskning uttalade utskottet följande: Riksdagsledamöternas möjlighet att framställa interpellationer till statsråd, enligt 12 kap. 5 § regeringsformen, är en del av kontrollmakten som ger ledamöter insyn i regeringens politiska arbete. Huvudregeln enligt riksdagsordningen är att en interpellation skall besvaras från det att den ingetts. Utskottet kan konstatera att bestämmelsen åsidosätts i fråga om mer än hälften av alla interpellationer. Utskottet anser att detta är anmärkningsvärt samt att regeringen inte kan undgå kritik för detta. I samband med årets granskning har vi kunnat konstatera att situationen kraftigt försämrats. Interpellationer ska besvaras . Under förra riksdagsåret var det av interpellationerna som blev besvarade i rätt tid. Mer än var fjärde interpellation var obesvarad efter att den hade lämnats in. Några statsråd, till exempel , är så ofta försenade att det närmast verkar vara satt i system. Detta är givetvis djupt otillfredsställande och en av orsakerna till att har tagit initiativ till att närmare studera hur interpellationsinstrumentet ska kunna utvecklas så att det bättre fyller sin funktion som en del av kontrollmakt. Men det viktigaste just nu är att regeringen förstår att interpellationer är en del av kontrollmakten och därför bör behandlas med större respekt och vördnad än vad som sker . Det fanns en upprördhet över vad som hände då. Inriktningen var att det skulle bli en förbättring. Därför är det med viss besvikelse man kan konstatera att situationen har ytterligare försämrats därefter. Det kan inte vara acceptabelt ur synpunkt. Detta måste regeringen ta på största allvar det är min bestämda uppfattning. Statsrådet hade ett möte med bland annat i samband med avslöjanden om vanvård av minkar. Direkt efter mötet och hävdade statsrådet , bland annat i , att mötet hade resulterat i att han hade gett ett uppdrag till . Denna uppgift har han dementerat i samband med vår granskning. Han hävdar i stället att något sådant uppdrag aldrig givits. Den granskning som genomförts ger oss ingen möjlighet att kunna konstatera vid vilket tillfälle korrekta uppgifter har lämnats av i direkt anslutning till mötet eller senare i samband med utskottets granskning. Ett statsråd ansvarar alltid för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han eller hon förmedlar är korrekta. Att ansvarigt statsråd och vid ett flertal tillfällen, bland annat i svar på frågor från riksdagsledamöter, sprider en uppgift som han nu hävdar saknar grund är anmärkningsvärt, anser vi. Statsrådet har heller inte kunnat ge någon rimlig förklaring till vad som har orsakat hans dubbla budskap. Ytterligare besvärande tycker jag det är att detta skedde i samband med eller i nära anslutning till en valrörelse. Det är lätt att dra slutsatsen utan att kunna konstatera det att det var ett sätt att visa potential och politisk vilja i samband med en besvärlig fråga, när man snart skulle utsättas för väljarnas bedömning. Det tycker jag försvårar situationen ytterligare, jämfört med om det hade skett under en mer neutral period. Svenska folket måste kunna lita på att den information som statsråd lämnar om olika sakförhållanden stämmer. Speciellt allvarligt är det när ett och samma statsråd vid upprepade tillfällen sprider en bild av vad som har förevarit och sedan helt tar avstånd från det. Det sänker trovärdigheten inte bara hos det enskilda statsrådet utan hos hela regeringen och dessutom hos regeringen som institution. Jag utgår från att statsministern vidtar åtgärder för att se till att denna typ av beteende hos hans statsråd inte upprepas. 3 PER (M): Detta är femte gången jag som vice ordförande har det stora nöjet att debattera vårgranskningen, som vi enligt regeringsformens 13 kap. 1 § ska göra, då KU granskar statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Jag vill inleda med att sedvanligt tacka för det utomordentligt fina jobb de har gjort. Det finns nästan 900 sidor text för att vi ska kunna fatta så kloka beslut som möjligt. Det handlar om utredningar, protokoll från utfrågningar och våra bedömningar. Det har som vanligt varit en intressant och, tror jag, på många sätt givande granskning. Många av ärendena är visserligen ganska små, men även i små ärenden kan man hitta saker som långsiktigt bidrar till att regeringsärendena handläggs bättre . Jag kan också konstatera att vi har färre anmälningar än vanligt. Kanske beror det på att vi delvis har kritiserat riktigt dåliga KU-anmälningar, eftersom sådana tenderar att svärta ned KU lite grann, även om det inte är vårt fel hur anmälningarna ser ut. Jag kan konstatera att lägstanivån på KU-anmälningar den här gången är bättre än vanligt och att vi har bara 28 ärenden, när vi ibland har haft nästan 50. Det är bra. Något annat som också är bra och som både ordföranden och har varit inne på är att vi den här gången har ganska få reservationer. Det är sex, fyra från Alliansen och två från de rödgröna och . Det är med andra ord dubbelt så vanligt att lutar sig mot de rödgröna, men det statistiska underlaget är litet, så vi får väl vänta innan vi gör några säkra bedömningar om det finns någon statistisk sannolikhet i detta. Jag anmäler härmed, enligt 13 kap. 2 § regeringsformen, för resultatet av den i detta betänkande redovisade granskningen. Trots att vi har fyra reservationer i betänkandet yrkar jag inte på godkännande av anmälan i dem, eftersom jag tillhör den skola av KU-personer som tycker att det är KU:s roll att granska regeringen och att det inte sedan ska överprövas av kammaren. Därför tycker jag att det mest korrekta är att lägga detta på kammarens bord men inte ta några voteringar. Alliansens utgångspunkter jag har varit med har varit att vara objektiva i vår granskning, att vara konstitutionellt stringenta, att försöka se till att KU:s integritet som kontrollorgan stärks och framför allt ha en normprövning som syftar till att regeringsärendena sett ska bli bättre och bättre. Vi är lite grann av den gode revisorn. Jag vet att flera av rättscheferna i regeringen har sagt: Det känns som om de allihop på sitt tjänsterum hade en skylt där det står: KU ser er. Det tycker jag är en bra sinnebild för en rättschef på ett departement hos regeringen, att ha den lilla sinnebilden framför sig. Det finns ett antal ärenden som vi ska debattera . Dem tänker jag inte gå in på, för kommer att prata om den nordiska snabbinsatsstyrkan, , och Skånberg kommer att prata om förhandsprövning av nya programtjänster, , och kommer att debattera näringsministerns blogg hos , kommer att diskutera statsråds roll i marknadsföring av havsövervakningssystem till , , och Skånberg kommer att debattera huruvida det har varit några försök att påverka programinnehållet i , , och kommer att debattera jordbruksministerns styrning av , och sist men inte minst kommer att debattera kulturministerns uttalande i ett brev till . Tre av de här anmälningarna har en ganska tydlig grund i viktiga och intressanta mediehändelser. Det första gäller, som ordföranden var inne på, eventuell dumpning av radioaktivt avfall i . Det andra handlar om informella informationsutbyten med . Det tredje handlar om den amerikanska ambassadens övervakning av svenska medborgare. När det gäller dumpning av kemiska vapen och radioaktivt avfall i är vårt jobb, precis som herr ordföranden var inne på, att se om de regeringar som har fått information om detta har vidtagit den typ av aktioner som är lämpliga med anledning av informationen och trovärdigheten i informationen. Ett enigt utskott har konstaterat att ingen av de berörda regeringarna har underlåtit att agera i enlighet med de svenska folkrättsliga förpliktelserna och att man har gjort det man skulle göra med tanke på hur informationen sett ut. Likadant är det när det gäller det informella informationsutbytet med . Där har ingenting framkommit i granskningen som tyder på att ett informationsutbyte har skett i strid med gällande regler tvärtom. Precis som herr ordföranden påpekade har vi två snarlika ärenden som handlar om regeringens agerande i fråga om den amerikanska ambassadens övervakning av svenska medborgare. Där kan vi konstatera att vi inte har hunnit med. Vi har en hel del material som vi kommer att behöva titta lite närmare på också ur sekretessynpunkt. Därför har vi inte hunnit med detta ärende, utan det får ske . Vi kommer att gå igenom flera av de ärenden där det finns reservationer. Men allra sist skulle jag ändå vilja säga några ord om svavelutsläppen i , det vill säga ärende G 3. Där kan man konstatera att statsrådet har följt gängse praxis i sin tjänsteutövning. Däremot kan man väl säga att den, när vi tittar på hur gängse praxis ser ut , stämmer ganska dåligt med de krav som vi över alla blockgränser tycker är fullständigt naturliga när det gäller öppenhet och spårbarhet. Här hoppas jag verkligen att det kommer att ske förbättringar i regelverket på grund av den granskning som vi har gjort. Med samma besvikelse som säger jag att det är dags att bryta trenden när det gäller att interpellationer besvaras senare och . Det är större och större dröjsmål. Vi har en utredning inom KU som tittar över detta. Det är möjligt att det finns några viktiga saker som vi kan komma fram till där. Men det är viktigt, herr talman, att de möjligheter som finns för att kontrollera regeringen faktiskt efterlevs. Jag ser fram emot en tydlig förbättring på detta område. 4 (FP): Framför oss finns resultatet av KU:s granskning 2011. Granskningen har varit gedigen och noggrann och finns samlad i mest omfattande betänkande. Två av tre delar består just av material för att komma fram till slutsatserna, presenterade i del 1.