prot · GY09105 · 2011-05-19 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2010/11:367 Till Interpellation 2010/11:367 Regeringens skattepolitik av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:369 Till Interpellation 2010/11:369 Kvinnors situation på arbetsmarknaden av (S) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang som inte kan ändras. (M) Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2010/11:396 Till Interpellation 2010/11:396 Det statliga bidraget till trossamfund av (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. (KD) Enligt uppdrag 3 § Anmälan om inkommet protokollsutdrag från utskott Tredje vice talmannen anmälde att ett utdrag ur prot. 2010/11:37 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag inkommit från näringsutskottet. 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2010/11:143 till trafikutskottet Skrivelser 2010/11:136 till utbildningsutskottet /11:139 till trafikutskottet 5 § Genomförandet av tredje sjösäkerhetspaketet del 2 Föredrogs trafikutskottets betänkande 2010/11:TU23 Genomförandet av tredje sjösäkerhetspaketet del 2 (prop. 2010/11:116). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 6 § Kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning Föredrogs civilutskottets betänkande 2010/11:CU24 Kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning (prop. 2010/11:120). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Strategisk exportkontroll 2010 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt genomförande av direktiv om överföring av krigsmateriel Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU3 Strategisk exportkontroll 2010 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden samt genomförande av direktiv om överföring av krigsmateriel (prop. 2010/11:112 och skr. 2010/11:114). 1 (MP): Jag hade räknat med att dagens debatt nästan uteslutande skulle handla om kraven på demokratiklausul vid försäljning av vapen, men det har ju hunnit hända en hel del sedan diskussionerna om nämnda klausul diskuterades som mest . Bland annat har vi återigen av medier uppmärksammats på att svensk vapenexport misstänks ske, eller snarare har skett, med hjälp av mutor. Jag tänker naturligtvis på när tecknade kontrakt om köp av 24 Gripen från svenska och brittiska BAE. För del handlade det om gigantiska militära investeringar, som vi anser drog resurser som hade behövts bättre för fattigdomsbekämpning, samhällsbyggnad och till insatser mot den exploderande hiv/aids-epidemin. Vilka hot stod egentligen för som var större än den utbredda fattigomen och att 5 miljoner människor i landet var smittade av hiv och riskerade att dö i brist på behandling? Vem var den externa militära fienden som ledde till ett inhemskt behov av att införskaffa JAS-plan? har drivit att vapen inte ska exporteras till länder som brottas med stora utvecklingsproblem, bland annat , och . Vi anser att det strider mot den svenska politiken för global utveckling som innebär att alla politikområden, inklusive handel med krigsmateriel, ska främja mänskliga rättigheter och bidra till fattigdomsbekämpning. Den ska präglas av ett rättighetsperspektiv och kännetecknas av de fattigas perspektiv på utveckling. Så på vilket sätt har JAS-affären med utgått från de fattigas perspektiv, på vilket sätt har den bidragit till fattigdomsbekämpning? Jag kan inte se några tydliga kopplingar. Snarare har affären räddat arbetstillfällen i . Uppgifterna om mutor kring JAS-affären mellan och har utretts av åklagare och polis i , och . I lades utredningen ned efter att det brittiska företaget betalat ett skadestånd på och erkänt bokföringsbrott. Viktiga spår följdes aldrig upp, och de ansvariga kom undan. I tillsattes en och en halv tjänst inom polisen för att utreda den enorma härvan av pengaöverföringar, skalbolag och liknande, men utredningen lades ned i brist på bevis. Det ledde i sin tur till att kritiserade för att inte satsa tillräckliga resurser på att utreda misstankarna om mutor i samband med JAS-affären. I har den ena rättsprocessen efter den andra stoppats, manipulerats eller hindrats på andra sätt. genomfördes ändå nya husrannsakningar hos nyckelpersoner i . Uppgifter i TV4 pekar på att betalats till inflytelserika personer i som bonus i samband med försäljningen av JAS. Uppgifterna pekar också på att utbetalningar gjorts och att fler betalningar kan komma. Liknande uppgifter om mutliknande utbetalningar har vi fått av organisationerna och Svenska Freds som tillsammans med andra begärde att utredningen skulle öppnas. Det här är absolut inte acceptabelt. De nya uppgifterna måste få åklagare i att öppna utredningen kring ett eventuellt åtal på nytt. Det vore inte trovärdigt om de svenska åklagarna inte skulle gå till botten i frågan om JAS-mutor i när nu fler bevis finns att tillgå. Och det är oerhört viktigt att regeringen agerar för att förhindra att det sker korruption i samband med framtida svensk vapenexport. Utifrån den debatt som journalister och frivilligorganisationer fört utkristalliserar sig en bra strategi i fem punkter som regeringen kan kräva. 1.Redovisa alla så kallade motköp offentligt och i detalj. 2.Använd aldrig skatteparadis för betalningar. 3.Använd aldrig hemliga agenter, utan namnge alla mellanhänder och motivera alla ersättningar till dessa. 4.Gör aldrig affärer med företag som dömts för korruption och bestickning. 5.Stärk kontrollen genom mellanstatliga avtal mot korruption, stärkt lagstiftning och resurser till åklagare och polis för utredningar. Antikorruption är en av de svenska paradgrenarna när det handlar om bistånd till andra länder. Det gäller att inte vara hemmablind. Och det gäller att inte se mellan fingrarna eller utgå från att alla svenska bolag sköter sig bara för att de är svenska. Vi vet ju att så inte är fallet. Lagen om krigsmateriel är drygt . Världen har förändrats och förutsättningarna för svensk vapenexport är inte längre desamma. Precis som i all annan lagstiftning har praxis format tillämpningen, och vi har sett hur lagens begränsningar efterhand urholkats. anser därför att det är hög tid att regelverket ses över. Vi tycker att det är positivt att regeringen och Socialdemokraterna är överens om att förändra den i vissa delar, det vill säga att få den mer i överensstämmelse med politiken för global utveckling och för att skärpa exporten till ickedemokratiska länder. Men vi tycker inte att det räcker. ligger den så kallade och samlar damm. Vi var från början starkt kritiska till inriktningen på utredningen, och har det gått sedan den presenterades för att den ska kunna anses vara fullt relevant. Det har runnit mycket vatten under bron . Vi anser i stället att en ny krigsmaterielutredning bör tillsättas med syfte att presentera en ny lagstiftning för svensk krigsmaterielexport , och det bör vara en parlamentariskt tillsatt utredning. Vi vill att framtidens regelverk för svensk krigsmaterielexport ska utformas så att det utesluter möjligheterna för att exportera krigsmateriel till länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. Vi vill också att framtidens regelverk för svensk krigsmaterielexport ska utformas så att det utesluter möjligheten för export av krigsmateriel till krigförande stater. Det är egentligen redan förbjudet, men vi vet alla att det ändå sker. Vi anser också att det borde vara en självklarhet att genomföra obligatoriska konsekvensanalyser utifrån målsättningarna i vår politik för global utveckling varje gång man beviljar tillstånd för export av krigsmateriel. Också en försiktighetsprincip bör anges i samband med vapenexport som innebär att om det finns risk för en målkonflikt så bör fattigdomsbekämpningen få företräde. Den svenska krigsmaterielexporten ska naturligtvis stämma överens med politiken för global utveckling och inte motverka en hållbar utveckling. För varje krona som läggs på bistånd i världen läggs ytterligare på militära utgifter. Det tål att minnas. omkullkastar de kronor som satsas på militära utgifter fullständigt syftet med de få kronorna som går till bistånd. UNDP lyfter i sina rapporter till exempel fram problemet med att militära investeringar i fattiga länder hämmar livsviktiga satsningar på rent vatten och sanitet. dör ca 120 000 människor till följd av diarrésjukdomar på grund av brist på rent vatten och sanitet. är ett av få länder i världen som lägger mer pengar på försvaret än på utbildning och hälsa tillsammans. Ett annat exempel är att krigsmaterielexporten till är större än Sidas hela bistånd till humanitära insatser och konfliktrelaterad verksamhet för alla länder i söder om . Genom bland annat bistånd och politiska insatser har på olika sätt stöttat demokratiska krafter och en demokratisk utveckling i olika delar av världen. Demokrati och mänskliga rättigheter är en hörnsten i utrikespolitik och politik för global utveckling. Trots det har svensk praxis möjliggjort att vapenexport tillåtits till flera icke-demokratiska länder. Inte minst började det uppmärksammas medialt när den arabiska våren tog fart och vi tvingades rannsaka oss själva för att se om vi själva bidragit till diktatorers möjlighet att vända svenska vapen mot den egna befolkningen. Den som säljer vapen till en annan stat har också ett ansvar att se till att de inte används fel, om det nu egentligen finns något rätt sätt att använda vapen på. Vi menar att det behövs mer än en skärpning av reglerna för vapenexport diktaturer. Det ska inte vara möjligt att sälja vapen till diktaturer. bör också vara pådrivande inom EU för att ett demokratikriterium införs även på EU-nivå. Opinionen för en fortsatt restriktiv svensk vapenexportlagstiftning är fortfarande kraftig. Det är därför oroande att kommissionen nu arbetar för att harmonisera den europeiska vapenindustrin och underlätta handeln av krigsmateriel inom EU. Risken är stor att en harmonisering på EU-nivå steg för steg urholkar den svenska restriktiva vapenexportpolitiken än mer än vad vår egen praxis och regeringens satsningar på vapenexport redan gjort. Det har redan under den nuvarande regeringens tid vid makten skett en tyngdförskjutning i praxis för handel med krigsmateriel så att främjandet snarare än begränsandet av svensk export förordas vid tillståndsbedömningen. Det mest tydliga exemplet är den nya myndigheten som har till enda syfte att främja svensk vapenexport. Rent principiellt handlar harmoniseringsfrågan om man anser att vapen hör hemma på den fria rörliga marknaden inom EU. Det anser inte vi. Vapen är inte vilken vara som helst. Vi anser att försvarsindustrins exportintressen aldrig får ges företräde framför humanitära, demokratiska, människorättsliga och utvecklingsmässiga bedömningskriterier vid tillståndsprövningen. Vi hade många motionsyrkanden i detta betänkande. Många av dem inryms under reservation 10, så jag nöjer mig med att yrka bifall till den. Men vi står naturligtvis bakom också våra övriga reservationer. 2 (SD): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservationerna 2, 5 och 11. anser och här skiljer vi oss från partierna i sjuklövern att det svenska försvaret i huvudsak ska ha till uppgift att försvara och att den absoluta huvuddelen av ansvaret för denna uppgift ska vila på våra egna resurser alldeles oavsett om vi deltar i internationella samarbeten eller ej. En följd av detta är att det finns ett behov av att tillgodose en stabil tillgång på materiel till detta territorialförsvar, och av denna anledning måste också ha en försvarsindustri. Vår utgångspunkt är att denna försvarsindustri måste kunna verka under förhållanden som så långt som möjligt är ekonomiskt fördelaktiga för de svenska skattebetalarna. Det är därför vår mening att en framtida vapenexportlagstiftning ska vila på huvudprincipen att den ska tjäna behov av en livaktig försvarsindustri. Det är med hänvisning till detta resonemang av vikt att sådan industri som är viktig för försvaret behålls inom landet. Det är därvidlag inte helt oproblematiskt att försvarsindustrin gradvis har övergått i internationella vapenkoncerners ägo. En vapenindustri som ägs av andra aktörer än svenska kan komma att hamna i konflikt med svenska intressen i det fall landet blir inblandat i en konfliktsituation. Vi anser därför att regeringen, med hänsyn till detta, bör verka för ett fortsatt svenskt ägarskap av viktig försvarsindustri. Utskottet hänvisar till att intresseorganisationen och försvarsföretagen meddelar att företagen ser det som positivt att det utländska ägandet har ökat eftersom det medför nya möjligheter på den internationella marknaden. Givetvis ser de flesta av företagen i första hand till att tjäna pengar än att värna svensk säkerhetspolitik. Vi vill dock betona att vi inte ser det som något principiellt fel i att ingår i samarbeten om vapenutveckling så länge som dessa samarbeten är i samklang med långsiktiga säkerhetspolitik. Det är dock viktigt att sådana samarbeten inte hamnar i strid med behov av en egen försvarsindustri. Det finns en risk för att just sådana konflikter kan komma att uppstå i och med medlemskap i . Samarbetet kring frågor av denna typ får aldrig leda till att handlingsfrihet eller möjligheter till en egen livaktig försvarsindustri inskränks. Därför menar vi att inte bör ingå i samarbeten som har sådana följder. Regeringens förslag om att införa direktivet om överföring av försvarsmateriel innebär på flera sätt en förbättring av möjligheterna till ett realistiskt regelverk i . Det finns dock ingen anledning att inte redan nu förbättra möjligheterna till export av försvarsmateriel till stabila länder i som vi redan har goda relationer med. I likhet med och flera andra remissinstanser instämmer vi i att generella tillstånd borde kunna utfärdas också till vissa länder utanför EES. Vi menar att det redan nu borde vara möjligt att utforma lagen på ett sådant sätt att den inkluderar samtliga länder i Efta. Den föreslagna ändringen i lagförslaget får som praktisk följd att möjligheterna att utfärda generella tillstånd för export utsträcks till att också omfatta . Det är svårt att se att en sådan förändring skulle vara problematisk på något avgörande sätt som den skulle ge möjligheter för industrin. En ytterligare fördel med en sådan skrivning är att det skulle underlätta för eventuella lagändringar i samband med ett framtida utträde ur Europeiska unionen och återinträde i Efta. Vidare instämmer vi i regeringens ståndpunkt att export av försvarsmateriel är en förutsättning för en kostnadseffektiv materielförsörjning till det svenska försvaret och att exportfrämjande verksamhet därför utgör en del av svensk försvars- och säkerhetspolitik. Det existerar redan ett heltäckande regelverk för försvarsmaterielexport som bland annat särskilt framhåller den vikt som vid den utrikespolitiska bedömningen av varje utförselärende ska fästas vid respekten för de mänskliga rättigheterna i mottagarlandet. De krav på att införa ett demokratikriterium som framförts i en motion av Socialdemokraterna och som utskottsmajoriteten har anslutit sig till är till stora delar redan tillgodosett dels genom den av antagna politiken för global utveckling, dels genom EU:s likaledes detaljerade och långtgående uppförandekod, vilken har förbundit sig att iaktta. Politiken för global utveckling består av grundläggande värden som demokrati och god samhällsstyrning, respekt för de mänskliga rättigheterna och jämställdhet mellan kvinnor och män. har således redan fastställt att export av försvarsmateriel måste ske samstämt med målen för politiken för global utveckling, vilket inkluderar bland annat demokrati och mänskliga rättigheter. Vi sverigedemokrater anser att den främsta utmaningen inom exportkontrollpolitiken inte främst består i att införa ytterligare villkor för försvarsmaterielexporten utan att i praktisk handling tillämpa och efterleva de redan existerande regelverk som har upprättats i bred politisk enighet på såväl nationell som internationell nivå. En ytterligare omskrivning av krigsmateriellagen för att uppfylla ett så kallat demokratikriterium, vilket har krävts av utskottet, är med andra ord inte nödvändig. Det innebär inte att vi, som en riksdagsledamot från ett av regeringspartierna hävdade i en debattartikel , vill sälja vapen till islamister. Det innebär däremot att vi vill börja använda de redan befintliga verktygen i stället för att bara lägga nya verktyg i lådan. Även om utskottets förslag till beslut slår in öppna dörrar förtjänar det att påpekas att även länder som inte fullt ut har utvecklat en demokrati av västerländskt snitt kan ha ett befogat intresse av att bygga upp ett försvar, vilket bekräftas i artikel 51. I en situation där vi har ett kompromisslöst krav på att vi inte under några omständigheter kan sälja försvarsmateriel till länder som ännu inte har en fullständigt utvecklad demokrati skulle vi sannolikt inte kunna bistå med försvarsmateriel till exempelvis ett som utropar självständighet och värnar denna självständighet mot ett totalitärt . I denna kontext skulle vi i ett historiskt perspektiv inte heller kunnat bistå till exempel , och i deras strävan att bevara sin nationella frihet från attackerna från , och . Med dessa exempel i beaktande är det alltså långt ifrån omöjligt att vi skulle förvärra situationen i stället för att förbättra den genom ett sådant här beslut. Om vi nu avstår från att sälja till alla länder vars samhällssystem inte är desamma som i västvärldens demokratier och resultatet blir att ännu värre regimer ökar i styrka, vad vinner vi då? Man ska inte heller tro att världens vapenhandel upphör ens om hela försvarsindustri läggs ned. Den enda effekten skulle bli att skulle stå utan försvarsmaterielindustri och tvingas köpa från något av de större internationella krigsmaterielföretag som dominerar marknaden, och de länder som vi avstår från att sälja till skulle bli kunder hos samma företag. På vilket sätt är det en saklig förbättring av situationen? De enda förlorarna skulle bli vi själva. hållning i dessa frågor har alltid varit en balansgång mellan säkerhetspolitiska hänsynstaganden, utrikespolitiska målsättningar och rena ekonomiska ställningstaganden. Världen är inte svart och vit. ställningstagande bör också präglas av realism och kompromissvilja. 3 HANS (V): Varje vapen som tillverkas, varje krigsskepp som sjösätts, varje raket som avfyras är i slutändan stöld från dem som är hungriga men inte får någon mat, de som fryser men inte har några kläder så sade den amerikanske presidenten 1953. Det tillhör ju inte vanligheten att en vänsterpartist citerar amerikanska presidenter från den här talarstolen, men det var sant 1953, och det är tyvärr fortfarande alltför sant. spenderade världen på vapen och militär upprustning ett nytt rekord i modern tid. dör 26 000 barn i sjukdomar på grund av undernäring, trots att det inte råder brist på mat, och på grund av orent vatten. Det är sjukdomar som vi skulle kunna bota. dör 358 000 kvinnor i samband med en förlossning, trots att det skulle kosta av de årliga militära utgifterna i världen för att ge samtliga kvinnor på denna planet tillgång till preventivmedel och en säker mödravård. FN:s millenniemål kommer med största sannolikhet inte att uppfyllas till 2015. I ett flertal länder är risken överhängande att man inte kommer att uppnå något av de åtta målen, om inte något radikalt händer. FN har beräknat att det skulle kosta att uppfylla millenniemålen. Det motsvarar en tiondel av de årliga utgifterna för vapen och militär upprustning. Att vår värld är orättvis och att vi lever i en ojämställd värld beror inte på ondska. Det beror inte heller på brist på resurser. Det beror bland annat på att alltför många av världens ledare gång på gång väljer att investera i ett nytt radarsystem, i nya stridsflygplan eller i nya pansarvärnsrobotar i stället för att investera i rent vatten, utbyggd mödravård och fattigdomsbekämpning. För är det en självklarhet att stå upp för militär nedrustning. Vi vet att nedrustning är en förutsättning för fred och säkerhet, men vi vet också att vi aldrig kommer att kunna bygga en rättvis och jämställd värld så länge vi lägger på vapen och militär upprustning. Vi betraktar gärna som ett föregångsland. är landet med de starka värderingarna och landet som alltid står på de godas sida. I teorin har världens kanske skarpaste och starkaste lagstiftning när det gäller vapenexport. Trots det har den svenska vapenexporten mångdubblats . är en av världens största vapenleverantörer. Värdet av den svenska vapenexporten uppgick till . Det är nytt rekord i svensk historia. Bland köparna av de svenska vapnen återfinns diktaturer. Där finns krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. Det är en vapenexport som står i tydlig strid med den högtidliga retorik vi ibland hör i denna kammare. Det går inte att tala om fred och beväpna krigförande stater. Det går inte att vara en försvarare av mänskliga rättigheter som man beväpnar länder och regimer som kränker dessa rättigheter. Det går inte att vara en förkämpe för demokrati som man möjliggör för diktaturer att krossa folkets krav på förändring och frihet med vapenmakt. har exporterat vapen till 15 diktaturer. Här har politik för global utveckling och EU:s uppförandekod inte kunnat vara till någon hjälp. sålde vapen för till diktaturer. Det är en vapenexport som kontinuerligt och steg för steg har ökat . Under den borgerliga regeringens tid vid makten har vapenexporten till icke-demokratier ökat med . Det är alltså en 373-procentig ökning av vapenexporten till diktaturer under den borgerliga regeringens tid vid makten. I flera av dessa fall har affärerna finansierats med svenska exportkrediter. Enligt Exportkreditnämndens egna uppgifter gav man exportkrediter på sammantaget mer än för att finansiera svensk export av vapen. Det innebär att vi använder de svenska skattebetalarnas medel till att låna ut pengar till diktaturer för att de ska kunna köpa vapen från . Bland köparna av svenska vapen återfinns . Trots att man på hemsida kan läsa att av invånarna i saknar alla former av medborgerliga rättigheter sålde vapen till för . sålde vapen till för trots att Amnesty beskriver som ett land med svårt förtryck av alla former av oliktänkande och en svag struktur för mänskliga rättigheter och en näst intill total brist på skydd av friheter och rättigheter. Till , ett land med en auktoritär regim som kränker de mänskliga rättigheterna , en regim som är inblandad i väpnade konflikter, exporterade vapen för 2010. På regeringens hemsida om mänskliga rättigheter skriver man att en majoritet av befolkning utsätts för diskriminering. Det var uppenbarligen inte något hinder. Till , ett land som aldrig genomfört ett fritt och demokratiskt val där censuren är total och där man utdömer spöstraff för barn, exporterade 2010 vapen för . Det tydligaste exemplet är kanske länderna i och . Vi har här i och i svenska medier hört politiker tala om stödet till de folkliga revolterna och stödet till arbetet för demokrati och frihet i regionen. Till samma regimer som vi kritiserar exporterade vapen även . Regimerna i , och fanns bland köparna av svenska vapen . Det är samma regimer som med våld har försökt tysta och krossa folkets krav på frihet och demokrati. De folkliga revolterna i och sätter fingret på hyckleriet med den svenska vapenexporten. som ilskan och frustrationen pyrde bland invånarna i denna region ökade den svenska vapenexporten till från till . Det innebär en ökning med nästan tusen procent av den svenska vapenexporten till denna region.