prot · GY09120 · 2011-06-21 00:00:00 — Det finns en överhängande risk att drivkrafterna att aktivt delta i rehabiliteringen minskar om sjukskrivningen får pågå utan begränsning . Det är känt . Att Socialdemokraterna och de övriga rödgröna ledamöterna gör upp med för att få igenom delar av sitt ursprungliga förslag är anmärkningsvärt, då i talarstolen lovade att Socialdemokraternas politik inte skulle anpassas efter . De orden känns ganska ihåliga just . Vi i Alliansen förordar en arbetslinje som tillvaratar alla människors potentiella arbetsförmåga med rätt typ av individuella medicinska insatser, nödvändig rehabilitering och arbetsmarknadsstöd. En passiv sjukskrivning utgör motsatsen till en sådan arbetslinje. Låt oss inte ta ett steg tillbaka! Låt oss i stället se framåt och se till att de förändringar som regeringen föreslagit kan komma på plats . 150 (S) replik: Jag vill inledningsvis bara konstatera att Socialdemokraterna, och har tagit ett utskottsinitiativ, och det är den enda fråga som finns att hantera. Det är det enda ärendet på bordet. Det är väl bra om även övriga ledamöter i socialförsäkringsutskottet känner till det. Det finns inget förslag från de borgerliga ledamöterna, även om man hänvisar till en Ds-promemoria. Den ligger dock inte på bord, för i så fall skulle vi ha hanterat den. Det är möjligt att någon har den för läsning, men den var ganska snabbläst. Min fråga till är om hon kan garantera att de förändringar som vi föreslår skulle komma att gå igenom med regeringens förslag, även om vi inte hade lagt fram dem. Vi har ju tagit det här initiativet för att vi inte litar på regeringen. Man har sagt en hel del saker utan att det har skett någonting. Man lovade och lovade, och därför tog vi ett utskottsinitiativ för att få till stånd en förändring. Sedan har jag ytterligare en fråga som jag skulle vilja ha svar på. I tidigare debatter har ansvarig minister med hänvisning till förändringen av sjukförsäkringen pratat om att det finns en risk att stora förändringar kan leda till att enskilda drabbas av orimliga och icke avsedda konsekvenser. Min fråga är: Anser att det är en orimlig och icke avsedd konsekvens att bli utförsäkrad och nollklassad? 151 (M) replik: Från Socialdemokraterna kommer det alltid upp att det inte händer något från regeringen. Det är märkligt, , att du och, tror jag, säger att det inte ens föreligger en stencil på vilket förslag ni har. Det jag håller i handen nu är en departementsstencil. och alla andra från Socialdemokraterna har tagit del av den tidigare. Innehållet kan ni också. Att ni då uttrycker att det inte händer något från regeringen, när vi redan i vårpropositionen kunde ta del av att de här förändringarna i sjukförsäkringen skulle komma, att de skulle ut på remiss och att de ska in i höstbudgeten, är ett märkligt resonemang. Det som också förvånar mig, , är att ni kommer med ett förslag på förändringar när vi vet att det är kvar av remisstiden till 50 instanser. Om de personer i samhället som ni tycker har drabbats av sjukförsäkringen skulle få välja bland förslagen våra förslag kontra era förslag som inte innehåller någonting om rehabilitering eller aktiva insatser vad skulle de välja, tror ni? Varför kommer ni nu i elfte timmen med ett förslag som också kan upplevas som sämre? En departementsstencil skulle alltså vara ute på remiss, men det skulle inte vara något värde i att ta in det. Det är mycket märkligt. Jag vill gärna fråga vilka av förslagen i departementsstencilen som är dåliga, eftersom ni kontrar med andra förslag? 152 (S) replik: Jag har bara suttit i , men jag har lärt mig en sak. Det man som riksdagsledamot har att hantera är det som hamnar på bordet hos , det vi hanterar i utskottet. Allt annat som står i bibliotek hanterar vi inte. Det är möjligt att det kan vara bra läsning. Det skrivs en himla massa departementsskrivelser, men allting hanteras inte av . Jag har inte tagit för vana att lita på vare sig , eller . Det skulle komma förslag, och man skulle hantera detta skyndsamt. Det var därför vi tog ett utskottsinitiativ för att säkerställa att ska regeringen lägga fram förslag som vi har bett om, noga utrett och kontrollerat så att det kommer fram och finns med i höstbudgeten. Det har vi garanterat genom utskottsinitiativet. Ni har inte garanterat ett enda dugg genom departementsstencilen. Det är nämligen inte ni utan regeringen som är ansvarig. Det är skillnad mellan att sitta i och i regeringen. Det är de folkvalda som har uppdrag att sitta i . Regeringen kan statsministern utse vem som helst till. Jag hade en fråga till som jag tycker att hon ska svara på: Är det en orimlig och icke avsedd konsekvens att man blir utförsäkrad när man är sjuk? Är det en orimlig och icke avsedd konsekvens att människor faktiskt blir nollklassade med dagens sjukförsäkringssystem? 153 (M) replik: Ordet utförsäkrad förekommer alltid i negativ mening. Vi kallar det för omförsäkrad. Avstämningspunkter är till för att se över vilka behov personen har av rehabilitering och så vidare. Det föreslår är alltså att vi tar bort tidsgränserna och den så kallade stupstocken, som faktiskt ger människor värdig rehabilitering och stöd för att komma tillbaka till arbete. Om de inte kan komma tillbaka till arbete vet vi att det också finns en möjlighet att återvända till sjukförsäkringen. Jag blir beklämd när jag hör hur man använder utförsäkringen i alla sina argumentationer. Man ger också alltid en bild av personer sina varianter av historien, som säkert finns där och som jag har respekt för. Regeringen har aldrig slagit sig för bröstet och sagt att sjukförsäkringsreformen är felfri. Vi är klart medvetna om att det har kommit människor i kläm, och det är därför vi gör justeringarna, . Vi har lyssnat. Man säger att det inte händer något, men vi har ägnat oss åt att lyssna på myndigheter och på personer som har gett sin berättelse. Tro mig, , det finns berättelser från unga människor som framhåller att de äntligen har fått rehabilitering och någon som ser dem. Vi hade en historia där en person kunde ha en knäskada och bli förtidspensionerad. Den historien finns också. Vi ska inte glömma den. Vi har varit dåliga på att lyfta fram de positiva sakerna i sjukförsäkringen, men tro mig, de finns, och det blir fler och fler som kan ge en sådan bild. Det är oseriöst att lyfta fram bara dem som inte har haft fördel av förändringarna i sjukförsäkringen. Vi vet att de finns där, men från regeringens sida gör vi allt för att faktiskt hjälpa människor. Det var därför denna sjukförsäkringsreform kom till. 154 (S): Det har sagts väldigt mycket i debatten, och jag tänkte inte upprepa allt. Jag tänkte dock ta tillfället i akt att reflektera över en del saker som har varit som ni har regerat det här landet, . Jag tror att det finns anledning för en del av de nya ledamöterna som kom in den här mandatperioden att ta till sig lite av historien. Det är faktiskt inte alls förvånande att det finns en tveksamhet när det gäller trovärdigheten. Det är inte alls märkligt om man ser till historien. Jag får uppfattningen att ni i grunden egentligen inte vill förändra sjukförsäkringen, utan vad ni har gjort under hela är att försvara det system ni har satt i sjön. Ni har ensidigt satt det i sjön, vill jag framhålla, utan att över huvud taget lyssna på vare sig remissinstanser eller oppositionen. Så har resan sett ut . Ni började tidigt att prata om att tillsätta en sjukförsäkringsutredning. Det kom ingen sjukförsäkringsutredning. Det kom nya idéer om att det skulle komma en sjukförsäkringsutredning. Den skulle tillsättas. Så började det efter 2006, men vad fick vi på bordet 2008? Jo, ett färdigt förslag. Ni tog ingen hänsyn till remissinstanserna eller till oppositionens synpunkter. Utan att ändra ett kommatecken körde ni igenom förslaget fullt ut. Med kraftfulla applåder tyckte ni att ni hade gjort ett fantastiskt arbete och fått igenom ett fantastiskt förslag. Så såg det ut . kom sedan sanningen i kapp, och ni började inse att många människor kom i kläm med de nya reglerna. Då blev det ånyo väldigt hård brådska. Jag kan upprepa vad som hände . Vi väntade och väntade. kom det ingen sjukförsäkringsutredning. sade ni: Vi har inte tid att vänta eller att lyssna på någon, för det är så viktigt att förändra! Det var grunden när ni drev igenom detta 2008. När vi hade kommit till upptäckte ni att det brann i knutarna. Då, , lade ni fram ett färdigt lagförslag på utskottets bord om att förändra delar i sjukförsäkringen. Enligt mitt sätt att se det, och som vi också ser , var det ett otillräckligt förslag för att rätta till de brister som fanns. Det blev en snabb remissomgång, där man tog in några representanter för myndigheterna i ett extrasammanträde med utskottet, och klubbades beslutet. Ni tog ingen som helst notis om vad vi i oppositionen hade för synpunkter och att vi ville ha bättre underlag och föra en dialog. Ni klubbade igenom precis det ni hade för handen att genomföra. Det blev inte heller riktigt bra, konstaterade ni, utan gång på gång fick vi signaler i debatter och framåt om att det kommer ett förslag i en proposition. När det fanns ett förslag i propositionslistan som hette Vissa ändringar i sjukförsäkringen trodde vi att det skulle komma en proposition så att vi verkligen fick diskutera innehållet i sjukförsäkringen, men det kom inget förslag. dimper det in en departementsskrivelse på remiss, som ni tycker att ni har varit väldigt delaktiga i. Ni har alltså varit delaktiga i detta under trekvarts år och redovisar det, men ni kan ändå inte ta ställning till någonting i sjukförsäkringen när vi kommer med en vilja till en ärlig diskussion om att göra vissa förändringar som vi försöker bli överens om med er. Ni vill över huvud taget inte prata om innehållet i försäkringen. Det är viktigare att försvara systemet än att prata om de människor som kommer i kläm i olika situationer. Det är så det har sett ut . Ni har pratat om systemet, principerna och om de demokratiska vägarna och bekymret. Har ni inte under de trekvarts år ni har suttit i gruppen på de olika departementet och följt de här frågorna lärt er något om de brister som finns i försäkringen för att kunna ha en ärlig diskussion med oss i utskottet om vad som borde justeras? Mot den bakgrunden är det inte svårt att förstå att vi inte kan lita på det ni säger här. Det finns inget förslag. Ni har så sagt att ni ska komma med olika förslag, men det har inte kommit något. Vår möjlighet som opposition är faktiskt att ta ett initiativ, och det har vi gjort. Det borde ni ha anammat och tagit en ordentlig diskussion om. Ni tycker tydligen att det har varit oskäligt att vi har haft synpunkter om förändringar i sjukförsäkringen. Alla de argument vi har fört fram har ni alltså menat vara oskäliga. tycker jag att vi har kommit till vägs ände. Jag tycker att det börjar bli oskäligt till och med att lyssna på de argument som ni framför. 155 (M): Vi är här för att ta ställning till ett utskottsinitiativ som i detta fall hela oppositionen står bakom: Socialdemokraterna, och även och Vänstern. Vad handlar då detta om? Jo, om den stora sjukförsäkrings- och rehabiliteringsreformen som beslutades om att genomföras , och som faktiskt flera utvärderingar har visat har varit mycket viktig för att människor ska kunna återföras till arbete och få ett bra socialt liv. Bakgrunden till denna reform hämtades till stora delar från en utredning som förra socialförsäkringsministern lade fram . Initiativet till denna reform togs av regeringen , jag tror det var 2004. En sådan här stor reform kan självklart inte göras utan att man måste göra en utvärdering och se om alla delar blivit som man tänkt sig från början. Det är därför som vår socialförsäkringsminister nu låtit utreda och lagt fram ett förslag till i en så kallad Ds som heter Översyn av sjukförsäkringen. Där möter man en del saker som rönt berättigad kritik i sjukskrivningsreformen. Någon sade att detta förslag inte ens ligger på bibliotek eller finns på stencil. Den finns här och ligger nu lite symboliskt på bord. Denna Ds är nu ute på remiss till ett femtiotal olika myndigheter och intressenter. Remisstiden är satt till , som ni mycket väl känner till. Tanken med denna Ds, som mycket tydligt har uttryckt, är att förslaget ska komma i budgeten och sedan genomföras , om nu inte detta förslag på något sätt fördröjer det. Därför är det med stor förvåning man tar del av det så kallade utskottsinitiativet där den samlade oppositionen S, MP, SD och V nu fem i tolv ska göra något slags akututtryckning som är så dåligt berett att både myndigheter och berörda häpnar. För det första menar att utskottsinitiativ ska man ta till mycket restriktivt. För det andra har man så korta remisstider till berörda myndigheter i ett sådant här viktigt ärende att man blir mycket förvånad. Remisstiden var satt . Detta har naturligtvis gjort berörda myndigheter upprörda och reserverade i sina svar, eftersom de inte kunnat ge några riktigt bra och adekvata svar. Men det har också kommenterats i i går, för er som läser den. Där man dömer ut förslaget som rena vilda västern och en parodi på remissbehandling. Ett enigt finansutskott är inte mindre kritiskt. Utskottet framhåller vikten av genomarbetade underlag inte minst av den orsaken att ursprungsförslaget gav en mycket oklar bild av vad reformerna skulle kosta för både samhället och dem som förslaget berör. Det säger dessutom att det är viktigt att man inte frångår de ekonomiska överenskommelser man gjort inom det finanspolitiska fältet och som starkt bidragit till vårt lands nuvarande välstånd. Dessutom slutar man med att konstatera att regeringen måste låta utreda förslaget ordentligt och även få fram de indirekta effekterna samt låta berörda myndigheter ges möjligheter att lämna synpunkter i vanlig ordning. Det blir inte ett dugg mindre kritiskt när man läser kommentarer. Tiden har varit alldeles för kort för att kunna ge ett riktigt och underbyggt svar. Här ska fatta ett beslut som ingen vet vad det kommer att kosta eller vad det kommer att leda till, och det i en fråga där det just nu pågår en stor översyn. Man har heller inte tittat på vilka konsekvenser förslaget kommer att få när det gäller oönskade effekter. Man vill också påtala vikten av ett administrativt enkelt system. Dessutom förstår man inte hur förslaget till ändring av benämningen till normalt förekommande arbete skulle leda till några praktiska förändringar i det dagliga arbetet för de människor som är berörda ute i verkligheten. När det gäller ISF, Inspektionen för socialförsäkringen, är inte kritiken mindre nådig. Man anmärker på sedvanligt sätt . Men sedan säger man att den knapphändiga beskrivningen av förslaget gör att man vill reservera sig för att man har förstått det rätt. Sedan säger man att det inte gått att jämföra om det nya förslaget om en högre ersättning verkligen ger ett bättre utfall eftersom man inte hunnit ta del av regeringens förslag om bostadstillägg för denna grupp. Jag tror att det var som här framkastade att man mycket väl kan tänka sig bostadstillägg. Men eftersom remisstiden är så kort som blir det missuppfattningar. Man säger också att det finns stora risker att det blir oöversiktliga övergångsregler som kan uppfattas som orättvisa om vissa personer får ersättning och andra personer i liknande situation kanske blir utan. Man tar upp den begreppsförvirring det kan bli om man ska ändra och återgå till ett annat begrepp när det gäller normalt förekommande på arbetsmarknaden. Man vill också understryka vikten av att invänta domar i förvaltningsrätterna innan man kan göra en allsidig bedömning av den nuvarande lagen. Min samlade bedömning är att detta förslag är ett hafsverk som riskerar att fördröja processen med tilläggsförslaget från regeringen. Om man verkligen menar något med dessa förslag är det mycket oklokt att inte invänta remissvaren på den Ds som vi har talat om som kommer redan till och därav bilda sig en uppfattning av hur situationen ser ut och eventuellt komma med tillägg. Eller för att citera i i går: En god beredning är en förutsättning för ett gott beslutsfattande och, precis som vi har hört här tidigare: Att stifta lagar är viktigt och ingenting man gör genom att skjuta från höften, kolla hur kulan tog, och sedan skjuta några salvor till. Därför, herr talman, vill jag yrka avslag på oppositionens utskottsyrkande. Jag yrkar bifall till den samlade alliansens reservation och särskilda yttrande. 156 (M): Jag vill börja med att yrka avslag på utskottets förslag i betänkandet och bifall till vår reservation och vårt särskilda yttrande. Mycket har sagts i denna debatt, med all rätt. Det sätt som detta ärende har beretts eller snarare inte har beretts är minst sagt uppseendeväckande. Som ny ledamot i blev jag faktiskt förvånad över hur ett ärende kan bli hanterat på detta sätt. Jag har varit aktiv inom kommunpolitik och även som kommunstyrelseordförande. Jag har aldrig upplevt ett ärende som fått två dygns beredning innan det via ett utskott eller nämnd hamnat i kommunfullmäktige. Jag hade i så fall verkat för att det ärendet hade återremitteras. Att detta händer i tycker jag är häpnadsväckande och föga smickrande för hur viktiga arbete bedrivs. Det är en sak att väcka utskottsinitiativ. Men att förvägra minoriteten att ställa ett antal frågor till olika myndigheter och i stället forcera fram en remisstid visar att detta inte rör sig så mycket om själva frågan som sådan utan snarare om en illa dold vilja att ge sina politiska motståndare en knäpp på näsan. Det kan ju så vara i politiken att man vill knäppa sina motståndare på näsan. Det hör lite till politikens vardag. Men när man i sin iver att göra detta tvingar fram att ett ärende som detta går vidare till kammaren utan att det, som jag ser det, på långa vägar är tillräckligt berett är att gå lite väl långt. Frågorna är alldeles för viktiga och stora för behandlas på detta sätt. Oppositionen har kritiserat regeringen för att ändringar i socialförsäkringen togs fram för fort och sagt att vissa problem hade kunnat undvikas om man berett frågorna mer först. Vad är det nu man själv gör? Det blir än mer märkligt när det som alla vet finns en departementsskrivelse och att regeringen har aviserat ett antal förslag till förbättringar i den ekonomiska vårpropositionen. Det är tänkt att dessa regler också ska gälla från , det vill säga som för ert förslag. Det minsta man kunde ha begärt var att ni åtminstone hade kommit på denna idé lite tidigare och inte som en minut i sju. Enligt riksdagsordningen har andra riksdagsutskott respektive statliga myndigheter skyldighet att lämna upplysningar och avge yttrande till ett utskott om minst fem ledamöter begär det. En majoritet har dock möjlighet enligt riksdagsordningen att avslå en sådan begäran om detta går att motivera med att det fördröjer ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Jag anser inte att de skäl man redovisar räcker. Jag kan förstå att det är svårt att redovisa sådana skäl, för som jag ser det finns det inga sådana skäl. Vi har en departementsskrivelse som är ute på remiss till . Jag anser för min del att det naturliga hade varit att låta de frågor vi nu diskuterar också gå ut på remiss med svar åtminstone till . Även det hade varit en kort remisstid, men den hade varit lite mer realistisk. Jag anser inte att den nyskapade majoriteten bestående av de rödgröna och i socialförsäkringsutskottet följer intentionerna i riksdagsordningen. I debatten i socialförsäkringsutskottet åberopade ett ärende i utskottet . ansåg att då var remisstiden minsann ännu kortare. Denna diskussion gav mig känslan av att nu ska vi ge igen. Jag satt inte i utskottet , men jag anser att dessa frågor är så viktiga och berör så många människor att förslagen måste beredas på ett bättre sätt så att alla konsekvenser kan redas ut först. Men det är tydligen viktigare att ge igen för något som hände . Jag tycker inte att det är ett seriöst sätt att arbeta i rikets högsta beslutande församling. Dessutom kan man nu se ett samarbete mellan och Socialdemokraterna, och . I detta fall begärde i socialförsäkringsutskottet efter det att hade yrkat på det förslag som de tillsammans med Socialdemokraterna och hade lagt fram. drog tillbaka sitt yrkande. Då återstår två förslag allianspartiernas avslag och förslag. Socialdemokraterna, stöder därefter , och det är deras förslag vi diskuterar här . Jag tycker inte att detta sätt att arbeta stämmer alls med vad sade i partiledardebatten . Då skulle Socialdemokraterna alltid lägga fram sina egna förslag. Låt mig citera : Vi socialdemokrater kommer i alla sammanhang att lägga fram våra förslag, kämpa för dem och försöka få majoritet för dem. Vi är öppna för att stödja förslag från och , och vi är öppna för att stödja bra förslag från regeringen. Men ser jag inte som en samarbetspartner och inte heller som en del av opposition. Hur stämmer nu detta med andra socialdemokraters agerande i socialförsäkringsutskottet? Lite ärlighet vill man se i kammaren, och man kan ju undra om det är vad Socialdemokraternas partiledare säger i kammaren som gäller eller om det är vad andra socialdemokrater gör i utskotten. Jag går över till själva punkterna i förslaget. Det återstår nu två punkter av de ursprungliga tre punkterna. Det första förslaget innebär att regeringen ska återkomma till med de förslag som kan träda i kraft . Det gäller personer med tidsbegränsad sjukersättning som inte har rätt till sjukpenning till följd av bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst, SGI, eller personer som har en låg SGI. De ska kunna få en ersättning som ligger i nivå med den tidigare tidsbegränsade sjukersättningen under förutsättning att arbetsförmågan är nedsatt. I översynen av sjukförsäkringen i departementsskrivelsen föreslås en sjukpenning i vissa fall för dem som har lämnat tidsbegränsad sjukersättning. Det föreslås också att personer vid övergång till dessutom ska kunna erhålla ett bostadsstöd som tar hänsyn till försörjningsbörda. Detta stöd skulle enligt förslaget kunna utgå i och även kunna bibehållas om dessa personer beviljas sjukpenning. vårproposition presenterar regeringen också vissa förändringar som man avser att föreslå ska gälla från . Såväl som Inspektionen för socialförsäkringen inleder sina svar med att förklara hur tidsfristen har påverkat deras svar och de ej kan överblicka alla konsekvenser. ISF är tydligt i sitt svar med att de inte på denna korta tid har kunnat undersöka i vilken utsträckning förslaget faktiskt leder till en sammanlagt högre ersättning till den berörda gruppen i jämförelse med regeringens förslag, som också innehåller bostadsstödet. Här råder alltså en stor osäkerhet, och detta bör naturligtvis utredas mer. Enligt det andra förslaget ska nedsättningen av arbetsförmågan från och med dag 181 i sjukperioden prövas mot arbeten som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller mot annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. I remissyttrande framförs att man har svårt att se att en återgång till begreppet normalt förekommande arbete i stället för begreppet den reguljära arbetsmarknaden skulle ha en någon avgörande betydelse på bedömningarna av rätten till sjukpenning. Med dagens regler gör redan en bedömning av om den försäkrade har förmåga att arbeta i arbeten som finns på den reguljära arbetsmarknaden med de aktivitetsbegränsningar han eller hon har på grund av sin sjukdom. Det görs alltså individuella bedömningar i varje ärende. ISF konstaterar också att det inte finns något underlag som visar att bytet av det aktuella begreppet innebär någon förändring av prövning av arbetsförmågan. ISF skriver i sitt svar om Analys av rättsläget avseende sjukförsäkringsreformerna att man inte kan hitta något stöd för att utgången skulle ha blivit någon annan om arbetsförmågan skulle ha prövats mot det tidigare begreppet. Denna punkt verkar alltså vara mer en tolkning av ord då innebörden av det ändrade begreppet enligt och saknar betydelse.