prot · GY09120 · 2011-06-21 00:00:00 — Dessa tydliga förslag finns alltså i regeringspromemorian som är ute på remiss. Ett stort antal remissinstanser är på gång att lämna synpunkter. Ett seriöst arbete är i gång, och kommer skarpa förslag från regeringen om förbättringar i sjukförsäkringen. I det läget, herr talman, begär de rödgröna plötsligt och oväntat ett utskottsinitiativ om just de frågor som redan behandlas i regeringens förslag och som diskuteras hos organisationer och myndigheter. Detta är inte seriöst och trovärdigt, och det är inte till glädje för de människor som berörs av sjukförsäkringen. Men i glädjen över att kunna vinna en votering anpassade Socialdemokraterna sig efter i utskottet och tog bort den del av förslaget som gick emot och lämnade ett nytt yrkande. Från början föreslog de rödgröna att tidsgränsen för uppföljning och avstämning skulle bort. Det skulle ha öppnat vägen tillbaka till den hopplösa passivitet som fanns i det gamla systemet. När man efter nej drog tillbaka detta förslag finns två förslag kvar. Dels ska personer prövas mot normalt förekommande arbeten i stället för mot den reguljära arbetsmarknaden som dagens regler säger. Dels ska en ny typ av ersättning utformas för dem som inte har en sjukpenninggrundande inkomst. Få remissinstanser har fått möjlighet att yttra sig eftersom detta har drivits fram på . Inspektionen för socialförsäkringar och konstaterar, som vi också hörde från , att det är omöjligt att säga vad konsekvenserna av dessa förslag blir. Det går inte att säga om de rödgrönas sjukpeng för så kallade nollklassade ger mer eller mindre ersättning än vad Alliansens förslag gör. Det går inte heller att säga om den ändrade formuleringen när det gäller prövning mot arbetsmarknaden innebär en mer generös inställning eller om det innebär att man får ännu hårdare krav på sig att arbetspröva. Remissinstanserna konstaterar att det inte går att bedöma om den här reformen kommer att kosta samhället något och i så fall hur mycket. Det går heller inte att konstatera hur den kommer att påverka människors vilja och förmåga att komma tillbaka i arbete. beslutar vi om några saker utan att veta vad de innebär. Vi vet inte vad det innebär för dem som är sjuka. Vi vet inte hur det kommer att påverka människors väg tillbaka från sjukskrivning, och vi vet inte vad det kommer att kosta. Jag ser ingen anledning att göra annat än yrka avslag på det förslag i betänkandet som majoriteten föreslår. I detta anförande instämde (C). 116 (C): Jag börjar med att yrka avslag på förslaget i betänkandet och bifall till Alliansens reservation och särskilda yttrande. Vi har ett majoritetsförslag som innehåller två punkter med förändringar av sjukförsäkringen. De rödgröna föreslog från början tre punkter, men de lierade sig snabbt med sin nya samarbetspartner, , som bara ville ha två förändringar. Jag är förundrad över att de rödgröna som totalt har sablat ned denna sjukförsäkring kommer med bara två förslag. Kommer dessa två förslag att innebära en lösning på alla de brister som ni har påtalat när det gäller sjukförsäkringsreformen? Vi i Alliansen har fem konkreta förslag på förändringar. Vi har insett att man måste jobba noggrant för att få fram de fem förslagen. Vad anser egentligen du, , dina medlemmar och väljare om att ni bara gör kosmetiska förändringar av något som ni har haft så många synpunkter på? har varit kritiskt till att förändringarna aldrig kom till stånd. Jag och sade att vi måste skynda oss eftersom det var viktigt. Jag bestämmer inte själv, och inte heller. Jag är glad att vi i Alliansen har lyssnat på varandra och därför i en departementspromemoria kan lägga fram fem förslag som är ute på en bred remissrunda. Vi vill lyssna på vad remissinstanserna har att säga. De rödgröna och har ett förslag om att man ska behålla den sjukpenninggrundande inkomsten när man inte längre har någon arbetsförmåga eller som de brukar säga: är utförsäkrad. Man ska få behålla den sjukpenninggrundande inkomst man hade tidigare. Det andra de tar upp är att när man ska prövas mot hela arbetsmarknaden ska det göras i normalt förekommande arbeten. Jag förväntade mig att man från den rödgröna sidan, och kanske också från samarbetspartnern , skulle medverka till att förslagen kunde genomföras snabbt; men icke sa . Det tar lika för era förslag att genomföras som för dem vi har föreslagit. Våra är, som sagt, mycket bättre och mer genomarbetade. Vi vill för det första öka den ekonomiska tryggheten när man är sjuk. Man ska få en sjukpenning i särskilda fall, och man ska få ett bostadsstöd som är behovsprövat om man inte har arbetsförmåga. Vad i kronor och ören är skillnaden mellan vårt förslag och det förslag ni har? För det andra ska man prövas mot den reguljära arbetsmarknaden om man har arbetsförmåga. De rödgröna och menar att domstol och praxis ska beskriva vad reguljär arbetsmarknad är. Vem kan tydligt beskriva vad normalt förekommande arbeten och reguljär arbetsmarknad är? Det viktigaste är att vi får ett tydliggörande av begreppet arbetsförmåga. Det jobbar nu med. Inspektionen för socialförsäkring menar att det finns risk för att det arbetet äventyras när man nu kommer med ett annat förslag eller ska återgå till det gamla. Det är inte seriöst. Det är att leka med ord, hävdar jag. För det tredje menar vi i Alliansen att man ska göra ytterligare undantagsregler för den bortre gränsen. Det nämnde också . De rödgröna ville i ärlighetens namn ta bort den bortre gränsen helt och hållet, men när inte ville det brydde sig de rödgröna inte om att kräva det. Det viktigaste är att man försäkrar sig om att den som har en sjukdom som gör det oskäligt att man ska prövas mot den bortre gränsen får möjlighet att stanna kvar för sjukdomens skull. För det fjärde vill vi i Alliansen underlätta återgången till arbete med en tidigare rehabiliteringsinsats. Det innebär att man sjukskrivning inte efter två och ett halvt med bibehållen sjukpenning får möjlighet att pröva en aktiv rehabilitering dels för att förbereda sig för vad Arbetsförmedlingen kan ge, dels för att se om man har någon arbetsförmåga. Varför ska man behöva vänta på det? Det är att behålla sin ekonomiska trygghet. Vi säger också att , Arbetsförmedlingen och den medicinska kompetensen ska arbeta mer tillsammans för att tydliggöra den enskildes tillstånd. För det femte ska det, som sade, finnas ytterligare resurser för att göra det möjligt för personer med nedsatt arbetsförmåga att komma tillbaka till arbetet. Det är skillnad mellan Alliansens förslag och de förslag som de rödgröna tillsammans med har snabbehandlat och dåligt berett. Som sade har man inte använt sig av möjligheten att ha fler remissinstanser. Man har snabbt och geschwint jobbat fram något som inte är värdigt en lagstiftande församling. Jag vänder mig nu till dig, . När vårt förslag presenterades sade du att det hade hastats fram. Det tog oss mot era . Har du redan glömt vad du sade? Du sade också, , att man i vårt förslag saknar samordning mellan myndigheter. Men det står i vår departementsskrivelse att , Arbetsförmedlingen och den medicinska kompetensen ska arbeta mer tillsammans. Var i det förslag som ni i majoriteten presenterar finns förslag till samordning? Har du redan glömt det du sade? Ni är inte seriösa. Jag är uppriktigt ledsen över att ni har hastat fram ett förslag som kommer att försämra för människor som redan är sjuka, människor som vi på alla sätt och vis vill hjälpa med alla de åtgärder som sjukförsäkringsreformen innehåller och med de förslag till förbättringar som vi har. Ni bryr er inte om dessa människor. Men jag kan lova att jag, och Alliansen ska göra vad vi kan för att förmildra konsekvenserna av vad era förslag kan innebära. För en sak är säker: Vi står på de sjukas sida. (Applåder) I detta anförande instämde (FP). 117 (KD): Jag börjar med att yrka avslag på förslaget i betänkandet. För oss kristdemokrater har det funnits en enda utgångspunkt under hela hanteringen av sjukförsäkringsfrågan, och det är det som är den bärande principen och det som vi har kommit tillbaka till och kommer att komma tillbaka till, nämligen att vi ska ha en sjukförsäkring som är trygg för alla. Alla som inte har en arbetsförmåga på grund av att de är sjuka ska kunna känna en trygghet i sin försörjning. ska alla som har en arbetsförmåga kvar få all den hjälp och allt det stöd som de behöver för att kunna komma tillbaka till arbete. Denna utgångspunkt hade vi under förra mandatperioden när vi var med och genomförde de stora förändringarna i sjukförsäkringen därför att vi hade ett system som inte levde upp till detta. Vi hade ett system som lämnade människor därhän, som inte gav hjälp och stöd och som gjorde att människor kände sig bortglömda och inte fick en chans. Men självklart har detta också varit utgångspunkten när vi inledde ett intensivt arbete med att korrigera det som inte blev rätt och det som gjorde att människor faktiskt kom i kläm på ett helt oacceptabelt sätt. Vi bildade internt en liten arbetsgrupp som jobbade med att försöka komma till botten med det som behöver förändras. Vilka brister är det som finns? Vi har haft massor av kontakter med personer som själva är drabbade, med deras anhöriga, med intresseorganisationer och med företrädare för organisationer som möter dessa människor. Vi har haft kontakter med vårdpersonal, både inom primärvården och inom psykiatrin, diakoner, handläggare, arbetsförmedlare och många andra för att faktiskt se vad som behöver förändras. Detta arbete låg till grund för de förslag som vi presenterade på de områden där vi såg att det behövde göras förändringar. När vi i Alliansen kom överens om det som är en departementsskrivelse som är ute på remiss har vi kristdemokrater känt att vi har fått med det som behöver rättas till för att sjukförsäkringen ska leva upp till de högt ställda kraven om att varje person som är för sjuk för att arbeta ska känna en trygghet i försörjningen och om att varje person som har en arbetsförmåga ska få rätt hjälp och stöd för att kunna komma tillbaka. Vi har fortsatt att ha dessa kontakter, och får jag bekräftelse på att många av de förändringar som vi gjorde faktiskt var rätt och riktiga. Jag får bekräftelse från vårdpersonal som säger: Det är många av mina patienter som jag kan hjälpa på ett helt annat sätt än jag kunde göra tidigare. Det är otroligt viktigt. Jag får också bekräftelse på de brister som faktiskt finns och att det är de brister som vi har identifierat och att de behöver åtgärdas. Men vi får inte glömma bort alla dem som drabbades förut och hur viktigt det är att vi inte går tillbaka till ett system som återigen drabbar människor. Som ni har hört tidigare är våra förslag ute på remiss, och tidigare talare har gått igenom vad dessa förslag innehåller. Jag tänker därför inte använda min tid för att gå in på det. Men det är viktigt för oss kristdemokrater att vi tar den tid som kommer då alla remissynpunkter kommer in. Det är ett femtiotal remissinstanser som har analyserat den omfattande departementsskrivelsen med våra detaljerade förslag, där man mycket noga går igenom hur man ska göra för att vidta rätt åtgärder för att faktiskt hjälpa och inte stjälpa ytterligare. Vi kommer att analysera dessa svar. Och även om vi så klart är övertygade om att vi har försökt hitta så bra förslag som vi kan och har försökt förutse alla brister och luckor är det viktigt att lyssna och se om det har kommit in något ytterligare och något som vi kanske har förbisett. Det är därför man har en remisstid, och det är därför som det är viktigt att remisstiden är ganska lång så att de olika organisationerna och myndigheterna som är mycket kunniga i dessa frågor får tid att verkligen sätta sig in i varje enskild detalj i dessa förslag som är mycket komplexa eftersom sjukförsäkringen är ett mycket komplext system. Jag är uppriktigt förvånad över att oppositionen kommer med detta utskottsinitiativ nu och att det är så otroligt skissartat. På mindre än ett par A4-sidor har man lite löst skrivit ned hur man skulle vilja se utvecklingen. Jag tror att det finns en ärlig ambition i detta. Men när jag och deltog i LO:s arrangerade debatt den webbsändes och kanske fortfarande finns kvar på deras hemsida var merparten av våra förslag kända. Redan då var mycket bestämd i sin uppfattning om att detta är fel och för lite. Därför är det förvånande att oppositionen inte då kunde presentera sina förslag och sina konkreta alternativ till hur man vill ha det i stället. Vad är det som saknas? Självklart begär jag inte att man ska göra det direkt eller samma vecka. Men eftersom vi alla har varit överens under en om att det behövs förändringar har jag utgått från att det inom alla partier har funnits ett arbete för att försöka hitta lösningarna. Jag tror nämligen att det finns en ganska stor samstämmighet om var bristerna finns. Det är inte jättesvårt att komma fram till. Det räcker med att prata med ett antal personer som är berörda eller med dem som jobbar med frågorna. Men att hitta lösningarna är desto svårare. Om oppositionen hade kunnat komma med sina konkreta förslag lite snabbare hade det inte på något sätt varit ett problem att också låta dem gå på remiss, vilket vi har begärt i utskottet, och att faktiskt låta dem komma med i det arbete som kommer att bedrivas intensivt med att ta in alla de synpunkter som har kommit in och fortsätta det viktiga arbete som behövs. Det finns nämligen människor som inte får rätt hjälp och rätt stöd. Vi måste förändra sjukförsäkringen. För dessa människor är det ett stort problem att behöva vänta. Ju snabbare vi kan få detta på plats, desto bättre. Vi har ställt i utsikt att genomföra dessa förändringar , samma datum som oppositionen har för sina förslag, men det är förslag som ännu inte är förberedda. Jag är orolig för det som oppositionen nu försöker driva igenom utan att det har remissbehandlats, utan att vi vet om det kommer att innebära förbättringar eller kanske till och med försämringar för dem som berörs, utan att vi vet om det kommer att påverka rättssäkerheten i negativ riktning för dem som berörs eller om det helt enkelt bara blir status quo i det avseendet. Om oppositionens förslag vinner gillande, om beslutar att bifalla förslaget, är jag rädd att det finns risk för att människor kommer att drabbas ännu hårdare. Det är jag inte beredd att medverka till. Vi har tillsammans med de andra allianspartierna fått fram förslag som kommer att hantera de problem vi ser i sjukförsäkringen . Vi kristdemokrater kommer att fortsätta att arbeta med sjukförsäkringen tills vi når upp till målet att alla som är för sjuka för att arbeta ska kunna känna trygghet i försäkringen, trygghet i sin försörjning, och att alla de som har arbetsförmåga ska få hjälp och stöd att komma tillbaka i arbete. (Applåder) I detta anförande instämde (FP) och (C). 118 (S): Jag vill inledningsvis yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. När jag vaknade lyssnade jag på . Där kunde vi höra hur man rapporterade om som fallit igenom skyddsnätet i sjukförsäkringen. Trots läkarintyg att hon helt saknar arbetsförmåga står hon utan ersättning. Handläggaren hon hade vid Arbetsförmedlingen under den process hon genomgick har till och med skrivit brev till henne där han säger att hon tyvärr inte är den enda som hamnat i den situationen. Det stämmer onekligen. bedömning var att minst 700 drabbades 2009. Därefter har man inte tagit reda på hur många som faktiskt har drabbats, men vi vet att över 50 000 blivit utförsäkrade och att man räknar med att det blir tiotusentals fler . Socialförsäkringsminister kommenterar inte inslaget i Ekot utan säger som vanligt att det pågår ett arbete i . Så har det låtit . Varje enskilt ärende som medierna redovisar, hur många hundra eller tusen det än är, viftas bort med argumentet att det är tillfälligheter eller kantigheter som finns i sjukförsäkringen och snart ska rättas till. Vi känner alla till dem. I morse var det , har det varit , ja, listan kan göras lång på alla de enskilda individer som drabbats av de nya sjukreglerna. Vi har läst om dem i medierna. Vi har hört om dem i politiska debatter. I debatten hör vi ofta, inte minst från borgerliga företrädare, att man talar om de där sjuka, som om det vore någon annan sorts människor. Det kunde ha varit vem som helst av oss. Alla kan vi bli sjuka. Det tål att än en gång påminna om det. Det räcker att man råkar ut för en trafikolycka eller en arbetsplatsolycka. Tusentals människor skadas i trafik- och arbetsplatsolyckor. Eller så får man av en läkare i ett diagnosrum beskedet att man har en tumör. Det är vid sådana tillfällen som livet förändras. Det är vid sådana tillfällen som ens prioriteringar omvärderas. Från att ha haft tusentals önskningar om futtiga vardagsbekymmer, semesterplaner, yrkeskarriär eller någonting annat kvarstår en enda längtan, att bli frisk. Den nya sjukförsäkringen har tillfört ytterligare en önskan hos många sjukskrivna, nämligen en önskan att få stöd under sin sjukperiod, att få rehabilitering eller habilitering i stället för att prövas mot en fiktiv arbetsmarknad, att man inte ska behöva gå från hus och hem bara för att man råkar drabbas av sjukdom. upplever tusentals enskilda och familjer att sjukdom leder till fattigdom. Det är inte värdigt ett välfärdsland som . Bakgrunden till detta är naturligtvis en sjukvårdsreform som har stora brister. Huvudsyftet var uppenbarligen inte att göra en bättre försäkring utan det handlade främst om att kraftigt minska statens kostnader för att kunna finansiera stora skattesänkningar. Trots massiva protester drevs sjukförsäkringsreformen igenom. Man struntade i att lyssna på remissopinionen och på protester och klubbade igenom förslaget. När beslutet fattades i applåderade Alliansens ledamöter. För mig är det helt obegripligt. Applåderar de nu när snart 50 000 utförsäkras? Applåderar de nu när personer som genomgår rehabilitering måste avbryta den för att i stället prövas på en fiktiv arbetsmarknad och bli heltidsarbetslösa? Applåderar de nu när svårt sjuka blivit nollklassade, ställs helt utan ersättning och tvingas till socialen? Reformen har fått berättigad och hård kritik från både drabbade och profession påskuppropet, läkare, fackliga organisationer, arbetsgivarföreträdare, handikapprörelsen. Ja, till och med borgerliga ledamöter har kritiserat reformen. Jag vill minnas att en tidigare kristdemokratisk riksdagsledamot bett om ursäkt via medierna och sagt att hon ångrar sig. Vår kritik har varit att vi måste rätta till de akuta felen i sjukförsäkringen så att vi ska kunna diskutera det som vi långsiktigt behöver ta tag i i . Vi vill nämligen gärna hitta breda lösningar i den parlamentariska utredningen om omställningsavtal, rehabilitering, ersättningar, taknivåer, företagshälsovård, allt det som borde vara viktigt för att få en väl fungerande sjukförsäkring, som bidrar till omställning i arbetslivet och ser till att kan vara ett land där man tar till vara den vilja till arbete som finns hos väldigt många. För att kunna diskutera de långsiktiga lösningarna måste de akuta problemen i sjukförsäkringen hanteras. lade vi fram förslag i som debatterades. Det var förslag på konkreta förändringar. Vi hade debatt och vi hade omröstning, men våra förslag röstades ned. Då fick vi höra från Alliansens företrädare att de snart skulle rätta till problemen, att lösningarna skulle komma , eller nyår skulle förslagen komma. Vi väntade och fick då höra från socialförsäkringsminister att under vårvintern kommer förslag till , att det absolut inte dröjer så länge som . Detta finns att läsa i riksdagsprotokollet. tyckte vi att det började dra ut . Jag föreslog då ett gemensamt initiativ i socialförsäkringsutskottet. Jag frågade om vi inte gemensamt kunde diskutera de förändringsförslag som finns. Jag föreslog att vi skulle ta fram våra och de borgerliga ledamöterna sina förslag så att vi fick till förändringar. Inte en enda reaktion kom från de borgerliga ledamöterna. Jaja, det kanske kommer i vårbudgeten, tänkte vi. Det kom inga förslag i vårbudgeten. Ännu finns inte ett enda förslag på riksdags bord om att göra ändringar i sjukförsäkringen. Den departementsstencil som i denna debatt kallas Alliansens förslag finns inte i . Det finns inga förslag från heller. Det finns bara ett förslag som har att ta ställning till, och det är det utskottsinitiativ som vi tagit eftersom vi tycker att det nu får räcka med att vänta på en regering som drar frågan i långbänk. Vi vill nu säkerställa att det i höstens budgetproposition kommer förslag som ändrar sjukförsäkringen. Det är därför vi tar ett utskottsinitiativ. Vi vill förvissa oss om att vi får ett förslag att hantera i , med ikraftträdande . Vi lägger fram tre förslag: Det första förslaget gäller de nollklassade. Det är rimligt att man inte ska förlora kraftigt i ekonomisk ersättning för att man är allvarligt sjuk. har vi människor som när den tidsbegränsade sjukersättningen upphör ställs helt utan ersättning och tvingas gå till ekonomiskt försörjningsstöd genom kommunens socialkontor. I sin departementsstencil vill regeringen rätta till det lite grann. Regeringen har ambitionsnivån att man inte ska vara helt beroende av försörjningsstöd utan endast behöva kompletterande socialbidrag. Vi tycker att det är en låg ambitionsnivå i en tigerekonomi som . Vi tycker att det rimliga är att man åtminstone får en ersättning i nivå med den man hade tidigare. Det bortser inte från behovet av bostadstillägg, vilket en del vill hävda i debatten. Vi tycker att det är alldeles utmärkt. Vi välkomnar förslaget som på ett bra sätt kompletterar vårt initiativ. Det andra förslaget är att stoppa utförsäkringarna. Det är den del som och allianspartierna avslagit. Det omfattas därför inte av dagens debatt. Vi hade velat ha en förändrad syn på vad som händer vid utförsäkringarna. Vi tycker nämligen inte att det går att sätta en tidsgräns för hur länge man saknar arbetsförmåga på grund av sjukdom. Det måste givetvis ske en individuell bedömning. Därför föreslår vi att man ska ha kvar sin sjukpenning under arbetslivsprövning. fungerar inte arbetslivsprövningen. Handläggarna vid Arbetsförmedlingen och många andra vittnar om att arbetslivsprövningen medför att man är så oroad över sin försörjning att man inte kan ta del i de insatser som Arbetsförmedlingen gör. Tidsgränser kan vara bra, men det ska vara tidsgränser som garanterar att den enskilde får stöd och rehabilitering. Det är vår utgångspunkt i debatten om tidsgränser. Det tredje förslaget är att ändra arbetsmarknadsprövningen. Dagens 180-dagarsprövning sorterar ut personer från arbetsmarknaden genom att de prövas mot det vi kallar en fiktiv arbetsmarknad. Det här är viktigt, inte minst för reumatiker, personer med ms och personer som genomgår långa behandlingar eftersom det prövas om man skulle kunna jobba någon annanstans på ett teoretiskt jobb. Flera arbetsgivare kritiserar också detta. De ser en nyckelmedarbetare som de gärna skulle vilja ha kvar men som tvingas säga upp sig för att det inte duger att jobba , eftersom de nya reglerna kräver att man till ska stå till arbetsmarknadens förfogande även till ett fiktivt jobb. Det här är ingen arbetslinje; det är en utförsäkringslinje som har kritiserats hårt av väldigt många. Vi tycker att det är rimligt att vi förändrar den här prövningen till en helt annan prövning, gärna i samverkan med arbetsmarknadens parter och omställningsavtal, men i detta fall en rättssäker prövning, den reglering som vi hade innan de senaste reglerna infördes. Alla de här tre förslagen har starkt stöd av handikapprörelsen, TCO, LO, påskupprop och många andra. Det finns också ett starkt stöd från anställda inom Arbetsförmedlingen som tycker att arbetslivsintroduktionen skulle kunna fungera bättre. ISF påpekar detta i sitt remissvar. kom med en ny rapport som visar att även där upptas arbetslivsintroduktionen av att man diskuterar försörjningsfrågor i stället för att göra en vettig introduktion.