prot · GY0987 · 2011-04-13 00:00:00 — Den mest användbara definitionen av feminism är att feminism är insikten om att patriarkatet är den rådande könsmaktsordningen samt en vilja att förändra detta. I den bemärkelsen har alltid varit en del av den feministiska rörelsen. Könsmaktsordningen är således en maktordning som utgår från mannen som norm. Samhället är organiserat utifrån föreställningen om att den medborgare som världen ska anpassas efter först och främst är man, men också heterosexuell, vit och medelålders. Sanningen är förstås att denna grupp utgör en ganska liten del av befolkningen och att majoriteten av befolkningen därigenom definieras som avvikande och i och med det på olika sätt tvingas arbeta mot strukturer som missgynnar dem. För att förändra detta krävs en förståelse hos makthavare och en vilja att förändra begränsande och förtryckande normer och strukturer. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn måste alltså utgå från en könsmaktsförståelse. Denna förståelse, som presenterades i utredningen i luften 2004, ställer frågor om våldets avsikter och ser sambandet mellan fysisk och sexuell våldsutövning och andra former av kontrollerande beteenden som våldsutövning och könsrelaterade kränkningar. Det gäller för myndigheter att inte bara söka individuella förklaringar till varför vissa män slår, till exempel sociala eller kulturella avvikelser. Mäns våld mot kvinnor måste förstås och ses som ett samhällsproblem som berör oss alla. rättsväsen genomlider en stor förtroendekris. Enbart av anmälda våldtäkter leder till åtal och enbart någon procent av dessa leder sedan till en fällande dom. En studie vid visade att kvinnor med invandrar- och underklassbakgrund har sämst trovärdighet i rättssystemet. De attityder mot kvinnor som följer av detta leder till en minskad anmälningsbenägenhet. Rädslan för att inte bli trodd, att bli hånad eller att bli uthängd i offentligheten efter ett övergrepp gör att många kvinnor över huvud taget inte anmäler brott. Detta postbrottsförlopp inom rättsväsendet har därmed fått beteckningen den andra våldtäkten. Mörkertalet tros därför vara stort. Enbart av våldtäkterna beräknas anmälas. anmäldes 15 700 sexualbrott. Av dessa var nästan 6 000 våldtäkter, vilket motsvarar ca 16 anmälda våldtäkter per dag. En rapport finansierad av EU:s Daphneprogram som utkom visar att åtalsfrekvensen för våldtäkt i är synnerligen låg. I den har man jämfört elva europeiska länder avseende våldtäktsärenden. Det framkom att åtalsfrekvensen för våldtäkt i är bland de lägsta i . Amnesty publicerade en rapport om våldtäkt i de nordiska länderna. I rapporten föreslår Amnesty att en oberoende inrättas med uppgift att systematiskt samla in information om samtliga utredningar rörande våldtäkt som läggs ned eller inte leder till beslut om att väcka åtal samt att analysera och rapportera om skälen härtill och bedöma utredningskvaliteten. Jag är av åsikten att en skulle fylla en viktig funktion för att samla in och identifiera brister som är kopplade till utredningarna av våldtäktsbrott. studier kan sedan ligga till grund för det förbättringsarbete som krävs vad gäller rättsväsendets hantering av våldtäktsärenden. Jag vill även beröra det som står i reservation 20 om barn som har bevittnat våld. Som vi hörde tidigare från Socialdemokraterna uppskattar att det finns mellan 100 000 och 190 000 barn som växer upp i och som har bevittnat våld i familjen . Mörkertalet är dock stort. har ett barn som bevittnat våld i hemmet mot en nära anhörig rätt till skadestånd från staten. Dessutom ska behandla dem som om de vore utsatta för brott. De har däremot inte rätt till skadestånd av den som utsatt dem för att bevittna våld genom att misshandla deras trygghet. vill att barn ska få ställning som målsägande, få ett eget juridiskt biträde i rättsprocessen och få skadestånd av den som slagit en anhörig till dem samt att barn ska ha rätt till full insyn och medverkan i processen. Ett slag mot en nära anhörig är även ett slag mot barnet. (Applåder) I detta anförande instämde (V). 11 (SD): I detta betänkande har vi en reservation, nr 6, som jag härmed yrkar bifall till. Jag är tämligen säker på att jag kommer att få höra från alliansföreträdarna att det redan föreligger en utredning om brottsofferskadestånd. Varför lägger vi då fram en motion, när det redan ligger en utredning? Borde vi inte invänta utredningen? Vi kommer säkert att få höra det. Men i uppdraget till utredningen står det att det ska utredas om det finns skäl att begränsa möjlighet att göra självständiga skadeståndsrättsliga bedömningar samt om det finns skäl att lindra kraven som ställs på brottsoffret att själv söka upp sin ersättning. Det är just detta om som vi menar är omotiverat. Oavsett vad utredningen kommer fram till jag antar att den kommer fram till att det inte ska vara någon ändring på detta kommer vi fortfarande att tycka att det ska vara en ändring. Vi anser att brottsoffret inte ska behöva göra det som krävs av dagens system. Därför har vi lagt fram denna motion; vi vill att det ska utredas hur det ska gå till, inte om det ska göras. 12 (V): Jag står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 1. Både Socialdemokraterna och har sagt mycket, och jag ställer mig bakom i princip allt man har sagt. När vi nu i justitieutskottets betänkande 11, som är ett betänkande från den allmänna motionstiden, ska diskutera de brottsdrabbade är det det förebyggande arbetet som är det viktigaste. Det vi kan se är stora ekonomiska klyftor i samhället, och all forskning visar också att detta leder till större brottslighet. Jag går in på betänkandet. Trots den ökade uppmärksamheten när det gäller brottsdrabbades situation finns enligt tecken på att uppmärksamheten blir retorik utan reellt innehåll. Att brottsutsatta får ett symboliskt värde i den kriminalpolitiska debatten leder inte nödvändigtvis till att deras ställning och situation förbättras. Tvärtom kan det leda till en förtroendeklyfta mellan brottsdrabbade och samhället då det i det konkreta fallet visar sig finnas ett glapp mellan ord och handling. Brottsdrabbade har i hög grad använts som en bricka i det politiska spelet. Vad gäller kommunernas ansvar för de brottsdrabbade vore det naturligt att hela samhället har ett ansvar för att hjälpa brottsdrabbade. De rättsvårdande myndigheterna som polisen, åklagarna och domstolarna bär en stor del av detta ansvar, men det delas också av sjukvården, skolan, arbetsplatser och det lokala samhället i stort. har det vuxit fram ett hundratal lokala brottsofferjourer, och det är bra. En brottsofferjour består av ett antal ideellt arbetande stödpersoner samt i vissa fall en anställd assistent eller samordnare. En annan viktig frivilligorganisation som tar ett mycket stort ansvar är kvinnojourerna. Över ett hundratal kvinnojourer arbetar mot våld och förtryck av kvinnor samt för kvinnors frigörelse och jämställdhet på alla plan i samhället. Det primära ansvaret för brottsdrabbade har dock socialnämnden i enlighet med socialtjänstlagen. Hur lever upp till detta ansvar ser som ni vet mycket olika ut i landet, detta av olika anledningar. Det finns tyvärr exempel på att inte alls lever upp till intentionerna i lagstiftningen. Det kan gälla stödinsatser som jourboende, samtal, kontakter med myndigheter och mycket annat. Tillkortakommanden i åtagande gör att de lokala brottsoffer- och kvinnojourerna kan bli ett ovärderligt stöd. kan de i praktiken bära hela ansvaret. Jourerna arbetar dock under väldigt stor press, och det vet vi allihop i den här kammaren. Antalet människor som söker hjälp är stort. Att ha en anställd kan för en jour vara en nödvändig avlastning, men det är inte alltid ekonomin tillåter detta. En jour kan få slåss om pengar med föreningar, kulturverksamhet och annat inom en kommun, och vad händer om en brottsoffer- eller kvinnojour inte finns på orten? Det finns dessutom problem med att landets olika polismyndigheter hanterar brottsutsatta olika, vilket även det bidrar till den geografiska ojämlikheten för brottsutsatta. Den borgerliga regeringens brister när det gäller att ta ansvar för kommunernas ekonomi spelar självklart en väldigt stor roll i sammanhanget. Regeringen radar upp en väldig massa förslag om att detta är kommunens ansvar, detta är landstingens ansvar och så vidare, men vi ser inte så ofta att de skickar med några pengar för att kommuner och landsting ska kunna leva upp till detta ansvar. Det är en stor brist. Med osäkra ekonomiska förutsättningar riskerar ansvaret för brottsdrabbade att bli en lågt prioriterad fråga. Det tycker jag att ni ska ta och tänka på. Frågan om kommunernas ansvar för brottsdrabbade måste uppmärksammas mer. I görligaste mån ska vi givetvis ta till vara de ideella krafter som finns, men det rör sig om ett samhälleligt ansvar och samhället får inte göra sig beroende av enskilda insatser. Jag går över till det här med en nationell samordning när det gäller våldtäkter och förundersökningar. Ett stort problem är de attityder främst bland unga män som Amnestys undersökning Var går gränsen? De påvisade också att dessa attityder även finns bland de myndighetspersoner som har i uppgift att bekämpa mäns våld och sexuellt våld mot kvinnor. Så länge föreställningar som att berusade kvinnor som haft någon form av relation med förövaren innan våldtäkten har sig själva att skylla florerar bland polis, åklagare och domare kommer attityderna att fortleva. Dessutom riskerar föreställningarna om våldtagna kvinnor att påverka myndighetspersoner i deras yrkesutövning, vilket är ett stort problem för alla våldtagna kvinnors rättstrygghet. Enligt Amnestys rapport , Fallet nedlagt Våldtäkt och mänskliga rättigheter i de nordiska länderna, är brottsdrabbades sociala status oerhört viktig för möjligheten att bli trodd av polisen. Även detta finns det fler som kan vittna om. Amnesty menar att när det gäller vissa grupper av kvinnor är svårigheten att bli trodd och därmed att få rättslig upprättelse så stor att man kan tala om diskriminering. De grupper som lyfts fram i rapporten är unga kvinnor, i synnerhet om de varit berusade vid tillfället för våldtäkten, asiatiska och östeuropeiska kvinnor som lever med svenska män, kvinnor i prostitution, kvinnor med psykologiska problem och kvinnor som tidigare anmält våldtäkt. På grund av risken för ord-mot-ord-situationer är den tekniska bevisningen viktig när det gäller våldtäkter. En av de bevismöjligheter som finns är de rättsintyg som skrivs efter läkarundersökning av den våldtagna. Enligt uppgifter från en undersökning i tidningen uppsökte 596 personer akutmottagning för våldtagna kvinnor . av dessa gjorde polisanmälan, men åklagare begärde endast ut rättsintyg i av fallen. Enligt Brå uppsöker av alla i landet som polisanmält våldtäkt också sjukvården. Det finns med andra ord förutsättningar för att i högre grad än använda sig av teknisk bevisning för att gå vidare med förundersökningar. Detta är av oerhörd vikt för de våldtagna kvinnorna och för alla kvinnors tilltro till rättsväsendet. Ett rättsintyg är möjligen inte alltid nödvändigt för att leda ett fall till åtal men torde vara det i en betydligt större andel av fallen än vad som redovisas. Amnesty har föreslagit att regeringen ska inrätta en för att hitta brister i förundersökningar, och de föreslår också åtgärder. Kommissionen bör enligt Amnesty vara oberoende från polis- och åklagarväsendet, även om samarbete självklart är nödvändigt Vi stöder Amnestys krav på en sådan kommission, men på detta får vi avslag. Vi är tre oppositionspartier som beklagar detta djupt. Jag vill också säga, fru talman, att när det gäller konsekvenserna för brottsdrabbade och våldsbrott mot hbt-personer kommer att företräda i den frågan. (Applåder) I detta anförande instämde (V) och (MP). 13 (M): Våldet i samhället påverkar alla unga som gamla, kvinnor som män. Det är något vi alla berörs av. Alla känner vi, eller har träffat någon, som blivit utsatt för våld eller andra övergrepp. Utsattheten för våld är dubbelt så hög bland oss unga jämfört med äldre. Risken att bli utsatt för rån är så hög bland oss unga, och i områden med stort utanförskap är våldet också som mest utbrett. Så ser verkligheten ut. Alliansregeringens arbete har varit präglat av ett högt reformtempo. har regeringen genomfört den största satsningen på rättsväsendet och tryggheten i modern tid. har fler poliser och åklagare än vi haft. Förtroendet för rättsväsendet ökar, och fler känner sig trygga. Men det finns fortfarande många i vårt land som utsätts för brott och känner sig otrygga i sin vardag. Detta visar på vikten av fortsatta satsningar för att skapa ett effektivare rättsväsen som fler känner förtroende för. För de unga förövarna som tidigt börjar med brott ökar risken att fastna i utanförskap och en livslång kriminell karriär. Unga förövare riskerar att ge unga brottsoffer. är det inte helt ovanligt att dagens brottsoffer blir morgondagens gärningsmän. För att komma åt ungdomsbrottsligheten krävs breda satsningar. Fler poliser och åklagare är en grundförutsättning. Därtill behövs ett helhetsgrepp där skolan, och arbetsmarknadsinsatser samverkar för att minska utanförskapet och brottsligheten bland oss unga. som vi ska vara stolta över vad som har åstadkommits måste vi vara ödmjuka inför resultatet av förändringarna. Frågan vi ständigt måste ställa oss själva är: Når vi verkligen ända fram till dem som behöver det allra mest? I årets motionsbetänkande om våldsbrott och brottsoffer behandlas ett sextiotal motioner från den allmänna motionstiden. I betänkandet finns 26 reservationer. Ett antal av dessa reservationer rör områden där det redan pågår utredningar. I vissa andra fall pågår redan ett arbete med att se över de förslag som finns i motionerna. Alliansen har genomfört den största trygghetssatsningen i modern tid. Vi har ökat antalet poliser i landet från 17 000 till 20 000. har fler poliser än vi har haft. Vi har skärpt straffen för de allvarligaste våldsbrotten. Ett nytt brott, synnerligen grov misshandel, har införts. Preskriptionstiden för mord har avskaffats som straffet för brottet i sig har skärpts. Brottsoffers ställning har stärkts genom att den som har utsatts för ett brott numera får bättre stöd och hjälp genom hela rättskedjan. Barn som kontaktas av vuxna i ett sexuellt syfte får ett bättre skydd genom att ett nytt brott införts i lagen, så kallad gromning. Vi har också skärpt reglerna vad gäller barnpornografi och därmed täppt till många av de luckor som tidigare fanns i lagen. initierade vi satsningen på de sociala insatsgrupperna. Det är ett projekt som inriktas på unga i farozonen. Det handlar om att vara närvarande och tidigt upptäcka unga som löper risk att fastna och dras in i kriminalitet. Det är mycket glädjande att intresset kring projektet varit så stort, särskilt som rikspolischefen pekar ut unga som polisens viktigaste målgrupp i sitt arbete . Han anser att detta är en målgrupp där polisen verkligen kan göra skillnad. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. är ett mycket tryggt land att leva i. Alliansen står upp för en aktiv bekämpning av våldsbrott och annan kriminalitet. Vi arbetar ständigt med att förbättra tryggheten i vårt land, och det är ett arbete som redan har givit resultat. Den nationella trygghetsundersökningen visar att tryggheten har ökat och att förtroendet för rättsväsendet blivit större sedan alliansregeringen tillträdde 2006. Människor upplever att tryggheten i vardagen har blivit mycket bättre. Det är det bästa beviset på att våra reformer faktiskt gör skillnad. ska vi ännu inte vara nöjda. Vi ska fortsätta arbetet med att göra till världens tryggaste land. Det ska vara ett tryggt land att leva i för alla oavsett vem man är eller var man bor. Vi är på god väg, men finns det mycket mer att göra. Låt oss sluta peka finger och i stället fokusera framåt. Vi får aldrig låta våldet segra. Det är nu vi har chansen att lyckas. Den kriminella sidan har alltid öppet , . På samma sätt måste rättsväsendet vara där för dem som behöver det. Hela samhället måste anstränga sig till sitt yttersta, såväl det offentliga som det civila. Tillsammans kan vi skapa det trygga samhälle som vi alla vill ha. Alla har vi ett ansvar att stå upp mot våldet i vår vardag. I detta anförande instämde , och (alla M). 14 (MP) replik: Jag lyssnade på inlägget från dig, , och jag vet att du är en person som har ett stort engagemang för att bekämpa våldet i samhället. Jag noterade att du i ditt anförande tog upp till exempel det faktum att Alliansen har ökat antalet poliser till 20 000 och skärpt en del straff, även om det inte finns någon som helst kriminalpolitisk forskning där det hävdas att en skärpning av straffen minskar brottsligheten i samhället. Å andra sidan tror jag att det krävs stora insatser i till exempel kriminalvården, och resurserna behöver stärkas. Det handlar nämligen inte bara om fler poliser. Det kanske inte är på det sättet som all brottslighet i samhället löses. Man måste också se till att de personer som har begått brott kan tas om hand inom kriminalvården för att sedan kunna slussas ut till ett liv som inte handlar om kriminalitet så att de kan få en bättre framtid. Jag är lite intresserad av vilka konkreta förslag som Alliansen har på detta område. 15 (M) replik: Det gläder mig att se att har sett att våra förändringar har gjort skillnad och faktiskt erkänner att vi har genomfört de förändringar som vi talar om. Jag är, precis som , väldigt mån om att kriminalvården ska fungera på ett bra sätt. Jag tycker att kriminalvården ska ha ett innehåll som är inriktat på att just minska återfallen i våldsbrottslighet och annan brottslighet. Då kan man absolut tala om arbete, studier och olika former av behandling som metoder som fungerar för att åstadkomma det. Vi ska aldrig vara nöjda. Jag tror att vi har kommit långt på vägen att ha en kriminalvård som fungerar mycket bra, men mycket mer finns att göra. Det är viktigt att komma ihåg att debatten är det som för detta arbete framåt, och det gläder mig att tar upp detta. 16 (MP) replik: Jag känner fortfarande att jag inte har fått svar på vilka konkreta åtgärder som man vill vidta för att se till att till exempel kriminalvården blir bättre. Som det ser ut nu har Alliansen förvisso satsat resurser på att utöka antalet poliser, men man har inte backat upp satsningarna med motsvarande resurser till kriminalvården, vilket självfallet behövs om fler brott upp och fler kommer in i kriminalvården. Jag skulle också vilja få svar på om Alliansen är beredd att ta till sig vårt förslag om en när det gäller våldtäktsärenden. Även om i sitt anförande är mycket tydlig med att det är allas vårt ansvar att ta avstånd från våld tycker jag att det kan vara rimligt att man också föreslår konkreta åtgärder för att gå vidare med detta. Då tror jag att det är viktigt att man lyfter fram en för våldtäktsärenden eftersom det är så otroligt få våldtäkter som anmäls, så otroligt få som sedan leder till åtal och ännu färre som leder till en fällande dom. Jag upplevde inte att du berörde vare sig mäns våld mot kvinnor eller våldtäkter i samhället. Jag skulle gärna vilja veta vilka planer Alliansen har för att bekämpa detta stora problem med våld. 17 (M) replik: Jag ska börja med den första frågan som gällde kriminalvården. Jag har besökt och ungdomsanstalten i där jag har sett exempel på hur man faktiskt kan rehabilitera unga människor och äldre människor som har fastnat i kriminalitet. Det handlar om att få dem att göra något annat än att bara tänka på våld. Jag har sett hur man har bedrivit arbete på anstalter och försökt rehabilitera människor till ett normalt liv på bästa möjliga sätt. Jag tror att vi ska fortsätta med detta arbete och göra fler förbättringar för dem som har fastnat i kriminalvården att kunna leva ett normalt liv efteråt. Jag ska gå in på det som sades om våldtäktsärenden och den kommission som ni vill att vi ska inrätta för att utreda detta. Jag noterar att i sitt anförande nämnde att av alla våldtäkter anmäls. Jag tror inte att den siffran stämmer. Jag tror att det är en felaktig siffra. Jag vet inte vad du baserar den på. Självklart ska vi göra ytterligare insatser för att förbättra hela rättskedjan. Det pågår just nu en utredning för att se över varför det tar så himla från att ett brott anmäls till dess det faktiskt händer någonting. Jag tror att mycket mer kan göras. Men låt oss vänta på det här arbetet och låt oss se vad den utredningen säger. Sedan kan vi återkomma till den frågan. 18 (V) replik: från hade ett ganska långt anförande om alla åtgärder som har vidtagits inom rättsväsendet, anslag till polis och så vidare. Det har ju varit genomgående : Hej och hå, titta vad bra vi är! Vi satsar så och så mycket på rättsväsendet. Då kan vi titta på hur vi ska göra för att människor ska bli mindre brottsdrabbade och drabbas mindre av våldsbrott. Du är ju väldigt intresserad och talar dig varm för dessa unga, och det är jättebra, , men när det gäller förebyggande menar vi att det finns människor i det här landet som är experter. Det finns vi från , från och från socialdemokratin. Vi kan påvisa hur man ska förebygga brott över huvud taget. Och det är att ha så lite ekonomiska skillnader som möjligt, studier har faktiskt bevisat att ett ekonomiskt jämlikare samhälle är mindre drabbat av kriminalitet och brott. Du vurmar också för dessa unga, det högaktar jag dig för, men om jag tittar i er budget som lades fram kan jag se att man fortfarande konstaterar att man släpar efter på ungdomssidan. När jag tittar i era tabeller ser jag att man ju heller inte gör några större ekonomiska satsningar. Man skriver så här: Detta gäller särskilt utredningar som berör ungdomar och som tar alltför . Man konstaterar det, men vad gör man? 19 (M) replik: Som jag nämnde till , jag vet inte om det var någon som lyssnade på det, pågår det nu en utredning som ska se över hela rättskedjan, varför det tar så från det att ett brott anmäls till dess det faktiskt lagförs. Jag tycker att det är viktigt att vi inväntar den utredningen. Jag hoppas att känner till att den finns. är generellt sett ett mycket tryggt land att leva i. Jag tror att fokus på ungdomsbrottsligheten har blivit väldigt tydligt . Polisen säger själv att det här ska man ha som huvudfokus . Vi ser att hela samhället nu börjar resa sig mot våldet, framför allt när det gäller ungdomsvåldet. Det gläder mig väldigt mycket. I valet fick inte väljarnas förtroende i just de här frågorna. Det är uppenbart. Jag tycker att det är viktigt att komma ihåg att människor har ett stort förtroende för vårt rättsarbete. Låt det fortsätta så! 20 (V) replik: Jag är mycket medveten om utredningen om effektiviteten i rättskedjan. Jag har i varenda budgetdebatt påpekat till exempel när det gäller polisorganisationen att det inte går att bara oavkortat stoppa in pengar och inte kräva att man ska använda de resurser man har fått effektivt. I fråga om ungdomsbrott är väl det man gör bra, men redan revisorer kunde konstatera att när det gäller snabbheten i ärendehandläggningen av alla de mål som gäller unga brottslingar pekar allting åt fel håll. Det är väl bra om ni gör något, men behövs även resurser här. När jag tittar på de brottsdrabbade i rättskedjan kan jag se att ligger relativt bra till, men man har ju också gjort om systemet så att vi har förvaltningsdomstolar . Där har ärendetillströmningen ökat . Det beror på de utförsäkrade, alltså försäkringskasseärenden. Om man inte tillskapar mer resurser för domstolarna måste det väl i praktiken ändå innebära att de inte vet var de ska ta pengarna ifrån för att upprätthålla den här effektiviteten när förvaltningsdomstolarna sticker i väg. Då blir det de som är drabbade av brott, bland annat våldsdrabbade, som blir lidande därför att de får vänta . Vad har du för kommentar till det? 21 (M) replik: Jag tycker att det som lyfter upp absolut är en viktig aspekt, att vi faktiskt har domstolar som fungerar.