prot · GY0983 · 2011-04-06 00:00:00 — , när andelen som lånar till större delen av sin inkomst ökar, när fler tar lån av sin disponibla inkomst och när bostadspriser ökar och räntor stiger skuldsätter sig fler människor alltmer. Vi har tidigare i kammaren debatterat risken för en kommande bostadsbubbla. beräknar att 400 000 människor är i behov av skuldsanering. Det är människor som till större delen faktiskt har råkat ut för livet arbetslöshet, sjukdom, skilsmässa eller dödsfall i familjen. De allra flesta har inte lyxkonsumerat. Målet för samhället måste väl ändå vara att hjälpa dessa människor tillbaka. Det är faktiskt lönsamt att se till att dessa människor kommer tillbaka till ett liv där de kan vara med och bidra. Jag skulle vilja säga att det i grund och botten handlar om en skillnad i människosyn. Människor vill nämligen göra rätt för sig. Det visar inte minst en rapport som själv har lagt fram och som heter just Alla vill göra rätt för sig. Jag tycker att det vore förnämligt att höra förklara hur han ser på människor och sin människosyn när det handlar om överskuldsatta. Där ute finns nämligen människor som behöver vår hjälp och vårt stöd för att komma tillbaka till samhället. Det handlar inte om att smita undan, för människor vill faktiskt göra rätt för sig. 6 (M) replik: Man kan inte generalisera, men man måste titta på frågorna i ett samhällsperspektiv. Det är klart att det fordras en balanspunkt när det gäller betalningsmoral och möjligheten att bli fri från skulder. Naturligtvis handlar det om att få människor på banan igen, och det är ganska tydligt i detta fall också med koppling till arbetslinjen och alla dessa småföretagare som har tvingats gå i personlig borgen och aldrig kan komma tillbaks men kanske är duktiga entreprenörer. Det gäller människor med vanliga arbeten också. Det är ingen skillnad i människosyn, utan det kanske är fråga om att man inte bestämmer sig på förhand och säger vad som är rätt eller fel utan försöker väga samman alla olika aspekter som finns på detta. Apropå tidigare replik angående vad som har sagts från budget- och skuldrådgivarnas sida när det gäller insolvensprognosen är min uppfattning att vi inte kan dra så långtgående slutsatser att det alltid ska vara . En domstol skapar rättspraxis, och enskilda fall bedöms utifrån dessa förutsättningar. En grundförutsättning är fortfarande att man inte har en skuldbörda på mer än och en inkomst, om man inte är sjuk, om man över huvud taget ska komma i fråga för skuldsanering. Det fall som avgjorde var väldigt nära där. beviljade skuldsanering i detta fall. Antalet människor som har fått skuldsanering har ökat, därför att har tillämpat regelverket på ett mer nyanserat sätt genom att göra en totalbedömning. Det är vad det handlar om: Människor som faktiskt kan komma tillbaka och bidra ska naturligtvis få möjlighet att göra det, men det måste också finnas incitament så att man är medveten om att man ska fullgöra sina förpliktelser i samhället. 7 (MP): betänkande nr 9 handlar alltså om skuldsaneringslagen. Efter anförande finns det egentligen inte särskilt mycket att tillägga. Jag tänkte i likhet med börja med att bena ut yrkandena, eftersom vi har haft lite problem med dem när de sett ut på det här sättet. När det gäller betänkandets punkter 1, 2 och 4 yrkar jag bifall till utskottets förslag. När det gäller punkterna 2 och 4 yrkar jag dessutom avslag på reservationerna. Slutligen yrkar jag bifall till reservation 2, som hör till punkt 3. Då har vi klarat ut det. Den första punkten, att underlätta för näringsidkare att kunna beviljas skuldsanering, ligger helt i linje med syn på hur regelverket bör fungera. Vi tycker att det är en väldigt bra utveckling. Vi utgår från att regeringen även fortsättningsvis kommer att följa frågan noggrant, eftersom det trots de formuleringar som antas är rätt svårt att bedöma vilka konkreta förändringar det i praktiken innebär för dem som berörs. Det kan hända att det visar sig att det behövs justeringar för att man ska nå de mål som är avsedda. När det gäller punkt 2 har jag ganska svårt att se motivet bakom att den moderatledda högeroppositionen anser sig ha behov av att skriva en reservation. Eftersom Högsta domstolens beslut kom efter det att regeringen hade lagt fram sin proposition tycker jag inte att det hade varit märkligt på något sätt om regeringen, som i detta fall hamnar i minoritet i utskottet, hade justerat sin position och ändrat uppfattning. Det är ganska tydligt i reservationstexten att även högerpartierna anser att det finns starka motiv för att se över insolvensprognosen och hur den tillämpas. Jag tycker att man skulle ha valt att låta utskottet vara enigt på denna punkt. Att man väljer att inte göra så kan kanske tolkas på olika sätt, men jag uppfattar nog att man mer vill markera att man från regeringspartiernas sida anser att sådana beslut inte ska tas i kammaren när man påpekar att regeringen inte har tänkt rätt från början. Jag gillar inte den principen. I ett sådant här fall skulle det ha varit ganska lätt att avstå från en reservation, för att vara i linje med den reservation man har skrivit. Det hade varit möjligt för regeringspartierna att ta hem en poäng och visa att man är öppen för verkligheten på ett annat sätt än vad den här reservationen visar. När det gäller punkt 3 i betänkandet, som det har sagts mest om , är det tydligt att regeringen har en helt annan uppfattning än vad utredaren och remissinstanserna har. Att de har en annan uppfattning tycker jag är svårt att hitta grunden för i betänkandetexten. Man kan ana sig till, och det har redan sagts här, att regeringssidan inte har den tilltro till människors goda vilja att göra rätt för sig som jag tycker att vi kan se att remissinstanserna anser att vi kan räkna med. Det är kanske det som är grundorsaken till skiljelinjen. Vår erfarenhet i är, som sagts tidigare, att medborgarna i det längsta försöker reda ut sakerna på egen hand, ibland med hjälp från släkt och vänner eller andra privata långivare som går in, och man gör många försök . När man väljer att ta steget att vända sig till samhället menar vi att det är viktigt att det betyder någonting, att man får en horisont, ett tidsperspektiv som inte är alltför långt. Då menar vi att förändringen från fem till som norm skulle vara bra. Vi är övertygade om att regeringen egentligen kommer att komma till samma slutsats som vi, men man förstår av betänkandetexten att det kommer att ta , onödiga år för dem som det berör. När det gäller den fjärde punkten uppfattar jag att regeringssidan egentligen delar utskottsmajoritetens synpunkter, men man kan inte tillåta sig att erkänna att följdmotionen tar upp många bra saker. Jag blir inte särskilt förvånad om det som föreslås i motionerna dimper ned på bord i form av propositioner. Det är så som spelets regler är här i . Det är kul om det går åt rätt håll i och för sig, men det kan gå snabbare. Jag hoppas att regeringen lyssnar på utskottsmajoriteten i det här fallet. Jag tror att man har tagit till sig mycket av det som föreslås i följdmotionen så att det kommer att ske ändringar, oavsett hur det går i voteringen. Det är ändå en majoritet bakom reservationen. I detta anförande instämde (S) och (V). 8 (FP): fattade regeringen beslut om att tillsätta en utredning om ett samordnat insolvensförfarande. Det innefattade också de frågor som vi har på bordet . Jag vill inleda med att citera ur utredningsdirektiven. Först skrivs angående företagsrekonstruktion och konkurs, men sedan kommer det: Vidare skall utredaren lämna förslag om skuldnedsättning för överskuldsatta företagare med personligt ansvar för företagets skulder. I ett samhällsekonomiskt perspektiv är det av betydelse att en seriös företagare snabbt kan komma tillbaka efter en konkurs, ofta mer erfaren och med större utsikter till framgång. Utredaren skall också undersöka varför privatpersoner som är så skuldsatta att de inom överskådlig framtid inte kan betala sina skulder inte söker, eller inte beviljas, skuldsanering. Utredaren skall, beroende på vad undersökningen visar, föreslå åtgärder som underlättar för dessa gäldenärer att ta sig ur överskuldsättningen. Jag fick det utredningsuppdraget av regeringen, och i den utredning som presenterades och som heter Vägen tillbaka för överskuldsatta har jag lagt fram förslag som helt överensstämmer med direktiven. har vi att diskutera en del av de förslag som utredningen lade fram. Jag ska börja med frågan om aktiva näringsidkare. Den frågan penetrerade vi väldigt noga i utredningen, och vi ställde oss frågan om skuldsanering var rätt instrument för en aktiv företagare eller om det skulle vara företagsrekonstruktion eller ackord. Med aktiva näringsidkare menas personer som driver ett företag och fortsätter att driva ett företag. Jag tycker att det är viktigt att vi har det klart för oss därför att företagare som har upphört med sin verksamhet, antingen avvecklat den eller gått i konkurs, alltid har kunnat få skuldsanering alltsedan skuldsaneringslagen infördes. Det är alltså fråga om att kunna fortsätta driva sitt företag som man får skuldsanering. Då vill regeringen öppna en möjlighet för fler än enligt den gällande lagen. Det är en väldigt liten möjlighet man öppnar, det är en mycket liten grupp som kommer i fråga. Jag tycker att man har exemplifierat det ganska bra i propositionen där det talas om personer som bedriver hushållsnära tjänster eller enklare konsultverksamhet. hade man som exempel en hantverkare eller en frisör. Det är alldeles uppenbart i underlaget att man inte kan ha företagsintecknade lån, det vill säga vanligtvis checkkrediter, man kan inte ha varulager i någon omfattning, man kan inte ha fordringar i någon omfattning och man kan inte ha anställda. Det blir alltså en väldigt liten grupp. Man undrar naturligtvis hur en frisör ska kunna bli så skuldsatt att han kan få skuldsanering om vi bibehåller det kvalificerade insolvensrekvisitet på det sätt som det ser ut . tycker jag personligen inte att detta är någon stor fråga, men bakgrunden till att jag vill ta upp det är att vi i utredningen föreslog att man inte skulle få skuldsanering därför att vi såg att man skulle göra företagskonstruktioner eller ackord i stället. Men jag ställer mig bakom regeringens bedömning. Jag tycker inte att det är något problem att släppa in några enstaka företagare i skuldsaneringen, för det kommer inte att bli någon som helst mängd. Det andra förslaget i regeringens proposition, att man bland rekvisiten skulle slopa det särskilda kravet att beakta skuldernas ålder, är ett förslag som överensstämmer med utredningens förslag. Det har varit ett hinder i vissa fall. Det hindret kommer bort, och det är naturligtvis enbart positivt att så sker. Det är motiverat av att en företagare har både gamla och nya skulder. Den stora frågan i dagens debatt, och säkert i den fortsatta debatten om skuldsanering, gäller de andra två delarna. Kvalificerad insolvens: I utredningen diskuterade vi mot bakgrund av de direktiv vi fick om vi skulle stryka ordet kvalificerad, om det skulle räcka med insolvens, som alltså är detsamma som att man är konkursmässig. Vi kom fram till att det var att gå ett steg för långt, så vi ville behålla begreppet kvalificerad insolvens. Men för att uppfylla direktiven om att fler skulle få skuldsanering ville vi lätta upp kravet om kvalificerad insolvens. Vi såg oss naturligtvis också runt hur det ser ut i . Vad vi fastnade för var den variant som man har i , där man har begreppet , och med det menar man upp till . Om man för in det begreppet får man ned det skuldbelopp som krävs för att få skuldsanering. För att tillmötesgå direktiven när det gällde företagares möjligheter att få skuldsanering ansåg vi det nödvändigt att förkorta betalningstiden. Vi fastnade för att man skulle övergå från till . Det var alltså helt baserat på företagarsituationen. Här kan man naturligtvis tänka sig varianter som man skulle ha kunnat förhandla om, om situationen hade varit sådan. Jag vill påminna om att föreslog och att man skulle förkorta betalningstiden, men det har ju inte blivit så. Dessa båda förslag, som utskottets majoritet står bakom, förskjuter balanspunkten mellan kreditgivare och kredittagare i någon utsträckning, och naturligtvis då till kreditgivarens nackdel och till förmån för kredittagaren. Det kommer med de förändringarna att bli lättare att få skuldsanering. Detta är enligt min uppfattning samhällsekonomiskt oerhört bra. Det är inte bara inbesparade bidrag i socialförsäkringssystemen till personer som kan komma ur sin skuldfälla, utan det är helt enkelt också så att personer kan bli, som många andra, vanliga löntagare eller företagare och tjäna sin egen försörjning och betala skatt. Det finns en annan aspekt som är oerhört viktig i det här sammanhanget, och det är naturligtvis de personer som berörs av skuldsanering och som har suttit i den så kallade skuldfällan . De är i mycket stor utsträckning sjuka. De är långtidssjukskrivna, arbetslösa, förtidspensionerade och så vidare. Det är ett personligt lidande som kostar väldigt mycket för den enskilde. Varför vill då utredningen som jag ledde göra detta? Jo, vi följde direktiven, som vi tyckte var klara och tydliga, och jag tycker fortfarande att det är ett led i arbetslinjen att bekämpa det utanförskap som en överskuldsättning är. Det är ett utanförskap av mycket stor omfattning. Vi tycker också att det är oerhört viktigt att man använder skuldsaneringsinstrumentet och inte några andra alternativ bland möjligheterna att lösa skuldproblematiken. Då tänker jag på skälighetsbedömningen. Den totala skälighetsbedömningen i skuldsaneringen är oerhört viktig. Den innebär att oseriösa kredittagare, eller kanske till och med kriminella individer, inte kommer i fråga för skuldsanering. Hur togs då utredningen emot av remissinstanserna? Där måste jag säga att ett av bekymren börjar med den regering som jag själv utgör underlag för, för det har man inte redovisat. Men det var faktiskt 31 remissinstanser som tillstyrkte alla utredningens förslag. Det är ganska många. Och det var betydande remissinstanser: , , , , Kommuner och Landsting, , Företagarna, budget- och skuldrådgivare, ett stort antal domstolar och kommuner med flera jag ska inte räkna upp alla. I utredningen var vi dessutom eniga om förslagen. Det fanns ett särskilt yttrande från representanter från och Svensk Inkasso, som ju helt klart har egna intressen att bevaka i sammanhanget. Övriga stod bakom utredningen. Det är naturligtvis ett bekymmer när man sedan ser att regeringen inte ställer upp och lägger fram de här förslagen. Jag har försökt få till stånd lite debatt. Jag har försökt förstå vad regeringen menar när man talar om att försämra den allmänna betalningsmoralen. Jag har jämfört med , och jag har inte kunnat finna några belägg för att det faktiskt är på det viset. Det skulle kunna bli lite svårare att få krediter om vi ändrade i skuldsaneringslagen det kan jag nog medge i varje fall för dem som är sämst ställda i samhället. Men det kanske inte är helt fel att säga nej till en kredit. Det tycker jag att man ska beakta. Jag tycker också att man ska beakta, när man talar om intresset av att betala sina skulder, att det oftast inte är till den ursprunglige fordringsägaren som de betalas efter . Våra stora svenska banker säljer sina gamla och dåliga krediter som tas över av inkassobolag, finansbolag och också av ett antal företag. Det tycker jag att man också ska beakta. Jag ser inte några stora bekymmer med att ändra skuldsaneringslagen och tycker fortfarande att det var väldigt bra förslag som lades fram av mig såsom utredare, vilket kanske inte förvånar någon. Jag tog också upp i utredningen att man borde gå vidare och titta på preskriptionsreglernas användning, det vill säga att borde titta på preskriptionsfrågan innan man verkställer indrivningsåtgärder, och att man borde fundera över avräkningsreglerna så att man skulle räkna upp kapital i stället för ränta. Jag hoppas att det kommer. är situationen den att regeringen inte i detta skede har accepterat de här förslagen. Jag har förhoppningen att man kommer att göra det i ett nästa steg, för det här kan jag inte se som något annat än första steget. Jag tänker fortsätta att arbeta för att få igenom förslag som ger flera skuldsatta personer möjligheter till skuldsanering och ett mer ekonomiskt ordnat liv. Jag vill också göra den förklaringen att mina kolleger i ställer upp, som vanligt, på den överenskommelse som har träffats i om propositionen och på hanteringen bakom besluten. Men personligen tillåter jag mig att fortfarande ha uppfattningen att vi borde ha genomfört förslagen i enlighet med den utredning som jag lämnade . I detta anförande instämde , och (alla FP), (S) och (C). 9 PER LODENIUS (C): Det är svårt att gå upp i talarstolen efter i den här frågan. Han är ju den som har störst kunskap och som kan den här frågan genom sin utredning bland annat. Att leva på existensminimum är påfrestande på väldigt många sätt, inte minst mentalt. Men vetskapen om att man aldrig kommer att bli skuldfri är nog än mer påfrestande. Därför är det viktigt för den svårt skuldsatte att vi har en lagstiftning som innebär att ljuset i tunneln kan skönjas. Om den skuldsatte kan komma tillbaka till ett normalt ekonomiskt liv gör även samhället en vinst. Det innebär inte bara att en människa och kanske en hel familj kan återgå till ett mer normalt liv utan också får möjlighet att må bättre både psykiskt och i många fall fysiskt. I många andra länder är reglerna uppbyggda på en balans mellan långivarens ansvar och den skuldsattes ansvar. Det ger betydligt större möjligheter för den skuldsatte att komma tillbaka. Överskuldsattas skulder kan härstamma från misslyckade affärsprojekt med tillhörande borgen mot banker. Andra kan ha blivit svårt skuldsatta på grund av arbetslöshet, sjukdom eller kanske skilsmässa. Många av dessa fall kommer dessutom från den ekonomiska krisen . Att ge fler hårt arbetande människor och företagare en andra chans är en utmaning vi som lagstiftare måste ta på största allvar. insolvensutredning, som överlämnades till regeringen , innehåller som bekant förslag om lättnader i skuldsaneringslagen. Två av de viktigaste förändringarna är att mildra det så kallade kvalificerade insolvensrekvisitet och att förkorta betalningstiden. När det gäller insolvensrekvisitet innebär nuvarande lydelse att den överskuldsatte inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom överskådlig tid. Utredningen föreslår att det byts till sakna förmåga att betala sina skulder . I utredningen föreslås också, som vi hörde berätta, att betalningstiden förkortas från fem till . Dessa förändringar skulle ge betydligt fler överskuldsatta personer en chans att komma tillbaka. Förslagen har också fått ett starkt stöd av forskare och sakkunniga inom samhällsekonomi och folkhälsa. I lagtexten står det alltså inom överskådlig tid. Det är en formulering som tolkade som medan kronofogden har tolkat överskådlig tid som . Det handlar alltså om den kortaste tid en person ska bedömas ha möjlighet att betala tillbaka sina skulder på för att kunna beviljas skuldsanering. Det är i och för sig lite för tidigt att närmare bedöma vilka konsekvenser domen i kommer att få för gällande rättspraxis, men det finns starka skäl för regeringen att noga följa upp rättsläget beträffande tillämpningen av insolvensprognosen. Redan nu får vi signaler om att domen har påverkat situationen för landets överskuldsatta. Budget- och skuldrådgivare runt om i kommunerna vittnar om att avslag från kronofogden ökar vid skuldsaneringsansökningar. Om konsekvenserna av Högsta domstolens dom blir att fler tvingas leva kvar i fattigdom som överskuldsatta måste vi agera. Människor måste uppmuntras att aktivt ta sig ur sin situation. Det är en humanitär och samhällsekonomisk utmaning. Regeringen bedriver ett aktivt arbete med dessa frågor. Kommunerna och har förstärkts med ytterligare resurser att användas för ökade insatser, bland annat från de kommunala budget- och skuldrådgivarna. Det borde leda till att fler gäldenärer fångas upp och får vägledning. I sammanhanget bör också den nya konsumentkreditlagen uppmärksammas som trädde i kraft . Det är en lagstiftning som syftar till att motverka de skuldsättningsproblem som sms-lån och andra så kallade snabblån kan föra med sig. Jag välkomnar regeringens ambition att utvidga möjligheten att bevilja skuldsanering för näringsidkare. Att få en möjlighet att fortsätta att bedriva näringsverksamhet eller att starta om efter ekonomiska problem är en viktig del. 10 (V): Ändringar i skuldsaneringslagen är en fråga som dragits fram och tillbaka under en hel del år i . Efter anförandena från , , och , Socialdemokraterna, vet jag inte riktigt vad jag ska ta upp eftersom vi har en gemensam reservation i ärendet. Jag väljer ändå att beröra punkt 3 om betalningsplan vid skuldsanering. välkomnar förslag att huvudregeln för betalningsperioden vid skuldsanering sänks från fem till . Alliansen anser dock att den ska ligga kvar oförändrad. Trots att flera remissinstanser är positiva till denna förändring har Alliansen inte tagit till sig det. Skulder kan uppkomma på grund av en eller annan omständighet. Det kan ligga missbruk, arbetslöshet, sjukdom eller skilsmässa bakom. Listan kan göras lång. I många fall där en skuld ska drivas in handlar det om ett snabblån, en barnomsorgsräkning, en tv-licens, en elräkning eller till och med en skolfotoräkning. Många kanske tycker att det är små skulder, men för den som berörs är den ofantligt stor. lever skuldsatta på existensminimum, vilket är tärande såväl fysiskt som psykiskt. Barn drabbas särskilt hårt av föräldrarnas eller förälderns skuldsättning. Därför är det viktigt att också ur ett barnperspektiv se på den uppkomna situationen och hjälpa personen i fråga att komma igen och stå på egna ben så att läget blir ljusare. Ett steg mot detta är att ändra i huvudregeln för återbetalningsperioden så att den minskas från fem till . Många barn lever i fattigdom. Alla i brukar säga att detta ska bekämpas. Vi har dock olika verktyg för att nå målet. Barn till överskuldsatta lever också i fattigdom. Det finns väl ingen här som inte håller med om att vi med alla medel som står till buds ska försöka se till att barnfattigdomen minskar och försvinner. Barn i vårt land ska över huvud taget inte behöva uppleva fattigdom oavsett orsak. Många som upplevt fattigdom förföljs av det långt upp i livet eller under hela livet. Det sätter djupa spår och är en bidragande orsak till att känslan av utanförskap förstärks. Detta kan vi aldrig acceptera. Högeralliansen talar ofta om att det är viktigt att ge personer en andra chans. Mantrat i regeringsställning har varit att minska utanförskapet. Jag har dock inte sett det i verkligheten, inte på något område och inte heller här. Jag yrkar bifall till reservation 2 i betänkandet. 11 (KD): Överskuldsättning är ett stort samhällsproblem. Det innebär att en person inte kan betala sina skulder . Det innebär också att man uppfyller skuldsaneringslagens krav på så kallad kvalificerad insolvens. Vi har under ett flertal år sett en ökning av överskuldsatta. I kronofogdens rapport med det talande namnet Alla vill göra rätt för sig uppskattar man antalet överskuldsatta till mellan 400 000 och 600 000. Det är av den arbetsföra befolkningen. Den årliga kostnaden för dessa uppskattas till mellan 30 och 50 miljarder. 38 miljarder är sjukskrivningskostnader; resten är produktionsbortfall. Siffrorna baserar sig på 400 000 överskuldsatta. Skulle det vara 600 000 blir kostnaden väsentligt högre. Det är klart att det är ett samhällsekonomiskt problem när människor inte är i arbete och vi inte kan uppfylla arbetslinjen. Med de senaste årens globalisering och avreglering av de olika marknaderna, även kreditmarknaden, har riskerna i samhället ökat men också möjligheterna för individen att själv rå över sin situation och kunna fatta gynnsamma ekonomiska beslut och styra sin utveckling.