prot · GY0965 · 2011-03-02 00:00:00 — Forskning pekar också på att ett samhälle med stora ekonomiska klyftor är grogrunden för kriminalitet. Så är det. Jag vill passa på att säga till Alliansen att när det gäller förebyggande åtgärder ser vi en helhet. Vad ser ni? Ni ser punktinsatser på just detta område. Men man måste se helheten. Som sade är det en ensidig satsning på bara poliser. Men de kommer in när skadan redan är skedd. Men detta arbete måste börja . Visst är det bra med synliga och många poliser. Men de har inte heller blivit så synliga som ni ville. Det fick vi höra i utskottet när rikspolischefen var hos oss. Jag skulle därför vilja höra varför vi är så fattiga när det gäller förslag. Förstår ni inte att detta inte går ihop för er del? Just när skadan är skedd ska man komma med ett batteri av åtgärder i stället för att förebygga. I stället anklagar ni oss för att vi inte kommer med några förslag kanske inte just i detta betänkande men på alla andra områden här i . Jag vill ta upp utskottets ställningstagande när det gäller reservation 4 från . Där står följande: Utskottet ställer sig positivt till vad som anförs i yrkandet i Ju343 om att överväga möjligheten att införa helgavskiljning. Från är vi inte alls positiva till detta. Men vi kan ändå stå bakom detta eftersom utskottet avstyrker motionen. Jag får kanske själv ta på mig detta misstag eftersom jag inte var med vid justeringen av betänkandet för att informera vederbörande. Men jag vill ändå säga detta så att ni vet det. Övriga ställningstaganden tycker jag är bra. I detta anförande instämde och (båda V) samt Arhe Hamednaca (S). 163 (M) replik: Det var en stor svada från , men jag hörde få förslag. Det handlade om mer resurser till kommunerna. Sedan var det klart med era tankar om hur man faktiskt ska förebygga att unga människor begår brott. Men jag kunde höra få konkreta förslag. Jag kan ändå konstatera att från början inte ens var med på satsningen på 20 000 poliser som faktiskt gör att det finns en närvaro av poliser även där våra ungdomar finns. Det var ni inte riktigt med på. Jag hoppas att ni är med på det . I mitt anförande var jag ganska tydlig med att det är fler åtgärder och fler paket som faktiskt är på gång. Denna regering om någon har faktiskt valt att ha en helhetssyn, inte minst utifrån och uppdrag. Vi har klart deklarerat att det faktiskt inte bara handlar om poliser och straff, utan vi tror mycket på samarbete myndigheter emellan, människor emellan och organisationer emellan. Vi tror också att det är viktigt att vi vågar identifiera de riskfaktorer som faktiskt finns på flera olika områden, att de identifieras tidigt och att vi faktiskt vågar stötta här. Tycker inte att det är ett sätt att faktiskt ta ett helhetsgrepp? 164 (V) replik: åberopar , och det är positivt att ni tycker så. Men när du var uppe i talarstolen sade du att det var ett fattigdomsbevis från vårt håll att vi inte hade några förslag. står du och säger att jag bara nämnde kommunerna. Hade du lyssnat hade du hört att jag också sade att det behövs fler lärare i skolan och att det behövs en större personaltäthet på dagis. Men du kanske inte lyssnade på det. När det gäller detta med 20 000 poliser är det bra att vi har synliga poliser. Vi har aldrig satt en siffra när det gäller hur många vi ska ha varken bu eller bä. Däremot har jag i varenda budgetdebatt tagit upp att vill ha en utredning om polisens effektivitet. Jag tror faktiskt att polisen skulle bli bra mycket effektivare om vi kunde slå ihop de 21 polismyndigheterna till 1 eftersom de spretar ganska kraftigt åt alla håll och prioriterar olika saker. Det är en sak som man skulle kunna göra. Det har tillsatts en utredning som arbetar med detta. Men också rikspolischefen och många polismyndigheter efterfrågar just detta. Men jag tycker inte att du ska stå och beskylla oss för att vi inte har tillräckligt med förslag. Ni prioriterar faktiskt ökade klyftor. Barnfattigdomen har växt när ni har suttit vid makten, och det är ingenting som kommer att minska kriminaliteten, det är jag ganska säker på. 165 (M) replik: Jag vet inte hur jag har sagt 20 000 poliser, och det gäller också alla mina allianskamrater här. Det är ingenting som vi behöver diskutera här. Jag tror definitivt att vi kan öka effektiviteten hos polisen så att vi får mer polis för pengarna. Det tittar vi också på. Jag tror att vi kan få ut mer av den polis som vi har. Det håller jag helt med om. Du säger att vi har en politik som skulle prioritera klyftor. Det är precis tvärtom. Är det någon regering som har prioriterat att fler människor kommer i arbete så är det den här. Vi hade en finanskris 2008. Tyvärr är det ofta de som står längst bort från arbetsmarknaden som inte kommer med på tåget. Med de insatser som görs nu är vi väldigt tydliga med att de som står på perrongen finanskris efter finanskris inte ska stå kvar där, utan vi ska håva in varenda människa som vill ta ett arbete. redovisade att de ökande klyftorna har funnits under en väldigt lång regeringsmakt som vi inte hade. Det viktigaste för att få bort de här klyftorna är att fler människor kommer i arbete, och där har vi varit framgångsrika. Vi har en politik som gör att vi har en stark ekonomi, och det gör det möjligt för fler människor att få arbete. Sedan pratar du om fattigdomsbevis. Du pratar exempelvis om fler lärare i en klass. Jag tycker inte att det är att ta ett helhetsgrepp. Jag tror att man måste våga titta på forskningen och på det som bland annat Götblad och har kommit fram till, nämligen att det finns flera olika riskfaktorer. Det är där vi måste sätta in klutarna, och det ordentligt. 166 (V) replik: Det går att tolka vad man säger hur som helst. Men hur kan man som alliansföreträdare säga att arbetslösheten minskar när den ökar? Hur kan man debattera ett utskottsbetänkande om unga lagöverträdare när arbetslösheten för ungdomar är så hög? Det är katastrof att ni inte satsar mer för att få in vår framtid på arbetsmarknaden. Ni skyller på finanskrisen, och gör ni inte det skyller ni på en före detta regering. Men har snart suttit . Ni måste sluta att skylla ifrån er och ta regeringsansvar. Så är det. Att satsa på förebyggande åtgärder är att satsa på minskade ekonomiska klyftor. Det går jättebra att åka omkring i eller världen och tala om att man har världens bästa ekonomi. Man behöver bara titta sig omkring. håller på att rasa ihop, arbetslösheten är hög och sjuka människor far väldigt illa, men vi har det bra ställt med finanserna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 23 § Kommissionens arbetsprogram Föredrogs utrikesutskottets utlåtande /11:UU11 Kommissionens arbetsprogram (KOM(2010)623). 167 (S): Vi har att behandla utrikesutskottets utlåtande UU11 Kommissionens arbetsprogram . Det innehåller fem huvudområden. I mitt anförande ska jag framför allt fokusera på området hållbar tillväxt och ökad sysselsättning. kommer i ett senare anförande att ta upp andra aspekter på arbetsprogrammet. Sysselsättningen, jobben och arbetslösheten är de viktigaste, tuffaste och tyngsta utmaningarna för , , EU och världen. Vi socialdemokrater vill i utlåtandet över det här arbetsprogrammet lägga till och poängtera att framtid inte ligger i att konkurrera med låga löner. ska konkurrera med kompetens. Ska vi lyckas med det krävs det offentliga investeringar i utbildning, forskning och innovationsfrämjande insatser. För oss socialdemokrater är stark konkurrenskraft förknippad med ett väl fungerande arbetsrättsligt skydd för arbetstagarna, trygga anställningar och goda arbetsvillkor. Framtidens EU måste vara ett socialt EU. är det viktigt att slå fast att medlemsländerna själva ska behålla ansvaret för sysselsättningspolitik och välfärdspolitik. präglas EU av stora ekonomiska svårigheter och alarmerande hög arbetslöshet. Även om det finns positiva tecken på återhämtning av ekonomin förväntas tillväxten inom EU-området bli låg . Den höga arbetslösheten riskerar att leda till en tudelning av samhället där en stor och växande grupp mer eller mindre permanent ratas på arbetsmarknaden och hänvisas till ett liv i fattigdom. Ungdomsarbetslösheten är särskilt allvarlig. Den finns i hela EU men särskilt i . I ligger ungdomsarbetslösheten på en mycket hög nivå. De ungdomar som saknar tillräckligt kompetens från skolan riskerar att få det mycket svårt att ta sig in på arbetsmarknaden även när tillväxten tar fart. Ungdomarnas framtidstro och möjligheter är EU:s viktigaste tillgång. Insatser för att minska klyftorna i samhället, höjd kvalitet och bättre resultat i skolan liksom investeringar för att skapa nya chanser för den som hoppat av skolan eller hamnat snett är helt nödvändiga. Vi vill i det här sammanhanget lyfta fram de prioriteringar vi vill se i EU-samarbetet och markera vår ståndpunkt när det gäller de två lagstiftningsinitiativ som planeras . Våra prioriteringar börjar med en aktiv arbetslöshetsbekämpning. Att bekämpa arbetslösheten måste ges högsta prioritet inom EU. Risken för att människor permanent ställs utanför arbetsmarknaden och hänvisas till ett marginaliserat liv i fattigdom måste tas på största allvar. Arbetslösheten bekämpas inte med sämre villkor utan med en aktiv arbetsmarknadspolitik och investeringar i välfärd och företagande. En modern arbetsmarknadspolitik måste investera i kunskap för rörlighet och konkurrenskraft. En utbredd arbetslöshet bland ungdomar är ett av de allvarligaste hoten mot tillväxt och sysselsättning. Det krävs kraftfulla åtgärder för att ge arbetslösa ungdomar chansen att etablera sig på arbetsmarknaden genom utbildning och praktik som leder till jobb. Vi ska konkurrera med kompetens. Förmågan att utveckla nya jobb och nya företag avgörs av befolkningens kunskaper och kompetens. För att hantera risken för ökande strukturell arbetslöshet bland dem som har låg utbildning eller en utbildning som inte är relevant krävs en aktiv arbetsmarknadspolitik och trygghetssystem som kan utgöra bryggor från de gamla till de nya jobben som växer fram. Det krävs en arbetslinje som vilar på en utbildningslinje, och vi socialdemokrater vill se en politik inom EU som öppnar dörrar för ett livslångt lärande med återkommande möjligheter att lära nytt. Det behövs investeringar, kunskap och kvalitet på alla nivåer från grundläggande utbildning till spetsforskning. Vi ska bekämpa social dumpning och låglönekonkurrens. Rörlighet över gränserna och öppenhet inför invandring är viktiga drivkrafter för ekonomisk utveckling. Därför är det angeläget att ge människor möjligheter att röra sig fritt på den europeiska arbetsmarknaden. Men, fru talman, och detta är själva poängen, det får inte användas som förevändning för att pressa arbetstagarnas villkor nedåt. EU måste agera mycket tydligare mot handel med människor för arbetskraftsexploatering. Domslut som i Laval- och Rüffertfallen med flera visar att marknadskrafternas frihet har fått företräde framför de fackliga organisationernas möjligheter att hävda rimliga arbetsvillkor för sina medlemmar. En sådan utveckling innebär även problem med konkurrensneutralitet mellan företag på samma marknad. EU bör anta ett juridiskt bindande protokoll som tydliggör fackliga rättigheter. Vi ska arbeta för jämställdhet mellan kvinnor och män. Allt fler kvinnor förvärvsarbetar. Deras sysselsättningsgrad är emellertid fortfarande lägre än männens trots att fler kvinnor än män studerar och har universitetsexamen. Den finansiella krisen och budgetnedskärningar i dess spår riskerar att drabba kvinnor särskilt hårt. Fördelningen av familjeansvaret är fortfarande ojämlikt. En väl utbyggd barnomsorg av hög kvalitet och till låg avgift, fungerande äldreomsorg samt föräldraförsäkring är viktiga delar för att åstadkomma hållbar tillväxt och ökad sysselsättning. Vi har också den demografiska utmaningen. Medlemsländerna inom EU går mot en allt högre andel äldre i befolkningen. Allt färre ska försörja allt fler. För att kunna konkurrera på en allt hårdare global marknad krävs att fler arbetar mer och längre. Därför måste arbetsvillkor och arbetsmiljö utformas så att människor inte slits ut i arbetslivet. En förbättrad arbetsmiljö förutsätter insatser mot social dumpning och starka fackliga organisationer. När det gäller de aviserade lagstiftningsinitiativen vill vi kommentera följande. Jag börjar med utstationeringsdirektivet. Rörlighet över gränser och öppenhet inför invandring är, som jag tidigare konstaterade, viktiga drivkrafter för ekonomisk utveckling. Men detta får inte användas som en förevändning för att försämra arbetstagarnas villkor. För oss socialdemokrater är det självklart att de som arbetar i ska ha lika lön och lika villkor oavsett varifrån de kommer. Svenska kollektivavtal ska gälla alla som arbetar på svensk arbetsmarknad. Eftersom det finns en uppenbar risk för social dumpning och successivt sänkta löner är utstationeringsdirektivets utformning central för att säkerställa likvärdiga villkor för alla anställda i ett land. När utstationeringsdirektivet antogs av och ministerrådet rådde bred enighet om att direktivet skulle utgöra en lägsta nivå för de löne- och anställningsvillkor som ett värdland kan kräva. har dock i sina domar valt att tolka direktivet som ett tak, det vill säga domstolen har angivit en högsta nivå för de villkor som kan avkrävas ett gästande företag. Därför krävs nya politiska initiativ för att säkerställa karaktären av minimidirektiv så att likabehandling av löntagare kan garanteras. Domarna i Laval- och Rüffertmålen berör hela den europeiska arbetsmarknaden. Det har lett till stor oro och obalans i . har slagit in på en väg där löne- och anställningsvillkor blir ett konkurrensmedel i . De initiativ kommissionen aviserat om översyn av utstationeringsdirektivet måste leda till att de inskränkningar av de fackliga rättigheterna som domarna i Laval- och Rüffertmålen gav upphov till elimineras. Nästa punkt jag vill ta upp gäller arbetstidsdirektivet. Arbetstidens omfattning och förläggning är en grundläggande fråga för arbetstagarnas villkor och hälsa. Vi socialdemokrater har därför varit tillskyndare av ett arbetstidsdirektiv som omfattar hela arbetsmarknaden inom EU och motsatt oss den så kallade opt-out-möjligheten. Det nu gällande arbetstidsdirektivet innehåller en opt-out-möjlighet som utnyttjas av allt fler medlemsländer. I många länder finns det en koppling till hur domstolen tolkat reglerna om jourtjänstgöring. Kommissionens aviserade översyn presenteras som två möjliga vägar, antingen en mer begränsad översyn som framför allt skulle gälla jourtjänstgöring och opt-out, eller en mer omfattande översyn som skulle gälla i princip hela direktivet. Vi socialdemokrater förordar en begränsad översyn av direktivet och förutsätter att parterna ges en viktig roll i denna översyn. Det har funnits anledning att ifrågasätta regeringens syften och motiv. Det gäller hur man hanterat Lavaldomen, som jag relaterade till, med det finns många andra sådana exempel. hade överläggning med regeringen om den svenska ståndpunkten gällande rådsslutsatser om kommissionens sysselsättningsrapport. Regeringen företräddes där av statssekreterare . När överläggningen inleddes presenterade företrädare för Socialdemokraterna ett dokument med förslag till ändringar av den svenska ståndpunkten. Med utgångspunkt i dokumentets skrivningar föreslogs ändringar i regeringens ståndpunkt enligt följande: Ett tillägg om att inskärpa behovet av ökade investeringar i utbildning och kompetensutveckling, ett tillägg om behovet av insatser för att förhindra social dumpning och konkurrens genom låga löner samt en ändring så att det tydligare betonas att förslag som leder till att EU, eller den svenska staten, ska lägga sig i lönebildningen är oacceptabla och måste avvisas. Här ville inte regeringen ta ställning mot social dumpning och eländeskonkurrens. Det är mycket anmärkningsvärt men tyvärr också väldigt talande för regeringens politik. Det bekräftar bilden av en regering som låter den svenska modellen utsättas för så hårda utmaningar att den är hotad. Regeringen står passivt bredvid och låter detta ske. Utvecklingen i EU är i ett kritiskt skede. Bland annat diskuteras att EU ska kunna påverka medlemsstaternas lönebildning. Det går inte att vara passiv och avvakta utvecklingen. måste driva svenska intressen. Jobben ska ha högsta prioritet i EU-samarbetet. EU får inte delas upp i A- och B-lag. Regleringen av finanssektorn måste stärkas. Tyvärr har regeringen inte lyckats uttrycka vad den tycker i dessa frågor. Det duger inte. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. I detta anförande instämde och (båda S). 168 (MP): har inte längre någon grön kommissionär, och måhända är det då föga överraskande att kommissionens förslag till arbetsprogram tonar fram tämligen grått och fantasilöst. Mantralikt betonas vissa signalord, och i det här kommissionsdokumentet heter mellanrubrikerna sådant som Smart tillväxt, Hållbar tillväxt, Tillväxt som gynnar alla, Att frigöra den inre marknadens tillväxtpotential etcetera. Smart tillväxt är givetvis bättre än osmart tillväxt, och vi gröna är naturligtvis inte motståndare till att delar av ekonomin såsom sektorn förnybar energi växer. Men det är ändå anmärkningsvärt att kommissionen i det här framåtsyftande dokumentet inte med en enda bokstav nämner den problematisering av tillväxtbegreppet som i flera medlemsländer försiggår också på officiell nivå. Jag tänker till exempel på den kommission som den franske presidenten lät tillsätta för att ta fram komplement till bnp-begreppet. Den leddes av , och ytterligare fyra nobelpristagare i ekonomi ingick. Vidare tänker jag på den förra brittiska regeringens hållbarhetskommission och dess uppmärksammade , som översatts till svenska och finns tillgänglig på bibliotek och hos bokhandlare. Där konstateras att resurseffektivisering av ekonomin givetvis är eftersträvansvärt men att denna tyvärr tenderar att ätas upp av den totala tillväxten i ekonomin, alltså att bnp även i våra mest utvecklade länder växer snabbare än effektiviseringen. Slutligen kan jag nämna den nuvarande borgerliga brittiska regeringens hörsamhet inför lyckoforskningen och hur det har lett till att man i beslutat att föra in människors upplevda utveckling av lycka i nationalräkenskaperna. Ingen av de här rapporterna gör anspråk på lika lite som vi gröna att presentera slutliga lösningar, men som man ropar får man svar. Det vore önskvärt om tydligt signalerade att man ger hög prioritet åt att hitta alternativa och kompletterande mått för välfärdsutveckling och miljösituation. Det arbetet inleddes faktiskt av den förra och finns sammanfattat i kommissionsmeddelandet Bortom BNP att mäta framsteg i en föränderlig värld . I detta meddelande står att läsa: Bruttonationalprodukten (BNP) är en effektiv och allmänt accepterad indikator för bevakningen av fluktuationer i den ekonomiska verksamheten på kort och medellång sikt. Med alla sina brister är det fortfarande det bästa enskilda måttet på marknadsekonomins resultat. Men BNP är inte avsett som en rättvisande mätare av mer långsiktig ekonomisk och samhällelig utveckling, och särskilt då ett samhälles förmåga att hantera frågor som klimatförändring, effektiv resursanvändning och förhindrande av social utestängning. Det skulle naturligtvis vara mycket intressant att få veta vilka reflexioner och eventuella slutsatser som detta meddelande från den förra , alltså 2009, föranledde hos den . Det är tillfredsställande att vi i utrikesutskottet i stor enighet i vårt utlåtande slår fast att kommissionen bör fästa särskild uppmärksamhet på utvecklingen av yttrandefrihet och mediefrihet i EU:s medlemsländer liksom i dialogen med kandidat- och ansökarländer och att kommissionen bör agera för att medlemsstater som inte har lagstiftning om journalisters rätt att inte avslöja sina informationskällor skyndsamt inför sådan lagstiftning. Kommissionen förbereder ett antal initiativ om EU:s gränsförvaltning, och jag noterar även här med tillfredsställelse att såväl utrikesutskottet som justitieutskottet uttrycker uppfattningen att hög säkerhetsnivå vid in- och utresekontroll kräver en absolut respekt för mänskliga rättigheter och att balansen mellan den enskildes integritet och brottsbekämpande åtgärder måste upprätthållas samt att det är angeläget att en överenskommelse uppnås om EU:s anslutning till om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Texter åldras emellanåt påtagligt snabbt. I det här dokumentet, publicerat , skriver kommissionen att den europeiska grannskapspolitiken har vittnat om EU:s förmåga att sprida sina värderingar och principer och bidra till politisk stabilitet och ekonomisk utveckling i EU:s omedelbara närhet, vilken är en strategisk prioritering för EU. Det är knappast så här som demokratikämparna i , och har uppfattat det officiella agerande i och . Man har där i stället konstaterat hur makteliter i praktiken om än inte i högtidstalen har varit ekonomiskt och politiskt nära lierade med regionens despoter. I stället för självförhärligande borde nu ägna sig åt självkritik. Till alla de fantastiska nordafrikanska ungdomar och andra som tagit varandras händer och gått ut på gator och torg och börjat sjunga om en annan tingens ordning borde nu makteliter ödmjukt säga: Shukran, tack! Tack för att ni påminner oss om det som borde stå för! Konkret handlar det då om sådant som att i associationsavtal, partnerskapsavtal och samarbetsavtal av olika slag inte bara skriva in krav på ratificering av konventioner om mänskliga rättigheter utan även instifta effektiva uppföljningsmekanismer. Det handlar vidare om att inte enbart förlita sig på att våra storföretag frivilligt respekterar sociala och miljömässiga hänsyn utan om att sjösätta bindande internationella regelverk. Att öka transparensen inom det statliga exportbefrämjandet hos EU:s medlemsländer hör också till sådant som måste ges hög prioritet. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation 2. I detta anförande instämde (MP). 169 (SD): Det aktuella ärendet, det vill säga kommissionens arbetsprogram, har fått en kraftigt försenad hantering genom att den svenska språkversionen av detta program anlände först efter det att kommissionen redan hade antagit sitt program. Det känns onekligen en smula löjeväckande att här i kammaren behandla ett ärende om kommissionens arbetsprogram när programmet redan för länge sedan är antaget. Men detta visar återigen att de nationella parlamentens inflytande och påverkan i EU är ytterst begränsat. Uppenbarligen tar den europeiska unionen inte riksdag och de övriga nationella parlamenten på så stort allvar att man anstränger sig för att se till att kommissionstexter görs tillgängliga inom rimlig tid. Tråkigt nog verkar det som om också regeringen delar denna uppfattning eftersom man i den faktapromemoria som åtföljde detta ärende inte inkluderade annat än ytterst knapphändig information om vilket ställningstagande regeringen hade för avsikt att göra. Det är avgjort så att är i behov av relevant information för att kunna ta ställning i frågor som dessa, vilket dock kräver att regeringen tar på allvar, vilket tydligen inte verkar vara fallet. Det finns en rad punkter i utskottets förslag till utlåtande som vi inte instämmer i. Vi delar inte den positiva synen på en utvidgning av Europeiska unionen. Tvärtom är vi starkt kritiska till fortsatt utvidgning. Det är mening att en ytterligare utvidgning av EU minskar det enskilda landets inflytande på unionens vägval. värnar självständighet och önskar därför ingen ytterligare utvidgning av EU. Det är dessutom så att det under nuvarande ekonomiska läge inte kan ses som önskvärt att associera ytterligare länder med svaga ekonomier till en union vars sammanhållning redan är satt under tryck av finansiella svårigheter. Vi vänder oss också emot tanken om att skapa en allt tätare integration av såväl arbetsmarknads- som invandringspolitiken mellan EU:s medlemsländer.