prop · GZ0334 · 2011-11-17 00:00:00 — Regeringen avser därför att förordna en särskild utredare med uppdrag att med beaktande av integritetsaspekterna utreda och lämna förslag till en mer sammanhållen och ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst. 4.1.2Uppdrag att tydliggöra rättsläget Regeringen har, inom ramen för regeringens satsning på insatser för att samordna vård och omsorg om de mest sjuka äldre, beslutat om ett uppdrag till att tydliggöra rättsläget kring informationsutbyte inom äldreomsorgen (regeringens beslut ). ska efter samråd med Datainspektionen och Kommuner och Landsting i en handbok tydliggöra rättsläget kring vilken information som får bytas mellan vilka verksamheter, professioner och huvudmän, mellan dessa och den enskilde samt hur detta får gå till och under vilka förutsättningar. ska redovisa sitt uppdrag . 4.1.3Utredning om hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården kan stärkas beslutade regeringen att förordna en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården kan stärkas (dir. 2011:25). Denna utredning, . 2011/12:34 kommer att behöva ha ett nära samarbete med den ovan aviserade utredningen om informationshantering. Utredaren ska bl.a. föreslå hur vården kan ges på mer likvärdiga villkor, hur patientens valmöjligheter i vården kan stärkas ytterligare, hur informationsutbytet mellan patient och vårdgivare kan underlättas och utvecklas samt praktiska och tekniska lösningar som möjliggör för patienten att utöva sin rätt att spärra hela eller enskilda delar av den egna journalen till andra vårdenheter. Utredaren ska också lämna förslag till en ny patientlagstiftning där bestämmelser med betydelse för patientens ställning samlas och föreslå de följdändringar som krävs i övrig lagstiftning på området. Utredaren ska redovisa sitt arbete i ett delbetänkande och i ett slutbetänkande . 4.1.4Uppdrag om nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk Det är enligt regeringens bedömning nödvändigt att etablera ett tydligt nationellt ledarskap för en ändamålsenlig och strukturerad dokumentation inom hälso- och sjukvården och . Regeringen har därför gett i uppdrag att ta ett nationellt samordningsansvar för en sådan ändamålsenlig och strukturerad dokumentation samt att underlätta för vårdgivare och utförare inom att införa och använda en nationell informationsstruktur och ett nationellt fackspråk (regeringens beslut ). I uppdraget ingår att ska förbereda för att etablera och driftsätta en organisation för en nationell informationsstruktur och ett nationellt fackspråk inom hälso- och sjukvården och samt utarbeta ett arbetssätt för den nationella samordning som följer av detta uppdrag. ska också med stöd av en extern aktör även beräkna vad den nya samlade organisationen kostar samt lämna förslag på hur det fortsatta samordnings- och förvaltningsuppdraget närmare ska definieras och avgränsas. Uppdraget ska redovisas . För att nå bästa möjliga effekt omfattar samordningsansvaret det som gör och har gjort inom ramen för både nationellt fackspråk och nationell informationsstruktur samt ett nationellt samordningsansvar för den gemensamma informationsstrukturen, dvs. inklusive nationell tillämpad informationsstruktur. har också fått i uppdrag att i nära samarbete med Kommuner och Landsting och andra berörda aktörer vidareutveckla den nationella informationsstrukturen och det nationella fackspråket för . Målsättningen är att skapa förutsättningar för nationell enhetlighet i fråga om informationshantering inom och närliggande områden inom hälso- och sjukvården (regeringens beslut ). tar fram en modell för strukturerad och enhetlig dokumentation inom äldreomsorgen. Uppdraget ska redovisas . Uppdrag att följa upp och utvärdera överenskommelsen om evidensbaserad praktik inom Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att följa upp och utvärdera överenskommelsen mellan staten och Kommuner och Landsting om stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet inom område (regeringens beslut ). Statskontoret ska bl.a. följa upp och utvärdera i vilken utsträckning överenskommelsen bidrar till att förbättra förutsättningarna för att arbeta evidensbaserat och att använda informationsteknik. Statskontoret ska lämna årliga delrapporter och slutredovisa uppdraget till () . 4.1.6Uppdrag att följa upp säkerhets- och behörighetstjänster Regeringen har gett i uppdrag att utforma och ansvara för den samlade uppföljningen av Patientsäkerhetssatsning 2011, en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) om prestationsbaserad ersättning för patientsäkerhetsarbete i landstingen (regeringens beslut ). I uppdraget ingår att ska bedöma uppfyllandet av kravet om att upprätta en patientsäkerhetsberättelse samt kravet att införa SITHS-, BIF- och HSA-tjänst- erna, som ett steg på vägen i införandet av den nationella patientöversikten, NPÖ. ska redovisa den del av uppdraget som handlar om överenskommelsen till () . 4.2Utveckling av samarbetet inom Nationell eHälsa 4.2.1 Utvecklade roller för befintliga grupper Regeringen konstaterar att strategin Nationell eHälsa, som skapar en struktur för hur det gemensamma arbetet med it-stöd och e-tjänster ska bedrivas, utgör en form av statligt initierad styrning. bedömning att samarbetet inom strategin behöver förtyd- ligas och ges en delvis ny inriktning. har regeringen initierat en diskussion i nationella ledningsgruppen för eHälsa i syfte att klargöra och förtydliga vilken roll och vilka mandat gruppen bör och kan ha framgent. ingår de aktörer som undertecknar strategin. också strukturerat arbetet i den nationella samrådsgruppen, som inrätta- des 2009 i sin nuvarande funktion, på ett tydligare sätt med regelbundna och tematiska möten. I samrådsgruppen ingår ett drygt 30-tal aktörer och gruppen är en viktig arena för dialog och diskussion. Strategin Nationell eHälsa reviderades 2010. att när strategin revideras nästa gång formulera mer konkreta mål för Nationell eHälsa samt mer konkret beskriva de nyttor som olika insatser inom ramen för Nationell eHälsa förväntas leda till. genomförs får strategin karaktären av en handlingsplan som på ett tydlig- are sätt kan följas upp. En förutsättning för detta är dock att det först görs en form av nulägesbeskrivning av Nationell eHälsa som kan utgöra en Skr. 2011/12:34 baslinje för den uppföljning som därefter bör ske löpande. 4.2.2Ny styrgrupp för it och läkemedel Risken för felmedicinering eller en olämplig kombination av läkemedel är de kanske mest konkreta riskerna som individer, särskilt äldre, möter i sina kontakter med vården och omsorgen. En förutsättning för att minimera dessa risker är, som beskrivits ovan, lagstiftning som medger att behörig personal har tillgång till personuppgifter om den enskilde och information om de insatser som den enskilde fått tidigare. En annan förutsättning är att förskrivare och andra personalkategorier använder stödsystem som ger en samlad bild av individens läkemedelsanvändning inom såväl öppen som sluten vård. För att etablera en nationell ordinationsdatabas () samt påskynda införandet av elektroniska förskrivar- och expeditionsstöd inom hela hälso- och sjukvården och berörda delar av har regeringen inrättat en styrgrupp (regeringens beslut ). Styrgruppen hanterar den nationella läkemedelsstrategins insatsområde om ordinationsprocessen. Gruppen leds av som tillsammans med Kommuner och Landsting är beslutande parter och har utsett gruppens övriga ledamöter. har utbetalats till Kommuner och Landsting för styrgruppens arbete. Av dessa kan användas direkt för . Medlens användning i övrigt diskuteras i gruppen och beslutas av parterna. En handlingsplan som beskriver planerade insatser och leveranser 2014 ska lämnas till . Regeringen beslutade om It i människans tjänst en digital agenda för . Syftet med den digitala agendan är att samla alla pågående aktiviteter i en horisontell sammanhållen strategi för att ta till vara alla de möjligheter som digitaliseringen erbjuder människor och företag. Agendan pekar ut behov av insatser inom fyra strategiska områden med utgångspunkt i användarens perspektiv; lätt och säkert att använda, tjänster som skapar nytta, infrastruktur samt it:s roll för samhällsutvecklingen. Regeringens styrning av statliga myndigheter har utvecklats . Inom område har översyner gjorts av myndigheternas regleringsbrev och instruktioner i syfte att förtydliga dokumenten och att tydliggöra dokumentens olika funktioner. Även formerna för exempelvis dialoger mellan och respektive myndighet har förtydligats och utvecklats. av hälso- och sjukvården och har sedan Som framgår av förarbetena (prop. 2008/09:160) ansåg regeringen att en samordning av tillsynen mellan hälso- och sjukvård, socialtjänst och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade medför bättre förutsättningar för en mer enhetlig och förutsägbar tillsyn genom att samma bedömningsgrunder kan tillämpas för hela landet för dessa verksamhetsområden. Hälso- och sjukvård och socialtjänst är verksamheter som på flera områden, t.ex. inom äldreområdet, psykiatrin, funktionsnedsättningsområdet, missbruksvården, barn- och ungdomsvården, rehabilitering, etc. kräver väl samordnade och integrerade insatser från båda verksamheterna. En samordnad tillsyn kommer också att kunna bidra till att uppmärksamma och tydliggöra svagheter som finns i vårdkedjan mellan kommunernas och landstingens insatser, dvs. fokusera på gränssnitt mellan verksamheter och ansvarsområden. Statskontoret har regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera hur väl förändringsarbetet med tillsynsreformen uppfyller de syften, mål och intentioner med reformen som framgår av den ovan nämnda propositionen. Statskontoret ska lämna årliga delrapporter och slutredovisa uppdraget till () . 4.3.2 Utvecklade former för styrning Revidering av styrmedel för statliga myndigheter Det finns en tydlig strävan inom att utveckla styrningen av statliga myndigheter. Som en följd av denna strävan har det pågått arbete med att se över instruktioner och regleringsbrev för statliga myndigheter, att tydliggöra formerna för de återkommande dialogerna mellan myndighetschef och departement samt att förtydliga processen när regeringen ger statliga myndigheter i uppdrag att utföra olika insatser. Inom ansvarsområde arbetar Statens vård- och omsorgsutredning (dir. 2011:4). Utredningens uppdrag är att se över hur staten, genom sina myndigheter, ska verka för ett effektivt och långsiktigt hållbart vård- och omsorgssystem, med fokus på hälsofrämjande och förebyggande insatser i syfte att främja hälsa och minska ohälsa och framtida vårdbehov samt för att åstadkomma en jämlik vård och omsorg i hela landet. Utredningen ska bl.a. lämna förslag på hur regeringens styrning av berörda myndigheter och verksamheter kan utformas samt på hur myndighetsstrukturen kan effektiviseras. Uppdraget ska slutredovisas . Utredningen konstaterar i sitt delbetänkande (SOU 2011:65, s. 75 f) att myndigheternas instruktioner har utvecklats , bl.a. för att åstadkomma en mer verksamhetsanpassad och långsiktig, strategiskt inriktad styrning. Regeringen ingår ett antal överenskommelser med Kommuner och Landsting om insatser i och stimulansbidrag till hälso- och sjukvården och . Sådana överenskommelser utgör en vanlig form av styrning, även om de som Statens vård- och omsorgs- utredning konstaterar (s. 90) har sina begränsningar, bl.a. i att de kan skapa en otydlig rollfördelning mellan staten och huvudmännen. relaterade medel för hälso- och sjukvården har i huvudsak fördelats via de årliga s.k. Dagmaröverenskommelserna. medel för e-hälsosatsningar i huvudsak fördelats via överenskommelser- na med inriktning att utveckla en evidensbaserad praktik inom social- En tydligare styrning av överenskommelserna har skett genom att alltfler av de statliga bidragen till landsting och kommuner är prestations- Det innebär att bidrag fördelats i efterhand om och när de upp- ställda målen har nåtts. Exempel på sådana satsningar finns inom till- gänglighetsarbetet, patientsäkerhetssatsningarna, satsningen på vård och omsorg om de mest sjuka äldre och inom psykiatriområdet. Ansvarsfördelningen för arbetet inom strategin Nationell eHälsa följer i stort ansvarsfördelningen i samhället. Staten ansvarar för lagstiftning, uppdrag till statliga myndigheter att utveckla nationella tjänster och system samt för att fördela medel och för att samordna arbetet inom strategin. Landsting och kommuner har det grundläggande ansvaret för utförande, kvalitetssäkring, utveckling och finansiering av sina verksamheter. Som framgår av denna skrivelse har regeringen tagit initiativ till en rad insatser inom statens ansvarsområde, där själva strategin Nationell eHälsa kan sägas vara det enskilt största initiativet. Därtill kommer att det pågår en generell utveckling mot tydligare statlig styrning och allt mer fokus på nytta av de insatser som genomförs. Ett resultat av detta är landsting och kommuner arbetar med att utveckla hälso- och sjukvården och genom att införa och använda de ittjänster och det it-stöd som initierats inom ramen för strategin. Strategin Nationell eHälsa reviderades 2010. Regeringens ambition är att när strategin revideras nästa gång formulera mer konkreta mål för Nationell eHälsa samt mer konkret beskriva de nyttor som olika insatser inom ramen för Nationell eHälsa förväntas leda till. Om dessa åtgärder genomförs får strategin karaktären av en handlingsplan som på ett tydligare sätt kan följas upp. En förutsättning för detta är dock att det först görs en form av nulägesbeskrivning av Nationell eHälsa som kan utgöra en baslinje för den uppföljning som därefter bör ske löpande. Regeringen avser att inleda detta arbete med att ta fram en nulägesbeskrivning så fort som möjligt. Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? Tryck: Riksdagstryckeriet, 2011 Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m följande granskningsrapport över effektivitetsrevision: Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? har granskat de statliga insatserna för att vårdpersonal ska ha tillgång till all relevant patientinformation vid rätt tillfälle. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Företrädare för , och Datainspektionen har fått tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på utkast till slutrapport. Rapporten innehåller slutsatser och rekommendationer som avser regeringen, och Datainspektionen. Riksrevisor har beslutat i detta ärende. har varit föredragande. Revisionsdirektör , revisor och revisor har medverkat vid den slutliga handläggningen. Begrepp som används i rapporten Behov, insatser och roller rätt information vid rätt tillfälle Vårdens behov av information Den nationella IT-strategin för vård och omsorg Nationell eHälsa Har rätt person rätt information vid rätt tillfälle? Finns det rättsliga hinder? Finns det tekniska hinder? Är informationen tillförlitlig? Mot målet i samverkan? 4.1Risk att den nationella patientöversikten inte fyller sitt syfte om att ge rätt information vid rätt tillfälle Samverkan rätt medel för att uppnå målet? Stat och huvudmän i samverkan kan lärdomar dras från Nationell eHälsa? De statliga insatserna sammanfattande slutsatser Harmonisera lagar och regelverk med en ökad IT-användning Skapa en gemensam informationsstruktur Statens roll för den nationella strategin har granskat om de statliga insatserna effektivt har bidragit till målet att behörig vårdpersonal ska ha tillgång till rätt patientinformation vid rätt tillfälle genom elektronisk direktåtkomst. Motiv: Hälso- och sjukvården och den kommunala omsorgen har genomgått stora strukturförändringar, vilket gjort att antalet aktörer är flera än . Den nationella vårdgaranti och det fria vårdval som införts innebär att ett större antal utförare involveras i vården av patienter, vilket ställer nya krav på möjligheterna för vårdpersonalen att ta del av uppgifter om patienterna. Det blir allt viktigare att säkerställa ett effektivt och säkert utbyte av information mellan olika vårdgivare. har funnit att vårdpersonalens möjlighet att få tillgång till elektronisk patientinformation hos andra vårdgivare är mycket begränsad. Detta trots att det varit ett prioriterat mål för de samlade insatserna i den nationella IT-strategin för vård och omsorg som formulerades 2006. Syfte: Granskningen syftar till att undersöka vad som hindrar behörig vårdpersonal att genom IT-stöd ha tillgång till rätt patientinformation och varför statens insatser på området inte leder till det resultat som avsetts. I granskningsrapporten beskrivs såväl de statliga som kommunala insatser som ska bidra till att målet att behörig vårdpersonal ska ha tillgång till rätt information vid rätt tillfälle uppnås. granskar effektiviteten i statlig verksamhet. Granskningens revisionsfrågor är därför avgränsade till de statliga insatserna för att bidra till att målet uppnås. Genomförandet: För att nå syftet med granskningen har gjort ett stort antal intervjuer med aktörer på såväl statlig som nivå som är delaktiga i strategin och tagit del av rapporter och övriga underlag som rör de olika aktörernas insatser i den nationella IT-strategin för vård och omsorg. har även kartlagt hur harmoniseringen av regelverket för utbyte av patientdata har genomförts. Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? Granskningen har resulterat i följande centrala iakttagelser och slutsatser: Regeringen har skapat förutsättningar för vårdpersonal att få elektronisk direktåtkomst till patientinformation hos andra vårdgivare, men vägledningen för att tillämpa lagen har varit otillräcklig. Patientdatalagen har gjort det möjligt för vårdpersonal att, med patientens samtycke, ta del av patientinformation hos andra vårdgivare genom elektronisk direktåtkomst. Vårdgivare uppger dock att de saknat stöd vid tolkning av lagen, vilket skapat problem i tillämpningen. De föreskrifter som tagits fram av uppfattas inte som tillräckliga av landstingen. Både och Datainspektionen utövar tillsyn över patientens integritet dock utifrån olika perspektiv. utövar tillsyn med utgångspunkt i patientsäkerhet och Datainspektionen utgår från den personliga integriteten. Tillsynsrollerna riskerar därför att bli överlappande. inte möjligt att utbyta information med den kommunala omsorgen. Granskningen visar att det är först som regeringen påbörjat arbetet med att se över behovet av ett utbyte av information mellan hälso- och sjukvården och den kommunala omsorgen. Kommunernas delaktighet i arbetet för att möjliggöra informationsutbyte har varit begränsad trots att deras medverkan betonades tidigt i arbetet. En viktig patientgrupp omfattas inte av patientdatalagen. Det är inte möjligt för beslutsoförmögna att ingå i en sammanhållen journalföring. Hanteringen av samtycke för utbyte av patientinformation för beslutoförmögna regleras inte i patientdatalagen. Enligt lagen krävs ett aktivt samtycke för att vårdgivare ska få ta del av information hos andra vårdgivare. I gruppen beslutsoförmögna finns till exempel dementa och multisjuka äldre. Dessa behöver hjälp av flera olika aktörer inom hälso- och sjukvården och är därmed i stor utsträckning beroende av att vårdpersonalen har tillgång till all relevant patientinformation. Vårdens organisering är avgörande för informationsutbytet. Regeringen har som ambition att öka andelen privata aktörer inom vård och omsorg. Med flera aktörer blir det allt viktigare att säkerställa ett effektivt utbyte av information över organisationsgränserna. Det har i granskningen framkommit att organiseringen av vården får konsekvenser för hanteringen av patientinformation. Granskningen visar att det i ett landsting med få vårdgivare är enklare att få tillgång till patientinformation då patientdatalagen ställer hårdare krav vid informationsutbyte mellan olika vårdgivare än inom en vårdgivare. Otydliga uppdrag när det gäller nationella projekt. har utvecklat en nationell informationsstruktur och ett nationellt fackspråk för vård och omsorg. saknas det en klar ansvarsfördelning för förvaltningen av den nationella informationsstrukturen. Det kan leda till att det uppstår lokala varianter av Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? den nationella informationsstrukturen, vilket riskerar att omkullkasta idén med att skapa nationella standarder. Det är inte heller klarlagt hur det nationella fackspråket och den nationella informationsstrukturen ska spridas till vård och omsorg. Den valda samverkansformen mellan statliga och kommunala aktörer leder till svårigheter att driva arbetet framåt mot det gemensamma målet. Regeringen har valt att tillsammans med kommuner och landsting och privata aktörer ta fram en gemensam strategi där en av målsättningarna är att behörig vårdpersonal genom IT-stöd ska ha tillgång till rätt patientinformation vid rätt tillfälle. granskning har visat att ingen aktör har det övergripande ansvaret för resultatet av det gemensamma arbetet. Detta har lett till otydligheter och samordningsproblem. Därtill har strategin fokuserat på att möjliggöra informationsutbyte på nationell nivå trots att flertalet aktörer uttryckt att informationsutbytet i första hand bör lösas inom landstingen. Granskningen har tydligt visat på behovet av en effektiv samordning mellan de olika insatserna för att nå målet om rätt information vid rätt tillfälle. Om insatserna inte koordineras på ett ändamålsenligt sätt riskerar nyttan av respektive insats att gå förlorad. i en särskild redovisning till rapportera om de resultat som har uppnåtts inom strategin samt analysera om det finns behov av att ge samarbetet en tydligare struktur och inriktning, nya förutsättningar för en mer transparent finansiering och ett tydligare ansvar för tidsplaneringen analysera de konsekvenser som det ökande antalet privata vårdgivare får för målet att behörig personal ska ha rätt information vid rätt tillfälle och överväga om det behövs någon ytterligare författningsreglering följa upp begränsningar i patientdatalagen och svårigheter i tillämpningen samt överväga behovet av författningsändringar utreda och lämna förslag på hur ett effektivt utbyte av patientinformation mellan den kommunala omsorgen och hälso- och sjukvården kan säkerställas. efter samråd med Datainspektionen utarbeta tydligare och mer heltäckande föreskrifter och riktlinjer för den praktiska tillämpningen av patientdatalagen. rekommenderar och Datainspektionen att samarbeta i tillsynen av informationshantering och informationssäkerhet inom hälso- och sjukvården för att undvika motstridiga beslut. Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? För att kunna erbjuda en god och säker vård behöver vårdgivare ha tillgång till relevant information om patienternas vårdhistorik. Dokumentation om patienternas kontakt med vården är därför av central betydelse inom vård och omsorg. Det är vanligt att medborgare förväntar sig att vårdpersonal har tillgång till all relevant information om dem som patienter när de uppsöker exempelvis en vårdcentral eller ett sjukhus.