prot · GY0972 · 2011-03-15 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om frågestund Förste vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle frågor besvaras av statsminister (M). 3 § Meddelande om nytt datum för aktuell debatt Förste vice talmannen meddelade att den aktuella debatten om situationen i hade flyttats till . 4 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträde Förste vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkommit. 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2010/11:213 Till Interpellation 2010/11:213 Återinförande av friåret av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2010/11:247 Till Interpellation 2010/11:247 hållning avseende skatt på finansiella transaktioner i EU av (MP) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:262 Till Interpellation 2010/11:262 Ökade inkomstklyftor av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef 2010/11:266 Till Interpellation 2010/11:266 Övergångsbestämmelser för barn med autism i den nya skollagen av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade resor och engagemang. Till Interpellation 2010/11:267 Frivillig ursprungsmärkning på färskt och fryst kött från får, get, gris och fjäderfä av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresa (). Landsbygdsdepartementet (C) Enligt uppdrag 6 § Svar på interpellation 2010/11:251 om rättsväsendets hantering av sexuella övergrepp mot barn 1 (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stärka barns skydd mot sexuella övergrepp samt för att barn som utsatts för sexuella övergrepp ska få sina fall rättstryggt hanterade av rättsväsendet. Ett starkt och väl fungerande skydd mot sexuella övergrepp, i synnerhet när det gäller barn, är ett prioriterat område för regeringen, och flera åtgärder har därför vidtagits. Ett särskilt brott som rör kontakter med barn i sexuellt syfte gromning har införts, och straffbestämmelserna om barnpornografibrott har reformerats och utvidgats. Vidare har straffen för allvarliga våldsbrott skärpts, och det har förtydligats att återfall i brott ska beaktas i skärpande riktning. har utvärderat tillämpningen av sexualbrottsreform som bland annat syftade till att förstärka skyddet för barn mot att utnyttjas i sexuella sammanhang och för att särskilt markera allvaret i sexualbrott mot barn. Utredningen har funnit att syftet med reformen generellt sett har uppnåtts och bland annat konstaterat att sexualbrott mot barn har ett högre straffvärde jämfört med vad som gällde före reformen. För att ytterligare stärka barns skydd mot sexuella övergrepp har utredningen lämnat en del förslag till ändringar. Bland förslagen kan jag nämna en utvidgning av tillämpningsområdet för brottet våldtäkt mot barn och ett höjt straffminimum för sexuellt utnyttjande av barn. Dessutom har utredningen föreslagit vissa lagändringar för att ska kunna tillträda konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp. Remisstiden har gått ut, och målsättningen är att kunna besluta om en proposition . Vi har alltså ett starkt straffrättsligt skydd för barn mot att utsättas för sexuella övergrepp och dessutom förslag till ytterligare förstärkningar. I det sammanhanget vill jag också peka på att när barnets ålder är av betydelse för straffansvaret krävs det inte att gärningsmannen haft full insikt eller uppsåt såvitt avser barnets ålder, utan det är tillräckligt att gärningsmannen har varit oaktsam. När barn utsatts för sexuella övergrepp och andra brott är det dessutom viktigt att uppmärksamma deras särskilda behov. Varje brottsoffer ska kunna känna förtroende för rättsväsendet. De ska få ett gott bemötande och adekvat information genom hela rättskedjan. Det kräver kunskap och återkommande utbildning om brottsoffers utsatta situation. har därför haft i uppdrag att i samråd med , och utveckla ett utbildningsprogram för att öka kunskapen om sexualbrottsoffer och förbättra bemötandet av dessa brottsoffer genom hela rättskedjan. Programmet skulle särskilt fokusera på att öka kunskapen om barns särskilda utsatthet och behov vid dessa brott. I utbildningen har ett flertal poliser, åklagare och domare deltagit. I syfte att förvalta de erfarenheter som utbildningsprogrammet gett, följer regeringen områdets utveckling och överväger behovet av ytterligare insatser. De brottsbekämpande myndigheterna genomför dessutom själva fortlöpande utvecklingsinsatser för att förbättra möjligheterna att utreda och lagföra sexualbrott. Vid bedrivs till exempel ett projekt för att utarbeta en särskild modell för snabb handläggning och hög kvalitet i bevissäkringen såvitt avser ärenden om bland annat vålds- och sexualbrott mot barn. Jag vill här också nämna den utredning för översyn av brottmålsprocessen som tillsattes . I det uppdraget ingår att överväga hur stödpersoners och åklagares roll och funktion i förhållande till målsägandens behov av stöd kan utvecklas. Det ska särskilt beaktas vilket behov av stöd och hjälp som barn och ungdomar som har varit utsatta för våld eller sexuella övergrepp har. 2 (V): Jag vill passa på att tacka ministern för svaret ett långt och gediget svar. Jag tror att vi är överens i många delar och ser med samma allvar på brott som begås mot barn. I min interpellation åsyftade jag ett särskilt fall, och jag är medveten om att man inte kan kommentera det. Men efter att ha följt den rapporteringen kan jag säga att rättsväsendets kunskaper om hur barn behandlas i processen är ganska undermåliga. Ministern säger i sitt svar, och det vet jag, att det är mycket som görs. Vi är från båda håll angelägna om att åstadkomma bra resultat för barnens bästa. Till och med vi i den här kammaren inser att barn faktiskt har särskilda behov. Men det som jag skulle vilja ha en dialog med ministern om är varför de särskilda behoven inte får riktigt genomslag i hela rättskedjan. Vi har också diskuterat frågan om våld mot kvinnor och domares kompetens. De ska ju vara objektiva och inte påverkbara. Jag har då ställt frågan: Blir man inte mer objektiv om man har kunskaper? Nya domare utbildas ju på ett annat sätt, men vi har också en rätt gammal domarkår som inte har samma utbildning som de som kommer ut som nya . Från sida har vi krävt obligatoriska vidareutbildningar för att man ska kunna beakta detta. Barns perspektiv saknas i rättssalarna. Vi ser det även på andra håll i samhället, men här blir det specifikt. Man bör också ha rätt kompetens om det till exempel handlar om barn med förståndshandikapp som blir utnyttjade. Om de inte själva förstår måste vi ju lägga större tonvikt på den som utnyttjar detta barn. Allt som görs är bra, men jag skulle vilja ha svar från ministern på om hon kan tänka sig obligatoriska vidareutbildningar för att domarna ska bli ännu mer objektiva. 3 (): Frågan om obligatoriska utbildningar är spännande. Rent teoretiskt är det givetvis fullt möjligt att ha det. Problemet med domstolarna är den mängd olika typer av ärenden som domare hanterar. En tingsrätt kan ha 300 olika ärendetyper, och vi kräver från riksdag och regering att man ska ha hög kvalitet i dömandet i alla typer av ärenden. Frågan blir då hur man ska se på utbildnings- och kompetensbehov. Detta är bakgrunden till att man snarare har erbjudit olika typer av kompetenshöjande utbildningar för personal i domstolarna, och jag vågar säga att det inte har varit dålig tillströmning från domstolarna. Uppenbarligen känner många att man vill förkovra sig mer vad gäller bemötandefrågor generellt men också vad gäller hantering av ärenden där barn är inblandade. Jag tror därför inte att man behöver ha obligatoriska utbildningar. Det skulle också bli knepigt att göra avstämningar. Givetvis är ärenden med barn oerhört centrala, men det finns också andra ärendekategorier där det är nog så viktigt med hög och uppdaterad kompetens för dem som arbetar med frågorna. Utöver det jag nämnde i mitt svar om att vi arbetar för att fortsätta med kompetenshöjande åtgärder vill jag särskilt nämna att när det gäller vålds- och sexualbrott i nära relationer mot barn ofta är övergrepp mot barn något som sker inom familjens hägn så pågår vid utvecklingscentrum i ett intressant och viktigt projekt vad gäller metodutveckling för att göra utredningar om vålds- och sexualbrott i nära relationer och visavi barn bättre och mer uppdaterade. Det är inte bara i bemötandet man behöver ha barnperspektiv och barnkompetens utan också i de metoder man använder vid förhör och bedömning av barns utlåtanden. Det är inte alltid helt enkelt att tolka barn, och det är också lite vanskligt mellan varven. Med bra metoder kan man dock lyckas bättre med detta. Jag tror också att den verksamhet vi har vid barnahus runt om i landet innebär att professionella från olika delar av rättskedjan får ökad kunskap om att arbeta med de offer och målsägare som det handlar om när det gäller barn. I projektet i genomförde man 2009 tillsyn vid ett antal åklagarkammare vad gällde handläggningen av ärenden av detta slag. Ett problem man såg gällde handläggningstiderna. Det tar väldigt . När det gäller övergrepp mot barn vill jag understryka att tid är mycket centralt för barn. Här finns det stora behov av att agera mer skyndsamt och komma till slut, för annars får vi bekymmer. Det finns alltså flera delar i detta som är viktigt, och det är bra att vi synar det. Vi gjorde dock förbättringar i och med reformen 2005. Vi följer upp det och försöker sakta men säkert förfina vår förmåga att bättre än möta barn på ett rättssäkert sätt när de har blivit utsatta för övergrepp. 4 (V): Jag tackar för ytterligare svar från ministern. Det är klart att en domare har många olika ärenden, och kanske vill man inte sätta ned foten och kräva obligatorisk vidareutbildning för vissa. var de frivilliga utbildningarna inte så välbesökta, men om det här uppmärksammas i debatten skärper man kanske till sig. Vi har några tragiska fall bakom oss. Det handlar bland annat om det mål som jag nämnde i min interpellation. Jag vet att ministern inte kan kommentera det, men även här tror jag att utbildning är en grundförutsättning för att man ska förstå. Vill man inte kräva en obligatorisk vidareutbildning ska vi kanske ha domare med särskild barnkompetens för att komma framåt i detta. Jag håller med ministern om tidsaspekten. Det är beklämmande när det gäller barn. För många barn är processen svår att förstå, och man skulle vilja se en tidsmässig forcering för att nå ett slut. Det ministern nämner om barnahusen är bra. Jag har besökt barnahuset hemma i i två omgångar, och där gör man ett mycket bra och gediget arbete. Men vad har ministern att säga om domare med speciell barnkompetens? 5 (): Genom de utbildningar som erbjuds får vi en del domare som är särskilt duktiga på detta. Jag utgår från att domstolarna tar vara på denna kompetens. Däremot skulle jag bli lite bekymrad om vi hade särskilda domare i barnfall. Dels krävs det en kritisk massa för att det ska bära sig, vilket skulle kunna leda till centraliseringar. Dels är det viktigt att rättssäkerheten för barn inte bli annorlunda eller att vi har andra regler. Detta är en avvägning. Jag erinrar mig en idé som diskuterades under förra mandatperioden och som jag på ett tidigt stadium avfärdade. Det handlade om särskilda vittnespsykologer som skulle vara legitimerade just i barnärenden för att det är så svårt att tolka barn. Det finns exempel där man har använt sådana specialister där det lett alldeles fel. Eftersom det är ett sådant svårt område är det besvärligt. Jag är därför lite rädd för denna typ av kategorisering. i och det kontinuerliga utvecklingsarbete som bedrivs måste rikta in sig på att hämta in saker som förbättrar. Här tror jag att handläggningstiderna är viktiga men också utbildningar i bemötande och förståelse av barns särskilda behov. Det är riktigt att jag inte kan kommentera enskilda ärenden, men kopplerimålet och annat är det inte bara och jag som följer och studerar. Det är oerhört viktigt att analysera hur lagstiftning fungerar och hur det ser ut. Det är inte så enkelt att ha en snabb uppfattning i alla fall. Man kan lära sig mycket av hur ärendena ser ut när det gäller vad som kan göras bättre. Jag tror att de första åtgärderna och det bemötande som barnen får tidigt är väldigt centralt för att man ska få fram så mycket som möjligt. Vi tittar på brottmålsprocessen och vilket stöd man behöver under processen. Ett barn behöver känna sig tryggt under den resa som varje utredning och förrättning är. Det är en stor sak och ganska svårt. Det finns anledning att fundera över vad man kan göra för att förbättra stödet och se till att det fungerar väl. Jag tror att det är väldigt ojämnt vilken hjälp barn som har utsatts för detta får. Eftersom många av övergreppen sker av närstående blir situationen väldigt bekymmersam rent socialt. Det krävs därför att man tänker till. Jag tror att vi har mer att göra för att säkerställa att dessa barn mår bra och får sin rätt tryggad på rätt sätt och att det långsiktigt blir en bekräftelse på att det har skett ett övergrepp och ett erkännande av vad som är rätt och fel. Jag tror att det är oerhört viktigt för barn att veta på vilken sida samhället står och att det inte var deras fel. Många barn lägger tyvärr skulden på sig själva, trots att de nästan aldrig kan ha bidragit till det. Det är alltid de vuxnas ansvar. Barn far väldigt illa i de här ärendena. Jag tror inte att det i första hand är i rättsprocessen. Man måste se helheten och den situation de befinner sig i. Vi tittar mycket på det. Jag tror att vi har all anledning att följa upp en del. 6 (V): Tack, ministern. Vi kan konstatera att vi på båda sidor är lika angelägna om att lyfta upp barn och deras betydelse. Jag tror att det blir ringar på vattnet när vi har sådana här debatter och att det ökar medvetandet i samhället att de här frågorna uppmärksammas. Jag är glad över vad som görs och att man kan tänka sig att göra mer. Jag är glad åt projektet i och åt översynen i brottmålsprocessen. I de flesta fall där barn blir drabbade av detta är det av en närstående. Att barn lägger skulden på sig själva är ganska vanligt. De tror att det är deras eget fel. Därför är det angeläget att hjälpa barnen så skonsamt som möjligt. Det ska genomsyra hela rättskedjan. Vi återkommer nog i debatter om detta. Våra åsikter skiljer sig inte så mycket. Jag tror att det är bra att det debatteras med jämna mellanrum. 7 (): Jag är övertygad om att också fru talmannen tycker att det är trevligt när vi har ett intellektuellt utbyte och ett utbyte som leder framåt. Det är nog ganska många frågor, inte minst när det gäller övergrepp mot barn, där vi är överens om vad som måste åstadkommas och vilka problem som finns. Det är inte helt enkelt att hitta lösningar. måste man ges tillfälle att diskutera frågan. Jag tror också att det är viktigt med ett upplysningsarbete. I utvecklingsarbetet krävs ökad kunskap, inte bara hos personal inom polis, åklagare och rättsväsen utan också mer allmänt. Det finns en schablonbild av vilka typer det är som ger sig på barn något slags bild av hur förövaren ser ut. Erfarenhet och forskning slår hål på det som en myt. Förövaren är inte alls så typisk att det går att kategorisera. Som jag har nämnt är det ofta i familjen eller närståendekretsen som förövaren finns när det gäller övergrepp på barn. Det är en hemsk insikt, men det är viktigt att göra det tydligt. Det komplicerar hur man ska arbeta för att ge barn rätt stöd. Barn är beredda att försvara sina föräldrar nästan hur tokigt det än är. Barn lägger på sig skulden. Om man dömer en mamma eller pappa kan barnet känna att det är dess fel. Det är viktigt med upplysningsarbete om komplexiteten i detta och det är viktigt att barn får adekvat information och förstår vad processen går ut på. Jag tror att vi kan göra en hel del för att göra begripligt vad samhället gör och varför. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2010/11:245 om undantag från om gränsvärden för dioxin 8 Landsbygdsminister (C): har frågat mig vad jag kommer att göra för att säkerställa ett fortsatt undantag från när det gäller gränsvärden för dioxin och PCB i vissa fiskarter, till exempel strömming och lax, från . Det nuvarande undantaget från , som tillsammans med tillämpat , upphör . Jag vill inledningsvis betona att för att få bukt med problemet i grunden och för en mera långsiktig lösning måste utsläppen av miljöföroreningar till begränsas ytterligare. Även möjligheterna att minska redan befintliga föroreningar bör undersökas. har en aktiv roll i det arbetet inom EU och internationellt. Regeringen gav i regleringsbreven för och i uppdrag att efter samråd med redovisa möjliga handlingsalternativ för i fråga om gränsvärden för dioxiner och PCB i fisk från . I uppdragen ingick bland annat att kartlägga halter av dioxiner i aktuella fiskarter, uppdatera intagsberäkningar och undersöka konsumenternas kännedom om kostråd gällande dessa fiskar. Konsekvenserna av de identifierade handlingsalternativen, bland annat för det småskaliga kustnära fisket vid ett eventuellt ej förnyat undantag, skulle analyseras. Myndigheterna har redovisat sina uppdrag. Frågan om ska acceptera det förslag till ett förnyat undantag som kommissionen presenterat bereds nu i . Jag kan därför inte lämna ett definitivt svar på fråga. Myndigheternas redovisning och analyser kommer att utgöra underlag för regeringens ställningstagande, tillsammans med bland annat de synpunkter som framfördes vid det samråd med berörda parter som Landsbygdsdepartementet arrangerade . Jag kan dock försäkra att regeringen noga väger in alla aspekter i sin bedömning och att målet är en lösning som skyddar konsumenternas hälsa och medger ett livskraftigt småskaligt kustfiske på ostkusten. 9 (S): Först vill jag tacka för det svar som minister har lämnat, även om jag tycker att inte var speciellt uttömmande. Jag skulle vilja veta vilken uppfattning minister själv har i frågan. har ju beviljats ett undantag från om gränsvärdet för dioxin. Dioxin finns bland annat i lax, sill, och öring som lever vilt i . Det vore olyckligt om beslöt att inte utnyttja möjligheten till ett fortsatt undantag för dioxin i viss fisk, eftersom det får negativa konsekvenser för det småskaliga kustfiskets utveckling. Det försvårar det utvecklingsarbete som pågår inom hållbart småskaligt kustfiske och inverkar negativt på miljömålens intentioner om en levande kust och skärgård. har beviljats ett undantag på grund av att informerar kontinuerligt om de eventuella riskerna med att äta fet fisk från , och det är välkänt för svenskarna vilka eventuella risker detta medför. Dioxinundantaget löper ut , och regeringen har gett och i uppdrag att ta fram ett underlag inför beslutet om att förnya en ansökan eller inte till EU. Jag har därför frågat ministern vad han kommer att göra för att säkerställa ett sådant undantag. I svaret påpekar att vi måste få bukt med miljöföroreningarna i och kring . Det är som det togs beslut om strategier för . Den strategin handlade bland annat om vad man kunde göra för att arbeta på ett miljömässigt hållbart sätt i olika så kallade flagships, det vill säga stora övergripande projekt, för att få bättre vatten i och kring . Det finns väl ingen som bor vid havet och som inte är medveten om den ökade algblomningen och vad den innebär. Sommaren är den tid då vi skulle ha möjlighet att ha många besökare här i stället för som det nu är när både de och vi flyr från havet. Det handlar bland annat om bättre reningsverk i länderna runt och om säkrare och renare transporter. Jag var själv verksam i processen när handlingsprogrammet och strategin för skulle tas fram i något som heter ERB, Euroregion , som är en politisk organisation där sydostlänen i deltar tillsammans med Kaliningrad- och Klaipedaregionen, WarmiaMazury, Pomorze och . Vatten är en viktig fråga i ERB, och det arbetas med ett projekt som heter . avsattes det inga speciella pengar för att man skulle kunna arbeta med Östersjöstrategin. Men jag hoppas inför den nya programperioden att man från svenskt håll begär att de olika programmen ska ses över och att det ska finnas pengar för att vidta just de åtgärder som är nödvändiga för att man ska kunna leva runt och kunna ta till vara på de naturresurser som bland annat fisket utgör. Vi är helt överens om att miljön är viktig. Eftersom ministern tar upp detta i sitt svar är min fråga hur han tänker agera i denna fråga. 10 (S): Efter att ha hört och läst landsbygdsminister svar, eller egentligen icke-svar, blir jag både oroad och fundersam. Varför blir jag det? Jo, det blir jag därför att ministerns i alla fall upplevda passivitet i frågan med all sannolikhet innebär ett slut för laxfisket och till stora delar även sillfisket. Då är min fråga: Vart tog vision om Matlandet vägen? Eller rättare sagt: Hur kan den försvaras om ministern med ena handen säger detta och med andra handen i praktiken tar bort fisket av strömming och lax? Ministern och regeringen påstår sig vilja gynna det småskaliga kustfisket. Men då är frågan: Hänger ambition och budskap ihop med den faktiska handlingen och i så fall hur? Jag vill också påminna om att när undantaget förhandlades fram har byggt argumentationen för ett undantag på just sina kostråd och att nyttan med ett anpassat intag av fet fisk för vissa grupper överstiger riskerna. Var det fel på den bedömningen? Det blir tydligt att underkänner sig självt helt plötsligt, i alla fall vad gäller kostråden. Menar ministern, när det gäller kostråden i övrigt, att de inte fungerar och bör skrotas i och med detta? Jag kan inte låta bli att ha en egen stilla undran om ministern får bestämma själv över sitt ansvarsområde. Det verkar tyvärr som att svaret är nej och att dragkampen vinns av andra intressen och intressenter. En hel närings framtid står faktiskt på spel i och med denna fråga. Jag hoppas att jag har fel, men motbevisa det gärna. Det känns nämligen som att ministern och regeringen av någon märklig anledning är beredda att offra fisket. Men, som sagt, jag hoppas att jag har fel. har ett gyllene tillfälle att få ett undantag. Om ministern inte kan ordna detta kommer han tyvärr att gå till historien och bli ihågkommen som den som sänkte fiskenäringen i . Jag hoppas att det inte är ministerns avsikt. Europeiska kommissionen erbjuder nämligen möjlighet till undantag. Det är alltså upp till och att hantera denna fråga. Jag har dessutom träffat och pratat med människor i min närhet som tillhör den så kallade riskgruppen. Man ska inte underskatta riskerna, men dessa människor har ätit lax och sill i hela sitt liv. De har testats, och det har inte visat sig vara något större fel på dem relaterat till dioxin. De pratar och står fortfarande upp. Man ska, som sagt, inte underskatta riskerna, men jag vill bara påpeka detta. Dessutom har ett stort antal länsstyrelser yttrat sig i frågan, även i mitt eget hemlän . Där tar man upp kostråden, och man tar upp de regionala och lokala starka negativa effekterna som det innebär om man inte får ett undantag. Länsstyrelserna anser att ett undantag bör förlängas. Jag hoppas i och med detta att landsbygdsministern arbetar väldigt aktivt med frågan därför att det är en ödesfråga för landets fiskare. Jag hoppas att ambitionsnivån i denna fråga är hög i . 11 (KD): Jag har stor respekt för landsbygdsministerns engagemang, inte minst när det gäller Matlandet och har stora förhoppningar om att ministern ska lyckas när det gäller detta aktuella undantag. Jag brukar ta till orda när det gäller och fisket där. Jag har mina rötter där.