prop · GY0360 · 2011-02-16 00:00:00 — Vilka personer som har de bästa förutsättningarna att företräda arbetstagarna i förhandlingsdelegationen respektive före- tagsrådet är en fråga som arbetstagarorganisationerna självständigt bör få ta ställning till. Regeringens förslag: Gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp ska få besluta om tystnadsplikt för arbets- tagarrepresentanter och experter som utför uppgifter enligt lagen, om det är nödvändigt med hänsyn till företagets bästa. Den som har fått information under tystnadsplikt ska trots tystnads- plikten få föra informationen vidare till andra arbetstagarledamöter eller experter i samma organ. Rätten att föra informationen vidare ska endast gälla om uppgiftslämnaren underrättar mottagaren om tystnads- plikten. I ett sådant fall ska tystnadsplikten gälla även för mottagaren. Tystnadsplikten ska, så länge det finns behov av den, fortsätta att gälla även efter det att uppdraget som arbetstagarrepresentant eller expert har upphört. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens att det är bra att tystnadspliktsreglerna ges en restriktiv utformning. i påpekar att det förhållandet att tystnads- plikten ska fortsätta gälla även efter det att uppdraget har upphört kan innebära att en evig tystnadsplikt med skadeståndssanktion åläggs om företaget anser att det finns ett sådant behov. och anser att det bör införas en uttrycklig regel om att gemenskapsföretag eller kontrollerande företag i en företagsgrupp inte är förpliktade att vidarebefordra information som under vissa förutsätt- ningar allvarligt skulle skada eller vara till förfång för verksamheten. menar därutöver att det bör klargöras att information som omfattas av tystnadsplikten inte får spridas till en vidare krets än som följer av direktivets artikel 8.1. Vidare måste det enligt föreningens mening säkerställas att lagen möjliggör för företagen att fullgöra sina skyldigheter enligt den gällande lagregleringen om marknadsmissbruk. Föreningen menar även att krav på att tystnadsplikten förutsätter att den ska vara nödvändig med hänsyn till företagets bästa inte följer av Övriga remissinstanser har inte några synpunkter på förslagen. Skälen för regeringens förslag: Det nya direktivets regler om för- trolig information är oförändrade jämfört med det nu gällande direkti- Av artikel 8.1 följer att EES-staterna ska fastställa att arbetstagar- representanter som fullgör uppgifter enligt direktivet eller experter som bistår dem inte ska ha rätt att röja någon information som de uttryckligen har fått i förtroende samt att detta fortsätter att gälla även efter det att uppdraget löpt ut. Vidare framgår av artikel 8.2 att staterna i särskilda fall och med de begränsningar som fastställs i nationell lagstiftning ska se till att den centrala ledningen inte ska vara skyldig att lämna sådan informa- tion som utifrån objektiva kriterier allvarligt skulle skada eller vara till förfång för berörda företags verksamhet. Det har i tidigare lagstiftningsarbeten framhållits att den svenska reglerna om tystnadsplikt bör ges en restriktiv utformning för att till- godose arbetstagarnas intresse av största möjliga öppenhet, se till exempel prop. 1995/96:163 s. 51. Att tystnadsplikten endast ska kunna förekomma i de fall det är nödvändigt med hänsyn till företagets bästa har bedömts inte strida mot direktivet. anser att detta är ett krav som inte följer av direktivet och att det bör utgå. Någon änd- ring har inte skett av den aktuella bestämmelsen i det nya direktivet och regeringen finner inte skäl att i detta ärende göra någon annan bedöm- ning. Vidare bör den föreslagna lagen, på samma sätt som den nuvarande, medge att den arbetstagare som fått information under tystnadsplikt kan föra informationen vidare inom en särskilt angiven och snäv krets under förutsättning att han eller hon underrättar mottagaren om tystnadsplikten i vilket fall den även gäller för mottagaren. I den nuvarande svenska lagen motsvaras artikel 8.1 av bestämmelserna i 38 §. En i sak mot- svarande bestämmelse bör tas in i den föreslagna lagen. har påpekat att det bör klargöras att information som omfattas av tystnadsplikten inte får spridas till en vidare krets än den som följer av artikel 8.1 i direktivet. Regeringen anser att detta följer av den föreslagna lydelsen. har vidare anfört att det måste säkerställas att lagen möjliggör för företagen att fullgöra sina skyldigheter enligt den gällande lagregleringen om marknadsmissbruk, särskilt när det gäller logg- bokföring av vilka som har tillgång till viss information. Regeringen gör bedömningen att det kan finnas skäl att se över denna fråga i ett annat sammanhang. Nuvarande lag innehåller inte någon bestämmelse som motsvarar direktivets bestämmelse om fortsatt tystnadsplikt efter uppdragets upp- hörande. En sådan bestämmelse finns även i rådets direktiv /86/EG om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagar- inflytande. Vid genomförandet av det direktivet gjordes bedömningen att bestämmelsen bör ha en motsvarighet i den svenska lagen, se prop. 2003/04:122 s. 85. En bestämmelse om fortsatt tystnadsplikt efter det att uppdraget har upphört bör införas även i den lag som föreslås. Tyst- nadsplikten bör dock inte fortsätta att gälla när det inte längre finns behov av den. Regeringen anser att detta bör komma till uttryck i lag- texten. i har påpekat att en bestämmelse om fortsatt tystnadsplikt kan innebära att en evig tystnadsplikt med skadeståndssanktion kommer att gälla om företaget anser att det finns ett sådant behov. Regeringen, som vill framhålla att den föreslagna regeln är utformad i enlighet med direktivets krav, erinrar om att den föreslagna lagen, liksom den nuvarande, innehåller en bestämmelse som ger möjlig- het till prövning av tillåtligheten av tystnadsplikten. Vad gäller direktivets artikel 8.2 har det bland annat i prop. 1995/96:163 s. 51 framhållits att det i svensk rätt finns en möjlighet för arbetsgivare att i särpräglade situationer underlåta att informera och för- handla. Eftersom en sådan möjlighet redan förelåg och borde bli gällande även för de europeiska företagsrådens del ansåg regeringen i det lag- stiftningsärendet att någon särskild regel om detta inte behövde införas i den nuvarande lagen. I promemorian föreslås ingen ändring i detta av- seende. anser att gällande regler i möjligaste mån ska gå att utläsa av lagtext och inte enbart av förarbetsuttalanden Samfundet menar att det kan ifrågasättas om lagförslaget Prop. 2010/11:60 i detta avseende står i överensstämmelse med direktivet. Näringsliv anser att undantaget från skyldigheten att vidarebefordra sådan information bör framgå uttryckligen av lagtexten. Som framgår ovan är det nu fråga om genomförande av vissa nya bestämmelser i det nya direktivet och inte någon allmän översyn av gällande rätt på området. Den aktuella bestämmelsen om tystnadsplikt är inte ändrad i det nya direktivet. Principen om att en arbetsgivare i vissa fall kan underlåta att informera och förhandla är en i svensk arbetsrätt etablerad rättsprincip. Den behandlas bland annat i förarbetena till medbestämmandelagen. Regeringen finner inte skäl att avvika från den bedömning som gjordes i promemorian och som gjordes i fråga om mot- svarande reglering i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner. Någon särskild regel mot- svarande artikel 8.2 bör således inte tas in i den föreslagna lagen. Regeringens förslag: Lagen ska på samma sätt som den nuvarande lagen vara skadeståndssanktionerad. En arbetstagare eller en arbetstagarorganisation ska inte med stöd av lagen kunna kräva skadestånd av en annan arbetstagare eller arbets- tagarorganisation. Mål om tillämpningen av lagen ska, i den mån tvisten avser för- hållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. I sådant fall ska Arbetsdomstolen vara första domstol. Vid tillämpningen av vissa bestämmelser ska det som sägs om en arbetsgivare gälla även för ett gemenskapsföretag eller ett kontrollerande företag i en företagsgrupp och det som sägs om en arbetstagarorganisation gälla även för ett europeiskt företagsråd, arbetstagarnas förhandlingsdelegation eller andra organ för in- formation till och samråd med arbetstagare. Regleringen i fråga om rättegången ska i övrigt vara densamma som enligt den nuvarande lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med undantag förtydliganden och redaktionella justeringar med regeringens förslag. positiva till förslaget om ändring av rättegångsbestämmelsen. tingsrätt påpekar att förslaget bland annat innebär att tingsrätten kan komma att handlägga tvister om skadestånd på grund av lagen mellan arbetsgivare och/eller arbetsgivarorganisationer. har inte några synpunkter på förslagen. Skälen för regeringens förslag: Enligt det nya direktivets artikel 11, som är oförändrad, ska medlemsstaterna se till att de som åläggs skyldig- heter enligt direktivet uppfyller dessa och att lämpliga åtgärder föreskrivs om bestämmelserna inte följs. Det anges att de särskilt ska säkerställa att det finns relevanta administrativa eller rättsliga förfaranden för att se till att skyldigheterna till följd av direktivet uppfylls. Enligt regeringens uppfattning bör sanktionssystemet i den nya lagen även i fortsättningen ansluta till rådande system inom svensk arbetsrätt, det vill säga med skadestånd som påföljd för brott mot lagen och de avtal som ingås i enlighet med denna. Bestämmelser som i huvudsak mot- svarar bestämmelserna i den nuvarande lagen bör följaktligen införas i den nya lagen. Regeringen anser att det på samma sätt som i lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner och lagen om arbetstagarinflytande i europabolag bör tydliggöras i lagtexten att skadeståndsskyldighet kan komma i fråga även vid brott mot tystnads- plikten. Det är vidare lämpligt att klargöra att rätten till skadestånd inte omfattar interna tvister mellan arbetstagare och/eller arbetstagar- organisationer. Med arbetstagarorganisationer bör likställas europeiska företagsråd, arbetstagarnas förhandlingsdelegation eller andra organ för information till och samråd med arbetstagare. En sådan reglering bör därför införas i den nya lagen. påpekar att förslaget torde innebära att det kan förekomma tvister om skadestånd på grund av lagen mellan arbetsgivare och/eller arbetsgivarorganisationer. Regeringen konstaterar att det är riktigt att det kan förekomma tvister mellan företag eftersom direktivet ger upphov till vissa förpliktelser mellan företag när det gäller information till arbetstagare. Det kan vara lämpligt att i det i dessa fall finns en möjlighet att förplikta en försumlig part att betala skadestånd. I dessa sällsynta fall bör en tillämpning av de i paragrafen nämnda skadeståndsreglerna i medbestämmandelagen kunna komma i fråga, även om det mera sällan torde finnas förutsättningar att utdöma allmänt skadestånd. Härutöver bör regeln om att eventuell skadeståndsskyldighet kan gälla gentemot berörd arbetstagarorganisation för det fall det inte finns något företagsråd eller någon förhandlings- delegation som kan föra talan förtydligas. Rättegångsreglerna i den nuvarande lagen innebär att tvister enligt lagen ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbets- tvister, förkortat arbetstvistlagen. Arbetsdomstolen är första domstol i mål enligt lagen. Det får förmodas att tanken med denna regel var att de tvister som kan bli aktuella är tvister mellan arbetsgivare och arbetstagare eller deras organisationer. Arbetsdomstolen har dock i ett mål enligt den nuvarande lagen, där båda parterna var företag, slagit fast att domstolen var behörig trots att det inte var fråga om en arbetstvist, se AD 2007 nr 41. Mot bakgrund av Arbetsdomstolens beslut i detta mål har regeringen i ett tidigare lagstiftningsärende konstaterat att denna forumbestämmelse och motsvarande bestämmelser i vissa andra lagar kan behöva ses över, prop. 2007/08:20 s. 90 f. Regeringen finner på samma sätt som Tjänste- männens , Akademikers Central- organisation och det lämpligt att i samband med genomförandet av det nya direktivet tydliggöra att de tvister som ska handläggas av Arbetsdomstolen ska vara arbetstvister, det vill säga tvister som rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Som konstaterat innebär detta att tvister som inte rör förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare ska prövas av tings- rätten när detta följer av de allmänna bestämmelserna. Se kapitel 6 angående förslag till motsvarande ändringar i lagen om arbetstagar- inflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europa- Prop. 2010/11:60 kooperativ och lagen om arbetstagares medverkan vid gräns- I övrigt bör det i den nya lagen liksom i den nuvarande lagen finnas stadganden om att vid tillämpningen av arbetstvistlagen och med- bestämmandelagen ska det som sägs om en arbetsgivare gälla även för ett gemenskapsföretag eller ett kontrollerande företag i en företagsgrupp och det som sägs om en arbetstagarorganisation gälla även för ett europeiskt företagsråd, arbetstagarnas förhandlingsdelegation och andra organ för information till och samråd med arbetstagare samt att det som sägs om kollektivavtal ska gälla även för avtal som avses i den föreslagna lagen. Vidare bör bestämmelsen i den nuvarande lagen som anger att mål om tillämpningen av bestämmelsen om tystnadsplikt ska handläggas skynd- samt finnas i den nya lagen. Reglerna i medbestämmandelagen om förhandling innan rättegång bör i den nya lagen göras tillämpliga på samma sätt som i den nuvarande lagen. Det bör inte kunna komma i fråga att tillämpa dessa bestämmelser i tvister mellan företag. 6 Ändringar i annan lagstiftning 6.1Ändrade rättegångsbestämmelser i vissa lagar Regeringens förslag: Rättegångsbestämmelserna i lagen om arbets- tagarinflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen om arbetstagares medverkan vid gräns- överskridande fusioner ska ändras så att det framgår att Arbetsdom- stolen endast ska handlägga arbetstvister. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Akademikers och är positiva till förslagen. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågan. Skälen för regeringens förslag: I lagen (2004:559) om arbetstagar- inflytande i europabolag, lagen (2006:477) om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen (2008:9) om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner anges på samma sätt som i lagen (1996:359) om europeiska företagsråd att tvister enligt lagarna ska handläggas av Arbetsdomstolen. Utgångspunkten för denna reglering torde ha varit att enbart tvister mellan arbetsgivare och arbetstagare eller deras organisationer, det vill säga arbetstvister, skulle komma i fråga. I ett mål mellan två bolag enligt lagen om europeiska företagsråd har dock Arbetsdomstolen slagit fast att domstolen var behörig att handlägga tvisten trots att det inte var fråga om en arbetstvist, se AD 2007 nr 41. Regeringen aviserade i prop. 2007/08:20 s. 90 f en översyn av rätte- gångsbestämmelserna i detta avseende i samtliga nu aktuella lagar. I avsnitt 5.11.7 föreslås att rättegångsbestämmelserna i den nya lagen Prop. 2010/11:60 om europeiska företagsråd ska utformas så att det tydligt framgår att tvister enligt lagen ska handläggas av Arbetsdomstolen när det är fråga om tvister mellan arbetsgivare och arbetstagare. Regeringen anser att motsvarande ändringar bör göras i lagarna om arbetstagarinflytande i europabolag respektive europakooperativ och i lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner. Regeringens förslag: Vid införandet av den nya lagen om europeiska företagsråd ska hänvisningarna i andra lagar ändras. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: I lagen om arbetstagarinflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ, lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner och lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda finns hän- visningar till den nuvarande lagen om europeiska företagsråd. Dessa hänvisningar bör ändras när den lagen upphävs och den nya lagen om europeiska företagsråd träder i kraft. Regeringen vill i detta sammanhang upplysa om att en ny försäkrings- rörelselag träder i kraft . Med anledning därav ändras 2 § lagen om styrelserepresentation för de privatanställda, se prop. 2009/10:246 s. 538. Hänvisningar till vad som utgör en koncern enligt försäkringsrörelselagen (1982:713) ersätts av hänvisningar till 1 kap. 11 och 12 §§ aktiebolagslagen (2005:551) eller 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. 7 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Den nya lagen om europeiska företagsråd ska träda i kraft , då den nuvarande lagen om europeiska företagsråd ska upphöra att gälla. Den upphävda lagen ska dock, med undantag för reglerna om skadestånd och rättegång, fortsatt gälla för gemenskapsföretag och företagsgrupper med vissa typer av avtal. Därutöver ska vissa övergångsregler gälla. Även ändringarna av rättegångsbestämmelserna och följd- ändringarna med anledning av den nya lagen om europeiska företags- råd ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsdomstolen påpekar att artikel 16 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskaps- Prop. 2010/11:60 företag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare synes innebära att medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nöd- vändiga för att följa vissa nya artiklar och ställer sig frågande till valet av tidpunkt för ikraftträdande. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågorna särskilt. Skälen för regeringens förslag I promemorian föreslås att den nya lagen om europeiska företagsråd ska träda i kraft . Arbetsdomstolen, som sitt remissyttrande ställt sig frågande till den föreslagna tidpunkten för ikraftträdande, på- pekar att artikel 16 i och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, förkortat det nya direktivet, synes innebära att medlemsstaterna senast dagen , det vill säga , ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa vissa nya artiklar. Artikel 16 bör läsas tillsammans med direktivets övriga bestämmelser, särskilt artikel 14, 17 och 18. I artikel 17 anges att rådets direktiv /45/EG av om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, förkortat direktiv /45/EG eller det nuvarande direktivet, ska upphöra att gälla . I artikel 18 stadgas att de bestämmelser som inte nämns i artikel 16 ska börja tillämpas . Av artikel 14 framgår därutöver att parterna mellan och har möjlighet att träffa avtal som undantas från den nya regleringen. Härav följer att avsikten är att det nya direktivets regler ska börja tillämpas . I detta sammanhang kan även nämnas att det i samband med den av Europeiska kommissionen inrättade arbetsgruppens arbete framhållits vikten av att samtliga medlemsstater genomför det nya direktivets bestämmelser så att de nya bestämmelserna kan träda i kraft . Den nya lagen om europeiska företagsråd bör följ- aktligen träda i kraft . Från och med samma tidpunkt bör den nuvarande lagen, lagen (1996:359) om europeiska företagsråd, upp- höra att gälla. Även ändringarna i fråga om rättegångsbestämmelserna i lagen (2004:559) om arbetstagarinflytande i europabolag, lagen (2006:477) om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen (2008:9) om arbets- tagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner samt följd- ändringarna med anledning av den nya lagen i nämnda lagar och i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda bör träda i kraft . Enligt artikel 14.1 sista stycket i det nya direktivet ska den nationella lagstiftning som genomför det nuvarande direktivet fortsätta att gälla för vissa gemenskapsföretag eller företagsgrupper. Det gäller företag och företagsgrupper som har avtal enligt artikel 6 i direktiv /45/EG. sättningen är att sådana avtal ingås mellan 2009 och eller att befintliga avtal ses över under denna Om ett sådant avtal senare förnyas, ska gemenskapsföretaget eller företagsgruppen även i fortsättningen undantas från de nya reglerna. Den föreslagna lagen bör följaktligen föreskriva att den nuvarande lagen ska gälla även efter för gemenskapsföretag och företagsgrupper med sådana avtal. Regeringen anser emellertid att det är lämpligt att de ändringar som i denna proposition föreslås beträffande de nuvarande reglerna om skadestånd och rättegång tillämpas även på dessa företag och företagsgrupper. Regeringen konstaterar att vissa situationer vid övergången från den nuvarande lagen till den föreslagna nödvändiggör vissa praktiskt Det är inte rimligt att kräva att förhand- lingar om inrättande av någon form av informations- och samråds- förfarande ska börja om för det fall en förhandlingsdelegation för arbets- tagarna bildats enligt den nuvarande lagen och förhandlingarna inte hinner avslutas innan den föreslagna lagen träder i kraft. lämpligare att förhandlingsdelegationen kan fortsätta sitt arbete, men att den ska göra det enligt den nya lagens regler. företagsgrupper som tillämpar den nuvarande lagens regler om vad som ska gälla om avtal inte träffas bör vid den föreslagna lagens ikraft- trädande direkt övergå till att tillämpa motsvarande bestämmelser i den Det är dock inte rimligt att ett europeiskt företagsråd som inrättats enligt 24 § i den nuvarande lagen vid den nya lagens ikraftträdande måste göras om i enlighet med de nya reglerna för företagsrådens sammansätt- Lämpligare är att det befintliga företagsrådet tillåts verka till dess att det ändå ska pröva sin sammansättning enligt de nya reglerna, se Förslagen i denna proposition syftar i första hand till att genomföra och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare, förkortat det nya direktivet. Förslagen rör vissa typer av företag, se vidare nedan. Trots att det nya direktivet inte medför större förändringar i sak föreslås att lagen (1996:359) om europeiska företagsråd, förkortat den nuvarande lagen, ska ersättas av en ny lag om europeiska företagsråd eftersom detta bedöms leda till en tyd- ligare reglering jämfört med om ändringarna görs i den nuvarande lagen, Prop. 2010/11:60 se avsnitt 5.1. Alternativa lösningar, m.m. Det nya direktivet innehåller regler som saknas i svensk rätt. En anpass- ning av denna måste följaktligen göras. Direktivet kan genomföras antingen genom författning eller kollektivavtal. Det får anses att de båda alternativen ur kostnadssynpunkt är tämligen likvärdiga. Oavsett regleringsform måste bestämmelserna i det nya direktivet efterlevas. Efter samråd med arbetsmarknadens parter har konstaterats att förutsätt- ningar saknas för genomförande genom kollektivavtal. Genomförandet måste alltså ske genom författning. Som ovan nämnts bedöms ett genom- förande genom en ny lag medföra en tydligare reglering. Den föreslagna lagen har i huvudsak utformats så att den inte avviker från eller går längre än det nya direktivet. I vissa fall har undantag gjorts när det gäller bestämmelser i den nuvarande lagen, till exempel i fråga om enskilda möten, se avsnitt 5.10.9.