prot · GY0959 · 2011-02-15 00:00:00 — Jag menar att kriskommissionen har rätt. Det sade jag redan i budgetdebatten, som vi hade i den här kammaren. Ja, kriskommissionen har rätt. Jag är inte stolt över socialdemokratisk bostadspolitik , i alla lägen. Nej, det är jag inte. Där kan vi vara helt överens. Skillnaden mellan mig och statsrådet är att jag, om jag var bostadsminister, skulle lägga mycket mer tid på att se till att det byggs någonting i det här landet och att det byggs någonting i de regioner där människor vill bo och där efterfrågan är hög. Det skulle jag göra i stället för att lägga ned tid på att analysera vad socialdemokratiska regeringar har gjort förr, vad andra parter har gjort och vad kommunalpolitiker gör. Det är inte det som kommer att göra att vi får i gång byggandet i det här landet. Statsrådet tog upp alla de åtgärder som han menar att den borgerliga regeringen genomfört under förra mandatperioden. Under förra mandatperioden var också nybyggnationen i det här landet rekordlåg. Jag menar att det finns en massa saker att göra. Bland annat handlar det om subventioner. Men det som är så lustigt är att när jag använder ordet subventioner blir det som ett rött skynke för den borgerliga alliansregeringen. Man vägrar lyssna på någonting annat som oppositionen har att säga. Vi säger att vi behöver se över markanvändningen, som den offentliga sektorn sysslar med. Vi behöver se över PBL igen. Vi behöver se över konkurrenslagstiftningen. Hur fungerar byggmarknaden över huvud taget? Vi behöver vidta en hel kader av åtgärder för att få i gång byggnationen. Vi behöver också ekonomiska muskler. har, tror jag, läst in sig på något slags socialdemokratisk bostadspamflett och står här och vurmar för hyresrätten. måste ha haft en bostadspolitisk kurs med inriktning på hyresrättsvurmande. Men marknaden kan ju inte sköta allt. Det har marknaden bevisat och . Marknaden kan inte sköta hela bostadspolitiken själv, för då hade det funnits en jämvikt mellan den efterfrågan som människor har på bostäder och det som marknaden kan producera. Men så är det inte . Att då säga att politiken inte ska lägga sig i är ett hån mot alla de människor som står där ute och behöver någonstans att bo. Statsministern beskrev ett problem, som jag tror att alla stockholmare är medvetna om, på ett så flyktigt sätt att det inte bara är jag som har tolkat det som att statsministern har gett upp hoppet om en väl fungerande bostadsmarknad i . Sabos vd har skrivit en artikel på Newsmill . från har skrivit. Det är en rad samhällsplanerare. Det sjuder av liv i Bostadssverige. Det finns frågetecken. Vad menar statsministern med det här? Det är djupt oansvarigt. Och detta borde Attefall och , som bostadspolitiker från Alliansens sida, verkligen ta ett ansvar för. 56 (M): Ja, det blandas och ges här. Å ena sidan ifrågasätter man vad vi tycker om hyresrätter och bostadspolitiken över huvud taget. Å andra sidan säger man att man tycker att det låter som att vi har gått någon kurs som gäller hyresrätten. Svaret är politikutveckling, och det kanske alla partier förr eller senare blir på det klara med att man måste ägna sig åt. Man hör ofta att socialdemokratiska politiker säger att vi ska bygga. Jag vill påstå att det inte finns några politiker som bygger några bostäder förutom de som är byggjobbare eller möjligen de som har byggt sin egen bostad. Vi bygger inte bostäder. Däremot skapar vi förutsättningar för att andra som har det här som yrke ska kunna bygga bostäder, och det innebär definitivt att politiker lägger sig i. Vi skapar regelverket. Då kan jag påminna om att den tidigare socialdemokratiska regeringen faktiskt inte förlängde de riktade subventionerna. Det underlät man att göra . Man hade också en egen plan för hur räntebidragssystemet skulle avvecklas. Det tycker jag var tydliga tecken på att man inte trodde på det här längre. Och det borde man ha sett , när vi vet att det inte producerades bostäder på samma nivå som i vår omvärld. Men återigen faller man ned i gamla hjulspår. Det ser vi på andra områden också. Det säger här och , och som hon också sade under den bostadspolitiska debatten i anslutning till budgetpropositionen, är att man ska bota den sjuke med samma medicin som har framkallat sjukdomen. Har ni inte vaskat fram någonting bättre ? Det talades om en eftervalsanalys. Den måste ju ha lett till någonting, eftersom bostadspolitiken nu är ett så oerhört viktigt område. Vi anser att det är viktigt, och det tycker jag att jag redogjorde för i mitt första inlägg. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 13 § (forts.) Svar på interpellation 2010/11:181 om nivån på bostadsbyggandet 57 Statsrådet (KD): När vi diskuterade de här frågorna innan avbrottet sade att det var bra att Socialdemokraterna hade haft en kriskommission som förändrar politiken. Problemet är bara att politiken inte verkar förändras tvärtom. Det verkar som om man är färdig att gå tillbaka till mer av den subventionspolitik som Socialdemokraterna har stått för tidigare. Det är så det står i kriskommissionens rapport, och det var också det som motionen vi behandlade i budgetarbetet handlade om: att helt enkelt återinföra subventioner. Man ska komma ihåg att bostadsbyggandet nu ökar i rask takt. Vi ser ut att komma till ett bostadsbyggande på uppemot 30 000 lägenheter under det här året. Det är en oerhört stark utveckling just , och det gäller för oss att se till att den kurvan fortsätter uppåt och ligger kvar på en hög nivå . Vad skulle då en subventionspolitik innebära där man återinför de bostadssubventioner som Socialdemokraterna föreslog tillsammans med och i budgetmotionen och som tydligen också kriskommissionen föreslår ska vara Socialdemokraternas politik ? Om man tar de budgetmedel som man avsatte i sitt arbete skulle det, om man någorlunda följer de regler som fanns tidigare, innebära att ungefär 4 000 hyresrätter kunde få subventioner. Men säger prognosen att vi ska bygga 7 0008 000 hyresrätter. Låt oss säga att Socialdemokraterna får sin vilja igenom och säger att nu ska vi ge en subvention till hyresrätter om . Då måste man gå till EU för att få detta statsstöd godkänt. Tror ni att någon hyresrätt börjar byggas då, när allting stannar av i avvaktan på att få veta hur subventionen kommer att se ut? Sedan börjar anpassningen till nya subventioner. Effekten blir alltså ett avstannat bostadsbyggande och att vi får en byggbransch som återigen följer och noggrant ser efter var det kommer att finnas subventioner, hur regelverket kommer att se ut och vilken typ av lägenheter som kommer att premieras med subventioner. Effekten blir alltså en sämre bostadsutveckling. Låt oss slippa den politiken, och låt oss hellre jobba med långsiktiga, tydliga spelregler. Jag tycker att var inne på någonting mycket intressant när hon sade: Låt oss nu titta på vad man göra ytterligare enligt . Vad kan man göra ytterligare med olika regler som förhindrar, försvårar och fördyrar byggandet? Här skulle jag gärna vilja utmana och säga: Kom med konkreta förslag! Här är vi lyhörda; här vill vi verkligen diskutera. Det är precis de frågorna jag själv ställer mig. Hur kan vi hitta regelverk som gör att vi förkortar planprocesser, skapar ett mer effektivt system, förbilligar och underlättar nybyggande och också skapar regler som skapar bättre förutsättningar för bostadsbyggande i alla former? Jag skulle gärna inleda ett samarbete om detta med alla som har konstruktiva och goda idéer. Jag vill gärna utmana Socialdemokraterna: vi kring detta hitta gemensamma lösningar är jag självklart med, men jag är inte med om det handlar om att lyda kriskommissionen för Socialdemokraterna och återinföra de skadliga bostadssubventionerna. 58 (S): Jag vill börja med att klargöra frågan om det här med subventioner. Statsrådet var i , på besök ute i den så kallade verkligheten. Där berättade statsrådet att det inte fanns några som helst pengar till att utveckla bostadspolitiken. Det fanns inga pengar till att renovera det gamla bostadsbeståndet, och det fanns inga pengar till att bygga nytt. sitter i en regering där man inte kan byta ut de otäta fönstren mot moderna fönster för att göra miljöeffektiviseringar. Däremot subventionerar man gärna putsning av samma fönster. Det blir ganska ologiskt. Varför är vissa subventioner bra? Putsa fönster är bra. Bygga lägenheter till unga som inte har råd att bo är dåligt. Det finns till och med medlemmar i samma regering som tillhör som tycker att det är okej att subventionera att någon går ut med hunden. Men att studenter som vill plugga på annan ort ska kunna ha en lägenhet, det är liksom utanför de ramar som samhället ska ha ansvar för. Det klingar väldigt falskt. Låt hellre hela marknaden sköta sig själv utan att gå in och pilla, för det blir inte speciellt trovärdigt när man annars säger att just bostadsmarknaden och nybyggnation eller renovering inte ska subventioneras. Jag blev faktiskt inte speciellt mycket klokare av den här debatten. Frågan är om allmänheten blir det. Jag ser i att statsminister numera är i bråk med om vad regeringen egentligen tycker om hyresrätter. Han känner sig missförstådd. Jag får hoppas att det ändå är behjärtansvärda ord som gäller. Vad politiken är vet vi fortfarande inte, för där har det inte skett några klargöranden. 59 Statsrådet (KD): kan vara övertygad om att regeringens politik är att vi ska skapa goda och bra förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande. Vi har också en ambition att på olika sätt försöka stärka hyresrättens ställning. Den politiken har du både statsministerns och mitt ord på. Jag noterar också att inte ville diskutera hur tokigt det blir med en sådan subventionspolitik som Socialdemokraternas kriskommission föreslår och som budgetmotionen innebar. lyfter fram ett ROT-avdrag. Men titta då på den rödgröna överenskommelsen om ett ROT-avdrag för flerbostadshus! Man kan säkert diskutera det lämpliga i att låta ett bostadsbolag få avdragsrätt två gånger om, för de har faktiskt avdragsrätt för sina utlagda reparationskostnader i resultaträkningen. Skulle man då gå på detta förslag, maximalt per lägenhet, skulle det för en normal lägenhet innebära en subvention på kanske för en trea . En ordentlig upprustning, som räknar med, kostar per kvadratmeter. En begränsad upprustning, vilket kanske är mest realistiskt, ligger på kanske . Vad spelar då för roll i sammanhanget? Det är det som är problemet med subventionerna. De låter vackra i retoriken, men de fungerar inte i praktiken. De skapar bara oreda på bostadsmarknaden. Det gäller i stället att hitta de effektiva, långsiktiga metoderna för att uppnå effekt. De här subventionsförslagen är mer ett uttryck för socialdemokratisk välvilja än för seriös och sansad politik. Låt oss i stället diskutera regelfrågor och plan- och bygglagsfrågor! Här är jag lyhörd och vill gärna ha ett samtal och goda idéer. Jag välkomnar dem. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2010/11:185 om service i hela landet 60 Statsrådet (KD): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att upprätthålla grundläggande service för landsbygdskommuner och om jag avser att komma med något förslag till i enlighet med de förslag som utredningen av lokal service i samverkan har lämnat i sitt slutbetänkande. Jag vill inleda med att konstatera att det bara är sedan interpellerade i samma fråga, och det är naturligtvis inte så mycket som hinner hända på den korta tiden, särskilt när det också varit jul- och nyårshelger. Som själv framhåller i sin interpellation så kan myndigheterna genom att samverka säkerställa sin närvaro även på mindre orter. Därför samarbetar också de stora myndigheterna i gemensamma servicekontor i hela landet, inte bara i storstäderna. Genom att samverka kan myndigheterna upprätthålla service på orter där var och en av myndigheterna inte kan ha en egen närvaro. Genom servicekontoren får också medborgarna tillgång till hela myndighetens service och tjänster även på kontor som tidigare hade ett mer begränsat utbud. frågar om jag avser att lämna några förslag till . Inriktningen på regeringens fortsatta arbete har redan redovisats för i den förvaltningspolitiska propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt som lämnades . Utgångspunkten för myndigheternas arbete ska vara en likvärdig tillgång till service för alla. Den samverkan som några myndigheter har inlett bör utvidgas och fördjupas. Utvecklingen av myndigheternas service bör enligt regeringen följas upp på ett samlat sätt så att regeringen kan göra en helhetsbedömning och vid behov ställa tydligare krav på myndigheterna. Detta är en målsättning och inriktning. Men genomförs det som sägs i propositionen i praktiken inom ramen för den ordinarie myndighetsstyrningen, där service och tillgänglighet är en del. Myndigheterna återrapporterar till regeringen hur de samverkar med andra, och vid behov kan regeringen ställa tydligare krav på de enskilda myndigheterna. Det pågår ett konkret arbete , både på myndigheterna och i , men det kan bli ännu bättre. Regeringen kommer att ta ställning till vilka ytterligare åtgärder som behövs. 61 (V): Jag får tacka statsrådet för svaret. Han säger i sitt svar att det bara är sedan vi senast diskuterade denna servicefråga. Jag kan bara säga att jag är mycket väl medveten om det. Jag kan också tala om att det händer mycket i denna stund ute i verkligheten och att det har hänt mycket . Med tanke på vem som ska företräda verklighetens folk kan jag ge några exempel. i Malung-Sälens kommun och i slår igen för spontana besök. Det är något nytt; verkligheten går fort. Detta kommer att träda i kraft . Det innebär att om en pensionär som kanske inte kan det här med den nya tekniken och vill ha hjälp med att fylla i ett papper och ansöka om bostadsbidrag måste den personen sätta sig i bilen och eventuellt åka till . Där kan man ta emot dessa spontana besök. Detta tycker jag är en jättestor brist, och jag skulle vilja ha en kommentar till det. Jag är medveten om förslaget Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt som har lämnats. Detta förslag har vi i princip ingenting emot. Felet är bara att det täcker drygt 100 kommuner av 290. Det blir svårt att få detta att gå ihop när jag i svaret läser att utgångspunkten för myndigheternas arbete ska vara en likvärdig tillgång till service för alla. Man utelämnar alltså landsbygdens mindre kommuner. Jag tycker också att statsrådet gömmer sig bakom att vi har fixat servicen till större städer i länen. Alltså har man centraliserat det hela till större orter. Det är väl ändå så man måste uppfatta det? Meningen med utredning, som vi i stöder, är först och främst att statliga myndigheter ska samverka med kommuner. De ska också eventuellt samverka med det privata näringslivet och ideella organisationer detta för att få till den grundläggande servicen i alla kommuner. Därför inrättar man ett servicekontor i varje kommun. Detta är sådana saker som statsrådet kan tala om för sina myndigheter, som står under regeringen, genom regleringsbrev och säga: Det är inte frågan om ifall ni vill samarbeta, utan ni ska samarbeta! Jag ställer återigen frågan: Är det myndigheterna som ska styra regeringen eller är det tvärtom? Jag ställer också återigen frågan: Är medborgarna till för myndigheterna eller är det tvärtom? Jag bor i en kommun där det kan bli stora avstånd när man ska åka för att få sin statliga service. I den förra interpellationsdebatten experimenterade man med att säga att detta skulle vara kostsamt. Ja, men även vi som bor i landsbygdskommunerna är skattebetalare och har rättighet till en grundläggande service. Det blir kul när man läser att alla ska ha tillgång till grundläggande service och att det är regeringens mening. Men vart har det tagit vägen? kom det inte något förslag på den här propositionslistan. Jag ställer återigen frågan: När kommer förslaget? 62 (S): Det finns en tydlig trend där de statliga verken och myndigheterna anpassar sin service i allt större utsträckning till att använda webben, Internet och telefon. Bemannade kontor koncentreras i allt högre grad till tätorterna. Servicen blir sämre för de två miljoner medborgare som bor utanför tätorterna eller som av olika skäl inte kan använda den teknikunderstödda servicen. Oavsett vad som sägs är det tyvärr ett faktum att en enhetlig servicestruktur över hela landet saknas. Den offentliga servicen utvecklas enligt olika mönster, och regeringens styrning är i sammanhanget svag. Man säger att det pågår en process där man försöker hitta samverkan över sektorsgränser och myndighetsgränser. Och visst finns det sådana exempel; så är det. Men det finns också exempel på motsatsen på hur en systematisk avlövning av servicen sker och där styrningen är obefintlig i sammanhanget. utredning Se medborgarna för en bättre offentlig service drar upp en helt annan vision. Där handlar det om att det i var och en av landets 290 kommuner ska finnas ett servicekontor där besökaren kan få personlig kontakt och service i såväl kommunala som statliga frågor. Man ger en bild av att ett sådant här kontor skulle kunna syssla med att svara på enkla frågor om allt möjligt eller ge hjälp med att söka svar. Det kan ge assistans för självbetjäning och upplysningar om olika myndigheters ansvarsområden, etablera kontakt med myndighet eller en annan institution, boka möten med myndigheters tjänstemän och syssla med utlämning och tolkning av blanketter och förklaring av krav och villkor för rättigheter. Det kan ge upplysningar om ansökningsförfaranden och handlingar som ska bifogas ansökningar och syssla med inlämning av ansökningar och utlämning och tolkning av beslut. Exempel på andra ärenden är jämkning av preliminär inkomstskatt, utfärdande av , folkbokföringsbevis, plats i förskola och parkeringstillstånd om man hittar samverkansmöjligheter med en kommun. Detta är en framtidsvision och en samhällsvision som bygger på ett nedifrån-och-upp-tänkande och inte tvärtom. Det är en bild av en statlig service i nära samarbete och i anknytning till medborgarna där man känner att detta är medborgarnas serviceinstanser. Det här är till för oss. Det är det som är syftet med förslaget. Men går utveckling åt motsatt håll, även om det uttalas ambitioner i olika sammanhang och sägs att det inte är så. Stuprörstänkandet är det förhärskande. Distriktsindelningen på de olika myndigheterna ser olika ut beroende på vilken myndighet det gäller. kan man från riksdag och regering ibland göra allmänna uttalanden om att detta är marschriktningen och inriktningen. Men trögheten i byråkratin och de olika myndigheternas inre liv och egna ambitioner gör att effektiviteten i att verkställa blir oerhört svag. Jag känner mig inte särskilt tillfredsställd med allmänna deklarationer om att saker är på gång eller att det möjligen kommer att hända någonting. Det här är frågor som har debatterats och diskuterats men med svagt resultat. Vi har också exempel där man har kommit i gång med den här typen av verksamhet på försök men där det hela har upphört efter en period därför att det inre motståndet i organisationen har varit för starkt. Jag tycker att man ska ta Högdahls utredning på allvar och göra någonting ordentligt av detta. Vrid om tänkandet! Min fråga till ministern är: Är du beredd att verka för att vi får 290 servicekontor, minst ett i varje kommun, här i landet? 63 Statsrådet (KD): Låt mig först säga att jag delar mycket av den problembeskrivning som och gör över de utvecklingstendenser som finns, även om jag tycker att den blir lite väl nyanslös. Det finns ju också många tendenser som går åt ett annat håll. Låt oss komma ihåg att den svenska modellen bygger på att vi ska ha självständiga myndigheter som själva bestämmer hur de vill lägga upp sitt arbete för att förverkliga de uppdrag och de uppgifter de får från regering och riksdag. Sedan har vi ett rationaliseringstryck. Vi har nämligen sagt att vi ska använda skattebetalarnas pengar på ett effektivt sätt. Vi sätter ett tryck på myndigheterna att rationalisera och effektivisera sin verksamhet. Vi har befolkningsförändringar som gör att befolkningsunderlaget förändras i landet . Vi har en teknisk utveckling som gör att nya möjligheter öppnas och att gamla lösningar inte längre fungerar. Allt detta leder till att det skapas nya val av organisationslösningar för att förverkliga de uppgifter som staten lagt på myndigheterna. Det här sker också på och landstingskommunal nivå. En del av detta kommer fram i den regiondiskussion vi har. Vi ser hur statliga myndigheter förändrar sin struktur på regional nivå också. Det politiska målet är självfallet att vi ska ha en ansvarsfull ekonomisk hållning och se till att vi skapar så god service som möjligt för medborgarna. Då ska vi självfallet utnyttja den nya tekniken för att förbättra servicen. Det finns många goda exempel på att servicen har blivit mycket mer lättillgänglig tack vare ny teknik, men det krävs naturligtvis också en god närvaro runt om i landet. Högdahls utredning innehåller många intressanta tankar, men problemet har varit att den inte enbart har mött positiva reaktioner i remissomgången. Det skapar ett problem för beredande statsråd, departement och även för hela regeringen när det gäller att hitta en väg framåt i de här frågorna. Det är exempelvis inte helt problemfritt att blanda kommunala tjänster och statliga tjänster så att en tjänsteman skulle kunna vara tillräckligt insatt i en rad olika statliga myndighetsutövningstjänster och liknande. Det är sådant som gör att det krävs att man verkligen jobbar igenom frågorna ordentligt. Jag kan också nämna att utredningen saknar en analys av medborgarnas och företagens behov. Det påpekas av flera remissinstanser, och utredaren själv påpekar det också. Regeringen behöver därför ett bättre underlag för att ta ställning till hur man ska gå vidare. Vi jobbar just nu med att ta fram sådana uppdrag och sådana underlag att vi kan föra frågan vidare. Jag kan försäkra att min ambition och regeringens strävan är att vi ska skapa så goda förutsättningar som möjligt för service för alla medborgare i hela landet. Men vi måste också balansera de olika kraven mot varandra och hitta praktiska och framkomliga lösningar. Det arbetas i på olika sätt för att föra den här frågan framåt. Jag kan inte ge exakt besked om när det kommer nya ställningstaganden, men jag hoppas att de ska komma . 64 (V): Statsrådet är väldigt pigg på att tala om att vi ska ha självständiga myndigheter. Då måste man också ta sig en funderare på vad man skriver och vad man lovar befolkning, och framför allt landsbygdsbefolkningen. Man talar om för dem att man ska ha en likvärdig service över hela landet. I tredje stycket i svaret står det: Den samverkan som några myndigheter har inlett bör utvidgas och fördjupas. Vad menar statsrådet konkret med det? Det står också något i sista stycket som jag är väldigt intresserad av. Det står: Regeringen kommer att ta ställning till vilka ytterligare åtgärder som behövs. Är det något som ligger i pipeline? Attefall säger också att man har höga ambitioner. Jag har hört det . Det är tredje gången jag interpellerar i frågan. Jag skulle fördra att det kommer konkreta åtgärder på det här området. Det räcker inte att ha en hög svansföring och höga ambitioner när det gäller de så kallade självständiga myndigheterna. Det är statsrådets sätt att se det. Han kanske inte vill ta dem i öronen. Jag fick ett pressmeddelande från det finska finansministeriet och . Man har också där uppmärksammat att man måste göra någonting åt den statliga servicen. Det står att alla statliga tjänster har försvunnit helt på många orter. Det är invånarna, medborgarna som är med och betalar till detta, som är tvungna att söka dem på orimligt långa avstånd. Vidare säger man att det inte enbart räcker med möjligheten att kommunicera via telefon eller Internet. Nej, och vi har inte ens täckning över hela landet. Det blir ju svårt.