prop · GY0365 · 2011-02-10 00:00:00 — 1.ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov, om leksaken vid kontrollen inte uppfyller säkerhetskraven på leksaker enligt 9 och 10 §§ och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser, och 2.få ersättning från marknadskontrollmyndigheten för varuprover och liknande, om det finns särskilda skäl för det. 30 § Den som har tagit befattning med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad denne har fått veta om någons affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i stället för första stycket. 31 § En ekonomisk aktör ska åläggas att betala en sanktionsavgift, om den ekonomiska aktören eller någon som handlar på den ekonomiska aktörens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 7, 8, 16 § första stycket, 19, 20, 21 eller 22 § eller mot föreskrifter som har meddelats i anslutning till 18 eller 19 §. Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har förenats med vite. I övrigt ska i fråga om sanktionsavgift 37 § andra stycket och 3943 §§ produktsäkerhetslagen (2004:451) tillämpas. 32 § En marknadskontrollmyndighets beslut enligt 26 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut av en marknadskontroll- myndighet enligt denna lag får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet ska upphöra att gälla. 2.Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om leksaker som har släppts ut på marknaden före ikraftträdandet. 3.Förelägganden och förbud som har meddelats enligt den upphävda lagen ska fortfarande gälla. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner Härmed föreskrivs att 2 § lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner ska ha följande lydelse. 2010/11:xxx Bilaga 8 En bil som är inrättad huvud- sakligen för godsbefordran. En annan bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i lätta och tunga lastbilar. Ett fordon som skall anses som leksak enligt lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet. En lastbil med en totalvikt av högst . En bil som är inrättad huvud- sakligen för godsbefordran. En annan bil som inte är att anse som en personbil eller en Lastbilar delas in i lätta och tunga Ett fordon som ska anses som leksak enligt lagen (2011:000) om En lastbil med en totalvikt av Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:757. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , regeringsrådet och justitierådet . Ny lag om leksakers säkerhet Enligt en lagrådsremiss (Integrations- och jämställdhetsdepartementet) har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om leksakers säkerhet, 2.lag om ändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet och departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås en ny lag om leksakers säkerhet som ska ersätta lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet. Genom den nya lagen genomförs och rådets direktiv /48/EG av om leksakers säkerhet, vilket är en revidering av rådets direktiv /378/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet och innebär förändringar som syftar till att höja säkerhetsnivån på leksaker. Den nya lagen föreslås tillämpas på leksaker som tillhandahålls i kommersiell och offentlig verksamhet. Lagrådsremissen innehåller även förslag som syftar till att komplettera och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter och upphävande av förordning EEG nr 339/93 när det gäller leksaker. Den nya lagen om leksaker och en följdändring i lagen om vägtrafik- definitioner föreslås träda i kraft . Förslaget till lag om leksakers säkerhet Lagrådet menar att den föreslagna lydelsen ensidigt betonar tillhandahållandet av leksaker och förbigår att direktivet innehåller omfattande bestämmelser om hur leksakerna ska vara beskaffade. Lagrådet föreslår att paragrafen ges följande lydelse som mera betonar lagens syfte och leksakernas kvalitet: Denna lag syftar till att skydda barns hälsa och säkerhet genom bestämmelser om krav på leksaker och hur de ska tillhandahållas på marknaden. Lagrådet finner att många av de föreslagna definitionerna inger betänkligheter eftersom de i långa stycken strider mot vanligt svenskt språkbruk och även i övrigt är utformade på ett sätt som inte överens- stämmer med svensk lagstiftningsteknik. Definitionen i punkt 1 av leksak omfattar sålunda en vara som är avsedd för barn att leka med. Såvitt kan förstås är det tillverkarens avsikt med varan som ska tilläggas avgörande betydelse. Det ska jämföras med definitionen i punkt 2 av uttrycket avsedd för som innebär att det är vad den som har uppsikt över barnet antar som avgör om en leksak är avsedd för barn i en viss åldersgrupp. Punkten 2 innehåller för övrigt en cirkeldefinition eftersom innebörden av uttrycket avsedd för bestäms med hjälp av orden avsedd för. Lagrådet föreslår att definitionen utgår. Punkt 3 tillhandahållande på marknaden bjuder på andra svårigheter. leverans av en leksak för att den ska anses vara tillhandahållen på I sammanhanget vill Lagrådet påpeka att ordet leverans i den engelska versionen motsvaras av supply, ett ord som får antas omfatta också den marknadsföring som normalt föregår försäljning och leverans. I författningskommentaren till 8 § skrivs att (o)m leksaker som ställs ut på mässor eller liknande bjuds ut till försäljning eller lämnas som gåva anses de därigenom vara tillhandahållna på marknaden något som visar att den föreslagna definitionen är för snäv. Punkt 4 utsläppande på marknaden innebär, enligt vad som upplysts vid föredragningen, att en individuell leksak tillhandahålls (levereras) på Detta framgår inte av ordalydelsen och utvecklas inte i Beträffande punkt 5 tillverkare noterar Lagrådet att den som låter konstruera eller tillverka en leksak och saluför denna leksak i annans namn eller under annans varumärke inte ska anses Uppräkningen av de svagheter som finns i paragrafens definitioner kan göras längre men skulle inte tjäna något syfte eftersom definitionerna i punkterna 616 är direkta avskrifter av motsvarande definitioner i rådets förordning 765/2008 som redan gäller som lag här i . föredragningen har emellertid upplysts att definitionen i punkt 12 bedömning av överensstämmelse i den engelska språkversionen saknar motsvarighet till orden en process, en tjänst, ett system, en person eller Lagrådet föreslår att dessa ord utgår ur punkt 12. Lagrådet finner att definitionerna har uppenbara brister men att de med hänsyn till att de har direkta motsvarigheter i direktivet och den nämnda förordningen, med reservation för vad som har föreslagits ovan beträffande punkterna 2 och 12, ändå måste godtas under förutsättning att regeringen i författningskommentaren utvecklar innebörden av definitionerna på ett klargörande sätt. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Om en importör eller en distributör tillhandahåller en leksak på marknaden i eget namn eller under eget varumärke eller ändrar en leksak som redan släppts ut på marknaden på ett sådant sätt att överensstämmelsen med de tillämpliga kraven kan påverkas, övertar importören eller distributören tillverkarens skyldigheter enligt denna lag. Enligt paragrafens första stycke ska varningar och informationstexter på leksaken eller dess förpackning innehålla upplysning om bl.a. användarnas lägsta eller högsta tillåtna ålder. Användarna i fråga är de som ska använda leksaken. Det synes som om vad som avses med det citerade ordet inte är att peka ut någon viss ålder som tillåten eller inte tillåten. Avsikten är uppenbarligen att i stället ange krav på användarnas lägsta eller högsta ålder, på det sätt som krav på förmåga och vikt anges i punkterna 2 och 3. Lagrådet föreslår därför att första stycket punkt 1 konstrueras på samma sätt som de närmast efterföljande punkterna och får följande lydelse: 1. krav på användarnas lägsta eller högsta ålder, Det kan för övrigt sättas i fråga att ett krav på en högsta ålder för att använda en leksak är befogat, men det kan möjligen inte uteslutas att ett sådant krav kan vara relevant. Lagrådet föreslår att paragrafens första stycke förtydligas genom att orden de andra medlemsstaterna ersätts med någon medlemsstat. Lagrådet föreslår att ordet visar byts mot innebär. 16 § samt 2426, 28, 29 och 32 §§ I andra och tredje styckena finns bestämmelser om en marknadskontroll- myndighet i en medlemsstat inom Europeiska unionen. Ordet marknads- kontrollmyndighet förekommer också i 17, 2426, 28, 29 och 32 §§ men avser då bara svenska marknadskontrollmyndigheter. Detta bör i det fortsatta lagstiftningsarbetet övervägas om ordet svensk ska föras in före marknadskontrollmyndighet i de nämnda paragraferna. I sammanhanget erinrar Lagrådet om att marknadskontrollmyndighet definieras i artikel 2.18 förordningen 765/2008 enligt följande: en myndighet i varje medlemsstat som ansvarar för att genomföra marknadskontroll på sitt territorium. I andra stycket anges att en begäran om teknisk information ska vara motiverad och att myndigheten inom vissa ramar kan bestämma när informationen ska lämnas. Föreskriften riktar sig till en utländsk marknadskontrollmyndighet och det kan ifrågasättas hur effektiv denna föreskrift i svensk lag blir. Bestämmelsen får emellertid möjligtvis den effekten att en svensk tillverkare som anmodas tillhandahålla teknisk information till en utländsk myndighet kan vägra, om myndighetens begäran inte är motiverad och dröja med utlämnandet, om tillverkaren inte delar myndighetens uppfattning om hur allvarlig och omedelbar Saken förtjänar att belysas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Lagrådet föreslår att andra stycket förtydligas genom att ges följande Om en marknadskontrollmyndighet i en medlemsstat inom Europeiska unionen begär det och anför skäl för sin begäran, ska tillverkaren tillhandahålla myndigheten den tekniska dokumentationen, eller en översättning av den. Handlingarna ska tillhandahållas eller, om det är berättigat på grund av en allvarlig och omedelbar risk, den som myndigheten Enligt paragrafens ordalydelse ska en tillverkare inom som kontrollmyndigheten begär låta utföra en viss angiven utredning på egen Ordalydelsen har råkat bli sådan att paragrafen riktar sig till I den artikel i direktivet som den sägs genomföra (art. 21.4) är det däremot marknadskontrollmyndigheten som är bestämmelsens Denna myndighet får begära utredningen i fråga och får då bestämma att den ska utföras på tillverkarens bekostnad och ska föreskriva inom vilken utredningen ska göras. Enligt Lagrådets mening skulle bättre överensstämmelse uppnås om paragrafen strukturerades enligt direktivet och fick en lydelse som närmare ansluter till artikeln. Detta skulle kunna göras genom att paragrafen får följande lydelse: Om tillverkaren inte har upprättat den tekniska dokumentationen i enlighet med 12 § eller föreskrifter som meddelats i anslutning till 12 § eller inte tillhandahåller den tekniska dokumentationen i enlighet med 16 § andra stycket, får den svenska marknadskontrollmyndigheten begära att tillverkaren på egen bekostnad låter ett organ som avses i 13 § inom en viss angiven tid utföra en provning av leksakens överensstämmelse med säkerhetskraven enligt 9 och 10 §§ och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. Enligt paragrafen ska en tillverkare se till att det finns rutiner för tillverkning som säkerställer att leksakerna överensstämmer med angivna Paragrafen anges genomföra bl.a. artikel 4.4. jämförelse med artikeln visar att de rutiner som avses är rutiner som säkerställer att serietillverkning fortsätter att överensstämma med de säkerhetskrav som gäller för leksakerna. Det är alltså tillverkningens standard som rutinerna ska säkerställa. Lagrådet föreslår att första meningen får följande lydelse: En tillverkare ska se till att det finns rutiner som säkerställer att tillverkningen av leksakerna motsvarar säkerhetskraven enligt 9 och 10 §§ och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser. I andra meningen sägs att det ska finnas rutiner för lagrings- och transportförhållanden, medan det i författningskommentaren sägs att rutinerna ska avse lagring och transport. Lagrådet föreslår att det senare uttrycket används i lagtexten. Lagrådet föreslår att orden leksaken innebär en sådan risk ersätts med leksaken utgör en sådan risk (jfr motsvarande uttryck i 22 §). Paragrafen består av tre stycken. I de två första styckena åläggs en tillverkare eller en importör vissa skyldigheter. Tredje stycket handlar om vissa skyldigheter som åligger en distributör. Enligt första och andra styckena ska tillverkare eller importör vidta vissa åtgärder med en leksak de tillhandahållit eller dra tillbaka eller återkalla en leksak som de antar misstämmer med säkerhetskraven. Enligt tredje stycket ska en distributör som får samma anledning att tro att en leksak inte stämmer med kraven försäkra sig om att tillverkaren eller importören fullgör sina skyldigheter. Han har ingen egen skyldighet att dra tillbaka eller återkalla leksaken. Detta behöver han göra först på begäran av marknadskontrollmyndigheten. Det är alltså fråga om två situationer och skilda slags skyldigheter. Enligt Lagrådets mening framgår detta tydligare om det tredje stycket bryts ut och bildar en egen paragraf, 22 §. Godtas detta förslag föranleder det en omnumrering av efterföljande paragrafer. Enligt 21 § första stycket ska tillverkare eller importör vidta korrige- rande åtgärder. Ordet korrigerande är överflödigt och kan utgå. Enligt paragrafens ordalydelse får en ekonomisk aktör som har anledning att anta att en leksak som han tillhandahållit utgör en risk en långtgående skyldighet att underrätta de behöriga marknadskontrollmyndigheterna om detta, nämligen myndigheterna i de medlemsstater där leksaken har tillhandahållits dvs. oavsett vem som tillhandahållit den i dessa stater. Av artikeln 4.8 framgår att skyldigheten gäller endast gentemot kontrollmyndigheterna i de länder där aktören själv har tillhandahållit leksaken. Lagrådet föreslår att detta kommer till uttryck genom att paragrafen ges följande lydelse: En ekonomisk aktör som har anledning att anta att en leksak som denne har tillhandahållit utgör en sådan risk som avses i 9 § ska underrätta behöriga marknadskontrollmyndigheter i de medlemsstater inom Europeiska unionen där aktören har tillhandahållit leksaken. Aktören ska i underrättelsen lämna detaljerade upplysningar om risken och om vilka åtgärder som vidtagits. I paragrafen ges bestämmelser om polisens skyldighet att bistå en svensk marknadskontrollmyndighet i vissa fall. Denna skyldighet är emellertid begränsad till situationer då det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller det annars finns synnerliga skäl. Men begränsningen är i paragrafen uttryckt på det sättet att marknadskontrollmyndigheten inte får begära polisassistans i andra fall. Enligt Lagrådets mening bör begränsningen komma till tydligare uttryck genom att paragrafen ges följande lydelse: På begäran av en svensk marknadskontrollmyndighet ska polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när myndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. Enligt paragrafens första stycke kan en marknadskontrollmyndighets beslut enligt 26 § överklagas, medan andra beslut enligt denna lag inte får överklagas. Första stycket synes alltså föreskriva ett hinder mot överklagande av alla andra beslut som kontrollmyndigheten fattar. Men i författnings- kommentaren anges att också vissa beslut som myndigheten fattar enligt förordning (EG) nr 765/2008 kan överklagas. Av t.ex. artikel 19 i förordningen framgår att det kan vara fråga om beslut av ingripande slag för den som berörs av besluten. Det är vid föredragningen upplyst att avsikten varit att preciseringen till enligt denna lag ska lämna en öppning för att beslut enligt andra författningar alltjämt i förekommande fall ska kunna överklagas. Enligt Lagrådets mening kan hänvisningen till enligt denna lag medföra tolkningsproblem och tillämpningssvårigheter, eftersom det finns en risk för att det anses att beslut enligt förordningen, som ju också avser marknadskontroll, anses vara beslut som omfattas överklagandebegränsningen i förevarande paragraf. Saken förtjänar att övervägas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. 2010/11:65 Bilaga 9 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , , Hatt Regeringen beslutar proposition 2010/11:65 Ny lag om leksakers säkerhet inför, ändrar, upp- 3, 6, 9, 10, 1215, 18, 19, 30 §§