prot · GY09109 · 2011-06-01 00:00:00 — Hur man säkerställde var de här människorna kom ifrån var också en diskussion som faktiskt fördes. Vi tyckte att det fanns en tydlig osäkerhet när det gällde hur man hade identifierat de här personerna. Vi upplevde det som ganska osäkert. när vi diskuterar biometriska kännetecken i uppehållstillstånd pratar vi om att man ska säkerställa en tillförlitlig koppling mellan en person och hans eller hennes uppehållstillstånd. Det är ju viktigt att man vet att personerna är de som de utger sig för att vara. Vi tycker att regeringen har gått balansgång i sin proposition och vi tycker att vi kan stå bakom den. Det kommer att innebära att ett fotografi och två fingeravtryck sparas i ett lagringsmedium i uppehållstillståndskortet. Därmed blir det enklare att känna igen personen. Enligt artikel 4 i den aktuella EU-förordningen ska uppgifter i uppehållstillståndet säkras, och lagringsmediet ska ha tillräcklig kapacitet för att det ska vara möjligt att garantera uppgiftens integritet, autenticitet och sekretess. Utskottet vill ändå framhålla att det är viktigt att detta följs vid utformningen av uppehållstillståndskortet och att regeringen kan återkomma till med en redovisning i denna del just för att säkerställa den personliga integriteten. När det gäller viseringskodex handlar det om att också följa de regler vi har att acceptera utifrån att vi är medlemmar i . Det innebär gemensamma bestämmelser om handläggning av och beslut angående viseringsansökningar som avser planerade vistelser som inte varar . Det här kan verka vara regelmässigt, men det är också viktigt att vi har en gemensam lagstiftning, att vi hittar gemensamma regler för hur vi inom EU hanterar människor som kommer och att viseringarna fungerar bra. Med det, herr talman, tänkte jag som sagt yrka bifall till förslagen i de här betänkandena. 34 (M): debatterar vi två betänkanden från socialförsäkringsutskottet, dels det som handlar om biometriska kännetecken, dels det som gäller EU:s viseringskodex. Inledningsvis vill jag yrka bifall till förslaget både i SfU8 Biometriska kännetecken i uppehållstillståndskort och i SfU9 EU:s viseringskodex. Med detta tar och EU ytterligare ett viktigt steg framåt i det fortsatta arbetet med en harmonisering av asyl- och migrationspolitiken. Det är positivt. EU behöver en rättssäker, gemensam migrationspolitik och den behöver skyndas på. Det handlar helt enkelt om att EU:s alla länder ska ha samma system vad gäller uppehållstillstånd. De nya uppehållstillståndskorten har ett lagringsmedium i form av ett chip som innehåller ett fotografi och två fingeravtryck. Med detta chip får vi en mer tillförlitlig koppling mellan innehavaren och dennes uppehållstillstånd. Det blir också svårare att använda korten i olaglig verksamhet och det blir svårare att olagligt invandra och bosätta sig i . En person som söker uppehållstillstånd i måste låta sig fotograferas och lämna fingeravtryck. Dessa biometriska data alltså fotografi och fingeravtryck lagras i ett litet chip som sitter på uppehållstillståndskorten. Om en person söker uppehållstillstånd, blir fotograferad och lämnar fingeravtryck men sedan får avslag på sin ansökan förstörs uppgifterna . Det är viktigt att detta förfarande är rättssäkert för den enskilde och att sekretess finns. Om det är fysiskt omöjligt att ta fingeravtryck gäller naturligtvis inte skyldigheten att lämna fingeravtryck. Det gör den inte heller för barn som är . Förfarandet med att ta biometriska kännetecken ska fastställas i enlighet med de nationella rutinerna i de berörda medlemsstaterna och med de säkerhetsföreskrifter som fastställts i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna. Det ska vara rättssäkert och tryggt för den enskilde. Det handlar också om att den svenska utlänningslagen måste anpassas till och om hur visum får utfärdas eller avslås. Detta är en EU-förordning och gäller som lag i . För att kunna genomföra detta behövs några kompletteringar i utlänningslagen, som vi i dagligt tal kallar viseringskodexen. Den innehåller gemensamma bestämmelser om ansökningar om visum för planerade besök. Det gäller besök som ska vara . Ett sådant visum gäller i alla EU:s stater och det är positivt. Det är också positivt att man kan överklaga ett negativt beslut till en migrationsdomstol. Ett nationellt visum, som vi fortsättningsvis kommer att ha kvar, går inte att överklaga. I länder utanför Schengenområdet där saknar representation kan andra Schengenstaters representation utfärda visum för räkning. På samma sätt kan bistå andra länder som saknar representation i något land där finns. Men det ska vara en behörig myndighet som utfärdar visumet. Det är viktigt att påpeka. är representerat av annan Schengenstat på 79 orter i världen och vi representerar andra stater på 18 orter. Bestämmelserna i utlänningslagen kommer att ändras i enlighet med detta. Dessutom kommer ett nytt stycke att införas. Det är samarbete med extern tjänsteleverantör eller en kommersiell mellanhand i enlighet med viseringskodexen. Det kan vara en byrå som tillhandahåller administrativa tjänster, transportföretag eller en resebyrå. Det kan vara säkerhetsskäl som gör att en beskickning eller ett konsulat väljer att anlita en tjänsteleverantör eller en kommersiell mellanhand, men dessa ska alltså endast tillhandahålla ansökningsformulär. De har ingen myndighetsutövning. Detta regleras också i en artikel där det står att medlemsstaterna får samarbeta med kommersiella mellanhänder när det gäller att ta emot viseringsansökningar men att kommersiella mellanhänder inte får ta upp biometriska kännetecken. Ett sådant här samarbete grundar sig också på en så kallad ackreditering av den aktuella medlemsstatens behöriga myndighet. vill ha hårdare krav vad gäller både biometriska kännetecken och EU:s viseringskodex. vill spara fingeravtrycken i ett nationellt register som inte bara utan också andra rättsvårdande myndigheter ska ha tillgång till. Det kommer att bli lättare att identifiera dem som vistas olagligt i , till exempel utlänningar som när de har fått avslag på sin ansökan inte har lämnat landet utan gömmer sig. Vi tycker att ett sådant register inte ska användas i polisiärt arbete utan för helt andra ändamål. Jag tycker också att det är fel utgångspunkt när man ser alla som potentiellt kriminella. Vi måste se till att den personliga säkerheten och rättssäkerheten alltid kommer på första plats och inte på andra plats. Jag håller med om att alla rånare är kriminella, men alla asylsökande är inte kriminella. Som asylsökande har man rätt till personlig integritet, sekretess och rättssäkerhet. menar också att är överstatligt och att viseringskodexen, till exempel, är en produkt av det gränslösa som lett till ett närmast totalt avskaffande av gränskontroller, vilket i sin tur medfört ökad organiserad brottslighet med ligor som rånar äldre och med stöldturnéer, smuggling, trafficking med mera. Jag håller inte med. Migrationsrörelser i sig är inte brottsliga, och flyktingar är heller inte brottsliga personer. är inte en isolerad ö utan vi behöver samverka med andra för att växa och utvecklas. I och med inträdet i EU har överlåtit mycket kompetens till EU. Vi har samtyckt till detta. Andra konventioner som vi verkar efter och som är ett uttryck för internationellt samarbete och samsyn i viktiga frågor är till exempel , och . Vi kan inte heller här besluta om sådant som går stick i stäv med dessa konventioner. menar att det är integritetskränkande om den som redan har uppehållstillstånd vid en kontroll är skyldig att låta sig fotograferas och ta fingeravtryck en gång till. Det är för att kontrollera att uppgifterna motsvarar de som finns på chippet. Det betonas i betänkandet och i propositionen att fotografi och fingeravtryck som tagits för kontroll av uppehållstillståndskort inte får användas för andra ändamål. Det understryks vidare att fotografi, fingeravtryck och biometriska data som tagits fram i samband med kontroll ska förstöras när en kontroll av uppehållstillståndskortet har genomförts. Ändå ser förslaget som integritetskränkande, inte minst för att förslaget bygger på att utländska medborgare behandlas på ett grundläggande annorlunda sätt än svenska medborgare och att utländska medborgare inte åtnjuter samma integritetsskydd och rättigheter enligt . En sådan kontroll, menar jag, kan inte anses bidra till stärkt främlingsfientlighet. Det är rimligt att låta sig fotograferas och ta nya fingeravtryck, och de data som tagits fram kommer dessutom att förstöras. Jag avslutar mitt anförande med att yrka bifall till förslagen i betänkandena SfU8 och SfU9. 35 (MP): de gröna ingick detta år en överenskommelse med regeringen om samarbete inom migrationspolitikens område. I överenskommelsen ingick bland annat ett snabbt antagande av både EU:s viseringskodex och förordningen om biometriska kännetecken i uppehållstillståndskort. Till följd av en ny EU-förordning om biometriska kännetecken i uppehållstillståndskort krävs kompletteringar i utlänningslagen. Förordningen stipulerar att en utlänning som ansöker om uppehållstillstånd blir skyldig att låta , eller utlandsmyndigheter som ambassader och konsulat fotografera personen och ta hans eller hennes fingeravtryck. Uppgifterna ska sparas i ett lagringsmedium i uppehållstillståndskortet. Korten kommer att ersätta dagens tillståndsmärken för uppehållstillstånd. Foton och fingeravtryck får också tas vid kontroll vid inresa, utresa eller vid inre utlänningskontroll. avkrävs inte en utlänning som är eller som inte har någon fysisk möjlighet att lämna fingeravtryck att göra det. I grunden är de gröna inte positivt till att tvingas införa biometriska kännetecken i uppehållstillståndskort. Det är inte fokus på mer övervakning av människor som behövs utan snarare att rörlighet över gränser tillåts och uppmuntras. är dock situationen att EU kräver att inför detta. Därför har det varit viktigt för oss i framtagandet av denna proposition tillsammans med regeringen att garantera att informationen som samlas in hanteras på ett säkert sätt och tar hänsyn till den personliga integriteten. Därför vill jag påpeka att jag är glad att fingeravtryck som inte sparats i lagringsmedium i uppehållstillståndskortet och de biometriska data som tas fram ur fingeravtrycken och ur fotografiet ska förstöras när uppehållstillståndskortet har lämnats ut eller ärendet om uppehållstillstånd har avgjorts utan att utlänningen har beviljats uppehållstillstånd. Jag vill med det yrka bifall till förslaget i det betänkandet. Samarbetet om migration mellan regeringen och ska bland annat också leda till stärkt rättssäkerhet för enskilda personer som berörs. krävs ofta visum för att resa in i EU. Helst skulle vi från håll se att medborgare från allt fler länder kunde slippa visumkrav och att EU:s murar mot omvärlden nedmonterades. Men är fokus självfallet på att underlätta för enskilda när det handlar om visering samt att stärka rättssäkerheten. Genomförandet av EU:s viseringskodex sker på flera sätt. Detta handlar för övrigt också om en förordning som är bindande för som medlemsland i EU. Med genomförandet av viseringskodexen måste beslut om avslag på viseringsansökningar motiveras, och avslagsbesluten kan överklagas. kan den som får avslag få reda på varför och också överklaga beslut till migrationsdomstol för att få sin talan prövad. Besluten blir enhetligt utformade med tydliga motiveringar och skäl för eventuella avslag. Det här hoppas jag är en positiv trend som ska följas av fler liknande reformer inom migrationsområdet. Med viseringskodexen införs också möjligheter för dem som ansöker om visum att göra det genom så kallade ombud, som förmedlar ansökan vidare till den svenska beskickningen. För den som bor i eller andra länder med långa avstånd kommer detta att leda till mycket stora förbättringar. Enskilda kommer att slippa resa långt för stora pengar. Även detta är en reform som kommer att göra livet lättare för många människor. Tack vare propositionen görs livet enklare för människor som söker visum. Hårdare krav ställs på svenska beskickningar och rättssäkerheten för enskilda ökar. Jag vill därför också yrka bifall till utskottets förslag till beslut i socialförsäkringsutskottets betänkande 9. 36 (FP): Även jag var med vid besöket i som tidigare talare har berättat om, och även jag blev skakad av intrycken i det flyktingmottagande vi såg. Det var utan tvivel helt omänskliga förhållanden, som jag inte ska gå in på att beskriva närmare här. fick vi också information om hur har agerat med kraft, hur kompetens i form av personal och resurser har förmedlats från dels , dels Frontex och andra organ. kunde jag som svensk känna en tacksamhet för att svenska har beslutat att tills vidare inte skicka människor tillbaka till enligt Dublinförordningen så länge förhållandena är sådana. som intrycket var deprimerande var det också hoppfullt. Det stärkte mig i min uppfattning att inte kan klara flyktingmottagande och migrationspolitik utan att samarbeta. EU utgör i grunden även om man inte behöver hålla med om allt som EU beslutar en positiv möjlighet för att vi gemensamt ska klara av de åtaganden vi har i fråga om internationella konventioner och solidaritet. EU-samarbetet innebär att vi medlemsländer kommer överens om ett antal saker om miljö, handel, tullar och forskning. fastnar diskussionerna i en mängd tekniska frågor, om hur EU-direktiv ska tolkas eller inte. När vi gick med i EU sade många EU-motståndare att vi kan samarbeta ändå utan att komma överens om en mängd bindande beslut. Det är faktiskt precis tvärtom. Det som är riktigt samarbete innebär ju att man kommer överens om gemensamma linjer för ett antal områden, just sådana områden där länder annars brukar ha konflikter och som de brukar bråka med varandra om. Jag gillar, som sagt, inte riktigt alla beslut som fattas på EU-nivå, men när jag tänker tillbaka på vad EU inneburit för med fred, öppenhet, fri rörlighet för både människor och varor och utveckling är det självklart att EU i det långa perspektivet har varit en positiv kraft i det gamla splittrade och krigshärjade . Förutom handel, miljö, forskning, rörlighet för arbetskraft och så vidare är det svårt att tänka sig migrationspolitik i stort utan europeiskt samarbete. Det är över huvud taget svårt att tänka sig att inte ha internationellt samarbete med EU som en bra grund. Stockholmsprogrammet som antogs under ordförandeskap ritade upp en politik för solidaritet och mänskliga rättigheter och för att skapa enhetliga principer för uppehållstillstånd i hela EU. Kommissionen under agerar också, som sagt, aktivt för att stödja länder som får särskilt stora flyktingströmmar, och ett stödkontor för flyktingar har inrättats. De propositioner vi beslutar om gäller teknisk-juridiska detaljer inom migrationspolitiken men är ändå ganska viktiga. Det handlar, som vi har hört, om hur vi reglerar resandet till och från EU och mellan EU-länder. Som helhet tycker jag att det är uppenbart och självklart att EU ska ha gemensamma regler för visum och för uppehållstillstånd. Med de här betänkandena anpassar vi oss efter EU-direktiv om hur viseringar ska gå till med två huvudtyper av visum. Det är allmänna så kallade Schengenviseringar för hela EU och nationella viseringar. När det gäller de allmänna viseringarna ska man, som vi hörde, ha rätt att överklaga avslag till migrationsdomstol. vill, som vi har sett, avslå propositionen eftersom de anser att EU sätts över svensk lag. Om man tänker efter lite mer tycker jag att det är självklart att inse att det är bra att vi har de här gemensamma reglerna för hur vi hanterar tillstånd för människor att komma till EU. Det är praktiskt, och det underlättar för kontakter med affärsförbindelser, turister och studenter. Det underlättar också för ett gemensamt agerande och mottagande av flyktingar. har en annan utgångspunkt. De reserverar sig därför att de tycker att det är för hårt att kunna avslå en visumansökan därför att man inte verkar hederligt ha angett avsikten med resan. Jag tycker inte att det är särskilt konstigt när man ansöker om visum att de uppgifter man lämnar ska stämma med verkligheten. Sedan är det en annan sak att vi på många nivåer, inte minst vi liberaler i , arbetar för att minska visumtvånget till EU, vilket vi tänker fortsätta att göra. Det känns på något sätt, herr talman, som att två EU-negativa partier riktigt slår knut på argumenten även i de här juridisk-tekniska frågorna för att kunna gå emot allt som har med EU att göra. Det andra huvudförslaget som vi har att ta ställning till handlar om foton och fingeravtryck, så kallade biometriska kännetecken, som ska kunna användas i hanteringen av ansökan om uppehållstillstånd. Det är inte heller konstigt, tycker jag, att man vid en gränskontroll kan kontrollera om de sparade uppgifterna stämmer och att de kan kontrolleras genom en datorstödd jämförelse. Sedan förstörs, som sagt, foton och fingeravtryck. Här menar då , som vi hörde, att det kan leda till ökad främlingsfientlighet eftersom utlänningar behandlas annorlunda än svenskar. Jag tycker att det är ganska långsökt. Så länge det går till på ett korrekt och respektfullt sätt är det inte ovant för någon av oss som har varit utanför gränser att det är någon form av annan och noggrannare kontroll för andra medborgare än för dem som bor i det land dit man kommer. Det kallar inte jag diskriminering. Här blir det tvärtom när vill att ska uttala hur det alternativt ska lösas för de människor som det på grund av handikapp eller av någon annan anledning inte går att ta fingeravtryck på. Jag är övertygad om att för de få människorna kan praxis utvecklas utan att svenska lägger sig i och ger praktiska förslag om hur det ska gå till. Jag slutar som jag började. Dagens beslut med ett antal juridiska detaljer får inte skymma grundidén att det blir lättare både att resa mellan EU-länder och att ha kontakter med länder utanför EU om vi har tydliga, enkla gemensamma principer för hur visum och uppehållstillstånd beviljas i EU. Besluten om dagens två betänkanden är några små steg på vägen mot ökat samarbete mellan länderna i EU små steg men några av många. Därmed yrkar jag bifall till förslagen i betänkandena SfU8 och SfU9. 37 (V) replik: Om hade valt att lyssna på mitt anförande hade han kanske lagt märke till att det inte var något EU-kritiskt anförande i sig utan att det handlade om farhågor kring integritet något som brukar vara ganska måna om. Jag tycker att vi fortsätter på det spåret och pratar om det jag talade om, nämligen integritetsfrågan. Jag kan fortsätta med frågan om visering. Det var situationer till exempel under inbördeskriget på där personer som sökte visum för att komma till fick frågan vilken grupp de tillhörde. Vi vet alla att en grupp regelmässigt förtrycktes av staten och regeringen där, och de som tillhörde den gruppen kunde inte få komma till . Då fanns det risk att de skulle söka asyl något som man ansåg var ohederligt. För dem som tillhörde den majoritet som förtryckte den andra gruppen gick det väldigt bra. Detta är enligt min och uppfattning helt fel. Så kan det inte gå till. Det var det mitt anförande gick ut på det samt integritet. Därför ber jag dig svara: Ska det vara beroende av vilken folkgrupp man kommer från? 38 (FP) replik: Jag känner inte till det exemplet. Men enligt min uppfattning kan det inte vara så att man går efter vilken folkgrupp människor tillhör. Det finns naturligtvis inte heller inskrivet i någon form av reglering eller bestämmelse i . har saker och ting säkert gått fel historiskt i olika exempel, men det finns inget sådant regelverk i . Som jag sade arbetar vi liberaler både i diskussionerna här hemma i och inte minst på EU-nivå när det gäller de gemensamma EU-direktiven om viseringar för att vara så öppna som möjligt från EU:s sida i fråga om viseringar. Men själva principen att en visering där man uppger ändamålet med resan som ska vara ärligt menat har alltid gällt. Det är det som är själva idén med viseringar: Om man skriver att man kommer till ett land för att studera avser man att studera. Det är därför jag menar att det inte är någon drastisk förändring av gamla principer att vi får en gemensam kodex för detta. Även om personligen inte sade någonting negativt om EU tycker jag att detta problem förstoras i och med reservation. Detta är egentligen bara en formalisering av ett gemensamt hanterande av en princip som alltid har funnits. Själva idén med ett visum är att man uppger ändamålet med resan hederligt. 39 (V) replik: Ja, det är just frågan om hederlighet som är lite svår när det gäller asylsökande. Om man lever i en förtryckande och svår situation är det inte alltid enkelt att ange att man tänker resa till för att söka asyl. Detta torde vara väldigt självklart. Och det är just när vi har detta krav som det blir väldigt svårt för människor som faktiskt står i behov av vårt skydd, och har rätt till det, när de inte har den möjligheten. Något som också brukar stå upp för är just rätten till asyl och att värna den. Det är just detta frågan handlar om, att hederligheten knyts till rätten till asyl, och det är det vi tycker är problematiskt. Det var detta jag försökte anknyta till i mitt anförande, inget annat. 40 (FP) replik: Man kan föra en bred och intressant diskussion som jag hoppas att vi kan återkomma till om motsättningen mellan att ha effektiva och riktiga gränskontroller och att leva upp till kraven i fråga om asyl. Jag noterar med tillfredsställelse att regeringen och ministern i diskussioner om EU:s gränsbevakning alltid brukar lyfta fram att man ska problematisera och se problematiken med att ha en effektiv gränsbevakning som det är viktigt att bevaka att människors möjlighet till asylprövning finns med. Vi som parti har tidigare utan att nu aktualisera det i regeringsförhandlingar eller så diskuterat möjligheten till flyktingvisum och annat. Det finns många saker att ta upp. Jag tycker inte att detta är något principiellt nytt negativt. Det innebär snarare att vi får ordning och gemensamma regler, så att man inte upplever att visumansökningar hanteras på ett annat sätt när man kommer till ett visst land. Dessutom införs möjlighet till överklagande. Just i den sakfråga som vi diskuterar blir det ingen väsentlig försämring för dem som söker asyl. 41 (C): Vi har två betänkanden framför oss som är av ganska teknisk natur. Jag ska försöka anlägga en vinkel som inte redan har framförts i denna kammare jag ser ingen anledning att står här och återupprepa goda argument som mina meddebattörer redan har anfört. Från sida vill jag börja med att yrka bifall till förslagen i betänkandena 8 och 9 från socialförsäkringsutskottet. Den aspekt som jag kan tycka saknas i diskussionen och som jag tycker bör tillföras är just hur vi i och med dessa två betänkanden faktiskt stärker rättssäkerheten för den enskilde. Migrationsrätten såsom den ser ut är knuten till att enskilda personer är de som får beslut om att få stanna eller inte få stanna. Då är det just den individens enskilda skäl som är de väsentliga. Därför är det viktigt att man vet att personen är just den som den uppger sig vara så att man kan få en bättre och smidigare process. På flera sätt skulle det också kunna tänkas underlätta en asylansökan om man vet att personen de facto är den som den uppger sig vara och man slipper den typ av diskussioner som riskerar att bli väldigt misstänkliggörande av den enskilde och som vi har fått rapporter om. Detta är ett sätt att säkerställa att person A, som kommer hit och söker asyl, har korrekt identitet, så att vi vet vem personen är. Det handlar inte om att man ska gå i riktning mot mer av övervakning eller kontroll av den enskilde. Det är precis som att vi alla här när vi reser måste ha med oss ett pass som anger vilka vi är eller behöver legitimera oss när vi köper något och då måste kunna visa att det är just vi som står bakom våra eller vad det handlar om. Därvidlag är diskussionen inte så märklig eller svår på något sätt.