prop · GZ0338 · 2011-11-30 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2011/12:38 redogörelse för tillämpningen av lagen om Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till och med och för utvecklingen av den internationella terrorismen . Regeringen har inte fattat något beslut med stöd av lagen. Lagen om särskild utlänningskontroll.............................................. Den parlamentariska kontrollen ....................................................... Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll .................. Utvecklingen av den internationella terrorismen ............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .. I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlännings- kontroll angavs det i propositionen att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder skulle ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 2010/11:39. Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden till och med . Säkerhetspolisen har lämnat underlag för redogörelsen till regeringen, dnr Ju2011/5083/L4. 2 Lagen om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser som syftar till att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då dessa personer av asylrättsliga skäl ändå måste beredas en fri- stad här i landet. Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades det att särskilda bestämmelser som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar fortfarande behövs (se prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förbe- redelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat. Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten, efter ett beslut om utvisning enligt lagen, besluta att verkställigheten ska skjutas upp (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Myndigheten får i ett sådant fall besluta om skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet (anmälningsplikt). Efter ett beslut om utvisning får den beslutande myndigheten även besluta att vissa särskilda bestämmelser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning. Beslut om tvångsmedel i det enskilda fallet fattas av domstol. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett beslut om befogenhet att tillämpa tvångsmedelbestämmelserna är giltigt i Skr. 2011/12:38 högst . Under vissa förutsättningar får domstol efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt och besluta om fortsatt befogenhet att använda tvångsmedel. 3 Den parlamentariska kontrollen Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder fick vid sin tillkomst en begränsad giltighetstid, vilket innebar en möjlighet att kontrollera regeringens och myndigheternas handlande. När terrorist- bestämmelserna permanentades beslutades det att regeringen skulle lämna en skrivelse till med redovisning av bestämmelsernas tillämpning (prop. 1975/76:18 s. 161). En motsvarande redovisning görs när det gäller bestämmelserna i 27 kap. rättegångsbal- ken om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. I samband med att lagen om särskild utlännings- kontroll infördes ansågs det att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsättningen bör göras genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72). 4Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Regeringen har inte fattat något beslut med stöd av lagen under tids- perioden till och med . Tillämpning av lagen åren 19912010 Nedan redovisas antalet fall då lagen om särskild utlänningskontroll tidi- gare har tillämpats. I redovisningen ingår nya utvisningsärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll, ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut och omprövning av andra beslut som regeringen fattat med stöd av lagen, t.ex. beslut i fråga om begränsning av anmälningsplikt. Det stora flertalet av de redovisade fallen gäller ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut. I redovisningen anges de tidsperioder som regeringen har redogjort för i tidigare skrivelser till . Varje skrivelse avser en tidsperiod ett visst år till och med året därpå. 1991/1992 lagen tillämpades 1992/1993 lagen tillämpades 1993/1994 lagen tillämpades inte 1994/1995 lagen tillämpades vid fem tillfällen 1995/1996 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 1996/1997 lagen tillämpades inte 1997/1998 lagen tillämpades 1998/1999 lagen tillämpades inte 1999/2000 lagen tillämpades 2000/2001 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 2001/2002 lagen tillämpades inte 2002/2003 lagen tillämpades vid fem tillfällen 2003/2004 lagen tillämpades 2004/2005 lagen tillämpades 2005/2006 lagen tillämpades 2006/2007 lagen tillämpades 2007/2008 lagen tillämpades inte 2008/2009 lagen tillämpades 2009/2010 lagen tillämpades inte 5Utvecklingen av den internationella terrorismen har terrornätverk i utlandet uppvisat en ökad avsikt att genomföra attentat mot mål i . Det har blivit tydligare att denna attentatsavsikt även omfattar . Den gränsöverskridande och globala terrorismen har haft stort genomslag . Det nätverk som varit mest framträdande är men även andra har visat attentatsavsikt mot . Terrorism inspirerad av fortsätter generellt att sträva efter att genomföra attentat som kan orsaka ett stort antal civila dödsoffer. Ett antal attentat eller attentatsförsök i väst indikerar dock att småskaliga attentat av enskilda attentatsmän är en metod som utnyttjas mer och mer, och som också förespråkas av kända terrororganisationer. har indikationer på attentatsplanering mot mål i observerats, ett självmordsattentat har genomförts och svenska aktörer misstänks för att ha planerat attentat mot mål i . Antalet allvarliga händelser bryter tidigare mönster. höjdes hotnivån avseende terrorism i från lågt till förhöjt hot, dvs. från två till tre på en femgradig skala. Denna bedömning gäller fortfarande (). Bedömningen av hotnivån är föremål för fortlöpande revidering. Upplevda kränkningar och uppmärksamheten kring svensk militär närvaro i konfliktområden fortsätter sannolikt att ha betydande påverkan på olika aktörers avsikt att agera mot svenska mål. Individer inom de våldsbejakande islamistiska miljöerna i fortsätter att ha direkta kontakter med utländska terrornätverk. Kontakterna, som främst innefattar finansiell och logistisk stödverksamhet, utgör även fortsättningsvis ett potentiellt hot då dessa kan komma att nyttjas i samband med attentats- planering. Individer som reser till konfliktområden i syfte att genomföra Skr. 2011/12:38 terrorrelaterad träning och strid och sedan återvänder till sina hemländer har utpekats som ett allvarligt hot i flera länder. bedöms ett 20-tal personer från delta i sådan träning eller strid, men antalet kan vara större. Huvuddelen av dessa resande befinner sig i och en mindre del i . Merparten av de islamistiskt motiverade attentatsförsöken i har involverat återvändare från träning eller strid i . Sannolikt kommer individer bosatta i även framöver att ta sig till träningsläger eller strid utomlands. Utöver hotet från återvändare visar internationella erfarenheter att aktörer utan kända kopplingar till etablerade nätverk troligen kommer att bli allt vanligare i väst. Ett exempel på detta är gärningsmannen i , som inte tidigare var känd för svenska eller utländska underrättelse- och säkerhetstjänster. Individer i som kan kopplas till etnonationalistiska eller separatistiska terrororganisationer fortsätter att prioritera finansiellt och annat logistiskt stöd till aktörer i utlandet, men grupperna utgör inget terrorhot mot . Inom de politiska extremistmiljöerna, det vill säga vit makt-miljön och den autonoma miljön, finns uppfattningar om att våld eller hot om våld är legitima medel för att förändra statsskick, påverka myndigheters eller politiska organs beslutfattande eller hindra medborgare från att utöva sina grundlagsfästa fri- och rättigheter. erfarenheter visar att det ur extremistmiljöerna kan bildas våldsbenägna utbrytargrupper med avsikt att utföra verksamhet som skulle kunna rymmas inom definitionen av terroristbrott eller annan terroristbrottslighet. har dock varken sådana grupperingar eller attentatsplaner identifierats. manifesteras hotet från extremistmiljöerna främst av våld mot enskilda meningsmotståndare och företrädare för politiska partier samt ordningsstörningar. Inom vit makt-miljön har vissa aktörer sannolikt en relativt hög förmåga i form av god tillgång till vapen. Det är dock mindre troligt att dessa aktörer har för avsikt att omsätta denna förmåga i terrorattentat. medverkan i det internationella arbetet mot terrorism agerande inom ramen för kampen mot terrorism bygger på vikten av respekt för internationell rätt, inklusive de mänskliga rättigheterna. Terrorismen är ett globalt hot som kräver internationellt samarbete baserat på multilaterala ramverk och lösningar. En bred strategi är nödvändig och traditionella insatser från polis och rättsväsende måste kombineras med långsiktiga förebyggande åtgärder. antog en konvention om förebyggande av terrorism (SÖ 2010:35). Vidare antogs inom EU ett rambeslut om ändring av rambeslutet om bekämpande av terrorism (Rådets ram- beslut /919/RIF av om ändring av rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism, EUT L 330, 9.12.2008, s. 21, Celex 32008F0919). Såväl konventionen som rambeslutet innebär att offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terrorist- Skr. 2011/12:38 brott ska vara straffbart. har ratificerat konventionen. trädde den lagstiftning i kraft som behövdes för att genomföra konventionen och rambeslutet i svensk rätt, lagen om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet (SFS 2010:299, prop. 2009/10:78, bet. 2009/10:JuU22, rskr. 2009/10:234). antog en övergripande FN- strategi mot terrorism (A/RES/60/288). Antagandet av strategin är en viktig manifestation av att FN står bakom en global respons mot terrorismen och lägger grunden för en mer samlad FN-ansats på området. Strategin är det centrala dokument i det globala arbetet mot terrorism och fokus ligger nu på genomförandet. En översyn av strategin ska äga rum . ska även i fortsättningen aktivt verka för att nå en överenskommelse om en övergripande mot terrorism. har aktivt bidragit till genomförandet av FN-strategin genom att bl.a. verka för kapacitetshöjande insatser inom rättsvårdande myndig- heter med fokus på rättssäkerhet i terroristbrottmål. Detta har skett i form av bilaterala projekt och projekt med EU samt genom stöd till UNODC- TPB (United Nations Office on Drugs and Crime Terrorism Prevention Branch). Direkt stöd har getts till den samordnande institutionen (Task Force) och till som arbetar för stärkandet av mänskliga rättigheter i antiterrorismarbetet. är den största bidragsgivaren till denna arbetsgrupp. Arbetsgruppen leds av OHCHR (FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter) och samverkar tätt med UNODC-TPB. EU-samarbetet mot terrorism baseras främst på för att motverka terrorism . Strategin bekräftades under det svenska ordförandeskapet när Stockholmsprogrammet antogs . stöder det övergripande arbetet inom EU för att möta hotet från terrorism. På det nationella planet har Säkerhetspolisens arbete mot terrorism i hög grad inriktats på att avbryta attentatsplanering i . Säkerhetspolisens förebyggande arbete har även bidragit till att avvärja attentat utomlands. Terrorhändelserna i bl.a. och har gjort hotet från våldsbejakande extremism och terrorism mycket påtagligt. För att bl.a. förstärka förmåga att upptäcka, bedöma och minska hot från terrorism och våldsbejakande extremism gör regeringen därför ytterligare satsningar på Säkerhetspolisen. I budgetpropositionen föreslår regeringen att Säkerhetspolisens anslag ska ökas med 2012. Anslaget beräknas öka med . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Adelsohn , Tolgfors, Attefall, , , , och . Regeringen beslutar skrivelse 2011/12:38 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll