prop · GY03100 · 2011-04-13 00:00:00 — De tillfälliga statsbidragen vägde till stor del upp den svaga konjunkturens effekter på skatteintäkterna. Dessutom föll inte tillväxten av skatteintäkterna i så stor utsträckning som tidigare befarats. Detta medförde att kommuner och landsting sannolikt underskattade sina inkomster . Tabell 9.12 Kommunsektorns finanser Miljarder kronor om annat ej anges. Utfall , prognos för 20112015. -0,2 -0,2 -0,1 -0,1 -0,1 Resultat före e.o.p. Anm.: Skatter och bidrag som andel av BNP inkluderar inkomster från den kommunala fastighetsavgiften. Källor: och egna beräkningar. beräknas lönesumman och därmed skatteintäkterna växa snabbare än 2010. Den starkare tillväxten väger dock inte helt upp effekten av att de tillfälliga statsbidragen fasas ut . Skatter och bidrag beräknas sam- mantaget öka 2011. Utgifterna, framför allt för kon- sumtion, beräknas öka i högre utsträckning än inkomsterna, vilket sammantaget medför att det finansiella sparandet blir negativt 2011 och resultatet försämras. Den fortsatta ekonomiska återhämtningen medför att de ekonomiska förutsättningarna förbättras för kommuner och landsting under 20122015. Inkomsterna från skatter och bidrag ökar i genomsnitt . Vid sidan av skatteintäkterna ökar även inkomsterna från kompensation för mervärdesskatt som en följd av att den kommunala konsumtionen beräknas växa. Även ränteinkomsterna väntas öka till följd av stigande räntor. Utgifterna för konsumtion i kommuner och landsting i löpande priser beräknas öka med 20122015. Konsumtions- utgifterna, mätt som kostnader i fasta priser, prognostiseras öka med 0,50,. Utgifterna för framför allt investeringar och räntor väntas också öka . Den förväntade starka ekonomiska utveck- lingen möjliggör för sektorn att kombinera en konsumtionsökning med ett starkare resultat. Det finansiella sparandet beräknas successivt för- stärkas men vara negativt samtliga år 20122015 (se diagram 9.3). Kommunsektorn som helhet väntas dock uppfylla kommunallagens (1991:900) balanskrav samtliga år. Diagram 9.3 Utvecklingen av kommunsektorns inkomster och utgifter samt finansiella sparande Utfall fram , prognos för 20112015. Finansiellt sprande (höger axel) Källor: Statsitiska centralbryån och egna beräkningar. 9.3Den ekonomiska ställningen och skuldutvecklingen Den offentliga sektorns förmögenhet består av realkapital och finansiella tillgångar med avdrag för skulder. Realkapitalet eller kapitalstocken innefattar såväl materiella tillgångar, t.ex. bygg- nader och anläggningar, som immateriella till- gångar, t.ex. dataprogram. Större delen av den offentliga sektorns kapitalstock består av bygg- nader, vägar och annan infrastruktur som inte ger någon direkt avkastning. En del av kapital- stocken används för produktion av offentliga tjänster, t.ex. skolor, sjukhus och kontorsbygg- nader, medan infrastrukturen ger en samhälls- ekonomisk avkastning. De finansiella tillgångarna omfattar förutom olika fordringar på den privata sektorn även aktier. Aktierna kan vara en likvid tillgång med ett tydligt avkastningskrav, som t.ex. AP- fondernas aktieinnehav. Aktier kan också vara en form för kontroll av realkapital, t.ex. statens ägande av och . Skulderna omfattar finansiella skulder samt statens och den kommunala sektorns åtaganden för tjänstepensioner. Den s.k. Maastricht- skulden, av vilken statsskulden utgör en över- vägande del, redovisas till nominellt värde. I övriga skulder ingår skillnaden mellan marknads- värden och den nominellt värderade Maastricht- skulden. Tabell 9.13 Den offentliga sektorns tillgångar och skulder Anm.: Finansiella tillgångar och skulder redovisas exklusive periodiserings- posterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Vid utgången av uppgick den offentliga sektorns förmögenhet till eller av BNP. Kapitalstocken upp- gick till eller av BNP. Den finansiella förmögenheten, skill- naden mellan finansiella tillgångar och skulder, uppgick till . Det överstiger åtagandena för statliga och kommunala tjänste- pensioner, som uppgick till . Fördelningen av förmögenheten på sektorer visar att statens andel är lägst då den offentliga sektorns skuld huvudsakligen består av stats- skulden. Den kommunala sektorns förmögenhet består till övervägande del av reala tillgångar, medan ålderspensionssystemets förmögenhet utgörs av finansiella tillgångar (se tabell 9.13). Förmögenheten ökade med 2010. Av ökningen stod nettosparandet för medan värdeökningar på finansiella och reala tillgångar tillsammans med en liten minskning av pensionsskulden uppgick till . Som andel av BNP ökade förmögenheten , trots att den starka ökningen av BNP reducerade förmögenheten som andel av BNP . Diagram 9.4 Den offentliga sektorns tillgångar och skulder Procent av BNP. Anm.: Pensionsskulden och Maastrichtskulden är angivna med negativt tecken. Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen i ett längre perspektiv framgår av diagram 9.4. har förmögenheten i förhållande till BNP ökat med motsvarande . Som andel av BNP har den finansiella ställningen förstärkts med 41 procent- enheter, och då huvudsakligen genom att Maastrichtskulden har minskat med 30 procent- enheter. Kapitalstocken har ökat med 3 procent- enheter, medan pensionsskulden var oförändrad som andel av BNP . Av ökningen av förmögenheten på av BNP svarade nettosparandet för , värdeför- ändringar för , medan BNP- ökningen reducerat förmögenheten som andel av BNP . Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet (nettoställning) förstärks Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet, uppgick till , vilket motsvarade av BNP. Enligt NR redovisas detta mått exklusive statens och större delen av den kommunala sektorns åtaganden för de förmånsbestämda tjänstepensionerna. Skuld- erna för de fonderade avgiftsbestämda tjänste- pensionerna ingår, i likhet med premiepen- sionssystemet, inte heller i den offentliga sektorn utan redovisas i försäkringssektorn. är den finansiella förmögenheten positiv, dvs. de finansiella tillgångarna överstiger skulderna (se diagram 9.5). Den offentliga sektorns kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar överstiger också ränteutgifterna. Diagram 9.5 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet Procent av BNP. Utfall fram , prognos för 20112015. 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet ligger huvudsakligen i ålderspensionssystemets buffertfonder (AP-fonderna), medan staten har en nettoskuld (se tabell 9.14). Den offentliga sektorns finansiella förmögen- het ökade med nära . Värdeförändringar genom uppgången på aktiemarknaden och på statsskulden i utländsk valuta bidrog till att den finansiella ställningen förstärktes , trots att det finansiella sparandet var negativt. I prognosen ingår inga andra värdeför- ändringar utöver de förutsedda valutakurs- förändringarnas effekt på statsskulden. beräknas den finansiella för- mögenheten öka med . Det ackumulerade finansiella sparandet uppgår till . Sammantaget beräknas den finansiella för- mögenheten uppgå till 2015, vilket motsvarar av BNP. Tabell 9.14 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet Miljarder kronor, procent av BNP. Utfall , prognos 2015. Anm.: Finansiella förmögenheten redovisas exklusive periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Efter att skuldkvoten, dvs. statsskulden som andel av BNP, minskat ökade den (se diagram 9.6). minskade skuldkvoten åter och uppgick till (se tabell 9.15). Diagram 9.6 Statsskuldens utveckling 20002015 Utfall fram , prognos för 20112015. Källor: och egna beräkningar. bidrar de snabbt växande budgetöverskotten till att statsskulden minskar, både nominellt och som andel av BNP. beräknas statsskulden vara lägre än den var då finanskrisen bröt ut. Skuldkvoten beräknas bli 2015, vilket är den lägst uppmätta då den var . Utöver konjunkturåterhämt- ningen bidrar även det beräkningstekniska antagandet om försäljningar av statens innehav av aktier i noterade och onoterade bolag till detta. De antagna försäljningarna minskar låne- behovet med 2011 2014 och minskar sammantaget statsskulden med . Exklusive detta beräkningstekniska antagande, men inklusive de försäljningar som redan är genomförda 2011 om , skulle skuldkvoten uppgå till 2015. Tabell 9.15 Statsskuldens förändring 20102015 Utfall , prognos för 20112015. skuld vid ingången av Statsskuld i procent av Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med sum- man. 1 Identiskt med statens budgetsaldo med omvänt tecken. 2Utgörs bl.a. av förfalloprofil av övertagna lån . 3I den okonsoliderade statsskulden ingår statliga myndigheters innehav av statspapper. 4Här avses konsoliderad statsskuld vilket innebär att statliga myndigheters innehav av statspapper räknats bort. 5Avser statsskuldsförändring beräknad på den konsoliderade statsskulden. Källor: och egna beräkningar. Den konsoliderade bruttoskulden (Maastricht- skulden) minskar nominellt Den konsoliderade bruttoskulden, den s.k. Maastrichtskulden, definieras av EU-regler och används vid bedömningen av medlemsländernas offentliga finanser. För svenska förhållanden innebär definitionen att skulden består av statsskulden och den kommunala sektorns skulder på kapitalmarknaden med avdrag för AP-fondernas innehav av statsobligationer. Inför EU-inträde /95 uppgick skulden till , vilket motsvarade av BNP. har det nominella värdet av skulden varierat för att vid utgången av 2010 uppgå till . Skulden har således ökat med nästan , trots att över- skotten i det finansiella sparandet ackumulerat under 19952010 uppgick till . Det beror huvudsakligen på att över- skotten i AP-fonderna investerats i aktier och andra tillgångar, som fonderna minskat sitt innehav av statsobligationer. Som andel av BNP har emellertid skulden minskat kraftigt och uppgick vid utgången av av BNP, vilket kan jämföras med referensvärdet inom EU på av BNP (se diagram 9.7). Diagram 9.7 Den konsoliderade bruttoskulden Miljarder kronor och procent av BNP. Utfall fram , prognos för 20112015 Nominellt, vänster axel Källa: och egna beräkningar. minskar skulden även nominellt. Det beror på att överskotten i det finansiella sparandet till övervägande del består av statens sparande och därmed bidrar till att amortera skulden. Därtill kommer försäljningar av statens aktieinnehav. Sammantaget beräknas skulden minska med . Av minskningen är en följd av redan genom- förda och beräkningstekniskt antagna försälj- ningar av statens aktieinnehav. Den starka BNP- tillväxten bidrar till att skulden minskar till av BNP (se tabell 9.16). Tabell 9.16 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld Miljarder kronor, procent av BNP. Utfall och prognos för 20112015. Anm.: Statens bidrag till offentliga sektorns bruttoskuld avviker något från stats- skulden som den redovisas av . Källor: och egna beräkningar. 9.3.3Finansiellt sparande i EU, och samt bruttoskuld i EU Den ekonomiska krisen har medfört en kraftig försämring av de offentliga finanserna inom EU. Enligt prognos beräknas den offentliga sektorns finansiella sparande ha försämrats av BNP för EU och euroområdet. Då de flesta länderna hade svaga offentliga finanser är det endast , och , som under den ekono- miska krisen klarat underskottsgränsen inom EU på av BNP. Diagram 9.8 Den offentliga sektorns finansiella sparande i EU, och Källa: Europeiska kommissionen . väntas en förbättring ske av den offentliga sektorns finansiella sparande inom EU, men underskottet beräknas ändå bli högre än av BNP för EU som helhet. För har utvecklingen varit likartad som inom EU91. En mycket kraftig försämring av de offentliga finanserna har skett i , där underskottet beräknas till av BNP, vilket kan jämföras med av BNP i EU (se diagram 9.8). Ökande skuld i EU Stöd i form av lån och kapitaltillskott främst till det finansiella systemet medför att skulden ökar mer än vad som följer av underskotten i det finansiella sparandet. För EU och euroområdet beräknas skulden öka med av BNP till av BNP för EU som helhet. För euroområdet väntas skulden uppgå till av BNP. , , och har skulder som 2011 och 2012 överstiger av BNP. Emellertid skulle 13 länder fortfarande 2012 ha skulder som ligger under referensvärdet på av BNP (se diagram 9.9). Diagram 9.9 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i EU Källa: Europeiska kommissionen . 91 Eftersom Europeiska kommissionens prognos publicerades beaktar den därmed inte effekterna på de offentliga finanserna i av jordbävningen och de efterföljande kärnkrafts- problemen. Uppföljning av de budgetpolitiska målen samt bedömning av reformutrymme och utgiftstak 10 Uppföljning av de budgetpolitiska målen samt bedömning av reformutrymme och utgiftstak Utgiftstaket har klarats samtliga år sedan det infördes . Det finansiella sparandet i den offentliga sektorn var förenligt med överskottsmålet 20012010. Det finansiella sparandet 2011 är i linje med överskottsmålet när hänsyn tas till konjunkturläget. bedöms det finnas ett visst reformutrymme . Reformer kan dock endast genomföras om prognosen för det offentliga sparandet inte försämras på ett avgörande sätt inför budgetpropositionen . Regeringen bedömer att är en lämplig nivå på utgiftstaket . Utgiftstaket ökar då med . Kommuner och landsting redovisade ett mycket starkt resultat 2010 som klart översteg riktmärket för god ekonomisk hushållning. Kommunsektorn förväntas redovisa ett lägre resultat före extraordinära poster 2011 än 2010. Sektorn bedöms sammantaget klara balanskravet, men inte redovisa ett resultat i nivå med god ekonomisk hushållning. Den starka utvecklingen på arbetsmarknaden gör att resultatet stärks 20122015. beräknas dock inte nå upp till en nivå som är förenlig med god ekonomisk hushållning. I detta avsnitt görs en uppföljning av finans- politikens inriktning och en analys av utrymmet för reformer eller behovet av besparingar. Finanspolitiken ska vara i linje med de kriterier för en väl avvägd finanspolitik som anges i regeringens skrivelse för finans- politiken (skr. 2010/11:79). Vidare görs en upp- följning av utgiftstaket och en bedömning av utgiftstakets nivå 2015. Avsnittet avslutas med en uppföljning av den ekonomiska utvecklingen i kommuner och landsting och kravet på god ekonomisk hushållning i kommunsektorn. 10.1Kriterier för en väl avvägd finanspolitik Målet för den ekonomiska politiken är att skapa en så hög varaktig välfärd som möjligt genom hög uthållig tillväxt, varaktigt hög sysselsättning, välfärd som kommer alla till del och makro- ekonomisk stabilitet. Finanspolitiken bidrar till stabilitet och samhällsekonomisk effektivitet genom att vara långsiktigt hållbar. Offentliga åtaganden måste kunna finansieras på lång sikt utan att den offentliga skulden ökar på ett ohållbart sätt, eller att behov av kraftiga höjningar av skatteuttaget uppstår. Detta gäller även om den demografiska utvecklingen, trender på arbetsmarknaden, globaliseringen m.m. ibland tenderar att försvåra denna uppgift. Om finanspolitikens hållbarhet ifrågasätts leder detta vanligen till betydande samhällsekonomiska kostnader för en liten öppen ekonomi som . En finanspolitik som inte är långsiktigt hållbar innebär att den offentliga skulden växer snabbare än BNP, vilket ökar risken för att fokus måste flyttas från åtgärder som främjar tillväxt, välfärd och syssel- sättning till skuldsanering. Detta var vad som hände i , och som sker i ett antal EU-länder som , och . En ogynnsam utveckling till följd av en oansvarig finanspolitik riskerar att främst drabba svaga grupper i samhället, vilket strider mot regeringens fördelningspolitiska ambitioner. Finanspolitiken bidrar även till stabilitet när den utformas på ett sådant sätt att den dämpar eller åtminstone inte förstärker konjunktur- svängningarna. Stora konjunktursvängningar kan genom s.k. persistenseffekter92 påverka arbets- kraftsutbudet och kapitalstocken negativt , vilket är mycket kostsamt för samhällsekonomin. Erfarenheten visar dock att finanspolitiken inte bör användas för att fin- justera efterfrågan i ekonomin vid normala konjunkturvariationer. I stället är det Riks- banken som med penningpolitiken har huvud- ansvaret för stabiliseringspolitiken. Finans- politiken bidrar till stabilitet genom att tillåta att skatteinkomster och utgifter varierar över konjunkturcykeln. De s.k. automatiska stabilisa- torerna ska tillåtas verka fritt. Därutöver bör det finnas beredskap att stödja penningpolitiken genom finanspolitiska åtgärder vid mer allvarliga konjunkturstörningar. För att det ska finnas utrymme för de automatiska stabilisatorerna att verka, och för att upprätthålla beredskap för en framtida aktiv stabiliseringspolitik, bör sparandet i den offentliga sektorn ligga i linje med över- skottsmålet vid ett genomsnittligt resurs- utnyttjande. 10.1.1Det finanspolitiska ramverket är en grund för en ansvarsfull finanspolitik Erfarenheten visar att ett trovärdigt finans- politiskt ramverk med tydliga mål och restriktioner starkt bidrar till att finanspolitiken utformas på ett långsiktigt hållbart sätt.93 Det svenska budgetpolitiska ramverket med bl.a. en välordnad och stram budgetprocess, ett över- skottsmål för den offentliga sektorn, ett utgifts- tak för staten och ett kommunalt balanskrav har ökat förtroendet för den ekonomiska politiken. Det finanspolitiska ramverket syftar både till långsiktig hållbarhet och till att finanspolitiken inte ska utformas så att den riskerar att bli kortsiktigt destabiliserande. hjälper också att som EU-medlem efterleva stabilitets- och tillväxtpaktens regler. Det budgetpolitiska ramverket spelar vidare en central roll när storleken på ett reform- utrymme eller besparingsbehov fastställs. Med utgångspunkt i ramverkets mål och restriktioner stäms reformutrymmet eller besparingsbehovet av mot ett antal hållpunkter. En sådan hållpunkt är att en väl avvägd finanspolitik ska säkerställa att överskottsmålet och att utgiftstaket inte överskrids. När reformutrymmet eller besparingsbehovet bedöms ska vidare det ekonomiska läget beaktas. Finanspolitiken ska vara väl anpassad till konjunkturläget och inte försvåra arbete med att värna pris- stabilitet. Det innebär att det offentliga spar- andet temporärt kan avvika från överskottsmålet vid kraftiga konjunkturavmattningar utan att detta kommer i konflikt med ramverkets intentioner. Utrymmet för finanspolitiska åtgärder beror därtill på hur åtgärderna utformas. Strukturella reformer som förbättrar ekonomins funktions- sätt och ökar produktionskapaciteten gör reformutrymmet större. Slutligen bör en ansvarsfull bedömning av reformutrymmets eller besparingsbehovets storlek ta hänsyn till risk- bilden i den ekonomiska och offentligfinansiella utvecklingen, och osäkerheten i såväl prognoser som i bedömningen av finanspolitikens lång- siktiga hållbarhet. 92 Begreppet persistens innebär att en temporär konjunkturell effekt på arbetslösheten eller kapitalstocken tenderar att dröja sig kvar för att endast långsamt anpassa sig mot en mer normal nivå. 93 Se regeringens skrivelse för finanspolitiken (skr. 2010/11:79). 10.1.2Principer för avstämning av finanspolitiken mot överskottsmålet Överskottsmålet innebär att den offentliga Att målet är formulerat som ett genomsnitt i stället för ett årligt krav på av BNP är motiverat av stabiliserings- politiska skäl. Om målet om 1 procents sparande skulle gälla för varje enskilt år skulle finans- politiken behöva stramas åt när konjunkturen försvagas för att säkerställa att det årliga målet uppnås. Politiken skulle därmed bli procyklisk. Den skulle förstärka konjunktursvängningarna och de automatiska stabilisatorerna skulle inte tillåtas verka fritt. Det finns således goda skäl att formulera ett mål för det finansiella sparandet som ett genomsnitt över en konjunkturcykel. Genomsnittsformuleringen gör det svårare att löpande följa upp om finanspolitiken ligger i linje med målet. Då överskottsmålet är formulerat i termer av faktiskt finansiellt spar- ande är en naturlig utgångspunkt att finans- politiken stäms av mot det faktiska finansiella sparandet. En nackdel med detta tillvägagångs- sätt är att konjunkturläget inte beaktas. Om exempelvis resursutnyttjandet är högt kommer det faktiska finansiella sparandet att överskatta reformutrymmet eftersom det finansiella spar- andet skulle vara lägre vid ett normalt resurs- utnyttjande. Det går med andra ord inte att använda temporärt höga överskott under ekonomiskt goda år för att finansiera permanent högre utgifter eller sänkta skatter. På samma sätt skulle det genomsnittliga sparandet bli för högt om målet för sparandet uppnås även under utpräglade lågkonjunkturår. Det betyder att konjunkturläget måste beaktas när överskotts- målet utvärderas och storleken på ett reform- utrymme eller besparingsbehov fastställs. Överskottsmålet utvärderas i första hand i ett framåtblickande perspektiv, som ett underlag för en bedömning av det framtida reformutrymmet eller behovet av besparingar. För den framåt- blickande analysen av hur den föreslagna finans- politiken förhåller sig till överskottsmålet används det strukturella sparandet och ett sjuårigt glidande medelvärde för det finansiella sparandet. Vid bedömningen av sjuårsindikatorn tas även hänsyn till det genomsnittliga konjunkturläget för vilken indikatorn beräknas. Ett tioårigt bakåtblickande medelvärde för det finansiella sparandet Även om överskottsmålet i första hand bedöms i ett framåtblickande perspektiv behövs en bakåt- blickande analys för att det ska vara möjligt att bedöma om överskottsmålet uppnåtts och om det finns tendenser till systematiska felaktigheter i finanspolitikens förhållande till överskotts- målet. Något som minskar sannolikheten för att överskottsmålet ska nås . För den bakåtblickande uppföljningen av överskotts- målet används därför ett tioårigt medelvärde som beräknas , omfattande 20012010. Vid bedöm- ningen av detta tioårsgenomsnitt tas även hänsyn till det genomsnittliga konjunkturläget, uttryckt som ett BNP-gap, . Sjuårsindikatorn är ett sjuårigt centrerat medel- värde för det finansiella sparandet i den offentliga sektorn. Indikatorn för ett visst angivet år omfattar det finansiella sparandet, justerat för större engångseffekter, det angivna året samt de tre åren före och efter det angivna året. Det sjuåriga medelvärdet omfattar följaktligen sparandet 20082014, indikatorn omfattar 20092015, och så vidare. Att beräkningen omfattar just beror på att indikatorn för budgetåret då omfattar samtliga prognosår i budgeten, där det sista av dessa är det år för vilket en ny nivå på utgiftstaket föreslås.94 Valet av antal år i genomsnitts- beräkningen är således inte bestämt utifrån längden på en konjunkturcykel, eftersom längden på en sådan varierar. En fördel med sjuårsindikatorn är att den är enkel att beräkna. Den beaktar även i viss utsträckning konjunkturläget eftersom den är beräknad utifrån sparandet . Det finns trots det en risk att beräkningen kommer att omfatta flera hög- än lågkonjunkturår, eller 94 När regeringen lämnar en bedömning av utgiftstakets nivå 2015 i denna proposition utsträcks tidshorisonten med utöver det krav på minsta tidshorisont som budgetlagen (2011:203) ställer. Förlängningen av tidshorisonten görs för att förstärka kontrollen av de offentliga finanserna i ett medelfristigt perspektiv och säkra återgången till överskott. tvärtom, vilket i så fall innebär att indikatorn ger en felaktig bild av reformutrymmet eller be- sparingsbehovet. För att värdera sjuårsindikatorn på ett korrekt sätt måste därför hänsyn tas till konjunkturläget. Om det sjuåriga medelvärdet för det finansiella sparandet ligger nära ett, som medelvärdet för BNP-gapet ligger nära noll, är finanspolitiken normalt i linje med överskottsmålet. Ett problem vid bedömningen av hur kon- junkturen påverkar sparandet i den offentliga sektorn är möjligheten att konjunkturcyklerna inte är symmetriska. Den nuvarande globala konjunkturavmattningen leder exempelvis till negativa BNP-gap som är mycket stora i ett historiskt perspektiv (se tabell 10.2).