prot · GZ0921 · 2011-10-21 00:00:00 — Utredaren ska också överväga andra verktyg för patienten att rapportera upplevd kvalitet och bemötande i syfte att alla patienter ska ges förutsättningar att dela med sig av sina upplevelser av vården genom en webbaserad tjänst. Ett första delbetänkande kommer , och slutredovisning med förslag till ny patientlag ska lämnas . har också frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa rätten till likabehandling inom hälso- och sjukvården oavsett sexuell läggning eller könsidentitet. Regeringen tar omotiverade skillnader och ojämlikheter i vården på största allvar och har drivit på utvecklingen av kunskap. Man vill synliggöra skillnaderna i vården bland annat genom bidrag till utvecklingen av öppna jämförelser. Regeringen gör också en särskild satsning på jämlik vård . För detta arbete har regeringen avsatt . Exempelvis har givits i uppdrag att ta fram ett underlag med en beskrivning av nuläget och utmaningarna när det gäller att nå jämlikhet i vården. I uppdraget ingår att beskriva vilka som är de stora utmaningarna när det gäller en jämlik vård och en beskrivning av hur ojämlikheten ser ut utifrån olika aspekter, bland annat hur det ser ut för olika grupper i samhället, personliga egenskaper, ålder, kön, funktionsnedsättning, utbildning, social ställning, etnisk eller religiös tillhörighet och sexuell läggning. Därtill ska beskriva vilka faktorer som det finns ett särskilt behov av att analysera närmare. ska också beskriva kunskapsläget och behovet av utveckling eller implementering av metoder för att uppnå en jämlik vård samt göra en bedömning av inom vilka åtgärdsområden man kan nå störst hälsovinster. Avsikten är att redovisning ska utgöra ett underlag för en kommande samlad strategi för en jämlik vård. För mig som socialminister är frågorna om likabehandling och bemötande i vård och omsorg oerhört viktiga, och jag kommer att fortsätta att driva utvecklingen framåt på dessa områden, fru talman. 9 (V): Jag tackar socialministern för svaret som var långt och mycket utförligt. Jag tycker att jag har fått ett bra svar, speciellt på min första fråga. Det saknas lite på min andra fråga, och det finns naturligtvis lite jag skulle vilja lägga till. Jag är positivt överraskad av det regeringen har försökt och försöker åstadkomma när det gäller ojämlikhet inom vård och omsorg och att motverka diskriminering och alla former av kränkande behandling. Det tycker jag är positivt och ett steg i rätt riktning. Jag är också glad över regeringens uppdrag till det vill jag påpeka att ta fram ett underlag och en beskrivning av nuläget och utmaningarna när det gäller att nå jämlikhet i vården i . ska även ta fram aspekter på hur det ser ut för olika grupper. Jag är mycket medveten om att diskriminering sker i olika grupper, vilket ministern också har tagit upp. Det kan vara ålder, kön, klass, etnisk bakgrund eller sexuell läggning. Men det är oacceptabelt att det sker i , oavsett vilken grupp som blir drabbad. Upprinnelsen till dagens interpellation om hur hbt-personer bemöts inom vården är den artikel som stod i , alltså . Den tar upp en händelse gällande en lesbisk kvinna som blev nekad att lämna blodprov på här i . Hon blev nekad just på grund av att hon var homosexuell. För mig är det milt sagt horribelt. Ett enkelt blodprov skulle tas, och det skulle sedan skickas vidare till i . Det handlade om ett blodprov, och hon fick till svar att vårdcentralen inte tog emot homosexuella. De hänvisade till Sösamkliniken med motiveringen att det var komplicerat med homosexuella och att läkarna hade bestämt så. För mig är det definitivt inte någonting som en läkare ska bestämma. För mig finns det ett ord för denna typ av agerande, och det är homofobi. Tänk att få detta bemötande både i ord och i handling! Det är milt sagt kränkande och drabbar nog inte bara enstaka personer utan en hel del, fru talman. Att bli diskriminerad och kränkt leder naturligtvis även till att jag blir ledsen och känner mig otroligt påhoppad. Det ger också resultatet att många kanske inte orkar gå vidare eller kanske rent av inte vågar gå vidare i ärendet. Jag tycker att det är hög tid att sjukvårdspersonal slutar att utgå ifrån att alla människor är heterosexuella och behandlar sjukdom utifrån symtom och diagnos och inte utifrån könsidentitet, könsuttryck eller sexuell läggning. anser att nationella riktlinjer vore något att driva på. Att arbeta för nationella riktlinjer är verkligen att ta problemen på allvar. Socialministern och jag delar uppfattningen att det är oacceptabelt med kränkningar i vården. Skam vore det väl annars. Men vilka ytterligare åtgärder kan ministern vidta för att säkerställa denna rätt? Vissa åtgärder har jag fått i svaret, men jag tänker på min andra fråga där jag saknar en del svar. Kan ni tänka er att agera för nationella riktlinjer för att nå målet, socialministern? Att införa nationella riktlinjer är enligt att verkligen ta problemen på allvar och peka ut en riktning värd namnet. 10 Socialminister (KD): Vi är överens om att all diskriminering, oavsett grunderna, är oacceptabel. Vi har tack och lov nått ganska långt i när det gäller formella regler, lagar, föreskrifter och så vidare. Det är inte riktigt det vi talar om . talar vi om det som enskilda personer kan möta, i det här fallet till följd av sin sexuella läggning. Jag tror att vägen framåt väldigt mycket handlar om att dels åstadkomma en medvetenhet hos ledningarna för vårdgivarna, dels se till att samtalet om vilka värderingar vi har och om bemötandefrågor förs i hela vården och bland alla medarbetare. Fördomar och föreställningar är någonting som vi inte kommer till rätta med bara för att vi slår en klubba i bordet och beslutar någonting, utan det handlar väldigt mycket om att samtala, vrida och vända och försöka tänka sig in i andra människors situation. Det kunde ha varit du, det kunde ha varit jag. Det handlar om att byta plats med andra personer i grupper som kan drabbas av diskriminering. Jag tror på det goda samtalet som en viktig väg framåt. Jag kan också berätta att vi har träffat aktörer på vårdområdet. Det handlar om företrädare för Kommuner och Landsting, Vårdfacket, , privata vårdgivare, och olika specialistorganisationer. Vi har träffats och diskuterat bemötandefrågorna. Det finns glädjande nog en väldigt stor samsyn om att vi behöver gradera upp vårt kunnande på det här området. Vi vet att vårdens resultat inte bara avgörs av den medicinska kvaliteten utan också av hur du och jag känner att vi blir bemötta när vi träffar vårdens personal. Det är viktigt att vi bemöts med respekt och med värdighet oavsett varför vi är där och vilka personer vi är. Därför tror jag att det är mycket viktigt att vi får många att engagera sig i detta och föra det här samtalet på vårdens alla arbetsplatser. Utbildning spelar naturligtvis också en roll i det här sammanhanget. I det arbete som vi gör just nu där vi reser runt till alla landets landsting diskuterar vi mycket det här med jämlik vård. Ledningarna har förstås ett ansvar. Det är där det måste börja, och man måste se till att det finns ett utrymme för de här samtalen som gör att vi inte återigen behöver läsa sådana här artiklar. Vi kanske också ska säga för protokollets skull att vann det här målet . blev skyldigt att betala ersättning till DO för rättegångskostnaderna och i diskrimineringsersättning till den person som nekats vård på sin vårdcentral. Det är en tydlig signal till alla att vi måste lära någonting av detta. Det här ska inte upprepas. 11 (V): Socialministern gav inte svar på min fråga om socialministern kunde tänka sig nationella riktlinjer. Jag tycker att det är en viktig del i den här processen för att komma åt problemen. Jag tror också på de goda samtalen. Jag tror också att man måste besöka arbetsplatser, fackföreningsrörelsen, utbildningar och så vidare för att få in det här perspektivet. Det är jag till övertygad om att vi måste arbeta med. Men vi har ju sanningen framför oss. Diskrimineringen är väldigt utbredd, och det handlar inte bara om hbt. Men dagens interpellation handlar just om hbt-personers situation. För att kunna bemöta människor på ett korrekt sätt måste alla, och då menar jag alla, yrkesgrupper inom sjukvården ta till sig att de inte ska utgå från tvåkönsnormen, det vill säga hävda att det bara finns två tydliga kön i samhället. Vi måste driva på frågan med nationella folkhälsopolitik som syftar till en hälso- och sjukvård som är lika för alla, ingenting annat. Självfallet är målsättningen att det ska omfatta alla invånare, oavsett sexuell läggning, könsidentitet eller könsuttryck. För att verkligen förstå problematiken och förstå hur människor kan bli bemötta på grund av sin sexuella läggning vill jag ta upp några exempel. En homosexuell man söker vård för nackspärr. Han erbjuds testa sig för hiv. En lesbisk kvinna vill göra en vanlig gynekologisk undersökning. Hon hänvisas till en särskild mottagning för kvinnor som har sex med kvinnor. En transvestit söker vård för bihåleinflammation men får sin könsidentitet ifrågasatt av läkaren. En man vill besöka sin sjuke make med stoppas av personalen som förutsätter att hans närstående inte är av samma kön. En transsexuell person vill korrigera sitt kön. som processen tar får hon utstå kränkningar från psykologer och annan vårdpersonal. Dessa uppgifter kommer från och är några exempel på hur det kan se ut för hbt-personer, hur de blir bemötta i kontakten med den svenska sjukvården. Jag tror att listan kan göras betydligt längre. Socialministern har, som jag sade tidigare, gjort mycket inom regeringen och regeringsarbetet. Det pågår utredningar, det är helt okej, och det finns en linje framåt. tror jag att man behöver sjösätta mer för att underlätta bemötandet av hbt-personer inom vården och naturligtvis också i andra instanser. Att sjukvården ska vara hbt-certifierad har drivit . Jag förstår att det är en lång process, för det är inte precis någon liten apparat vi talar om. Men om vi ska börja någonstans i arbetet mot det som jag vill benämna homofobi undrar jag om det i så fall inte vore bra att börja med att ha hbt-certifiering vid våra ungdomsmottagningar. Är det något som socialministern kan tänka sig att arbeta för? Jag anser att hbt-certifiering är ett bra verktyg, och att införa den vore att verkligen ta problematiken på allvar. 12 Socialminister (KD): Jag tror att vi är helt överens om att vården inte är isolerad från övriga samhället. Människor som har vissa föreställningar och jobbar i vården har med sig de föreställningarna på sin arbetsplats. Det är oerhört viktigt att alla som kommer till vården bemöts på ett likartat sätt, oavsett vem man är och hur man är. Då gäller det att vårdens personal uppträder professionellt gentemot alla. Det handlar mycket om de värderingar vi har. Jag tror att vi är överens om det som jag sagt om de viktiga samtalen och kanske också om att man per automatik föreställer sig en viss person på ett visst sätt. Då kan man ibland såra och kränka personer på det viset. När det gäller frågan om nationella riktlinjer får jag säga att den är något tidigt väckt. Låt oss se vad som kommer fram av det arbete som pågår. Jag utesluter inte att det behövs, men låt oss först se vad som kommer fram i fortsättningen. Vi har ett ansvar att tillsammans med vårdens huvudmän se till att alla människor bemöts på ett klokt sätt. Hbt-certifiering av till exempel ungdomsmottagningar finns här och var; det prövas runt om i Landstings- och Kommunsverige. Det är ett sätt att hjälpa personalen till bättre förmåga och större kunskap så att alla ska kunna känna sig välkomna oavsett bland annat sexuell läggning. Det är förstås utmärkt att certifieringen finns och något som kan tas efter av långt fler. Det är dock en fråga för vårdens huvudmän. Det vi diskuterar är oerhört betydelsefullt. nämner några konkreta fall, och jag är helt säker på att det förekommer fler. Det förekommer att personer som inte berättat om sin sexuella läggning bemöts på ett sätt som känns jobbigt. Kanske kan det rent av hända att människor inte söker vård för att de är rädda för hur de ska bli bemötta. Det är naturligtvis totalt oacceptabelt. Rätten till god hälsa och ett bra bemötande gäller alla och alltid. 13 (V): Det är glädjande att höra att ministern ställer sig bakom nationella riktlinjer. Jag förstår att vi behöver avvakta resultaten av de utredningar som är på gång; det gäller både den enskilde utredaren och . Det är också glädjande att socialministern är positiv till hbt-certifieringen. Jag vet att huvudansvaret ligger på kommunerna och regionerna, men om socialministern ställer sig bakom det ger det stor tyngd och kan utökas. Upprinnelsen till interpellationen var kvinnan som verkligen hade mod, ork och vilja att driva ärendet vidare till domstol. Det gav ett positivt resultat, och jag hoppas att många fler kan visa vägen så att ännu fler vågar och orkar gå vidare med sina ärenden oavsett var, när och hur de blir diskriminerade eller kränkta. Jag vill avsluta, fru talman, med det som är särskilt stötande när det gäller diskriminerande strukturer, nämligen när de kommer till uttryck i lagstiftningen. Det har vi debatterat tidigare. Ett exempel finns i lagen om fastställande av könstillhörighet. ställs krav på sterilisering av transsexuella som genomgår könskorrigering. utredning kom , och då möttes socialministern och jag i en interpellationsdebatt. vill att kravet tas bort. ställer sig helt och fullt bakom det liksom de flesta övriga förslag i utredningen. ligger utredningen på socialministerns bord, och jag förväntar mig att den inte ska hamna i en skrivbordslåda och glömmas bort. Om socialministern menar allvar med vad han sagt är det på sin plats att utredning verkligen kommer fram i ljuset. Diskriminering måste motverkas på alla plan i samhället, också i vår lagstiftning. 14 Socialminister (KD): När det gäller det som tas upp i interpellationen tror jag att vi på det hela taget är överens. Vi vet att det samtal vi för här inte förändrar vardagen på alla våra vårdinrättningar runt om i landet, men vi vet också att det spelar roll. Det stora arbetet sker när vi lämnar dessa lokaler. Det handlar om att fortsätta att föra detta viktiga samtal så att alla människor ska känna sig välkomna till vården och bemötas på ett likartat sätt. Vad gäller riktlinjerna är det, som jag sade, en fråga som vi får titta på när det arbete som jag beskrivit i interpellationssvaret kommit ytterligare en bit på väg. Som jag sade utesluter jag inte sådana riktlinjer. Beträffande frågan om fastställande av könsidentitet bereds ärendet på departementet, och vi har naturligtvis inga skäl att vara långsamma. Vi jobbar igenom detta. uppdrag måste dock hanteras enligt de formella regler vi har. Sedan får vi säkert tillfälle att diskutera det ytterligare. Jag tackar för att hon tog upp denna viktiga fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2011/12:49 om regeringens slopade mål om ett jämställt uttag av föräldradagar 15 Socialminister (KD): har frågat jämställdhets- och biträdande utbildningsministern på vilket sätt statsrådet har avsett att ändra riktlinjerna för arbete med att förmå föräldrar att dela lika på föräldradagarna genom den nya skrivningen förutsättningarna för ett jämställt uttag av föräldrapenningen mellan kvinnor och män ska förbättras i förhållande till den tidigare skrivningen det samlade uttaget av föräldrapenning skall vara jämställt mellan kvinnor och män, på vilket sätt statsrådet verkar för att ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen ska ligga till grund för att skapa en jämställd arbetsmarknad och hur statsrådet avser att verka för en mer jämställd arbetsmarknad genom att slopa målet om ett jämställt uttag av föräldradagar i riktlinjer. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. I regeringens regleringsbrev till avseende beskrivs målen för myndighetens arbete. I regleringsbrevet är ett av målen för utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn att föräldrar ska genom information få goda förutsättningar för att välja hur man vill fördela föräldrapenningdagarna mellan sig. Att båda föräldrarna får god information om hur fördelningen av dagar påverkar bland annat ekonomi, föräldraledighetens längd och möjligheten att kombinera förvärvsarbete med familjeliv är av stor vikt. Målet för är ett sätt att förverkliga regeringens övergripande mål med familjepolitiken, det vill säga att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard samt ökad valfrihet och stärkt makt över den egna livssituationen för alla barnfamiljer. Skrivningen syftar även till att förverkliga det jämställdhetspolitiska målet om en jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Föräldrarna är de som har huvudansvaret för barnets välbefinnande och som ska se till barnets bästa. Föräldrarna är också de som känner sina barn bäst, och det offentligas roll när det gäller föräldraförsäkringen ska vara att stödja och informera föräldrarna i deras egna val. Regeringen sätter tilltro till att föräldrarna själva kan bestämma hur de ska fördela föräldrapenningdagarna mellan sig. Det ska emellertid självklart finnas förutsättningar för både män och kvinnor att ta ett aktivt och jämställt ansvar för föräldraskapet, utan att för den skull frånta familjerna sitt självbestämmande. Därför anser regeringen att det är av vikt att föräldrarna, genom , får lättillgänglig information om föräldraförsäkringens regelverk och om ekonomiska konsekvenser av olika val. För att ytterligare skapa förutsättningar för, och främja, ett jämställt föräldraskap infördes en jämställdhetsbonus som har till syfte att ge föräldrarna bättre ekonomiska möjligheter att fördela föräldraledigheten mer jämlikt samt att även förbättra förutsättningarna för en ökad jämställdhet på arbetsmarknaden. Regeringen har också beslutat att tillsätta en delegation för jämställdhet i arbetslivet. Delegationen ska lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. 16 (V): Tack, socialminister , för svaret! Jag hade ställt frågan till jämställdhetsminister , och jag vet att jag inte bestämmer vem som svarar. Jag har inget emot att diskutera frågan med socialministern, men det är också lite betecknande. Eftersom jag tycker att det saknas ett jämställdhetsperspektiv på föräldraförsäkringen i målen förstår jag att det inte är jämställdheten som är det främsta målet. Jag tackar ändå för svaret, där socialministern säger att man vill ge förutsättningar och att familjerna bäst själva bestämmer vem som tar ut föräldraförsäkringen. Det låter alltid så bra att man sitter hemma vid köksbordet och bestämmer. Men när man sitter hemma vid köksbordet görs det också med verkligheten runt omkring en. Det känns som att det särskilt för är tabu att sätta jämställdhetsmål i uttag av föräldradagarna. Vi har sett år sedan den nya regeringen, som inte är så ny längre, tillträdde 2006 hur målet har spelats ned och inte varit lika viktigt längre. Jag tänker på köksbordsdiskussionen. Det är på något sätt som att ni politiskt inte vill lägga er i, och ni ger inte heller jämlika förutsättningar. Å ena sidan har ni skapat en jämställdhetsbonus som folk inte verkar begripa och därför inte bryr sig om. Å andra sidan har ni infört ett vårdnadsbidrag som är helt kontraproduktivt när det gäller jämställdheten. Vi vet vilka som tar ut vårdnadsbidraget, nämligen till kvinnor och till övervägande del kvinnor som inte är etablerade på arbetsmarknaden. Jag förstår inte denna rädsla att inte vilja politiskt styra jämställdheten. Det finns ingen blygsamhet i övrigt från regeringens sida att styra över människors liv. Det har inte varit svårt för er att sänka a-kassan, att göra det svårare att komma med i a-kassan, att göra det dyrare att vara med i a-kassan. Det verkar inte finnas någon som helst blygsamhet när det gäller försämringar i sjukförsäkringen där människor utförsäkras. Det leder till ökad fattigdom bland familjer och därmed också bland barn. Därför förstår jag inte denna blygsamhet när det gäller att inte vilja ta itu med jämställdheten. är det parti som aldrig ansåg sig vara ett feministiskt parti ens när det var modernt. är ett feministiskt parti oavsett om det är modernt eller inte eftersom vi ser maktstrukturerna. Det är olyckligt att ni spelar ned jämställdheten. Varför kan ni inte ha jämställdheten som mål, om regeringen vill ha ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen? Det gick tidigare. Det fanns riktlinjer till . Har målen nåtts? Har man talat om pappamånaden, som faktiskt har burit frukt när det gäller att öka det jämställda uttaget? Varför så oroliga över att styra även över den delen av politiken för folket som diskuteras vid köksbordet? 17 Socialminister (KD): Låt oss börja med skälet till att jag svarar. Det är mitt ansvarsområde i regeringen. Man får klura ett varv till på formuleringen av frågan om man vill få hit jämställdhetsministern. Vi närmar oss frågan som diskuteras i interpellationen. Det har skett förändringar i formuleringen av regeringens mål som lämnats till . Det har tidigare funnits klart uttryckt vad målet har varit för arbete, nämligen att öka och, precis som säger, försöka styra föräldrars val. Vi har en annan grundsyn, precis som var inne på, nämligen att vi tror att människor själva kan bestämma över sina egna liv, att de själva ska ha makt och myndighet att avgöra många saker i livet. Det här är en fråga där vi sannolikt inte kommer att enas fullt ut under ens den här interpellationsdebatten. Här finns en konflikt i synsätt. tycker att politiken ska användas för att åstadkomma om inte lyckoriket så i alla fall ett bättre samhälle, medan jag tror att människor ska ha stor möjlighet att bestämma över sina egna liv. På det sättet får vi något bättre. Människor är olika. Behoven är olika. Därmed vill man göra på lite olika sätt. Vi tror inte att det blir bra om alla föses in i en och samma mall. Det är bättre att skapa flexibla regler som ger stöd till alla oavsett vilket val man gör. När det gäller regeringens syn på jämställdhet har det otroligt stor betydelse att män och kvinnor har samma möjligheter att välja och avgöra. sade att aldrig kallar sig ett feministiskt parti. Vi tycker att vår egen värdegrund räcker för att slå fast alla människors lika värde, lika möjligheter, och att människor ska bestämma själva oavsett om de är kvinnor eller män. Vi har infört en jämställdhetsbonus, som bekant, och precis som säger blev det nog krångligt i överkant. Därför har tagit ställning till ett förslag från regeringens sida som dels innebär förenklingar, dels innebär att man får pengar, alltså bonusen, mycket snabbare än med det gamla regelverket, som kom att bli onödigt krångligt. Jag tror att det kommer att bli en puff för användandet av bonusen och därmed innebära att de ekonomiska förutsättningarna förändras för familjen när man väljer på ett sådant sätt att männens uttag kommer att öka. Det ska bli otroligt intressant att se den statistik som levereras på hur uttaget förändras . Vi ser en långsam men dock ökning av männens uttag, men jag ser fram emot att detta kommer att förändras i och med jämställdhetsbonusens förändring. 18 (V): Det finns de som har räknat ut det här och säger att det tar innan vi uppnår ett jämställt uttag även med den förenklade jämställdhetsbonusen. Man måste också ta hänsyn till att det vårdnadsbidrag som har införts är kontraproduktivt och leder i den andra riktningen, bort från arbetsmarknaden och tillbaka till spisen. Socialministern säger lite spefullt att vi strävar efter ett lyckorike. Jag tycker inte att det är så dumt att sträva efter lycka för alla jag tycker att det är jättebra, så det har jag ingenting emot. Men jag tror inte att ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen löser alla andra frågor.