prot · GY09118 · 2011-06-17 00:00:00 — anser att det i första hand är människors säkerhet som ska prioriteras och stöder FN:s nya princip om skyldighet att skydda som innebär att det inte i första hand är territorier utan människor som ska skyddas. Människorna i världen har inte råd med ett misslyckande i och en återgång till tiden innan skyldighet att skydda var ett begrepp. Det är nu världen kan visa att vi menar allvar med att det inte bara är staters territorium som ska skyddas utan också människor. Vi bör inte underskatta värdet av tydliga signaler inför framtida konflikter. är det oerhört viktigt att bevaka att Nato eller enskilda deltagande länder inte går utöver det som stadgas i resolutionen, vilket både och Hans har talat om. Vi har ju fått indikationer på att enskilda länder gärna vill gå längre. Jag vill därför poängtera att vi utgår från att den svenska insatsen håller sig inom resolutionernas ramar och inom de ramar den svenska ger. Allt annat vore oacceptabelt. Det måste i slutänden bli en politisk lösning på konflikten och det är huvudspåret för världssamfundet, men Gaddafi har fått många chanser att avgå och att förhandla fram en politisk lösning. Han har i stället utlyst vapenvilor och därefter snabbt slagit till. Hans agerande har knappast ingett förtroende. Men även om Gaddafi inte längre har några direkta luftstridskrafter att attackera befolkningen med har han stor kapacitet för markstrider, och situationen för civila är fortfarande mycket allvarlig även om den är annorlunda än då resolutionen om flygförbudszonen antogs. I betänkandet kan vi läsa: Rapporteringen från konfliktområdet omfattar kränkningar av mänskliga rättigheter och brott mot humanitär rätt såsom summariska avrättningar, försvinnanden, användning av mänskliga sköldar, användning av klusterammunition i tätbefolkade områden, sexuellt våld och tortyr av frihetsberövade. Enligt propositionen rapporteras brist på bränsle, medicin och sjukvårdspersonal från delar av landet, och livsmedelssäkerheten uppges vara hotad på vissa håll. Om konflikten förlängs finns en oro för en mer storskalig humanitär katastrof i de västra regionerna. Antalet internflyktingar i landet uppges vara 250 000. Människor som redan flytt uppges vara minst 636 000. Enligt UNHCR, som var på besök i utskottet , har 16 000 flytt över och cirka en tiondel av dem har omkommit. 1 600 personer som omkommit bara under flykt på havet är en väldigt stor andel av konfliktens alla dödsfall. Det är viktigt att tänka på. Det har också visat sig att alla inte har gett sig av frivilligt i de skrangliga båtarna utan tvingats i väg av Gaddafitrogna. Om de försöker ta sig in till land blir de skjutna. UNHCR berättade för oss i utskottet att de anser att det är självklart att flyg och båtar i området agerar på det sätt de kan för att bistå människor i sjönöd i stället för att bara passera förbi, vilket faktiskt har hänt. Det har också nämnts här tidigare. Vi har samma uppfattning som UNHCR. Längs den västra gränsen kan upp emot 80 000 personer ha tagit sig in i som rapporter strömmar in om människor som också försvinner spårlöst. Eventuellt finns de i fångläger i Tripolitrakten. Det handlar i huvudsak om minoritetsgruppen Amazigharaber som de libyska myndigheterna diskriminerat, och de har försökt utplåna deras språk och kulturella identitet. Människor i de här drabbade bergsområdena är extra utsatta också för bristen på mat och mediciner. Behoven av ökad säkerhet är fortfarande stora och de humanitära behoven är enorma och större än . Det är för del av avgörande betydelse att den svenska insatsen ses i ett helhetsperspektiv. Det räcker inte med militära insatser när andra behov är ännu större. I det akuta läget behövs det stora humanitära insatser i form av mat, medicin och assistans till flyktingar. I det längre perspektivet behövs det stöd med återuppbyggnad, demokratiutveckling etcetera. Medel för humanitära insatser kommer från biståndsbudgeten och ska inte blandas ihop med de militära. Det behövs inga riksdagsbeslut för att skicka mer civil hjälp till eftersom medel för humanitär hjälp redan finns avsatta i biståndsbudgeten. I diskussionerna med regeringen har vi särskilt betonat behoven av ökade humanitära insatser och ökade insatser för att bistå flyktingar, och vi har fått gehör för det. Människor i behöver fortfarande skydd, men att bevaka flygförbudszonen är inte det primära när knappt har några plan kvar. De var i princip utslagna redan när vi kom dit, som sade tidigare. Därför finns det heller ingen anledning att de svenska planen ska fortsätta med ett uppdrag som inte behövs. Det som nu fått en fråga om att bistå med är spaning, och enligt de uppgifter vi fått har de svenska planen god spaningsförmåga. Genom att ta bort begränsningarna i det tidigare uppdraget, förutom begränsningen att inte beskjuta markmål som kvarstår, kan de svenska planen också spana efter annat och bidra till att genomföra andra delar av resolutionerna. De svenska planens uppgift är att spana inte skjuta, annat än i självförsvar förstås. Det finns inga tekniska hinder för planen att också spana och fotografera när de passerar havet på väg till och från . Att fotografera över land eller hav är ingen avgörande skillnad. Det skulle ge god hjälp till UNHCR i deras arbete att få veta var människor i nöd befinner sig även när de råkar vara på havet. Att skydda civila omfattar självklart också de tusentals civila som flytt eller tvingats att fly och inbegrips naturligt av resolutionen. I utskottet förutsätter vi att de militära insatserna också uppmärksammar flyktingarnas situation. Det är något vi också vill förmedla till Nato som leder insatserna eftersom det uppenbart inte alltid fungerat som det borde. Jag sade tidigare att tre kriterier ska vara uppfyllda för att ska godkänna en svensk insats. Det första, att det ska vara ett FN-uppdrag i botten, är klart och tydligt uppfyllt. Det andra, att insatsen ska ge ett mervärde för berörd befolkning, är också uppfyllt eftersom situationen för befolkningen fortsatt är katastrofal och den nya inriktningen på den svenska insatsen förutom spaningens early warning-funktion också har ökat fokus på humanitära insatser och hjälp till flyktingar. Då fattas bara det breda stödet i riksdag och också det kriteriet är uppfyllt, även om det inte är hundraprocentigt. Resultatet är en kompromiss som sex partier av åtta kan känna att de fått med sina viktiga frågor i. Med ett nytt uppdrag behövs färre plan, de får ett vidgat spaningsuppdrag och kan därmed göra större nytta för helheten. Det blir större fokus på humanitära frågor och att bistå alla civila, också flyktingar. 14 HANS (V) replik: Jag förstår att det här är en svår debatt för . Jag förstår att det är svårt att vara företrädare för ett pacifistiskt parti när man står i talarstolen och förespråkar att ska delta och spana i en internationell insats som alltmer fokuserar på att avsätta och bidra till ett regimskifte. Jag förstår att hoppas att den svenska insatsen ska hålla sig inom folkrättens ramar och att man ska respektera FN-mandatet. Problemet är att det här inte är en svensk insats. Det är en internationell insats med en lång rad deltagande länder. Vårt truppbidrag kan inte särskiljas från de övriga. Om den information som de svenska JAS Gripen-planen samlar in används av andra länder på ett sätt som bryter mot folkrätten och FN-resolutionen kan vi inte ställa oss på läktaren och säga att vi tvår våra händer. Då är vi direkt medskyldiga. Det kan vi inte styra över med det riksdagsbeslut som förespråkar. Det var egentligen inte därför jag begärde replik. Jag såg den presskonferens där , och presenterade överenskommelsen om . lyfte fram att det verkligen fått genomslag för var den humanitära hjälpen. Jag blev glad för det. Det behövs en ökad humanitär hjälp i . Vi skulle behöva öka våra humanitära civila insatser. När jag läser regeringens proposition, som har varit med och förhandlat fram, blir jag förvånad. Där finns inte ett enda konkret löfte om ökad humanitär hjälp. Det finns vaga skrivningar om en inriktning att det eventuellt kan bli några ökningar, men inte ett enda konkret löfte om ökad humanitär hjälp. Inte en enda krona har utlovats, i alla fall inte i den proposition eller det betänkande vi har att debattera. använder ju det som ett argument för att säger att man ska rösta ja till insatsen. Min fråga är därför: Hur mycket kommer de humanitära insatserna att öka? Hur många kronor har kämpat sig till när det gäller humanitära insatser i ? 15 (MP) replik: När det gäller om den svenska insatsen ska hålla sig inom folkrättens ramar utgår jag från att den svenska insatsen gör det. Det finns ett antal resolutioner som vi har ställt oss bakom. Genom riksdagsbeslut och våra egna regler har vi möjlighet att styra den svenska insatsen. Jag utgår från att den svenska insatsen håller sig inom resolutionens ramar. Allt annat vore oacceptabelt, som jag sade i mitt tidigare inlägg. Det står jag fast vid. Om det visar sig att den svenska insatsen inte gör det måste vi ta ställning till vad vi ska göra. Då måste det naturligtvis bli någon form av reprimand till Försvarsmakten. Förra gången, när vi fattade det här beslutet, tänkte jag att om vi inte skickar några plan det kostar 100 miljoner kan vi i stället lägga 100 miljoner på humanitära insatser. Men det är inte kommunicerande kärl. Ökade humanitära insatser behöver vi inte gå till för att bestämma om. Det finns redan i biståndsbudgeten en stor post för humanitära insatser. Vi brukar svara på de förfrågningar som vi får från Ocha. Vi har inte diskuterat exakta summor. Däremot finns det en ökad vilja att bistå med mer humanitär hjälp. Det måste vi naturligtvis förmedla till Ocha, och så får vi ta ställning till de önskemål vi får från Ocha. 16 HANS (V) replik: Jag ska vara helt ärlig. Jag tror inte heller att de fem svenska JAS Gripen-planen kommer att bryta mot FN-resolution eller mot folkrätten. Det är ganska svårt att bryta mot folkrätten när man bedriver flygspaning. Men problemet är, och det tar inte upp i sitt svar, att vi kommer att samla information som sedan ska användas av andra. Hur kan vi då garantera att de länder som sedan kommer att använda den information som vi samlat ihop i sin tur håller sig inom folkrätten och inom FN-mandatets ramar? Där lämnar vi nu ett frikort, ett carte , för de andra länderna utan mer än fromma förhoppning från vår sida. Jag förstår att man inte har diskuterat några exakta summor och att det från sida finns mer av en vilja och en förhoppning om att biståndet ska öka. Jag är oroad, . Jag har sett och hört den här retoriken förut från . Vi hörde den när det gällde Afghanistaninsatsen. Där hade man också förhoppningar om vad den skulle leda till. Det beslut som då ställde sig bakom ledde till att den svenska insatsen i utökades. Det räcker inte bara att ha fromma förhoppningar när man tar ställning till internationella insatser. Det krävs faktiskt också tydliga skrivningar i svart på vitt. Jag skulle också vilja gå in på frågan om flyktingar som tog upp i sitt anförande. Det är sant att 16 000 människor har försökt fly över . av dem har omkommit. Det är den verkligt stora humanitära katastrofen i just . Men när jag läser propositionen kan jag inte hitta någonting om detta. Det finns inga skrivningar om att de svenska planen ska bidra till att söka upp och hitta flyktingar i båtar för att de ska kunna undsättas. Den bordningsstyrka som vi ska fatta beslut om har inte till uppdrag att på något sätt bistå de här flyktingarna heller. Jag är också här förvånad, för jag vet att är en person med ett starkt engagemang för flyktingars rättigheter och deras möjligheter att få en . När jag ser den proposition som har varit med och förhandlat fram hittar jag ingenting. Det finns inte en rad och inte ett kommatecken om att de svenska planen eller den svenska bordningsstyrkan på något sätt ska bistå de här flyktingarna. Det är återigen fromma förhoppningar från talarstolen, , och det räcker inte. 17 (MP) replik: Det var tre frågor. Den första handlade om eventuell information till andra länder från vår spaning. Vi menar att de spaningsuppgifter som kommer in går till Nato. De går inte till enskilda länder. Det är upp till Nato att se till att informationen används på rätt sätt och att man håller sig inom resolutionens ramar. Sedan tog upp överenskommelsen om . Vi är ett par stycken som jobbar med de civila insatserna. Det kommer att hända mycket under det här året. Vi kommer med förslag inför nästa Afghanistanproposition. Jag är inte dugg oroad över den frågan. Vi är på väg att dra tillbaka vår militära insats i och växla upp den civila med vår hjälp. Sedan gäller det flyktingarna. Det är en väldigt avgörande fråga för oss i den här överenskommelsen att den militära insatsen också har möjlighet att spana över vatten och bistå i den mån man kan. Det gäller naturligtvis också om vi skulle ha en militär bordningsstyrka i båt på . De har kanske ännu lättare att bistå människor i sjönöd än vad man har från luften. Där kan man upptäcka båtar och rapportera in till UNHCR eller till som då kan gå ut och möta de båtar och de människor som finns på havet. Det här är en viktig fråga för oss. Det var också därför som jag i går i samtal med Försvarsmakten i utskottet ville försäkra mig om att det inte finns några egentliga hinder för att göra detta. Det svar jag fick var att det inte finns några tekniska hinder men att man måste ta den här diskussionen med Nato. UNHCR vill att vi i den svenska stöttar dem i den dialogen med Nato för att få hjälp att bistå flyktingar som befinner sig på havet. En väldigt stor del av de dödsfall som har skett i har skett på havet. 18 (FP): Låt mig först uttrycka min tillfredsställelse över att avser att fortsätta sin insats till skydd för civilbefolkningen i . Att inte fullfölja denna uppgift som vi tagit på oss och svika FN skulle ha varit ett allvarligt brott mot våra fredsfrämjande traditioner och målet. Som ett litet land har vi allt intresse av att stödja multilaterala mekanismer för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter. Glädjande nog fortsätter också insatsen med stridsflyg att vara stommen i den svenska medverkan. Att under pågående operation ta hem ett bidrag för att skicka helt andra förmågor är tidsödande och föga kostnadseffektivt. Om vi är efterfrågade samt levererar nytta här och saknas varje anledning att byta det konceptet. Den fortsatta spaningsinsatsen med JAS Gripen sker till stöd för resolution i sin helhet. Efter beslut kommer det inte att finnas några begränsningar avseende de mål mot vilka våra piloter och fototolkar får spana respektive rapportera. Detta, fru talman, gäller oavsett om syftet är att skydda civila eller stödja humanitära insatser. Det gäller både för upprätthållande av vapenembargot och upprätthållande av flygförbudszonen. Att i multinationella och komplexa luftoperationer hitta på egna, unika lösningar och begränsningar bär inte framåt. Även den läxan tror jag att nu har gjort. Det är min övertygelse att dagar vid makten är räknade. kommer att bli ett historiskt prejudikat. FN:s ingripande i enlighet med skyldigheten att skydda är en tydlig signal till världens kvarvarande despoter. Det finns gränser för hänsynslösheten. Det kommer inte att hjälpa att hänvisa till inre angelägenheter. De kommer förr eller senare att personligen få stå till svars för sina gärningar. Inför förlängningen av den svenska stridsflygsinsatsen finns det också anledning att reflektera över förbandets arbete på plats. Låt mig säga i denna kammare att har all anledning att känna stolthet över de insatser som personalen utfört. Arbetet har präglats av förutsägbarhet, ordning och kvalitet. Det är ingen hemlighet att förmågeutvecklingen inom flygvapnet haft sina bekymmer, men under det operativa tryck som den här insatsen skapat har det enligt min bedömning hänt mer än . Det gäller spaningsförmåga, lufttankning, stridsledning med länk 16 och förmågan att verka tillsammans med andra. Detta har höjt effekten av vår insats i , men det betyder också mycket för våra möjligheter att göra nytta i andra motsvarande luftoperationer. De senaste veckornas utspel kring den svenska insatsens vara eller inte vara har knappast stärkt tilltron till vår långsiktighet och vår solidaritet. Det känns bra att detta nu snart ligger bakom oss. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde , , och (alla FP). 19 (S) replik: avslutade sitt inlägg med att säga att den senaste tidens utspel inte direkt har stärkt tilltron. Är det utspel som talar om? När vi förra gången gjorde en överenskommelse om att skicka ned våra flygplan för att hävda flygförbudszonen gick ut och kritiserade den överenskommelsen. Direkt efter att den här överenskommelsen presenterades gick ut och kritiserade även den. Fram till detta år har vi i denna riksdag fattat beslut i bred enighet och kommit fram till en överenskommelse när vi skickat kvinnor och män på farliga uppdrag. Sedan har vi stått upp för den överenskommelsen. Vi har i gammal god ordning respekterat överenskommelser där alla har givit och tagit. Den senaste tidens utspel tyder på att man gått ifrån det. Min enkla fråga till är därför: Står bakom denna överenskommelse? 20 (FP) replik: Jag har naturligtvis all anledning att mycket noga följa vad min partiledare uttalar angående vår insats i och det fredsfrämjande arbetet i stort. Jag vet att varje gång han kommenterat insatsen har han varit noga med att understryka att har alla avsikter att respektera den överenskommelse som ingåtts. måste det stå alla partier fritt att berätta hur man i övrigt ser på det arbete som utför. Det kan inte ha undgått , fru talman, att flera partier i denna kammare hade önskat att varit mer expressivt i sin solidaritet och inte gjort undantag, inte överlämnat till andra länder att göra de svåra och politiskt farliga insatser som vi inte vill göra. Jag är glad över det mandat som ger. Det vidgar möjligheterna till arbete och minskar antalet undantag för vår insats. Jag är nämligen helt övertygad om att insatsen gör skillnad på marken i . 21 (S) replik: kan inte ha lyssnat på sin partiledare . Här säger att han är glad över överenskommelsen. Hans partiledare sade att den var genant. Den senaste tidens utspel har knappast stärkt tilltron, sade Alla i sitt förra inlägg. Stärker uttalande att överenskommelsen är genant tilltron till svensk utrikespolitik och denna kammares stöd för de kvinnor och män som åker ut på farliga uppdrag? 22 (FP) replik: Jag har inte stått bredvid min partiledare alla de gånger han uttalat sig, men jag har läst på TT och i andra medier vad han sagt. I de sammanhangen har han varit noga med att understryka att vi respekterar överenskommelsen men att i vissa avseenden skulle vilja gå mycket längre. Det står vi fast vid. Beträffande vad som skadat anseende när det gäller alla de turer som varit kring vår Libyeninsats kan jag säga att jag inte syftar på uttalanden utan på de ständigt nya och vitt skilda positioner som socialdemokratin har intagit. Jag förstår att har haft mycket hektiska veckor för att hitta hem igen, för att hitta hem till den retorik som själv gav uttryck för i denna kammare . Jag är glad över att han har lyckats, men jag är rädd för att anseende i vissa stycken tagit allvarlig skada av detta. 23 (C): Denna arabiska vår har väckt drömmar om frihet och demokrati över hela världen. Jag kan inte låta bli att glädjas med de kvinnor i som genom en aktion kräver att få rätt att köra bil. På så sätt har inspirationen spridit sig från land till land, från människa till människa, och den är inte slut. Den inspirationen har tyvärr också släckt drömmar, släckt liv. Ändå finns det hopp om att våren verkligen övergår i en demokratisk sommar. Det är ingen enkel övergång. Vi vet av historien att varje generation måste kämpa för att skapa, upprätta och värna frihet och demokrati. ska delta i arbetet för en fredligare värld. En fredligare värld är en demokratisk värld, en fri värld med respekt, tolerans och ansvarstagande där människors möjligheter att förverkliga drömmar respekteras. För del råder inga tvivel. När människor kräver frihet och demokrati har de vårt stöd. Ingen diktator, var denne än finns, ska misstolka att vi faktiskt talar med dem från tid till annan. Diktatorer som hotar sitt folk, som talar om dem som råttor och kackerlackor som ska drivas ut, som bombar fredliga demonstranter förlorar sin legitimitet. Världssamfundet har ett ansvar att agera. togs det första steget med resolution . Man krävde av ledning att respektera internationell rätt och humanitärt tillträde och att tillåta fria medier. Man gav ICC ett uppdrag, talade om vapenembargo, reseförbud, frysta tillgångar och nya sanktioner. Vi var många som kunde följa hur han i tal efter tal mötte kravet från världssamfundet med nya hot, med nya bomber. Vi var många som med fasa såg på utvecklingen runt Benghazi, när människorna hotades av blodbad. För sedan, , fattade det historiska beslutet att ge kraft åt responsibility to protect, genom resolution som talar om skydd av civila, flygförbudszon, vapenembargo, vapenvila, frysta tillgångar. Både 1970 och 1973 är kapitel 7-uppdrag, alltså med alla medel, vilket innebär att man fortlöpande prövar om åtgärderna behöver ändras. Det är ett på många sätt unikt beslut. Det är ett beslut som vi har all skyldighet att vårda och värna för kommande generationer, för människor som hotas av andra diktatorer över världen. har egentligen ingen förändring skett. Vi har ett fortsatt uppdrag från FN att politiskt, humanitärt och tyvärr också militärt fullfölja detta. Jag säger tyvärr militärt eftersom ingen politisk lösning ännu är i sikte, även om vi alla är helt klara över att det krävs en politisk lösning. Att nu lämna fältet skulle vara att svika folk, det libyska folkets dröm om frihet och demokrati och deras hopp om att någon där ute hör när bomberna faller och diktatorn hotar. De enda som skulle glädjas åt ett sådant beslut vore Gadaffi och hans vänner. En sak kan vi vara helt säkra på, nämligen att om vi efter dessa gav upp skulle Gadaffi inte ge upp. Han skulle fortsätta den kampanj som han försöker genomföra trots att vi är där. Och han skulle definitivt inte försöka skydda civila. Det har historien visat alltför tydligt. ser vi ett positivt slut på en svensk småtrist historia. Jag har tidigare under debatten hört olika historiebeskrivningar. Det såg länge ut som om skulle hemfalla åt nånannanismen. Jag tror att det var fler än jag som blev förvånade . efter att vår svenska insats nått full effekt skulle den avslutas. Responsibility to protect höll på att förlora en vän i . Jag vill säga tack till alla som kämpat, vårdat och försökt arbeta för att ro dagens beslut i hamn. hoppas jag, fru talman, att vi sätter punkt för den historien. Slutet gott, allting gott, brukar det ju heta. Jag välkomnar resultatet. Vi är nu beredda att fullfölja FN:s mandat. Jag är glad att vi kan göra det i sin helhet enligt resolutionerna och 1973, med ett förbehåll när det gäller markmål. Gripen blir kvar, vilket är bra. Sedan är det en bordningsstyrka för att upprätthålla vapenembargot, stärka effektiviteten i spaningen och ge möjlighet att övervaka den vapenvila som måste komma. Jag hoppas att vi också med detta har tydliga och klara riktlinjer för den militära personal som sänds ut. Vi är från sida tacksamma mot alla dem som på vårt uppdrag och å våra vägnar säkrar FN:s mandat att skydda civila. Det är ett ansvarsfullt uppdrag att säkra att folk självt får bestämma om sin framtid. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. I detta anförande instämde (C). 24 (KD): Denna vår har hanterat många svåra frågor. En av de svårare har nog varit det som handlat om hur vi ska agera på bästa sätt när det gäller det folkliga upproret i och om det är rätt eller fel att använda militära medel för att lösa konflikter. Den arabiska våren tog alla politiker med överraskning.