prot · GZ0915 · 2011-10-12 00:00:00 — Det är det som ligger bakom pressmeddelandet. 76 (MP) replik: Din statssekreterare, , sade till Ekot att det är en medveten strategi från regeringen att dra in de här pengarna. Det konfirmerar du . Det är verkligen meningen att man ska dra in dessa platser. Hade det då inte varit mer ärligt, , att i pressmeddelandet säga att ambitionen var att dra in de så kallade tomma platserna? Det är dock inte tomma platser du drar in, utan du drar in resurser och möjligheter för dessa högskolor att bedriva en undervisning av hög kvalitet. När vi talar om , , är gruppernas storlek en viktig reform. Jag håller med dig: Vi har väldigt stora grupper i högskolan. Vi har väldigt många utbildningsplatser. Vi behöver kvalitet. Men för att det ska bli kvalitet behöver det också finnas riktiga pengar. Det är då man får en riktig satsning och inte en omfördelning. De högskolor som verkligen skulle behöva en bra utbildning, dit flertalet av våra studenter kommer det gäller särskilt de studenter som kommer från studieovana hem, för de lockas tydligare till de mindre högskolorna skär du ned på, . 77 Utbildningsminister (FP) replik: Jag har grundsynen, uppenbarligen till skillnad från , att studenternas söktryck något ska avgöra dimensioneringen av olika lärosäten. Det är riktigt att de högskolor och universitet som har det största söktrycket, som har långa köer av ungdomar som vill studera där, kommer bättre ut av denna omfördelning än de som har ett svagt söktryck. Vi inför nu en mer dynamisk fördelningsprocess. I skolan har vi ett skolpengssystem för att göra samma sak. Det spelar ingen roll vad systemet kallas, men innebörden är att om studenter i stor utsträckning söker sig till ett visst lärosäte så att det blir långa köer kan detta lärosäte få fler platser. De som har ett svagt söktryck och inte ens fyller de platser de har kommer att bli av med platser. Det är en konkurrens mellan lärosätena, och det står jag för. Jag tycker att det är rätt metod för att fördela resurser i skolväsendet, genom skolpeng och valfrihet, och det är rätt metod också för universitet och högskolor. Det får den effekten, , att en del högskolor som har svårt att göra sig attraktiva för studenter får neddragna resurser. 78 (SD) replik: gör något slags försök att bunta ihop mig med och i vår kritik mot det befintliga europeiska samarbetet. Det är ingen nyhet för någon att är för inte bara EU utan också en anslutning till euron och till Nato och förmodligen till allt möjligt som på olika sätt begränsar svenskars möjlighet att forma sin egen framtid med något som för mig är en självklar självbestämmanderätt. Där skiljer vi oss alltså åt, naturligtvis. Om det sedan betyder att jag och råkar hamna på samma sida just i denna fråga har jag egentligen inte så mycket att säga om. Det spelar inte så stor roll. Samarbete är viktigt. Samarbete med länderna i närområdet är naturligtvis viktigt, inte minst för ett land som som har en liten, öppen ekonomi och är exportberoende och så vidare. Allt detta känner vi till. Det samarbete jag talar om är dock inte samma samarbete som talar om här. Det gör mig synnerligen orolig när jag hör tala om en gemensam finanspolitik i . Hur långt är man beredd att dra detta? Det skulle inte förvåna mig om är berett att dra det väldigt långt. Har vi inte sett nog av denna typ av experiment? Vi ser nu det totala misslyckande som europrojektet faktiskt är och vilka gigantiska problem som de olikheter som finns i detta område skapar. Är det då rätt metod att fortsätta på den inslagna vägen, att fortsätta dessa experiment? Är det rätt att säga: Ja, ni fick penningpolitiken, men det gick inte så bra så försök med finanspolitiken i stället! Det är det säger, och det är det som gör mig så orolig. Det är nästan en form av sekttänkande. Anfall är bästa försvar, och man är inte det minsta mottaglig för grundläggande kritik och inte mottaglig för att se de gigantiska problem som finns. 79 Utbildningsminister (FP) replik: uppfattning om detta måste ses i ljuset av att han inte bara anser att inte ska gå in i eurosamarbetet utan att vi också ska gå ur EU samt att det europeiska samarbetet bör upplösas. Det är klart att man kan tycka så. Det är bara det att man något måste studera den europeiska historien. Vad händer i denna världsdel när länderna kör sitt eget race och inte samarbetar med varandra? För oss som är engagerade för Europasamarbetet finns denna historiska bakgrund givetvis bakom vårt ställningstagande vad som historiskt har hänt i , gång på gång, när man inte samarbetar. Det är därför samarbetet har växt fram i . Man vill nämligen inte att dessa katastrofer ska upprepas . är det ekonomiska samarbetet kärnan i detta, och jag är till skillnad från som beskriver detta som att det ska sluta i katastrof övertygad om att detta samarbete kommer att leva vidare och stå starkt . Man kommer att komma igenom denna skuldkris. Europeiskt samarbete är ju ingen garanti för att det inte inträffar problem och kriser; det är klart det gör. Det gör det alltid, oavsett vilka strukturer vi har. Det europeiska samarbetet är ett sätt att hantera dessa problem och kriser gemensamt, och det är det som sker. Just nu är inte skuldkrisen färdighanterad, och det ger en oro hos folk. Man känner skepsis inför detta, och det är det spelar på i debatten och opinionen just . När man är igenom detta är jag dock övertygad om att eurosamarbetet kommer att stå starkare än någonsin och att fler länder vill komma med. Hela står på kö för att komma med. De vill gå in i detta samarbete, och jag tror att det vore olyckligt för att stå utanför. Det finns både ett gemensamt europeiskt intresse i detta vi ska hålla ihop i och samarbeta och ett svenskt egenintresse i det. Vi är för vår välfärd varenda dag beroende av samarbeten med . Varenda dag måste våra företag sälja olika produkter till länder i , och sker inte det blir vi ganska snabbt fattiga. Det finns ett stort egenintresse även för svensk del av att detta samarbete fungerar, överlever och står starkt . 80 (SD) replik: Jag är egentligen inte heller särskilt tveksam till att man kommer att ta sig ur detta, frågan är bara: Till vilket pris kommer man att göra det? Det är oerhört mycket prestige som står på spel, och det finns naturligtvis andra väldigt stora värden som står på spel i detta. Jag är alltså övertygad om att de stora länderna, som har satsat så oerhört mycket i detta, också kommer att till ett väldigt högt pris rädda projektet åtminstone tillfälligt. Frågan är ju om ska blanda sig i detta, och frågan till var hur långt han vill gå i det fortsatta projektet. Hur långt vill och gå vad gäller den gemensamma finanspolitiken i ? Är det så att menar att vi i princip ska lämna över allt vårt bestämmande inte bara över penningpolitik utan också över finanspolitik, skatter och egentligen all politik och hela vår statsbudget till ? Behövs inte detta parlament längre? Ska vi ha och i stället? Är det detta menar är framtiden för det europeiska samarbetet? 81 Utbildningsminister (FP) replik: Ska man verkligen skrämmas ska man överdriva ordentligt. Det är väl ingen som argumenterar för den linje som försöker skylla mig för. Det som måste göras i är att den stabilitetspakt som fanns från början när eurosamarbetet upprättades återupprättas. Bakgrunden är att den föll bara därför att en rödgrön regering i plötsligt började tycka att det var en bra idé att strunta i reglerna och började köra med underskott. Det var bakgrunden till att den föll. Och så har andra länder gjort detsamma. måste denna stabilitetspakt återupprättas. I praktiken är det en lång rad regler som i mycket stor utsträckning påminner om det finanspolitiska regelverk som vi själva har skapat här i efter att vi gick igenom en kris som på några sätt är likartad den som nu går igenom, vår kris . Det är det som i första hand måste göras. Sedan måste EU skapa insyns- och kontrollmekanismer för att se till att länderna håller sig till denna stabilitetspakt, att man inte åter missköter sig. Ska man hjälpa länder ur krisen genom lån och krediter, vilket lär bli nödvändigt, på olika sätt hur nu formerna än ska se ut, om det ska utfärdas en europeisk bankgaranti måste man skapa regler som gör att vi inte hamnar i samma kris en gång till. Så går mycket starkare ur det här för framtiden. De som då står utanför kommer att hamna i ett tydligt utanförskap, och där vill jag inte att ska vara. 82 (V) replik: På blocket som ligger kvar efter står: Det finns ingenting att göra. Eurokrisen berör honom inte i övertygelsen att detta är rätt väg för , rätt väg för , trots att arbetslösheten ökar, trots att skuldkrisen ökar, trots att klasskillnaderna i spåren av detta ökar och besparingar, lönesänkningar, pensionssänkningar och stora nedskärningar i välfärden drabbar löntagarna och dem som lever i länder som har att hantera eurokrisen. Utförsäljningar och privatiseringar ses som lösningen. Kvinnors rättigheter försämras. Rasism och främlingsfientlighet får ny näring i spåren av krisen. Men för har ingenting hänt. Vi ska gå med i euron, punkt. Vi ska gå med i en union där vissa bjuds på fest, men det är andra som får betala. Vi ska gå med i en union där de som redan har minst är de som får ännu mindre. reducerar liberalismen till en ideologi för ekonomisk centralstyrning och minskad demokrati. Det är att göra liberalismen en otjänst. Det här projektet är ett typexempel på storvulna planer hos dem som vill styra, som inte har någonting med verkligheten att göra. Det leder bara till minskade möjligheter att kämpa för rättvisa villkor, att kämpa för utjämning av klass- och könsskillnader, att kämpa för välfärd för alla. Euron är inte en lösning på problemet, det är en del av problemet. 83 Utbildningsminister (FP) replik: Tror på allvar att skulle få det bättre om de gick tillbaka till drachman? Vilket värde tror den skulle åsättas på den internationella valutamarknaden i det läge där vi är nu? Det finns ingen seriös politiker i som diskuterar i de termerna, , att man skulle tjäna på att gå ur. Tvärtom ser man det europeiska samarbetet som räddningen. statsledning är på upprepade möten i för att få hjälp på olika sätt. Resten av måste staga upp regler för att rätta till de grundläggande strukturproblemen i . Jag håller med på en punkt: De som drabbas av det som händer är de svaga människorna i samhället. Det är välfärdssektorn i som måste skäras ned just , så är det. Det drabbar kvinnor, det vet vi därför att det är de som jobbar i välfärdssektorn och det är de som får utföra mer arbete hemma när välfärdssektorns dras ned. Det beror på att vissa länder har grovt misskött sin ekonomi. Man har fört budgetpolitik: allt åt alla utan att betala. Det är då man hamnar i sådana här problem, . Euro och stabilitetspakt är ett sätt att styra upp detta . Den politik som vi för är kraftigt emot, men det är den som skapar garantier för välfärden . är ett euroland och har ungefär samma positiva ekonomiska utveckling som . Det är den typen av ordning och reda i statsfinanser, arbetslinje, kunskapsskola som i längden skapar välfärd. Det är det som i längden skapar goda villkor för kvinnor på arbetsmarknaden. 84 (V) replik: Det är korruption, skattesänkningar och nyliberal politik som har legat bakom de enorma kriser som finns i flera av länderna i , parat med att man har varit bunden till en ekonomisk politik utformad av i , där demokratin i princip är upphävd och där centralstyrningen är lag. Det är därför som euron inte fungerar. Det är därför som projektet är så feltänkt när man ska ha en ränta och en valutapolitik för ett område som är så olika inom sig. Jag tycker att ska tacka svenska folket för att de förstod det ni inte förstod, nämligen att euron inte är någon garant för stabilitet, säkerhet, fred eller för någonting annat fluffigt. Det inser allt fler, men inte . Han står kvar på kajen i och ropar efter Titanic: Jag vill följa med! 85 Utbildningsminister (FP) replik: Det finns två typer av länder som man kan lära sig av. Den ena är . De har fört budgetpolitik. De sitter nu i mycket djupa problem. Sedan finns det länderna i . De har prövat hela samhällsmodell. De längtar in i eurosamarbetet allihop. Jag undrar vad det egentligen är som är så emot i eurosamarbetet och i det europeiska samarbetet. Det kan inte vara att det är politisk styrning. Det klingar rätt ihåligt att skulle vara mot politisk styrning. Det är det ingen som tror. Det kan inte vara att är mot heller. Det vore ganska konstigt att vara mot en världsdel geografiskt. Det kan inte heller vara att han är mot unionen. Han var alltid för . Så allvarligt talat, : Vad är det för fel på europeiskt samarbete? 86 Näringsminister (C): hävdade att det skulle vara häftigt att betala skatt. Men det är sannerligen häftigare att ha ordning på statsfinanserna. Det är så man skapar utrymme, utrymme för den möjlighetspolitik som behöver. Det finns de som hävdar att Alliansens framgångsrika ekonomiska politik bara är en trist kameral förvaltning utan visioner, utan politisk glöd, att man kan vara för ansvarsfull, ta för mycket ansvar. Det är en missuppfattning. Det är bara den som har sparat, gnetat och tagit ansvar för skattebetalarnas pengar som kan unna sig förmånen att med trovärdighet prata om framtidens politiska möjligheter. mår bra av det finanspolitiska ramverk som bland annat arbetade fram . Utan det ramverket hade många av de reformer som fört vårt land tillbaka till sunda och stabila statsfinanser helt enkelt inte varit möjliga. Inte minst dagens debatt visar att det verkligen finns de som behöver friska upp sitt minne. Ansvar skapar möjligheter . Svenskarna tog ett klokt och ansvarsfullt beslut om euron. Det gagnar oss . samhällsekonomi och svenska statsfinanser får inte riskeras i en instabil valutaunion. Den svenska kronan har stått stark igenom den globala finanskrisen och kommer att klara fler kriser, om så behövs. har gjort rätt som slog in på arbetslinjen. Det är att ta ansvar för vars och ens vilja att försörja sig själv. Det förenar också två av mest grundläggande värderingar: strävan efter frihet och strävan efter trygghet. Frihet är att kunna stå på egna ben och försörja sig själv. Trygghet är att känna sig behövd genom att ha ett jobb att gå till och en arbetsgemenskap att tillhöra. Arbetslinjen har inneburit många viktiga steg på vägen mot mer frihet och mer jobbtrygghet i , men måste vi gå vidare. vilja att vara med och ta ansvar och Alliansens framgångsrika ekonomiska politik ger oss trovärdighet att tala om framtidens möjligheter. är inte och blir aldrig färdigbyggt. Det byggs på nytt och på nytt. Vi vill därför skapa en möjlighetspolitik som tar till vara förmåga och potential, hela landets unika förutsättningar. Vi vill skapa en möjlighetspolitik som vilar på tre av människans och mänsklighetens grundläggande behov: längtan efter mer frihet att växa, längtan efter en ökad trygghet och längtan efter ett grönare och en grönare värld. Mitt i den svenska framgångssagan växer bilden av ett tudelat land, där klassresan från förorten inte är given, där allt fler av jobben blir så högkvalificerade att på universitet och högskola inte räcker, där geografi ställer sig i vägen för människors framtidsdrömmar, där integration är isolation och passivisering. Vi ser bilden av ett land där möjligheten att växa riskerar att bara gälla en del och inte alla. Alla människor vill göra sina egna livsval, välja själva, bestämma själva. Möjligheten att förverkliga sina livsprojekt, vem man än är, var man än kommer ifrån och var man än bor i landet, är en politisk utmaning som vill vara en positiv kraft för. Denna tanke går också som en solidarisk tråd i vår syn på invandring och integration. Förväntningarna på människor som kommer till är ibland så lågt ställda att det blir självuppfyllande profetior. Människor som flyr undan krig och förtryck, människor som kommer till för att göra rätt för sig och arbeta vill, kan och ska också få göra rätt för sig. Arbetskraftsinvandringen är en självklar del, menar , i nybygget . Vi vill därför också skapa en möjlighetspolitik för ökad trygghet. Kampen mot det växande utanförskapet var en av hörnstenarna när Alliansen skapades. har också tagit viktiga steg för att bryta den onda spiral av bidragsberoende och passivisering som ställde människor vid sidan om. har sysselsättningen ökat med 200 000 personer och sjukskrivningarna har nästan halverats. Ingen kan eller får blunda, trots det, för att utanförskapet är mycket stort. Kampen måste fortsätta. Utanförskapet måste fortsätta att pressas tillbaka, för det är ett politiskt misslyckande när människor faller igenom de offentliga skyddsnäten, när människor inte får tillgång till stöd i sin egen vardag, när människor inte fångas av det finmaskiga skyddsnätet. Det är ovärdigt ett land som . Kampen för lika villkor måste fortsätta i sjukförsäkringssystemet, i den växande gruppen hemlösa, bland familjer med psykiskt sjuka barn och inte minst bland de arbetslösa runt om i landet. I dessa grupper hittar vi dem vars utanförskap också fortsatt måste synliggöras och bekämpas. Jobbtryggheten är grunden för att utanförskapet ska brytas, först och främst genom att vi skapar ett mer inkluderande arbetsliv. Det ska vara självklart att alla ska få arbeta efter sin förmåga och sina förutsättningar, efter sin verklighet. Men också företagsamheten skapar nya möjligheter för . Sambandet mellan företagsamhet, jobb och välfärd kan aldrig avfärdas. Att människor arbetar, att människor anställer och driver företag, att människor betalar in skatt är grunden för en god välfärd framöver. Ett tryggare bygger vi också var och en, och vi bygger den också tillsammans. I det egna ansvaret för människor runt omkring dig och mig börjar bygget av ett samhälle som på allvar och på riktigt erkänner människors lika rätt och värde. I tider av växande främlingsfientlighet, i tider av intolerans är detta extra viktigt att lyfta fram. Trygghet skapas genom jobb och samhörighet, men också genom ett stärkt civilsamhälle där vi finns för varandra. (Applåder) Förutom att skapa en möjlighetspolitik för frihet och trygghet behöver vi en möjlighetspolitik för ett grönare . största framtidsutmaning är att överlämna en bättre värld till våra kommande generationer. Vi måste alla anta denna utmaning. och Alliansen har påbörjat omställningen till en grön förnybar energi i efter årtionden av politiska låsningar. Energiöverenskommelsen är en framgångsrik hävstång för det förnybara i , och den måste vårdas. Jag vill att företagsamheten också skapar nya gröna möjligheter för . Det måste vara tillåtet, accepterat och uppskattat att som man tjänar pengar räddar man också världen. Grunden i syn om en växande hållbar ekonomi är grönt entreprenörskap och det är gröna företagare. Men morgondagens gröna politik måste möta inte bara entreprenörerna och företagarna utan alla de människor som vill vara klimatsmarta och leva klimatsmart i vardagen. Om en hållbar ekonomi är den övergripande är den miljöriktiga viljan hos oss alla de många bäckarna. måste snabbare och mer effektivt sätta redskapen i händerna på alla dem som vill vara med och bidra till en grön utveckling. Miljöbilspremien var ett gott exempel som måste följas av fler morötter för miljösmarta människor. Jag inledde med att tala om kopplingen mellan dagens ansvar och framtidens möjligheter. Låt mig sammanfatta med att konstatera att vi i är övertygade om att vår politik för ansvar lägger grunden för morgondagens alla möjligheter och därmed för ett friare, för ett tryggare och för ett grönare . 87 (MP) replik: har sagt att hon vill att hon och ska vara hela gröna röst. Det vore ju roligt. Det kanske är dags att börja leverera efter att man har tagit det fulla ansvaret i regeringen för energin, transporterna, klimatet och inte minst alla de viktiga miljöfrågorna. Jag tog i en debatt upp frågan om spridningen av miljögifter, . Det kommer ständigt ut nya kemikalier på marknaden, och politikerna har inte alls hängt med när det gäller att kontrollera och förbjuda farliga kemikalier. Ett exempel är de så kallade ftalaterna, och jag exemplifierade med barnskor som det är ganska vanligt att våra små barn i samhället springer omkring i. Ftalater är ett hormonstörande och reproduktionsstörande ämne. Det sprider sig i vatten, och det kan påverka oss människor. Det är förbjudet i leksaker och i saker som är avsedda att stoppa i munnen, men inte i andra föremål. Vi i vill att man förbjuder det i alla de föremål som barn och andra kan komma i kontakt med, inklusive kläder. lovade inför valet att göra något åt det här, men ingenting händer. Regeringen har inte gett något uppdrag till Kemikalieinspektionen att gå vidare när det gäller ftalaterna. Min fråga till dig, , är: Kommer att vara grön nog att förbjuda ftalater, så att föräldrar kan vara trygga med att deras barn inte springer omkring i skor som innehåller miljögifter? Eller är det, som du så livligt målade ut här, enbart en fråga om morötter och att bara att de som vill vara med och ta ansvar för miljön ska få göra det? Är det också ett ansvar för oss politiker att fixa de regler som gör att föräldrarna inte behöver ta det fulla ansvaret? 88 Näringsminister (C) replik: Jag tackar så mycket för frågan. Jag är glad att både och jag kan föra en offensiv grön politik i , för jag tror att klimatet tjänar på att ha två starka gröna röster. Det som skiljer miljöparti och centerparti åt handlar just om vilket ansvar enskilda människor ska ha och vad politiker ska ordna för att skapa den gröna utvecklingen. Där är jag väldigt tydlig. Jag tror på människors eget ansvar, människors skaparkraft, människors gröna kreativitet när vi bygger en långsiktig och grön ekonomi. När det gäller din konkreta fråga om kemikalier har vi politiker givetvis ett ansvar för, menar jag som partiledare, att vi inte ska ha onödiga gifter i vår vardag. Den nuvarande miljöministern har ju varit med på Europanivå och förhandlat fram kemikaliedirektivet Reach. Den tidigare miljöministern har påbörjat ett arbete med att se över kemikaliehanteringen i , och det är ett arbete som jag som centerledare verkligen ser fram emot att se resultatet av. 89 (MP) replik: talar gärna om allt som marknaden ska lösa. I värld ska ju till exempel också beslut om huruvida ska använda kärnkraft vara något som marknaden ska bestämma. Men om man vill vara en grön röst, om man också vill vara en grön kraft i politiken måste man, , ta bort de ideologiska glasögonen mot sådana saker som regleringar och förbud. Kemikaliepolitiken är ett utmärkt exempel på att man måste vara modig som politiker. Man måste vara omutbar för företagen och på allvar se att detta inte är en marknad där producenterna är de som ska lockas att hitta lösningarna och överlåta ansvaret på dem. Då överlåter man ansvaret på konsumenterna, i detta fall föräldrarna. Det är inte ansvarsfullt av politiker att lämna över detta ansvar. Det är inte glamoröst att vara miljöpolitiker alla gånger, . Man får inte klippa band på företagsmässorna. Men det innebär att ta ansvar, och det hoppas jag att du ska göra. 90 Näringsminister (C) replik: Som centerpartist är jag stolt när jag diskuterar miljö- och klimatpolitik. har vindkraften femdubblats i , och bioenergin har gått om oljan som största energikälla. Vi har ingått en historisk klimat- och energiöverenskommelse i Alliansen och skapat långsiktiga spelregler framöver. Som centerpartistisk miljöpolitiker är jag stolt över att se att alliansregeringen har lagt 5 miljarder mer än vad Socialdemokraterna gjorde . Under förra mandatperioden lade alliansregeringen 20 miljarder på klimat och miljö. Havsmiljarden har utökats till 2,3 miljarder. Vi för en bättre och mer offensiv klimatpolitik genom att tänka positivt och skapa grunden för en grön och långsiktigt hållbar ekonomi. 91 (SD) replik: Jag välkomnar till dessa sammanhang. Här har vi ännu en med de riktiga r:en, vilket vi talade om förra gången. Det är mycket övergripande prat.