prot · GZ0933 · 2011-11-18 00:00:00 — Svaret på den är också avgörande för vilken väg man väljer. Han undrade om det finns något stöd för tanken att vår gymnasieskola är mer anpassad till arbetsmarknaden eller att ungdomsarbetslösheten skulle bero på vilken skolpolitik man för. Det finns ett massivt forskningsstöd för detta. Det är tre orsaker till den höga svenska ungdomsarbetslösheten. Den första är gymnasieskolans utformning. Den andra är de höga svenska ingångslönerna för riktigt unga personer. Den tredje är arbetsrätten. Lönerna och arbetsrätten får vi debattera . tar vi gymnasiet. Jämför då med och ! Om man ska bli bilmekaniker i eller blir man lärling på en bilverkstad. Sedan går man någon dag i skolan och läser modersmålet och matte och sådant. Många fler fullföljer utbildningen som lärling. Och efteråt får man i mycket hög utsträckning jobb i den bilverkstad där man varit lärling. I bygger vi upp en kopia av bilverkstaden i skolan, och vi sätter in lärare där som själva inte jobbar på bilverkstad, inte direkt just nu i varje fall. Och så kräver vi att eleverna ska läsa in en akademisk behörighet. Det är skillnad i hur man lägger upp yrkesutbildning i de här länderna. Problemet är att kvaliteten på yrkesutbildningen blir något lägre i . Den är nämligen inte lika uppdaterad som de utbildningar som är på en riktig bilverkstad. Men framför allt väljer många ungdomar detta för att de inte orkar och vill läsa in en akademisk behörighet. En del vill det, men andra vill det inte. De som hoppar av och går ut och söker ett jobb på en bilverkstad får inget jobb, för de har inget slutbetyg att visa upp. Detta är en mycket stor orsak till den svenska ungdomsarbetslösheten. Om inte vet det är det bekymmersamt. är ändå en av viktigaste utbildningspolitiker. Detta är helt centralt. Avsaknaden av lärlingssystem i är en bidragande orsak till ungdomsarbetslöshet. Det är en viktig anledning till att lägga om gymnasiepolitiken. Det är helt centralt. Vi måste uppvärdera yrkesutbildningar. Allt kan inte handla om akademisk behörighet. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2011/12:90 om utvisningar till 43 Statsrådet (M): har frågat mig hur jag avser att agera för att svensk lags intentioner ska uppfyllas så att skyddsbehövande människor inte utvisas till länder som . En utvisning av en asylsökande person föregås av en prövning enligt utlänningslagen för att säkerställa att personen inte är flykting eller annars i behov av skydd i . Utlänningslagens regler om andra skyddsbehövande omfattar utlänningar som behöver skydd på grund av bland annat risk för tortyr eller annan omänsklig behandling. De omfattar också personer som behöver skydd till följd av en yttre eller inre väpnad konflikt i hemlandet eller som på grund av andra svåra motsättningar där känner en välgrundad fruktan för att utsättas för allvarliga övergrepp. Bedömningarna görs alltid utifrån de individuella förutsättningarna i det enskilda fallet oavsett vilket land det rör sig om. och migrationsdomstolarnas uppgift är att självständigt pröva dessa asylansökningar och överklaganden och ta ställning till om det finns grund för uppehållstillstånd i . Jag har ingen anledning att tvivla på att svenska myndigheter och domstolar gör dessa prövningar i överensstämmelse med de grunder som finns i den svenska utlänningslagen. Som säkert känner till har regeringen inte någon roll i den process som omfattar prövningar av asylansökningar. Det innebär att jag inte får ingripa eller påverka ansvariga myndigheter och domstolar i deras handläggning av enskilda ärenden och mål. Jag vill också hänvisa till vad jag har uttalat i mitt svar på en liknande fråga från , 2011/12:104, avseende asylsökande kurder från , där jag påpekade att det var en enig riksdag som 2005 beslutade om den utlänningslag och den instans- och processordning som vi har i . Jag anser att den ger goda förutsättningar för att de som söker asyl i ska få det skydd de behöver. Mot denna bakgrund anser jag att det inte finns grund för något agerande i frågan. 44 (MP): Först vill jag tacka migrationsministern för svaret på min fråga. Jag är djupt oroad över att människor deporteras från till länder som , där de till och med riskerar dödsstraff. Jag beklagar därför att migrationsministern inte anser att han behöver agera för att stärka skyddet för dem som söker asyl i . Mänskliga rättigheter kränks grovt och systematiskt i . Människor, även minderåriga, döms till grymma, omänskliga och förnedrande straff, även till döden. rapporterar att är det land i världen som avrättar flest människor näst efter . Amnestys årliga rapporter beskriver systematisk diskriminering av kvinnor, homosexuella, etniska och religiösa minoriteter, godtyckliga fängslanden, tortyr och förtryck i . Den som är politiskt aktiv i riskerar liv och frihet, och det har blivit allt värre. beskrivning av läget i bekräftar denna bild. har uppdaterat sina riktlinjer för verkställighet till . Man konstaterar att säkerhetssituationen för oppositionella och minoritetsgrupper har försämrats efter presidentvalet . En förfärande och lång lista på övergrepp mot olika grupper och individer redovisas. påtalar också att kapacitet att övervaka och kontrollera dissidenters aktiviteter på Internet har kontinuerligt ökat och att "iranska myndigheter bedöms lägga ned påfallande stora resurser på att bevaka och kartlägga iraniers förehavanden utomlands. Enligt den svenska utlänningslagen har flyktingar och skyddsbehövande i övrigt rätt till uppehållstillstånd i . Skyddsbehövande är man enligt lagen om man straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller om man behöver skydd på grund av en yttre eller inre väpnad konflikt eller på grund av andra svåra motsättningar i hemlandet känner välgrundad fruktan att utsättas för allvarliga övergrepp. Enligt internationell rätt och EU-rätt får människor inte tvingas tillbaka till ett område där de har en välgrundad fruktan för att utsättas för detta. Migrationsministern säger att han inte har någon anledning att tvivla på att svenska myndigheter och domstolar prövar asylansökningar och överklaganden för uppehållstillstånd i i överensstämmelse med de grunder som finns i den svenska utlänningslagen. Men trots riskerna utvisas människor från till . Enligt statistik tvingades 24 personer tillbaka till 2009, 31 personer 2010 och 35 personer. Därtill kommer alla de som lever här i fruktan för att tvingas tillbaka. Jag undrar hur migrationsministern tycker att detta rimmar med den goda grundtanken i lagen och om ministern fortfarande tycker att han inget mer behöver göra för att stärka skyddet för asylsökande mot bakgrund av detta. Enkelt uttryckt: Är ministern verkligen trygg med att människor deporteras till när riskerna för dem som tvingas tillbaka är så stora? 45 (MP): Svensk lagstiftning är klar och tydlig när det gäller rätten att betraktas som flykting och därmed få uppehållstillstånd. I 4 kap. 1 § utlänningslagen stadgas att en person som känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, nationalitet, religiös eller politisk uppfattning eller på grund av kön, sexuell läggning eller annan tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd har rätt till asyl. I finns det många människor som uppfyller dessa kriterier och ändå får avslag av våra myndigheter. Låt mig ta ett tydligt och nära exempel utan att för den skull tala för en enskild individ. I ett tält på i manifesterar ett tjugotal frihetskämpande människor från iranska . Nästan alla har varit aktiva i politiska partier; en del av dem har varit gerillasoldater och kämpat mot den iranska regimen i bergen i iranska . Min fråga är: Är det någon som med trovärdigheten i behåll kan hävda att dessa människor inte känner en välgrundad fruktan för förföljelse av den iranska regimen om de skickas tillbaka? Är det någon som med trovärdigheten i behåll kan påstå att dessa människor inte riskerar tortyr, fängelse eller annan omänsklig behandling? Sådana personer uppfyller med råge lagens krav och borde därför utan bekymmer få asyl. Ändå väljer våra myndigheter att tolka lagen snävare än vad lagstiftarens intentioner är. Vad som är värre är att man ibland ger avslag även till personer som man nästan med säkerhet vet att de inte kan skickas tillbaka till det land de kommer ifrån. Med anledning av det jag nu har sagt frågar jag migrationsminister om han inte känner sig bekymrad över att lagen ibland tolkas snävare än vad lagstiftarens intentioner har varit. 46 Statsrådet (M): Det är naturligtvis alltid viktigt och angeläget att diskutera inte bara grunderna till varför man får asyl utan också den process som leder fram till ett ställningstagande om huruvida en person har tillräckliga skyddsskäl för att få lov att stanna i eller inte. Det pågår en ständig rättsutveckling från sida men naturligtvis framför allt i våra domstolar, där Migrationsöverdomstolen har rollen att fastställa vad som är korrekt praxis för att man ska få lov att stanna i . Jag tycker därför att det är lite märkligt att höra interpellanten å ena sidan inte bara godkänna utan dessutom redogöra för den här ordningen och å andra sidan, i nästa sekund, i princip ta avstånd från den och gå tillbaka och begära att vi ska börja om från början. Om nu gör prövningar av de enskilda fallen helt i enlighet med den ordning som har kommit överens om är det precis så som vi vill att saker och ting ska fungera. Då ska inte vi politiker här i kammaren lägga oss i och ha synpunkter på huruvida den rättsutveckling som sker gör på det ena eller det andra viset. Jag tycker att det viktiga i det här sammanhanget är att konstatera två saker. För det första: I de fall som hänvisar till har man fått sin sak legalt prövad, precis i enlighet med hur ordningen är tänkt att fungera och i enlighet med den ordning som riksdag beslutade om 2005 en ordning som var med om att ta fram och en ordning som processades . Det skedde inte minst i ett stort utredningsarbete som föregick införandet av den nya instans- och processordningen, där man slog fast att den tidigare ordningen var rättsosäker och borde ersättas med den som vi har . För det andra: Denna ordning är sådan att migrationsdomstolarna och i domar och beslut fortlöpande tar ställning till hur situationen i olika länder, till exempel i , utvecklas och vilken betydelse detta har för den enskilde asylsökande. Regeringen kan inte utfärda några riktlinjer till . Det skulle strida mot den ordning som vi lade fast här i kammaren 2005. Det är på den grunden som jag anser att utlänningslagens skyddsbestämmelser är ändamålsenliga, och jag anser inte att det finns något behov av att ändra dessa vare sig när det gäller flyktingskap eller annat skyddsbehov. Detta är inte bara min personliga uppfattning, utan till stöd för detta lägger jag också slutbetänkande som kom 2009. Utredningen tittade på den ordning som hade infört och slog fast att den har blivit mer rättssäker. Den har blivit som tänkte sig att den skulle bli, och ansåg inte att det fanns något behov av att ändra de grunder som interpellanten har lyft fram. Därmed har jag också svarat på frågor. Saken får alltid prövas från fall till fall. Det är de enskilda fallen som ska prövas. Vi ska inte ha några kollektiva bedömningar av någon i , oavsett om man kommer från det ena eller det andra landet. Det är alltid det enskilda fallet som ska prövas, och det görs av och sedan av migrationsdomstolen om man är missnöjd med verkets beslut. Ytterst är det Migrationsöverdomstolen och inte regeringen som fastställer vilken praxis som ska råda när det gäller enskilda länder. 47 (MP): Låt oss titta på verkligheten. Hur fungerar det egentligen? Väl medveten om att, som migrationsministern påpekade, regering och riksdag inte får ingripa i myndighetsutövning eller påverka enskilda ärenden och mål vill jag med det uttryckliga medgivandet av personen i fråga ändå nämna ett, inte minst i medierna, uppmärksammat fall för att ge ett exempel på vad det verkligen är vi talar om , medmänniskor i nöd. , , sitter frihetsberövad i ett förvar i . Han berättar att han tillhör en etnisk minoritet, har varit politiskt aktiv, fängslats och torterats men sedan lyckats fly till . fruktar för sitt liv om han tvingas tillbaka till . Ändå riskerar han att utvisas dit. Svenska myndigheter har redan försökt tvinga honom till två gånger, men utvisningarna stoppades av medmänniskor, första gången på och på flygplanet från där medpassagerarna bokstavligen stod upp för honom. är tyvärr en av många som, menar jag, lever i ytterst välgrundad fruktan. Ännu ett exempel är de asylsökande kurder som nämnde i sitt anförande. De har flytt den iranska regimens förtryck och övergrepp och protesterar nu i ett tält mot beslutet att deportera dem till . Den kurdiska minoriteten är mycket utsatt i . De flesta personerna i tältet har varit eller är politiskt aktiva och vissa tillhör minoritetsreligioner. Flera av dem har familj och barn som har levt hela eller större delen av sitt liv i . Det var så här det blev. De här människorna lever med välgrundad fruktan för att utvisas till livsfara. har haft ett gott anseende som en för dem som tvingas fly undan förtryck och förföljelse, men börjar vi tumma på den principen. är det land som har blivit fällt flest gånger av för att ha tvingat tillbaka människor som riskerar tortyr. fastslog att utvisning av en iranier stod i strid med artikel 3 i den europeiska konventionen om mänskliga rättigheter. , , har i rapporten i svensk asylprövning granskat arbete. Det får stark kritik på flera viktiga områden. Ett tungt exempel enligt granskningen är att många tortyroffer bemöttes på ett bristfälligt sätt. togs inte hänsyn till att personer som har torterats ofta har svårt att minnas vad de har utsatts för. De blir därför misstrodda och inte bedömda som trovärdiga. Att utstå kritik så från så tunga instanser är mycket allvarligt. Regeringen borde vara bekymrad över detta och ändra sin politik i stället för att låtsas som om inget har hänt. Verkligheten visar ju att människor drabbas och att något måste göras. Mot bakgrund av detta undrar jag om migrationsministern fortfarande vidhåller att han inte tänker ompröva sin inställning att inte agera för att skyddet för asylsökande i ska förbättras i verkligheten. 48 (MP): Migrationsminister svarade inte riktigt på min fråga. Min fråga handlade inte om att blanda sig i myndighetsutövning utan min fråga var: Ämnar ministern göra något när vi ser att myndigheterna tolkar lagen snävare än lagstiftarens intentioner har varit? Det var min fråga. I utlänningslagens 12 kap. 1 § finner vi följande tydliga deklaration: Avvisning och utvisning av en utlänning får aldrig verkställas till ett land om det finns skälig anledning att anta att utlänningen där skulle vara i fara att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Här har vi en mycket tydlig lagstiftning. Ingen får utvisas tillbaka till ett land där det finns anledning att anta att man kan utsättas för omänsklig behandling. Då är följdfrågan när det som ett exempel gäller de människor som vi har träffat: Är det någon som tvivlar på att sådana människor som protesterar i tält på inte riskerar fängelse, tortyr, kroppsstraff eller annan omänsklig behandling om de tvingas tillbaka till ? Min fråga till migrationsministern med anledning av detta är om han inte känner någon oro för att människor, om vi avvisar dem till sådana länder, kan utsättas för såväl tortyr som fängelse och annan omänsklig behandling. 49 Statsrådet (M): Så kom det enskilda fallet. Jag satt egentligen bara och väntade på det. Det är naturligtvis inte relevant att i kammaren diskutera det som tar upp. Varken riksdag eller regering får lov att ingripa i enskilda fall. Det är till och med i någon mening ett brott att som riksdagsledamot över huvud taget kritisera vilket avgörande en domstol kommer fram till. Det finns inskrivet i vår lagstiftning, också i riksdagsordningen om jag inte missminner mig. Från iranska asylsökande vidgar nu detta till att omfatta asylsökande i största allmänhet, det vill säga att har haft ett gott anseende. är alltså det land i hela västvärlden som förutom och tar emot flest asylsökande och också har högst beviljandegrad. Det gäller alltså västvärlden. Tar vi in i det här sammanhanget är vi på fjärde plats. Sedan tycker jag att det är viktigt att understryka att en hel del av den kritik som förs fram av och som hon baserar på UNHCR:s rapporter naturligtvis också är att förvanska sanningen. Det är snarare så att UNHCR prisar arbete. Låt mig bara återge det UNHCR:s högkommissarie sade vid sitt möte med mig . finns på regeringens hemsida, om det är någon som vill gå in och kontrollera vad han sade. Han säger att om jag måste kritisera måste jag i princip kritisera alla andra länder innan jag kommer till , innan jag har synpunkter på vad ni gör. Så högt anseende har vi runt om i världen för vår asylprocedur, vårt mottagningssystem och vårt sätt att hantera de människor som kommer och söker skydd i vårt land. Att det sedan finns förslag till förbättringar och förändringar är en helt annan sak. Det ligger i UNHCR:s natur att de tycker att saker och ting kan förändras och förbättras. Men att säga att man därifrån riktar stark kritik mot är naturligtvis helt felaktigt. För att sedan gå tillbaka till det som interpellationen egentligen handlar om är det så att alltid gör en individuell prövning av varje enskilt fall. Denna prövning bygger på praxis och den bygger också på de rättsliga ställningstaganden som gör. I det fall som interpellationen tar upp har det gjorts nya rättsliga ställningstaganden. Jag tycker själv att det är bra att håller sig ajour med utvecklingen i och drar upp de riktlinjer som man har gjort, som ska beaktas vid prövningen av en asylansökan. Även detta är helt i enlighet med den ordning som lade fast 2005 och som trädde i kraft . Det är alltid upp till att bedöma omständigheterna i det enskilda fallet. Det ska inte vi här i kammaren göra och det ska inte jag som statsråd göra heller. kommer alltid enskilda fall studsande tillbaka som sägs utgöra bevis för saker och ting, men det är inte upp till oss här i kammaren att fälla några domar. Det ska göras av domstolar och av när man gör sin prövning. Jag ser ingen anledning att i det här läget dra upp riktlinjer för förändrad lagstiftning. Jag tycker att den vi har fungerar alldeles utmärkt. 50 (MP): Naturligtvis ska vi inte fälla domar. Jag ville ge ett exempel, som jag också underströk, för att visa vad det egentligen handlar om, vad det är de här lagarna hanterar. Det handlar om människor. Det vill jag vara väldigt tydlig med. Jag vill ställa min fråga en tredje gång. Tycker ministern att det är rimligt att människor skickas tillbaka till om de har sökt politisk asyl i ? Min poäng är att självklart har alla ansvar för att stå upp för medmänsklighet, så även migrationsministern. Allt fler tar också ställning när de får veta att asylsökande utsätts för fara genom att tvingas tillbaka. Fler än 65 000 personer har skrivit under en namninsamling och kräver att deportationer till stoppas. Den överlämnades till . Politik är att vilja. Om vi har en bra lag som i praktiken inte följs krävs förändring. Även om det är och domstolarna som ska tolka lagen är migrationsministern inte maktlös. Ministern kan ta initiativ till att förtydliga lagen när den inte tillämpas som det var tänkt. Det handlar om medmänsklighet och solidaritet, och det handlar om att ta ansvar för utsatta människor. Det handlar om liv och död, att inte chansa på att deportera medmänniskor till ovissa och farliga öden, att i värsta fall skicka dem i döden. Jag vill att ska vara en för skyddsbehövande, och jag vill att ska vara mänskligt, generöst och solidariskt. Låt oss se till att det blir så för alla och vidta de åtgärder som krävs. 51 Statsrådet (M): Svaret på fråga är kristallklart. Jag tycker att jag har varit tydlig i kammaren. Om en person har fått sin sak prövad enligt konstens alla regler, enligt det regelverk som har ställt fast i bred politisk enighet, man har fått lägga fram sin sak med hjälp av sitt juridiska biträde, man har fått möjlighet att inför domstol redogöra för sina sakskäl, men man har inte nått upp till de skyddsnivåer som är fastställda i svensk lagstiftning, är svaret tydligt och klart till den personen ett nej på ansökan. Då har man att acceptera nejet och lämna . Den andra stora frågan är: Har inte den person som har fått avslag på sin asylansökan också ett krav på sig att lämna ? har och regeringen blivit överens om det så kallade återvändandedirektivet, som lägger fast principerna för när människor ska återvända till sitt ursprungsland efter att ha fått sin sak prövad. Det är en viktig och angelägen princip som vi nu tillsammans har kommit överens om och som kommer att bli lag när lagrådsremissen har förvandlats till proposition . I allt detta måste man komma ihåg att rättssäkerheten är den stora ledstjärnan. Människor måste få möjlighet att få sin asylansökan prövad. Det får man inom ramen för det rättssäkra system som har byggt, som förmodligen är ett av världens mest avancerade. Det är inte särskilt många länder som har domstolsprövning i två led och därtill en oberoende migrationsöverdomstol och inte en politisk myndighet eller politiskt tillsatt institution som fattar de vägledande besluten. Allt detta gör att jag känner mig mycket trygg med ordningen. Att det därmed finns människor som inte kommer att vara nöjda med att de får ett nej på sin ansökan är en följd av att vi har en reglerad invandring. Vi kan naturligtvis diskutera den frågan också. Det är en helt annan och mycket större diskussion om vi ska gå över till ett system med fri invandring. Det är förmodligen det enda sättet att undvika att människor kommer att vara missnöjda med att de får ett nej på sin ansökan nu och . Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:94 om kontroll av villkoren för utländsk arbetskraft 52 Statsrådet (M): har frågat arbetsmarknadsminister om hon avser att vidta några åtgärder för att stoppa oseriösa arbetsgivares fusk med utländsk arbetskraft. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Inledningsvis vill jag poängtera att i gäller den svenska arbetsmarknadsmodellen. Modellen innebär att riksdag och regering har överlämnat åt parterna på arbetsmarknaden att i kollektivavtal reglera villkor och löner. Övervakningen av hur lönevillkor och övriga anställningsvillkor följs utövas av de fackliga organisationerna. När det gäller arbetstids- och arbetsmiljölagstiftningen är det som ansvarar för tillsynen. Jag vill vidare understryka att den svenska regleringen av arbetskraftsinvandring skapar förutsättningar för att på ett effektivt sätt underlätta arbetskraftsinvandring från tredjeland. Att och andra länder i kommer att behöva arbetskraft råder det inget tvivel om. Reglerna för arbetskraftsinvandring handlar därför om att både tillgodose arbetsmarknadens behov av arbetskraft och ge människor en möjlighet att komma till för att arbeta. Regelverket ställer också upp tydliga krav och villkor för när arbetstillstånd får beviljas. Anställningsvillkoren för den tredjelandsmedborgare som kommer hit för att arbeta får inte vara sämre än vad som följer av kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Innan tillstånd beviljas ska pröva om anställningsvillkoren ligger på rätt nivå, och berörd arbetstagarorganisation ska i regel ges tillfälle att yttra sig. har att bedöma om en ansökan om arbetstillstånd grundar sig på riktiga uppgifter och ska se till att ärendet är tillräckligt utrett. Verket ska också vara observant på att det inte rör sig om skenavtal och ska vid behov utreda omständigheter som rör både arbetsgivaren och arbetstagaren.