prop · GY03170 · 2011-01-01 00:00:00 — Försörj ningstryggheten bör därför bedömas mot bakgrund av de faktiska omständigheterna i varje enskilt fall samt de rät tigheter och skyldigheter som uppkommer enligt interna tionell rätt, särskilt de internationella avtalen mellan gemenskapen och det berörda tredjelandet. Kommissionen uppmanas att vid behov lägga fram rekommendationer för förhandlingar om relevanta avtal med tredjeländer beträf fande trygg energiförsörjning till gemenskapen, eller att ta med de nödvändiga frågorna i andra förhandlingar med dessa tredjeländer. (26)Icke-diskriminerande tillträde till distributionsnätet är avgörande för tillträdet för kunder i återförsäljarledet. Utrymmet för diskriminering när det gäller tredje parts till träde och investeringar är dock mindre på distributions nivå än på överföringsnivå, eftersom nätbegränsningar och produktions- eller leveransintressenas inflytande i allmän het inte är så betydande på distributionsnivån som på över föringsnivån. I enlighet med direktiv /54/EG blev rättslig och funktionell åtskillnad av systemansvariga för distributionssystemet dessutom obligatorisk först och dess effekter på den inre mark naden för el har ännu inte utvärderats. De regler om rätts lig och funktionell åtskillnad som finns kan leda till effektiv åtskillnad förutsatt att de definieras tydli gare, genomförs ordentligt och övervakas noggrant. För att skapa lika villkor i återförsäljarledet bör systemansvariga för distributionssystem övervakas, så att de hindras från att dra fördel av sin vertikala integration när det gäller kon kurrensläget på marknaden, framför allt gentemot hus hållskunder och små icke-hushållskunder. (27)Medlemsstaterna bör uppmuntra till en modernisering av distributionsnät, exempelvis genom införandet av intelli genta nät, som bör vara uppbyggda på ett sätt som uppmuntrar till decentraliserad produktion och energieffektivitet. (28)När det gäller små system kan det vara nödvändigt att stöd tjänster tillhandahålls av systemansvariga för överförings system som är sammanlänkade med små system. (29)För att undvika att små systemansvariga för distributions system får en oproportionerlig ekonomisk och administra tiv börda bör medlemsstaterna vid behov kunna undanta berörda företag från krav på rättslig åtskillnad när det gäl ler distributionen. (30)När ett slutet distributionssystem används för att skapa optimal effektivitet i en integrerad energiförsörjning som kräver särskilda driftsnormer, eller när ett slutet distribu tionssystem upprätthålls i första hand för att användas av systemets ägare, bör det vara möjligt att undanta den sys temansvarige för distributionssystemet från skyldigheter som skulle utgöra en onödig administrativ börda på grund av det särskilda förhållandet mellan den systemansvarige för distributionssystemet och systemets användare. Indu striella och kommersiella platser samt platser där gemen samma tjänster tillhandahålls, såsom tågstationer, flygplatser, sjukhus, stora campingplatser med integrerade anläggningar eller kemiska industrianläggningar, kan inbe gripa slutna distributionssystem på grund av att den verk samhet som bedrivs i dessa anläggningar är av specialiserad karaktär. (31)Tillståndsförfarandena får inte leda till en administrativ börda som är oproportionerlig i förhållande till elprodu centernas storlek och eventuella inverkan. Obefogat utdragna tillståndsförfaranden kan hindra nya aktörer att komma in på marknaden. (32)Det behövs ytterligare åtgärder för att säkerställa transpa renta och icke-diskriminerande tariffer för tillträde till näten. Tarifferna bör gälla alla användare av systemen, utan diskriminering. (33)Genom direktiv /54/EG infördes ett krav på med lemsstaterna att utse tillsynsmyndigheter med särskilda befogenheter. Erfarenheterna visar dock att tillsynens effek tivitet ofta hämmas av att tillsynsmyndigheterna inte är till räckligt självständiga gentemot staten, har otillräckliga befogenheter och för liten handlingsfrihet. Därför uppma nade vid sitt möte kommissionen att utarbeta lagstiftningsförslag för ytterli gare harmonisering av medlemsstaternas energitillsyns myndigheters befogenheter och förstärkning av deras oberoende. Det bör vara möjligt för dessa nationella till synsmyndigheter att omfatta både el- och gassektorn. (34)För att den inre marknaden för el ska kunna fungera kor rekt behöver energitillsynsmyndigheterna kunna fatta beslut i alla relevanta tillsynsfrågor, och de måste också vara fullständigt oberoende av övriga offentliga eller pri vata intressen. Detta hindrar inte domstolsprövning och parlamentarisk övervakning enligt medlemsstaternas kon stitutionella rätt. Vidare får inte den nationella lagstiftarens godkännande av tillsynsmyndigheters budget utgöra ett hinder för budgetmässig självständighet. Reglerna om till synsmyndighetens självständiga ansvar för genomförandet av den anslagna budgeten bör tillämpas inom ramen för nationell budgetlagstiftning och nationella budgetbestäm melser. som medlemsstaterna med hjälp av ett lämpligt roterande system bidrar till den nationella tillsyns myndighetens oberoende gentemot politiska eller ekono miska intressen, bör medlemsstaterna ha möjlighet att vederbörligen beakta de tillgängliga personella resurserna och styrelsens storlek. (35)För att säkerställa effektivt marknadstillträde för alla marknadsaktörer, inklusive nya aktörer, krävs ickediskriminerande balansmekanismer som avspeglar Europeiska unionens officiella tidning L 211/59 När likviditetsnivån på elmarknaden väl är tillräckligt hög, bör detta uppnås genom att man inför sådana transparenta marknadsbaserade mekanismer för försörjning och inköp av el som krävs för att uppfylla kra ven på balans. Så länge likviditetsnivån på marknaden inte är tillräckligt hög, bör de nationella tillsynsmyndigheterna arbeta aktivt för att balanstarifferna ska vara ickediskriminerande och avspegla kostnaderna. bör lämpliga incitament tillhandahållas för att balansera pro duktion och förbrukning av el och för att inte äventyra sys temet. Systemansvariga för överföringssystem bör göra det lättare för slutförbrukare och sammanslutningar av slutför brukare att medverka på reserv- och balansmarknader. (36)De nationella tillsynsmyndigheterna bör kunna fastställa eller godkänna tariffer eller beräkningsmetoder för tariffer på grundval av ett förslag från den systemansvarige för överförings- eller distributionssystemet eller på grundval av ett förslag som en systemansvarig och nätanvändarna kom mit överens om. Vid fastställandet eller godkännandet bör de nationella tillsynsmyndigheterna se till att överförings- eller distributionstarifferna är icke-diskriminerande och avspeglar kostnaderna och ta hänsyn till de lång siktiga marginalkostnader för näten som går att undvika med hjälp av distribuerad produktion och åtgärder för styr ning av efterfrågan. (37)Energitillsynsmyndigheterna bör ha befogenhet att fatta bindande beslut avseende elföretag och antingen själva besluta, eller föreslå att en behörig domstol beslutar, om effektiva, proportionerliga och avskräckande sanktioner för elföretag som inte fullgör sina skyldigheter. Energitill synsmyndigheterna bör även ges befogenhet att, oavsett tillämpningen av konkurrensbestämmelserna, fatta beslut om lämpliga åtgärder som säkerställer fördelar för kun derna genom främjande av den effektiva konkurrens som är nödvändig för att den inre marknaden för el ska fungera korrekt. Införandet av virtuella elkraftanläggningar dvs. program för frigörande av el varigenom elföretag är skyl diga att sälja eller ställa en viss elvolym till förfogande eller medge åtkomst till en del av sin produktionskapacitet för intresserade elhandelsföretag är en av möjliga åtgärder för att främja effektiv konkurrens och säkerställa att marknaden fungerar korrekt. Energitill synsmyndigheterna bör även ges befogenheter att bidra till att säkerställa en hög standard på samhällsomfattande och allmännyttiga tjänster som står i samklang med kraven på öppnande av marknaden, skydd för utsatta kunder och ett verkligt effektivt konsumentskydd. Dessa bestämmelser bör varken påverka kommissionens befogenheter att til lämpa konkurrensreglerna, inbegripet granskningen av företagskoncentration med en gemenskapsdimension, eller reglerna för den inre marknaden, såsom den fria rörlighe ten för kapital. Det oberoende organ till vilket en part som berörs av ett beslut av en nationell tillsynsmyndighet har rätt att överklaga kan vara en domstol eller annan rättslig instans med befogenhet att genomföra en rättslig prövning. (38)Harmonisering av de nationella tillsynsmyndigheternas befogenheter bör inbegripa befogenheter att erbjuda elfö retagen incitament och befogenheter att fastställa effektiva, proportionerliga och avskräckande sanktioner för dessa företag eller att föreslå en behörig domstol att besluta om sådana sanktioner. Dessutom bör tillsynsmyndigheterna ha befogenhet att begära in relevant information från elföre tagen, göra lämpliga och tillräckliga undersökningar samt lösa tvister. (39)Den inre marknaden för el har vissa brister när det gäller likviditet och transparens, vilket hindrar effektiv resursför delning, riskhantering och etablering av nya företag på marknaden. Det finns ett behov av ökad konkurrens och försörjningstrygghet genom att anslutning av nya kraftverk till elnätet underlättas i samtliga medlemsstater, särskilt genom att nya marknadsaktörer uppmuntras. Förtroendet för marknaden, dess likviditet och antalet marknadsaktö rer behöver öka, och därför måste tillsynen av företag verk samma på området för elförsörjning stärkas. Sådana krav bör inte påverka, och bör vara förenliga med, befintlig gemenskapslagstiftning beträffande finansmarknaderna. Tillsynsmyndigheterna för energisektorn och för finans marknaden behöver samarbeta för att göra det möjligt för varandra att få en överblick över berörda marknader. (40)Innan kommissionen antar riktlinjer för kraven när det gäl ler bevarande av information, bör byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter, inrättad genom parlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (1), nedan kallad byrån, och (), inrättad genom kommissionens beslut /77/EG (2), samråda och råda kommissionen om innehållet i dessa riktlinjer. Byrån och EVTK bör också samarbeta för att ytterligare utreda och ge råd i frågan om huruvida trans aktioner med avtal om leverans av el och elderivat bör omfattas av transparenskrav före eller efter handel och i så fall hur dessa krav bör utformas. (41)Medlemsstaterna eller, om en medlemsstat föreskrivit detta, tillsynsmyndigheten bör uppmuntra utvecklingen av avbrytbara leveransavtal. (42)Av rättvise- och konkurrensskäl samt indirekt för att skapa arbetstillfällen bör industrin och handeln i hela gemenska pen, inbegripet små och medelstora företag, och alla (1) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. (2) EUT L 25, 29.1.2009, s. 18. L 211/60 Europeiska unionens officiella tidning unionsmedborgare som åtnjuter de ekonomiska fördelarna med den inre marknaden också kunna åtnjuta en hög kon sumentskyddsnivå, särskilt hushållskunder, och, när med lemsstater anser det lämpligt, bör småföretag också kunna komma i åtnjutande av garantier för tillhandahållande av allmännyttiga tjänster, särskilt med avseende på försörj ningstrygghet och skäliga tariffer. Dessa kunder bör också ha rätt till valmöjligheter, rättvisa, representation och mekanismer för tvistlösning. (43)Nästan alla medlemsstater har valt att säkerställa konkur rensen på elproduktionsmarknaden genom ett transparent tillståndsförfarande. Om tillräcklig elproduktionskapacitet inte anläggs på grundval av tillståndsförfarandet, bör dock medlemsstaterna se till att det finns en möjlighet att bidra till att trygga försörjningen genom ett anbudsförfarande eller ett liknande förfarande. Medlemsstaterna bör ha möj lighet att, för att skydda miljön och gynna nya tekniska lös ningar, se till att det finns möjlighet att upphandla ny kapacitet genom ett anbudsförfarande grundat på offent liggjorda kriterier. Sådan ny kapacitet omfattar bland annat el från förnybara energikällor och kraftvärmeproduktion. (44)Av försörjningstrygghetsskäl bör balansen mellan tillgång och efterfrågan på el i varje enskild medlemsstat bevakas, varefter en rapport bör utarbetas om situationen i gemen skapen som helhet med hänsyn till sammanlänkningska paciteten mellan områden. Denna övervakning bör göras i tillräckligt god tid, så att lämpliga åtgärder hinner vidtas om försörjningstryggheten äventyras. Det faktum att nöd vändig nätinfrastruktur, bland annat sammanlänkningska paciteten, anläggs och underhålls bör bidra till en stabil elförsörjning. Underhåll och anläggning av nödvändig nätinfrastruktur, inbegripet sammanlänkningskapaciteten och decentraliserad elproduktion, är viktiga förutsättningar för att garantera en stabil elförsörjning. (45)Medlemsstaterna bör tillförsäkra hushållskunder och, när medlemsstaterna anser det lämpligt, små företag rätten att få tillgång till el av en bestämd kvalitet till priser som kan jämföras enkelt och klart samt är transparenta och rimliga. För att säkerställa att de allmännyttiga tjänsterna i gemen skapen håller hög kvalitet bör medlemsstaterna regelbun det underrätta kommissionen om alla åtgärder som vidtagits för att uppnå målet med detta direktiv. Kommis sionen bör regelbundet offentliggöra en rapport som inne håller en analys av de nationella åtgärder som vidtagits för att uppnå målsättningarna när det gäller allmännyttiga tjänster samt en jämförelse av åtgärdernas effektivitet, i syfte att utfärda rekommendationer om vilka nationella åtgärder som bör vidtas för att de allmännyttiga tjänsterna ska hålla hög kvalitet. Medlemsstaterna bör vidta de åtgär der som är nödvändiga för att skydda utsatta kunder på den inre marknaden för el. Sådana åtgärder kan variera allt efter de särskilda omständigheterna i medlemsstaterna i fråga och kan inbegripa specifika åtgärder avseende betal ning av elräkningar eller mer generella åtgärder inom soci alförsäkringssystemet. När samhällsomfattande tjänster även tillhandahålls små företag, kan åtgärderna för att säkerställa att dessa samhällsomfattande tjänster tillhanda hålls vara olika för hushållskunder och små företag. (46)Respekt för kraven när det gäller allmännyttiga tjänster är ett grundläggande krav i detta direktiv, och det är viktigt att det i direktivet anges gemensamma minimikrav som upp fylls av samtliga medlemsstater och som beaktar målen om konsumentskydd, försörjningstrygghet, miljöskydd samt likvärdiga konkurrensnivåer i samtliga medlemsstater. Det är viktigt att kraven när det gäller allmännyttiga tjänster kan tolkas på nationell grund, med beaktande av natio nella omständigheter, om inte annat följer av gemenskapslagstiftningen. (47)Medlemsstaterna bör ha möjlighet att utse en sistahandsel handlare. Denne elhandlare kan vara försäljningsavdel ningen i ett vertikalt integrerat företag som även fungerar som distributör, under förutsättning att detta uppfyller kra ven på åtskillnad i detta direktiv. (48)De åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att uppnå målen när det gäller social och ekonomisk sammanhåll ning bör bland annat kunna innefatta lämpliga ekono miska stimulansåtgärder, där så är lämpligt med hjälp av alla tillgängliga nationella verktyg och gemenskapsverktyg. Dessa verktyg kan innefatta ansvarsmekanismer för att säkerställa nödvändiga investeringar. (49)Om de åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att full göra skyldigheten att tillhandahålla allmännyttiga tjänster kan definieras som statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördra get är medlemsstaterna enligt artikel 88.3 i fördraget skyl diga att underrätta kommissionen om detta. (50)Kraven när det gäller allmännyttiga tjänster, inklusive sam hällsomfattande tjänster, och de gemensamma miniminor mer som är en följd av dem måste stärkas ytterligare för att alla konsumenter, särskilt utsatta konsumenter, ska kunna gynnas av konkurrensen och skäliga priser. Kraven på all männyttiga tjänster bör definieras på nationell nivå och med hänsyn till nationella omständigheter; gemenskaps lagstiftningen bör emellertid respekteras av medlemssta terna. Unionsmedborgarna och, när medlemsstaterna finner det lämpligt, småföretagen bör garanteras allmän nyttiga tjänster, i synnerhet försörjningstrygghet ochrim liga tariffer. En viktig aspekt när det gäller leverans till Europeiska unionens officiella tidning L 211/61 konsumenterna är tillgången till objektiva och transparenta förbrukningsuppgifter. Konsumenterna bör således ha till gång till sina förbrukningsuppgifter och tillhörande priser och servicekostnader så att de kan begära in offerter från konkurrenter på grundval av dessa uppgifter. Konsumen terna bör även ha rätt att få ordentlig information om sin energianvändning. Förskottsbetalningarna bör återspegla den sannolika elförbrukningen och de olika betalningssys temen bör vara icke-diskriminerande. Om konsumenterna tillräckligt ofta ges information om energikostnaderna kommer de att uppmuntras till att spara energi, eftersom konsumenterna direkt ser effekterna av investeringar i energieffektivitet och ändrat beteende. Ett fullständigt genomförande av och rådets direktiv /32/EG av om effektiv slutanvänd ning av energi och om energitjänster (1) kommer i detta hänseende att kunna hjälpa konsumenterna att reducera sina energikostnader. (51)Konsumenternas intresse bör stå i centrum för detta direk tiv och tjänsternas kvalitet bör höra till elföretagens cen trala ansvarsområden. Befintliga konsumenträttigheter behöver stärkas och tryggas och bör innefatta ökad trans parens. Konsumentskyddet bör säkerställa att alla konsu menter inom gemenskapens utökade ansvarsområde kan dra nytta av en konkurrensutsatt marknad. Medlemssta terna eller, om en medlemsstat föreskrivit detta, tillsyns myndigheterna, bör se till att konsumenträttigheterna tillgodoses. (52)Konsumenterna bör få tydlig och begriplig information om sina rättigheter i förhållande till energisektorn. Kommissio nen bör, efter samråd med berörda intressenter, bland dem medlemsstaterna, de nationella tillsynsmyndigheterna, konsumentorganisationer och elföretag, fastställa en lättill gänglig och användarvänlig kontrollista för energianvän dare, där konsumenterna får praktiska upplysningar om sina rättigheter. Alla konsumenter bör få denna kontrol lista och den bör göras tillgänglig för allmänheten. (53)Energifattigdom är ett växande problem i gemenskapen. De medlemsstater som berörs bör därför, om de ännu inte gjort det, utarbeta nationella handlingsplaner eller andra lämpliga ramar för att åtgärda energifattigdomen, varvid syftet bör vara att minska antalet personer som lever i energifattigdom. Under alla omständigheter bör medlems staterna säkra nödvändig energiförsörjning för utsatta kun der. En integrerad metod skulle kunna användas, till exempel inom socialpolitiken, och åtgärderna skulle kunna (1) EUT L 114, 27.4.2006, s. 64. vara socialpolitiska eller inrikta sig på bättre energieffekti vitet i bostäder. Detta direktiv bör åtminstone medge en nationell politik till förmån för utsatta kunder. (54)Effektiva möjligheter till tvistlösning för alla konsumenter för ett bättre konsumentskydd. Medlemsstaterna bör införa snabba och effektiva förfaranden för behandling av klagomål. (55)Det bör vara möjligt att basera införandet av system med smarta mätare på en ekonomisk bedömning. Om det vid en sådan bedömning skulle framgå att det endast är eko nomiskt rimligt och kostnadseffektivt med sådana mätare för konsumenter med en viss elförbrukning bör medlems staterna ha möjlighet att ta hänsyn till detta när de bygger ut systemen med smarta mätare. (56)Marknadspriserna bör ge de rätta incitamenten för utveck lingen av nätet och investeringar i ny elproduktion. (57)Det bör vara av största vikt för medlemsstaterna att verka för fungerande konkurrens och att olika elhandlare utan svårighet får tillträde till marknaden samt att främja ny elproduktionskapacitet för att konsumenterna verkligen ska kunna dra full fördel av en liberaliserad inre marknad för el. (58)Medlemsstaterna bör inför inrättandet av en inre marknad för el främja integrationen av sina inhemska marknader och samarbetet mellan systemoperatörer på gemenskaps nivå och regional nivå, vilket också bör omfatta de isole rade system som bildar så kallade elöar, som fortfarande existerar i gemenskapen. (59)Ett viktigt mål för detta direktiv bör vara att med hjälp av ett sammanlänkat nät över hela gemenskapen utveckla en verklig europeisk inre marknad för el, och tillsynsmyndig heterna bör därför ha som en av sina huvuduppgifter att, i förekommande fall i nära samarbete med byrån, sköta reg leringen av gränsöverskridande sammanlänkningar och regionala marknader. (60)Ett annat viktigt mål för detta direktiv bör vara att garan tera gemensamma bestämmelser för en verklig inre mark nad för el och ett brett elutbud som är tillgängligt för alla. Korrekta marknadspriser skulle i detta syfte ge incitament till gränsöverskridande sammanlänkningar och investe ringar i ny elproduktion, som de på lång sikt skulle leda till priskonvergens. (61)Tillsynsmyndigheterna bör också tillhandhålla information om marknaden så att kommissionen kan utöva sin roll som observatör och övervakare av den inre marknaden för el och dess utveckling på kort, medellång och lång sikt, L 211/62 Europeiska unionens officiella tidning inklusive aspekter som produktionskapacitet, olika källor för elproduktion, infrastruktur för överföring och distribu tion, tjänsternas kvalitet, gränsöverskridande handel, han tering av överbelastning, investeringar, grossist- och konsumentpriser, marknadens likviditet samt miljö- och effektivitetsförbättringar. Nationella tillsynsmyndigheter bör underrätta konkurrensmyndigheterna och kommissio nen om de medlemsstater där priserna utgör ett hinder för konkurrensen och en väl fungerande marknad. (62)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skapa en full ständigt fungerande inre marknad för el, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det där för bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenska pen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprinci pen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (63)Enligt och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel (1) kan kommissionen anta riktlinjer i syfte att uppnå den harmoniserings grad som krävs. Sådana riktlinjer, som utgör bindande genomförandeåtgärder, är, även med avseende på vissa bestämmelser i detta direktiv, ett användbart hjälpmedel som snabbt kan ändras om det skulle behövas. (64)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). (65)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta de rikt linjer som krävs för att den grad av harmonisering ska kunna åstadkommas som behövs för att syftet med detta direktiv ska kunna uppnås. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv genom att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskri vande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (66)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (3) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabel ler som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mel lan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (1) Se sidan 15 i detta nummer av EUT. (2) EGT L 184, , s. 23. (3) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.