prop · GY03121 · 2011-04-14 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:121 Regeringen överlämnar denna proposition till . och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) trädde i kraft . Viseringskodexen är direkt tillämplig i . I propositionen lämnas förslag till de ändringar i utlännings- lagen som föranleds av viseringskodexen. I viseringskodexen finns bestämmelser om rätt att överklaga avslags- beslut i enlighet med nationell lagstiftning. Det föreslås därför bestäm- melser om överklagande av viseringsbeslut i utlänningslagen. Det föreslås också vissa andra kompletteringar, t.ex. vad gäller representation mellan medlemsstater och samarbete med externa tjänsteleverantörer. Propositionen innehåller också förslag innebärande att de bestämmelser om viseringar i utlänningslagen som inte är förenliga med viserings- kodexen tas bort. Viseringskodexen började tillämpas . Kodexens bestämmelser om rätt att överklaga beslut i viseringsärenden ska börja tillämpas . Lagförslagen föreslås träda i kraft . Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen och de gröna. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716)................. Ärendet och dess beredning............................................................ Ändringsförordningen till CCI......................................... 4.5Andra EU-rättsakter med bestämmelser om Avdelning I, Allmänna bestämmelser.............................. Avdelning II, Visering för flygplatstransitering............... 5.3Avdelning III, Förfaranden och villkor för utfärdande av viseringar................................................... Avdelning IV, Förvaltning och organisation.................... Avdelning V, Lokalt Schengensamarbete........................ Avdelning VI, Slutbestämmelser ..................................... Nationella bestämmelser om viseringar.......................................... Viseringens innebörd och viseringskrav .......................... 6.3Grundläggande förutsättningar för beviljande av Olika slags viseringar....................................................... Ansökan och beslut om visering ...................................... Handläggning av viseringsärenden ................. Återkallelse av visering.................................................... Avgifter för visering......................................................... 7 Överväganden och förslag .............................................................. Definition av begreppet Schengenvisering ...................... Den allmänna bestämmelsen om visering........................ Grunderna för beviljande av visering............................... Enhetlig visering och bevisregeln .................................... 7.6Beslut om visering av behörig myndighet i en 7.9Bemyndiganden och överenskommelser om representation, m.m.......................................................... Förutsättningar för återkallelse och upphävande av 7.11Beslutande myndigheter vid beslut om återkallelse och upphävande av visering ............................................ Motivering av beslut........................................................ Rätten att överklaga beslut .............................................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.................................. Bilaga 2 Sammanfattning SOU 2009:77 .......................................... Författningsförslag SOU 2009:77...................................... Förteckning över remissinstanserna................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). 2Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 3 kap. 2 och 3 §§ ska upphöra att gälla, dels att 2 kap. 3 §, 3 kap. 1, 4, 5 och 6 §§, 7 kap. 1, 2 och 8 §§, 13 kap. 10 §, 14 kap. 3 § samt 16 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 1 kap. 4 § ska lyda , Schengenstat och Schengenvisering, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 1 kap. 4 a § och 14 kap. 5 a §, samt närmast före 14 kap. 5 a § en ny rubrik av följande lydelse. Med Schengenvisering avses i denna lag en visering enligt och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex)1. Visering är ett tillstånd att resa in i och vistas i under en viss . En utlänning som reser in i eller vistas i skall ha visering, om han eller hon inte har uppehållstillstånd eller har ställning som varaktigt bosatt. En utlänning som reser in i eller vistas i ska ha Schengen- visering eller nationell visering, om han eller hon inte har uppehållstillstånd eller har ställning som varaktigt bosatt. 1EUT L 243, , s. 1 (Celex 32009R0810). 2Senaste lydelse 2006:219. En utlänning får beviljas visering om han eller hon 1.har ett gällande pass eller annan handling som skall godtas som pass, 2.på begäran kan visa upp dokument, av vilka framgår syftet med och förutsättningarna för den planerade vistelsen i landet, 3.har en medicinsk reseförsäk- ring för vistelsen, 4.har tillräckliga medel för sitt uppehälle såväl under vistelsen som för återresa till utreselandet eller transitresa till ett sådant tredje land som medger inresa, eller på laglig väg kan skaffa sig sådana medel, 5.inte har meddelats inrese- förbud, samt 6.inte anses äventyra den all- männa ordningen, rikets säkerhet eller någon av Schengenstaternas internationella förbindelser. Villkor för beviljande av Schengenvisering finns i viserings- kodexen. Om villkoren för visering i 1 § uppfyllda får en nationell visering beviljas om det är nödvändigt av humanitära skäl, på grund av ser eller om det annars finns ett starkt nationellt intresse att bevilja En sådan visering ger endast tillstånd att resa in och av om en nationell visering skall beviljas skall en avvägning göras mellan hur angeläget syftet med besöket är och risken för att den person som beviljas viseringen inte kommer att lämna efter En nationell visering får, när det Regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, Migra- tionsverket får meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om visering.Regeringen får meddela före- skrifter om att ett organ som är knutet till exportråd har rätt att bevilja visering.Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, får ingå överenskommelse med en Schengenstat om att den statens behöriga myndigheter får besluta om Schengenvisering.Regeringen eller, efter rege- ringens bestämmande, får besluta om samarbete med en extern tjänsteleverantör eller med en kommersiell mellan- hand i enlighet med viserings- kodexen.Beslut om Schengenvisering får utöver vad som följer av viserings- kodexen meddelas av Migrations- verket. Beslut om nationell visering får meddelas av Migra- tionsverket och . än , dock högst . Den får beviljas än utlänningens pass gäller endast när det finns särskilda skäl. Om en nationell visering ut- färdas, skall övriga Schengenstater underrättas. sådan visering ger tillstånd att Prop. 2010/11:121 resa in i och vistas i . Viseringen får endast beviljas än , dock högst . Den får beviljas än utlänningens pass gäller endast när det finns särskilda skäl. 5 § Beslut om visering meddelas av Beslut om visering får också meddelas av . 6 § Regeringen eller efter rege- ringens bemyndigande Migrations- verket får meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om visering. Regeringen får meddela före- skrifter om att ett organ som är knutet till exportråd har rätt att besluta om visering. Regeringen får ingå överens- kommelse med en Schengenstat om att den statens behöriga myndigheter får meddela beslut om enhetlig visering. Visering, uppehållstillstånd och Nationell visering, uppehållstill- arbetstillstånd får återkallas för en stånd och arbetstillstånd får åter- utlänning som medvetet har lämnat kallas för en utlänning som med- oriktiga uppgifter eller medvetet vetet har lämnat oriktiga uppgifter En utlänning har dock alltid rätt till motivering av ett beslut i fråga om nationellÅterkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse och upphävande av Schengenvisering får utöver vad som följer av viseringskodexen beslutas av . Återkallelse av nationell visering beslutas av den myndighet som har beviljat viseringen eller av Migrations- verket.Uppehållstillstånd eller nationell visering som har beviljats av får återkallas endast av . har förtigit omständigheter, som eller medvetet har förtigit omstän- Prop. varit av betydelse för att få till- digheter, som varit av betydelse för att få tillståndet. I viseringskodexen finns bestäm- melser om upphävande och åter- kallelse av Schengenvisering. Om utlänningen har vistats här i landet med uppe- hållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får uppehållstillståndet återkallas enligt första stycket endast om det finns synnerliga skäl för det. Utöver vad som sägs i 1 § får Utöver vad som sägs i 1 § får nationell visering, uppehållstill- arbetstillstånd återkallas, om stånd och arbetstillstånd återkallas, finns särskilda skäl för det. om det finns särskilda skäl för det. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för en utlänning som ännu inte har rest in i . 8 § Återkallelse av uppehållstillstånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myndighet som har beviljat viseringen eller av . Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av får återkallas endast av . Ett beslut i fråga om uppehållstillstånd eller om tredjelandsmedborg- ares ställning som varaktigt bosatt i skall alltid innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Vid beslut i fråga om visering eller arbetstillstånd får skälen som ligger till grund för beslutet utelämnas. En utlänning har dock alltid rätt till motivering av ett beslut i fråga om visering, om 3 Senaste lydelse 2006:219. beslutet går utlänningen emot och utlänningen omfattas av avtalet om utlänningen emot och utlänningen omfattas av avtalet om Europeiska (EES) eller avtalet mellan Europeiska gemen- (EES) eller av avtalet mellan skapen och dess medlemsstater å Europeiska gemenskapen och dess ena sidan och å andra medlemsstater å ena sidan och sidan om fri rörlighet för personer, å andra sidan om fri utan att vara medborgare i ett EES- rörlighet för personer, utan att vara land eller i . medborgare i en EES-stat eller i beslut får överklagas till en migrationsdomstol, om beslutet innebär avslag på en ansökan om visering eller återkallelse av visering för en utlänning som är familjemedlem till en EES- medborgare, utan att själv vara EES-medborgare, avvisning eller utvisning, avslag på en ansökan om uppehållstillstånd eller om tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatt i , eller återkallelse av ett uppehållstillstånd eller av tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatt i . beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av arbetstillstånd får överklagas till en migrationsdomstol, om frågan om tillstånd har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. En myndighets beslut om avslag på ansökan om Schengenvisering eller om upphävande eller åter- kallelse av Schengenvisering, får överklagas till en migrations- domstol. En myndighets beslut om avslag på ansökan om nationell visering eller återkallelse av nationell visering för en utlänning som omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller av avtalet mellan 4 Senaste lydelse 2006:219. Europeiska gemenskapen och dess Prop. medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer, utan att vara medborgare i en EES-stat eller i , får överklagas till om vilka förvaltningsrätter som ska skrifter om vilka förvaltnings- vara migrationsdomstolar och att rätter som ska vara migrations- endast en av dessa ska vara behörig domstolar och vilken migrations- att pröva säkerhetsärenden. domstol som är behörig att pröva tionsöverdomstol är Kammarrätten i Om migrationsdomstol och Migrationsöverdomstolen och förfarandet i dessa gäller vad som allmänt är föreskrivet om förvaltningsrätt och kammarrätt och rättskipningen i dessa, om inte något annat följer av denna lag. Denna lag träder i kraft . 5 Senaste lydelse 2009:845. Ärendet och dess beredning och rådets förordning (EG) nr 810/2009 om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodex) antogs . Förordningen finns i bilaga 1. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. lämna förslag till de författningsändringar som behövs med anledning av viseringskodexen. Utredningen, som antog namnet , överlämnade delbetän- kandet EU:s Viseringskodex (SOU 2009:77). En sammanfattning av betänkandet och utredningens lagförslag finns i bilagorna 2 och 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 4. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (Ju2009/7818/). Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen och de gröna. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande. Lagrådsremissens lagförslag stämmer överens med propositionens. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. har två syften. Det ska dels främja den fria rörligheten för personer, dels stärka åtgärderna mot internationell kriminalitet och olaglig invandring. Den fria rörligheten ska främjas genom att personkontroller vid nationsgränserna mellan Schengenstaterna upphör för alla som lagligen vistas i Schengenområdet. För att den fria rörligheten för personer inte ska leda till ökad internationell brottslighet och olaglig invandring innefattar ett antal olika kompensatoriska åtgärder i form av bl.a. yttre gränskontroll, polisiärt och rättsligt samarbete samt regler om transportörsansvar. De grundläggande EU-rättsliga bestämmelserna om viseringar fanns tidigare i (konventionen om tillämpning av av mellan regeringarna i Benelux- staterna, och om gradvis avskaffande av kontroller vid de gemensamma gränserna [SÖ 1998:49]). I återfanns bestämmelser om viseringar i tredje Prop. 2010/11:121 kapitlet. Bestämmelser om viseringar för kortare vistelser fanns under avsnitt 1, artiklarna 917. Dessa artiklar har upphävts genom artikel 56.1 i viseringskodexen. bestämmelser om viseringar för kortare vistelse kompletterades med utförliga bestämmelser för de tillämpande myndigheterna i de av Europeiska unionens råd beslutade Gemensamma konsulära anvisningarna angående viseringar till diplomatiska beskickningar och karriärkonsulat (Common Consular Instructions on visas for diplomatic missions and consular posts, CCI). Dessa anvisningar har upphävts genom artikel 56.2.a i viseringskodexen. och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelse (VIS- förordningen) trädde i kraft . Kommissionen ska enligt VIS-förordningen besluta när VIS ska tas i drift. Förordningen ska tillämpas . Det planerade datumet för driftsstart är . De övergripande målen för inrättandet av VIS är att förbättra genom- förandet av den gemensamma viseringspolitiken, det konsulära samarbetet och samrådet mellan viseringsmyndigheter. VIS ska under- lätta utbytet av uppgifter om viseringsansökningar och beslut med an- ledning av sådana ansökningar. Syftet är att underlätta handläggningen av viseringsansökningar, att förebygga kringgåendet av kriterierna för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en ansökan, att underlätta kampen mot bedrägerier och kontrollen vid de yttre gränserna och inom medlemsstaternas territorium, att underlätta tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 343/2003 (II-förordningen) samt att bidra till att förebygga hot mot någon av medlemsstaternas inre säkerhet. VIS-förordningen anger villkor och förfaranden för utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna. I VIS-förordningen finns också närmare bestämmelser om bl.a. viseringsmyndigheternas registrering och användning av uppgifterna i VIS, andra myndigheters åtkomst till dessa uppgifter samt om lagring och ändring av uppgifterna. Departementspromemorian Författningsändringar med anledning av VIS-förordningen (Ds 2009:5) innehåller förslag till författnings- ändringar som behövs med anledning av förordningen. Förslagen bereds inom . VIS-förordningen kompletteras av ett rådsbeslut om åtkomst till VIS för brottsbekämpande myndigheter och Europol i syfte att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott och andra grova brott (rådets beslut /633/RIF av ). har godkänt utkastet till rådsbeslut (prop. 2007/08:132, bet. 2007/08:Ju27, rskr. 2007/08:250). Författningsändringar med anledning av rådsbeslutet bereds inom . trädde och rådets förordning (EG) nr 390/2009 av om ändring av de gemensamma konsulära anvisningarna angående viseringar till diplomatiska beskickningar och karriärkonsulat i samband med införande av biometri samt bestämmelser om hur viseringsansökningar ska tas emot och behandlas (ändringsförordningen) i kraft. Ändringsförordningen tillkom för att i avvaktan på viseringskodexen skapa en rättslig grund för upptagande av biometri i samband med viseringsansökningar, vilket föreskrivs i VIS-förordningen. Enligt dåvarande tidsplan skulle VIS komma att tas i drift innan viseringskodexen skulle börja tillämpas. Ändringsförordningen gav också en rättslig ram för bl.a. samarbete mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstater och externa tjänsteleverantörer samt för hur medlemsstaternas viseringsmyndigheter skulle organiseras. Ändringsförordningens bestämmelser överens- stämmer i allt väsentligt med viseringskodexens bestämmelser. Bestäm- melserna i Ändringsförordningen har upphävts genom artikel 56.2. a och artikel 56.2. g i viseringskodexen. 4.5Andra EU-rättsakter med bestämmelser om viseringar Vilka tredjelandsmedborgare som är viseringsskyldiga regleras i rådets förordning (EG) nr 539/2001 av om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav. Ytterligare bestämmelser som rör viseringar finns bl.a. i rådets förordning (EG) nr 1683/95 av om en enhetlig ut- formning av viseringshandlingar och och rådets förordning (EG) nr 562/2006 av om en gemenskaps- kodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna), förkortad gränskodexen. I gränskodexen anges bl.a. vilka inresevillkor som gäller för tredjelandsmedborgare för vistelser som inte är avsedda att vara . Bestämmelser om nödfallsviseringar fanns i rådets förordning (EG) nr 415/2003 av om utfärdande av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit. Denna förordning har upphävts genom artikel 56.2. f i viseringskodexen. Vilka andra rättsakter med bestämmelser som rör viseringar som upphävts genom viseringskodexen framgår av artikel 56 i kodexen. Viseringskodexen trädde i kraft och flertalet bestämmelser började tillämpas . kommittéförfarande och underrättelser började dock tillämpas redan den dag som viseringskodexen trädde i kraft och överklagandebestäm- Prop. 2010/11:121 melserna ska tillämpas först . 5.1Avdelning I, Allmänna bestämmelser Artikel 1 innehåller förordningens syfte och tillämpningsområde. Genom viseringskodexen införs gemensamma förfaranden och villkor för utfärdande av viseringar för transitering genom medlemsstaternas territorium eller för planerade vistelser på medlemsstaternas territorium som inte varar (artikel 1.1). Bestämmelserna ska vara tillämpliga på alla tredjelandsmedborgare som enligt rådets förordning (EG) nr 539/2001 måste ha visering när de passerar de yttre gränserna. De ska dock inte påverka rätten till fri rörlighet för tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till unionsmedborgare eller som har samma rätt till sådan rörlighet enligt avtal mellan å ena sidan gemenskapen och dessa medlemsstater samt, å andra sidan, dessa tredjeländer (artikel 1.2). Viseringskodexens bestämmelser omfattar också visering för flygplanstransitering (artikel 1.3). Artikel 2 innehåller definitioner. Med begreppet visering avses enligt artikel 2.2 ett tillstånd som utfärdas av en medlemsstat för transitering genom eller en planerad vistelse inom medlemsstaternas territorium som inte varar mer än från och med dagen för första inresan till medlemsstaternas territorium eller för transitering genom de internationella transitområdena på flygplatser i medlemsstaterna. Med enhetlig visering avses enligt artikel 2.3 en visering som gäller inom medlemsstaternas hela territorium. En visering med territoriellt begränsad giltighet är enligt artikel 2.4 en visering som är giltig för en eller flera men inte alla medlemsstaters territorium. Med konsulat avses enligt artikel 2.9 en medlemsstats diplomatiska beskickning eller en medlemsstats konsulat som har tillstånd att utfärda viseringar och som förestås av en karriärkonsul enligt Wienkon- ventionen. Med kommersiell mellanhand avses enligt artikel 2.11 en privat byrå som tillhandahåller administrativa tjänster, transportbolag eller resebyrå (researrangör och återförsäljare). 5.2Avdelning II, Visering för flygplatstransitering Bestämmelser om vilka tredjelandsmedborgare som är skyldiga att inneha visering för flygplatstransitering finns i artikel 3. Avdelning III, Förfaranden och villkor för Myndigheter som medverkar vid förfaranden i samband med viseringsansökningar (kapitel I) Artikel 4 innehåller bestämmelser om vilka myndigheter som är behöriga att handlägga viseringsansökningar. Som huvudregel ska enligt artikel 4.1 sådana ansökningar handläggas av konsulat, som också ska fatta beslut med anledning av dem. Med avvikelse från huvudregeln får enligt artikel 4.2 ansökningar prövas och beslut fattas vid medlemsstaternas yttre gränser av myndigheter som ansvarar för personkontroller vid En medlemsstat kan begära att även andra myndigheter än de nu nämnda ska medverka vid prövningen av och vid beslut om ansökningar (artikel 4.4). I artikel 5 finns bestämmelser om vilken medlemsstat som är behörig att pröva och fatta beslut med anledning av en viseringsansökan. Artikel 6 behandlar territoriell behörighet, dvs. tredjelandsmedborgaren ska lämna in ansökan. Artikel 7 behandlar behörighet att utfärda viseringar till tredjelands- medborgare som vistas lagligt på en medlemsstats territorium. I artikel 8 finns bestämmelser om överenskommelser om represen- tation mellan medlemsstaterna. En medlemsstat kan samtycka till att representera en annan medlemsstat som enligt artikel 5 är behörig att pröva ansökningar och utfärda viseringar på den medlemsstatens vägnar (artikel 8.1). Enligt huvudregeln omfattar överenskommelser om representation endast rätt att bevilja viseringsansökningar. representerande medlemsstaten överväger att avslå en ansökan ska den överlämna ansökan till den representerade medlemsstatens behöriga myndigheter (artikel 8.2). Av artikel 8.4. d framgår dock att den representerande medlemsstaten får bemyndigas att avslå viseringsan- Ansökan (kapitel II) Artikel 9 innehåller praktiska bestämmelser om inlämnande av viserings- Enligt huvudregeln ska ansökan ges in tidigast före den tidpunkt då det planerade besöket ska inledas (artikel 9.1). får ställas krav på att sökandena ska avtala om ett besök för att ge in sin Besöket ska i regel äga rum från den dag då det begärdes (artikel 9.2). Brådskande fall behandlas i artikel 9.3. artikel 9.4 framgår att ansökningar får lämnas in till konsulatet av sökanden eller under vissa förutsättningar av ackrediterade kommersiella Av samma artikel framgår vidare att ansökningar i vissa