prot · GY09112 · 2011-06-09 00:00:00 — Det här vill vi diskutera, och det här vill vi förändra. Därför har begärt den här debatten. 113 Socialminister (KD): Jag vill tacka och som har initierat den här diskussionen som jag tycker är väldigt viktig. För mig och för regeringen är det en självklarhet att den vård som erbjuds ska vara jämlik i ordets djupaste bemärkelse. Det är grunden, och till den grunden hör att vi finansierar vården gemensamt och att vård ges efter behov. Det är grunderna för den svenska hälso- och sjukvården. Bemötande, vård och behandling ska erbjudas på lika villkor oavsett inkomst, oavsett bostadsort, oavsett ålder, kön eller funktionshinder. Utbildning, social ställning, etnisk och religiös tillhörighet eller sexuell läggning ska inte påverka kvaliteten på den vård och det bemötande som du eller jag får på något negativt sätt. Alla ska behandlas likvärdigt. har det funnits olika rapporter och analyser som tyder på att vården inte var så jämlik som tidigare regeringar kanske trodde. Ojämlikhet i vården är inget nytt fenomen, men har man likt strutsen stoppat huvudet i sanden. Ingen tidigare regering har tagit frågan på allvar, kanske för att den berör en viktig maktfråga. En jämlik vård hänger nämligen samman med patientens ställning. Vi får aldrig en jämlik vård om vi inte ger patienten verklig makt och beslutanderätt i vården. Vi får aldrig en verkligt jämlik vård om inte patienten får öppen information om vårdens resultat. Alliansregeringen har tagit avgörande steg framåt för att stärka patientens möjligheter att välja vård, att få vård och att hitta öppna jämförelser av vårdens kvalitet. Kömiljarden, vårdvalet och öppna jämförelser är delar av ett sådant framgångsrecept. har ingen kunnat veta särskilt mycket om skillnader i vård- och behandlingsresultat. De data som har funnits har varit anekdotiska och svårtillgängliga. Den politiska viljan hos tidigare regeringar har saknats för att skapa en nödvändig öppenhet och använda kunskapen i det förbättringsarbete som ständigt måste pågå. Under den förra mandatperioden skedde dock ett genombrott. Tillsammans med Kommuner och Landsting, SKL, genomförde vi en nationell strategi för kvalitetsutveckling genom öppna jämförelser. Ute i sjukvården har det skett ett idogt arbete med datakvalitet och rapportering, och vi har publikationen Öppna jämförelser av vårdens kvalitet och effektivitet. Här kan man jämföra alla landsting utifrån en rad indikatorer alltifrån bemötande vid besök i primärvården till överlevnad vid tjocktarmscancer. Sammanlagt mäts och jämförs 134 olika indikatorer. Det är först när vi systematiskt mäter och jämför som vi ser de skillnader som kan beskrivas som ojämlikhet i vården. Och det är först när vi beskriver skillnaderna som vi får instrumenten att ta itu med den ojämlikhet som råder. I motsats till tror jag inte att skillnaderna i vården har ökat; jag tror att de har minskat. Det nya som inträffar när vi tar denna väg, som inte är den enkla, och mäter för att få fram fakta är att skillnader kommer . När skillnader kommer kan vi också ta itu med dem. Det är här vägen till förbättringar går. Rapporten visar att de flesta landsting förbättrar sina resultat successivt i öppna jämförelser. Det är alltså ett bra verktyg för att skapa en mer jämlik vård. Majoriteten av patienterna känner sig respektfullt bemötta i vården, men vi vet också att delaktighet, information och helhetssyn behöver bli bättre. Det visar också den nationella patientenkäten som regeringen fick på plats under förra mandatperioden. I den somatiska öppenvården upplevde av patienterna att de inte hade varit delaktiga i beslut om behandling i den utsträckning som de själva önskade. Här måste vi bli bättre, för att ta ett exempel. Socioekonomiska faktorer spelar roll för bemötande och behandling, och det är förstås inte acceptabelt. Vi behöver också göra en djupare analys av de regionala skillnader som finns. På det hela taget ser vi en positiv utveckling för hjärtinfarkts- och strokevården, men här finns fortfarande stora skillnader mellan olika landsting och också inom landsting. Vi kommer självklart att jobba vidare med de skillnader som finns. Vi satsar särskilda pengar på att utjämna skillnader. Vi lyfter lägstanivån genom tillsyn och genom att erbjuda valmöjligheter utifrån ett bra faktaunderlag som följer av de jämförelser vi gör. Det är alltid bra att jämlikheten diskuteras. har vi ett underlag för det och för åtgärder. Jag påminner om att det pågår en utredning om patientens ställning där utredaren ska titta på den viktiga frågan om ojämlik vård. Vi kommer inte att ge oss förrän vi ser att vi har en värdig vård för alla personer i hela landet. 114 (V): Socialministern ifrågasätter att ojämlikheten inom vården ökar. Det finns dock mycket som visar att så är fallet, att ojämlikheten ökar. Det beror bland annat på att den borgerliga regeringen i lag understöder olika system som gynnar dem som är relativt friska. När vinstintresset kommer in inom vården är stora företag där, riskkapitalbolag som äger vårdföretag i , och de får ofta betalt efter antal patientbesök. Då är givetvis snuviga rika män på bättre att behandla än multisjuka i . Ni styr resurserna till de relativt friska i stället för till de sjuka. Ni gör det kanske för att era väljare i större utsträckning finns där, vad vet jag, men ni gör det i alla fall fullt medvetna om att effekten blir att ojämlikheten inom vården ökar. Detta är inga påhitt från oss. Ett av de första beslut som den borgerliga riksdagsmajoriteten fattade efter valet var att införa gräddfiler i vården. Ni beslutade att patienter med sjukvårdsförsäkringar ska kunna gå före i den offentligt finansierade sjukvården. Ni beslutade att när det finns så kallad överkapacitet ska människor som inte har sjukvårdsförsäkring stå tillbaka och fortsätta köa för att få sin vård efter behov medan de som har råd att köpa sig privata försäkringar får gå före. Låt mig ta ett exempel från , som är ett moderat skyltfönster vad gäller vården. i har 65 000 invånare. Här finns det tolv vårdcentraler. Dessutom finns det 194 privata specialister. registrerades på 26 276 besök inom primärvården. Låt oss jämföra med som är en kommun i med 83 000 invånare. Här har man 6 vårdcentraler, till skillnad från 12. Man har 5 privata specialister, till skillnad från 194. var antalet besök i primärvården i 7 485, till skillnad från dryga 26 000. Man får gratulera Botkyrkaborna till att de är så friska. Eller kan det vara tvärtom? Ni har styrt över resurser från de sjuka till de friska. Ni har sett till att det lönar sig att behandla dem som inte är särskilt sjuka. De relativt friska får ett läkarbesök och kanske medicin. De kanske får antibiotika utskriven, även om de inte behöver det. Och de är säkert nöjda. Patientnöjdheten på är säkert hög. innebär detta att man har fört över resurser från den grupp som behöver dem bäst. Alla undersökningar visar och det vet att människor i inte är friskare än människor på . Tvärtom har människor med lägre inkomster, lägre utbildning och tyngre jobb sämre hälsa än människor som är rika, välavlönade och högutbildade. Om man tror på är siffran omöjlig att förstå. Om man tror att det inte finns någon ökad ojämlikhet inom vården, varför har då primärvården på haft 26 276 besök medan primärvården i haft drygt 7 000? Att det ser ut så här beror på marknadsanpassningen av vården. Vård är en dålig verksamhet att driva med marknadsprinciper. Det är inte som en marknad där man kan köpa olika sorters potatis, tandkräm eller något annat. Vård ska fördelas efter behov, och om detta har vi en gång varit överens. Det ni har fört in är att vinstintresset spelar en allt större roll i vårdproduktionen. Privata företag bedriver en stor del av vården i , framför allt primärvård men även sjukhus, till exempel i . När vinstintresset kommer in börjar man fråga sig hur man ska tjäna mest pengar på den vård man bedriver i stället för att fråga hur man ska se till att de med störst behov får hjälp först. säger att han givetvis är för en behovsstyrd vård. Ja, det vore märkligt om vi hade en minister som sade att han var motståndare till den lagstiftning vi har. Men hans politiska beslut går i en annan riktning. De ökar ojämlikheten. De går bort från en behovsstyrd vård. De går mot en marknadsdriven vård i stället. När riskkapitalbolagen bestämmer sig för att producera vård gör de det för att tjäna pengar. Det är inga altruistiska solidariska institutioner som har till uppgift att tjäna människor. De har till uppgift att tjäna pengar, vilket de också gör. Och där sitter på läktaren och ser på när 4 miljarder av våra skattepengar går till skatteparadis utomlands! De går till riskkapitalbolag som i sin tur inte betalar en enda krona i skatt i . De bidrar inte med en enda krona till den sjukvård som de tjänar pengar på. Tvärtom lever de på skattepengar och skjutsar vinsterna utomlands i stället för att investerar dem i vården. Dessa 4 miljarder hade i stället kunnat användas till att anställa 10 000 sjuksköterskor. Genom att anställa fler, genom att höja kvaliteten och genom att behovsstyra vården skulle vi kunna ha världens bästa vård. Men vi är på väg i en annan riktning, och det är ditt ansvar, . 115 (S): Jag besökte för sedan en onkologisk behandlingsklinik på ett av våra sjukhus här i . Där fick kvinnor och män med cancerdiagnoser av olika slag sin behandling. Ingen frågade efter att få se deras försäkringsbevis. Ingen frågade efter hur deras ekonomiska situation såg ut innan droppräknaren med cellgifter sattes i gång. De låg där sida vid sida, med mer eller mindre hår på huvudet, med mer eller mindre besvärliga symtom och diagnoser och med skiftande framtidsutsikter. De behandlas utifrån de kriterier som är de enda som är anständiga i ett välfärdsland som . Det är en sjukvård som ges efter behov och inte efter förmåga att tala för sig eller betala för sig. I det som vi socialdemokrater vill se har alla rätt till sjukvården på lika villkor. Där kan ingen köpa sig före i kön med privata sjukvårdsförsäkringar på ett offentligt finansierat sjukhus. Detta är i grunden en moralisk fråga. Det är bara hälsotillståndet som ska avgöra när och hur du får vård på ett offentligt finansierat sjukhus aldrig plånbokens tjocklek eller olika privata försäkringar. Det känns viktigt att få säga detta. Utvecklingen med utförsäljningar av offentlig vård, privatiseringar, sjukvårdsförsäkringar och försäkringssjukvård inne på offentliga sjukhus hotar förtroendet för den gemensamt finansierade sjukvården och tilltron till att sjukvården är till för alla på lika villkor. Vårdvalsmodeller måste självfallet ta hänsyn till vårdtyngd och vårdbehov. Men så är det inte . Därför räcker inte dagens lagstiftning. Vi menar att det är nödvändigt med tydligare regler. Vi vill lagstifta särskilt om att den offentligt finansierade sjukvården måste ges efter behov och på lika villkor oavsett inkomst, var man bor eller vilket kön man har. Den som märker hur klyftorna ökar vet att samhället glider isär. Den som känner att välfärden krackelerar rustar sig för ojämlikhet. Det är det som har hänt i vårt land . Den utvecklingen kan aldrig vara ett framgångsrecept. Det är bara tillsammans vi kan utveckla ett modernt, jämlikt och konkurrenskraftigt . En stark gemensam grund ökar både vår gemensamma och vår individuella frihet och ger oss möjlighet att växa och utvecklas och i detta sammanhang hålla oss friska eller bli friskare. Friskvård och sjukvård hänger intimt samman. Förebyggande folkhälsoarbete är centralt. Rehabilitering utifrån individuella behov och där människan får vara med och styra är av största vikt. Tyvärr är bristen på information en klassfråga. Undersökningar av exempelvis kunskap om att man inte behöver remiss för att kontakta en sjukgymnast visar att i områden med hög ohälsa och därmed stora behov saknas denna kunskap. Och det här är bara ett exempel. Det finns många duktiga professioner inom både hälso- och sjukvårdsvärlden som inte får den uppmärksamhet och det utrymme de förtjänar och som därigenom inte utnyttjas fullt ut. En sådan grupp är definitivt våra sjukgymnaster. Forskning och utveckling är oerhört viktigt och ett spännande område på många sätt. Jag läste en intressant amerikansk studie om vilken betydelse motion har för en redan befintlig och kanske svårbehandlad cancer. Just denna studie handlar om prostatacancer, vilket i sammanhanget kanske är typiskt. Jag tänker på det som föregående talare redan har varit inne på: Män är i fokus när positiva resultat presenteras. Rapporten kunde lika väl ha baserats på livmoderhalscancerdrabbade eller bröstcancerdrabbade. Dock är det temat som är viktigt för alla. Studien visar att man genom hyfsat rejäl motion kan minska risken att förvärra sjukdomen med så mycket som uppåt om man promenerar ordentligt i . kom fler positiva nyheter. Det var återigen studier gjorda på samma patientgrupp angående nya effektiva mediciner som jag är övertygad ger många nytt hopp . Hopp och politik hänger ihop, eller hur? Detta är inte en ren jämställdhetsdebatt, men håll med om att det är svårt att undvika att slås av det faktum att det fortfarande förekommer systematiska skillnader i hur kvinnor och män tar plats i sjukvårdsrelaterade sammanhang! Det handlar om såväl forskning och resurstilldelning som bemötande och omhändertagande. Visst är det positivt att pekar på att framsteg görs och att erfarenheterna visar att förändringar är möjliga att åstadkomma genom att synliggöra rådande förhållanden, men det är inte tillräckligt. För att nå ökad jämställdhet i vården krävs ett brett och långsiktigt arbete med sikte på forskning, behandlingsmetoder och attityder. Därför föreslår vi socialdemokrater att det utarbetas en nationell genomförandeplan för implementering av jämställd sjukvård. Eftersom tiden så tillåter kan jag inte låta bli att konstatera att den borgerliga regeringen nu snart har avverkat sitt femte år i regeringsställning. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda S). 116 (M): Det finns två bilder av svensk vård. I den ena, som jag möter rätt ofta vid mina besök i vården, gör vårdpersonalen stordåd, botar svåra sjukdomar, lindrar smärta och tröstar. Nya revolutionerande läkemedel tas fram som minskar biverkningar och påskyndar tillfrisknandet. Där finns patienter som överlever det som har varit dödsdomar. Där finns engagerade sjuksköterskor och läkare som förverkligar idéer om en öppen och modern vård för alla. Och så finns den andra bilden av köer, väntetider, maktlöshet hos både sjuka och medarbetare, gamla människor som ligger i korridorer rädda och osedda, stress, diskriminering och olika tillgång till vård och mediciner beroende på var i landet man bor eller på vem man är. Där finns till och med vanvård där människor dör. Den första bilden är naturligtvis den som dominerar helt och hållet, kanske i det tysta. Men det är den andra som vi diskuterar . När vi tog över regeringsansvaret från Socialdemokraterna fanns stora orättvisor och långa köer. Det var vårt uppdrag att försöka lösa det. lades sjukhus ned. Tusentals vårdplatser försvann. Patienter var missnöjda. 250 000 människor tecknade privata vårdförsäkringar därför att de inte riktigt litade på den offentliga vården. Det var tecken på en misslyckad politik. Vår ambition från sida är tydlig: Vården ska vara rättvis, likvärdig i hela landet och skattefinansierad. Orättvisorna är helt oacceptabla oavsett vad de beror på etnicitet, kön, ålder, inkomst, bostadsort eller något annat. Det är vårdbehoven som ska avgöra, och inte vem man är. Vår strategi för att skapa en bättre vård är att patienterna och medarbetarna måste få mer att säga till om. Vår socialminister har berättat en hel del om det som genomförs. Jag vill fokusera på en sak som jag tror är helt avgörande, nämligen valfriheten. Det är där det skiljer väldigt mycket mellan Alliansen och de röda partierna. Vårdvalet, som infördes i primärvården , är en formidabel succé. har 240 nya vårdcentraler skapats i . startar nya vårdcentraler. startar en i invandrartäta här i . Jag var i för någon vecka sedan. Där hade sju nya vårdcentraler startat. Det hade aldrig skett utan vår vårdvalsreform. Det här bidrar till ökad tillgänglighet. Det är lättare att komma i kontakt med sin doktor. Antalet besök i primärvården ökade med 1 ½ miljon , från 13 till 14 ½ miljoner. Det är verklig ökad tillgänglighet och ökad rättvisa. Fler patienter än anser sig numera ha tillgång till den vård de behöver, och färre tecknar nu privata vårdförsäkringar därför att man tror på den offentligt finansierade vården. Valfrihet gör vården mer rättvis. Det är instrumentet som skapar rättvisa och patientmakt. Det handlar om makt åt alla och inte bara åt den som har kontakter eller pengar. Det leder till att man som patient kan ställa högre krav och få större inflytande och till att fler får en vårdgivare som man trivs med. Det är en maktförskjutning när varje vårdgivare måste förtjäna sina patienter. Vi förutser nu att en liknande utveckling kommer att ske hos medarbetarna i vården. När det finns fler arbetsgivare kommer medarbetarna att ställa högre krav på arbetsvillkor och inflytande. Detta är i grunden positivt. Vi moderater vill gå vidare och flytta ännu mer makt till patienterna och medarbetarna. Vi vill ha en ny patienträttslag som gärna får innebära att man kan utkräva sina rättigheter. Vi vill ha ett vårdval där man ska få den bästa vården var den än finns. Vi vill ha valfrihet inom flera områden inom sjukvården. Det gäller den specialiserade öppenvården, barnläkare, reumatologer och gynekologer. Här ser det olika ut i landstingen . I vissa, till exempel borgerligt styrda , och , bygger man vidare med nya vårdval. I röda landsting, till exempel , och , gör man allt vad man kan för att behålla makten i regi och inte släppa någonting till patienterna själva. Jag hade hoppats att få höra förslag om vad vi ska göra från Socialdemokraterna eller . Det är egentligen bara ett enda förslag: Om vi tar bort valfriheten blir vården bättre och mer rättvis. Kan inte eller någon annan förklara hur det blir bättre av att vi tar bort makt från patienterna? Hur har vårdvalet med 1 ½ miljon fler läkarbesök och 240 nya vårdcentraler gjort vården sämre? Jag kan inte förstå det. 117 (MP): Hälso- och sjukvård ska ges efter behov till alla på lika villkor. Det innebär att alla medborgare ska ges samma vård. Jag är medveten om att regeringen har lagt ett uppdrag till att utreda frågan om jämlik vård, och det är bra. Vi har ju kunskap om att det inte fungerar jämlikt . Utredningen är välkommen. är diskriminering förbjuden inom hälso- och sjukvården och annan medicinsk verksamhet. Därför borde den här debatten egentligen vara överflödig, men det är den tyvärr inte. Jag roade mig med att titta på alla de olika områden som har varit på tapeten när det gäller diskriminering. Som många har sagt handlar det om barn, kvinnor, var man bor och så vidare. Jag tänkte prata lite om det jag såg och om det som forskningen har sett. När det gäller barn och vuxna är jag väldigt mycket miljöpartist och konstaterar att vuxna har ett eget , men det finns inget barn-Fass. Det gör att det är svårare att medicinera barn. Det finns väldigt mycket skrivet om olikheterna mellan kvinnor och män. I , Mot en bättre välfärd, konstateras det att det finns systematiska skillnader i väntetider till behandlingar. Kvinnor får till exempel vänta än män på planerade hjärtoperationer. Där fanns också en del särskilda yttranden från experter och sakkunniga som tyckte att den här maktfördelningen inte alls togs upp i tillräcklig utsträckning. Man sade att det var en brist att man inte hade med ett maktperspektiv i den här skrivningen. Vi vet alla att det gäller att bo på rätt ställe för att få en bra vård. Det finns till exempel skillnader när det gäller glasögon till barn. Det handlar om subventioner . har konstaterat att förskrivning av nya biologiska läkemedel för till exempel reumatiker och andra grupper ser otroligt olika ut beroende på var man bor. Sedan kommer vi till det stora området, nämligen utbildning och socioekonomisk bakgrund. Där finns det väldigt många texter om stora skillnader. Vid den medicinska riksstämman presenterades ett symposium under namnet Ska hög utbildning verkligen ge bättre vård? Symposiet kom fram till att det var så; högre utbildning ger bättre vård. skriver så sent som att skillnaden i överlevnad mellan olika socioekonomiska grupper är tydlig. I äldrevården får högutbildade bättre mediciner än lågutbildade. Kvinnor i svaga socioekonomiska grupper har högre överdödlighet än man har i andra socioekonomiska grupper. Det är inte heller bra att ha utländsk bakgrund när man ska komma in i vården. Det är högre dödlighet bland lågutbildade och utlandsfödda i sjukdomar som skulle kunna behandlas och förebyggas. Det var ett av de mindre goda exemplen jag såg. Och skillnaden har ökat . I en doktorsavhandling från KI om barncancer i familjer med utländsk bakgrund skriver forskaren att föräldrar ofta känner maktlöshet i vården. Enligt forskningen är hindren språkliga, sociala, kulturella, religiösa och organisatoriska. När det gäller ålder har vi fel- och övermedicinering. I en skrift som heter och kränkt säger att det är betydligt vanligare att de som inte är heterosexuella har varit utsatta för kränkande bemötande. DO har gjort en sammanfattning av problem med diskriminering inom hälso- och sjukvård. Bristande tillgänglighet utestänger personer med funktionsnedsättning. Hbt-personer undviker att söka vård. Ojämställdhet ger könsrelaterade brister i såväl bemötande som vård och behandling. Etnisk tillhörighet påverkar tillgång till vård. Det finns 200 anmälningar om diskriminering inom sjukvården. DO driver fyra ärenden vidare. De handlar om etnisk tillhörighet, sexuell läggning och funktionsnedsättning. Den här listan skulle säkert kunna göras ännu längre. Eftersom de här olikheterna är välkända av landstingspolitiker, SKL och borde något hända. Något måste göras. Det kan inte vara meningen att en äldre kvinna med låg utbildning och utländsk bakgrund ska vara förlorare i vårdloppet jämfört med en infödd svensk yngre man med universitetsutbildning. Det borde inte vara så, men alltför mycket tyder tyvärr på att det är så. I är vi lika inför lagen men tydligen inte lika inför vården. 118 (FP): Hälso- och sjukvårdslagens portalparagraf är vård på lika villkor av hög kvalitet. I den lagen finns också prioriteringsprinciper inbyggda. Jag kan inte se att det finns någon anledning att ändra på den. I detta ligger även den solidariska finansiering som vi har i och som vi ska vara stolta över. Det som hänt på hälso- och sjukvårdsområdet är att vården blivit mer tillgänglig. Resultatet av det är att intresset för privata försäkringar minskat. Det är inte någon stor andel som är intresserad av sådana försäkringar. Det tycker jag är viktigt att lyfta fram i den här debatten. När tittar på vårdcentraler i relation till befolkningen är han kvar i ett gammalt tänkande. kan vi välja vårdcentral. råkar det vara så att i den stadsdel som nämndes, , och i finns många arbetsplatser. Därför kan stockholmarna välja en vårdcentral som ligger nära arbetsplatsen och det blir lätt att på lunchen eller vid någon annan tidpunkt gå till den vårdcentralen i stället för att ta ledigt en halv eller en hel arbetsdag för att åka ut till närområdet där man bor. Jämlik vård är ett mycket vitt begrepp, och jag försöker systematisera det hela lite grann. Det handlar till exempel om väntetider. Här har det i och med vårdgarantin skett en dramatisk förändring i hälso- och sjukvården. Genom alla de nya vårdcentraler som tillkommit har vi fått en väldig förbättring. Intressant är att läkare nu söker sig till dessa vårdcentraler från sjukhusen eftersom de får en arbetsmiljö där de kan styra sin dag på ett helt annat sätt än när det var schemalagt med sammanträden och annat. kan de träffa fler patienter och vara riktiga doktorer.