prop · GY03117 · 2011-04-06 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:117 Godkännande av den reviderade Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att godkänner ändringar i den internationella konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifie- ring och vakthållning, den s.k. . I propositionen föreslås vidare att den svenska lagstiftningen anpassas till förändringar i konventionen när det gäller minsta tillåtna vilotid för vissa sjömän. Änd- ringarna föreslås i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. Lagförslagen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1998:958) om vilotid för Ärendet och dess beredning.............................................................. Den reviderade bakgrund och behov av ändringar i svensk rätt.................................................................. Nya bestämmelser i ......................... Behörighet skapas för elingenjör och Behörighet för matroser och motormän Uppdatering av behörighet................................ Ändrade vilotider i konventionen...................... Den svenska regleringen av vilotider för sjömän............. Godkännande av konventionen....................................................... Förslag till ändrad vilotidslag ......................................................... Kostnader och andra konsekvenser................................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... dels godkänner ändringar av internationella konven- tion om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning (avsnitt 5), dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1998:958) om vilotid för sjömän Härigenom föreskrivs att 3 och 3 a §§ lagen (1998:958) om vilotid för sjömän ska ha följande lydelse. Undantag från bestämmelserna om vilotid i 4 § och om arbetstid i 7 b § får göras genom kollektiv- avtal, som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en organi- sation som är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet. Undantagen skall så långt det är möjligt följa de föreskrivna arbets- och vilo- tidsmåtten. Hänsyn får dock tas till oftare förekommande eller längre ledigheter eller beviljande av kom- pensationsledighet. Undantag som avses i första stycket gäller dock inte om det strider mot ett beslut om fartygets säkerhetsbesättning enligt 3 kap. 10 § fartygssäkerhetslagen (2003:364). Undantag från 4 § gäller inte heller vaktgående sjö- män, i annat fall än som anges i 3 a §. Undantag från bestämmelserna om vilotid i 4 § och om arbetstid i 7 b § får göras genom kollektiv- avtal, som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en organi- sation som är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet. Undantagen ska så långt det är möjligt följa de föreskrivna arbets- och vilotids- måtten. Hänsyn får dock tas till oftare förekommande eller längre ledigheter eller beviljande av kom- pensationsledighet. Undantag som avses i första stycket gäller dock inte om det strider mot ett beslut om fartygets säkerhetsbesättning enligt 3 kap. 10 § fartygssäkerhetslagen (2003:364). Undantag enligt 3 § första undantag göras, på det sätt som är stycket får i fråga om vaktgående föreskrivet i 3 §, från bestämmel- sjömän och andra sjömän med serna om vilotid i 4 § ombord på uppgifter som rör fartygets säker- sådana passagerarfartyg som avses i fartygssäkerhetslagen (2003:364) eller sjöfartsskyddet göras endast och som enbart anlöper svenska för sjömän ombord på sådana hamnar, dock inte på sådana passagerarfartyg som avses i far- tygssäkerhetslagen (2003:364) och hamn på och annan Undantag får dock inte göras för sjömän på sådana passa- 1Senaste lydelse 2003:368. 2Senaste lydelse 2003:368. Ändringen innebär bl.a. att fjärde stycket upphävs. sägs i andra och tredje styckena. gerarfartyg som går i trafik mellan hamn på och annan svensk hamn. Undantag från 4 § andra stycket 2 får göras . Tiden mellan två perioder av undantag får inte understiga den dubbla tiden som undantaget varat. Vilotiden får inte understiga Vilotiden enligt andra stycket 1 Vilotiden enligt andra stycket 1 får delas upp i högst två perioder får delas upp i högst tre perioder och de övriga om minst Tiden mellan två vilo- enligt andra stycket 1 får minskas i sträck, förutsatt att en sådan minskning inte sträcker sig över mer än en 70 timmars vila ges . Undantag enligt första stycket får även, utan att det förfarande som anges i 3 § behöver iakttas, göras för sådana personer som avses i 1 § tredje stycket 2. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Ärendet och dess beredning reviderades internationella konvention om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakthållning, den s.k. (The International Convention on Standards of Training, Certification and Watchkeeping för Seafarers, 1978). har tidigare ratificerat konventionen. Inom utarbetades Departe- mentspromemorian Den reviderade (Ds 2010:45). I promemorian redovisades de viktigaste ändringarna som gjordes i konventionen och föreslogs att inte bör motsätta sig de ändringar som gjorts i konventionen, vilket i så fall innebär att blir bundet av ändringarna. I promemorian lämnades också ett författningsförslag, se bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgänglig i (dnr N2010/7182/TE). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslaget i bilaga 3. Lagrådets yttrande, i vilket det lämnas förslag på omstruktureringar av lagens (tio) inledande paragrafer, finns i bilaga 4. Regeringen har inte följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6. 4Den reviderade bakgrund och behov av ändringar i svensk rätt Konventionen om normer för sjöfolks utbildning, certifiering och vakt- hållning (The International Convention on Standards of Training, Certifi- cation and Watchkeeping för Seafarers, 1978, förkortad STCW- konventionen), antogs inom ramen för den internationella sjöfartsorganisationen (). ratificerade konventionen 1981 (prop. 1980/81:29, bet. 1980/81:TU5, rskr. 1980/81:40). Konventionen trädde i kraft och Ytterligare ett stort revideringsarbete skedde under andra hälften av Arbetet med revideringen avslutades med att omfattande ändringar i konventionen antogs vid en diplomatkonferens i , Konventionstexten i dess reviderade form finns intagen som bilaga till departementspromemorian (Ds 2010:45). Huvuddelen av konventionen innehåller bestämmelser om sjömäns utbildning och hur sjömännen ska certifieras. En mindre del av konven- tionen innehåller bestämmelser om vakthållningen ombord på fartygen. I avsnitt 4.2 redovisas översiktligt de viktigaste förändringarna i Prop. 2010/11:117 konventionen. En uppställning över samtliga ändringar i konventionen finns i bilaga 2 till promemorian. Förutom i ett fall kan ändringarna i konventionen genomföras i svensk rätt genom förordning eller myndig- hetsföreskrifter. Undantaget gäller förändringar i bestämmelserna om sjö- männens vilotider. Ett av syftena med revisionen av konventionen var att konventionen bättre ska återspegla de tekniska förutsättningar som finns när det gäller t.ex. utbildning (bl.a. webbaserad utbildning och annan distans- utbildning), administration av certifikat och andra dokument samt fartygs konstruktion och utrustning. De krav som ställs konvention har i många fall blivit föråldrade på grund av teknikutvecklingen. En stor del av förändringarna i den reviderade konventionen består således av sådana uppdateringar och ändringar i syfte att få konventionstexten att bättre motsvara dagens (och morgondagens) förutsättningar för sjöfarten och sjöpersonalen. Många av ändringarna är vidare av ren redaktionell karaktär. I bilaga 2 till promemorian finns en sammanställning av samtliga regler som i sak har ändrats eller som är nya i förhållande till konvention. Någon officiell sammanställning av vilka bestämmelser som är ändrade finns inte. I detta avsnitt redogörs därför för några av de viktigare förändringarna. 4.2.1Behörighet skapas för elingenjör och fartygselektriker Genom bestämmelserna i kapitel III i har en ny befälsbehörighet, electro-technical officer (elingenjör) skapats. En elingenjör på fartyg med en maskinstyrka om minst 750 kW ska ha certifikat över sin behörighet. I regel III/6 och avsnitt A-III/6 anges närmare vilka krav som gäller för att certifieras. I regel III/6.4 finns en övergångsbestämmelse som innebär att sjöpersonal kan tillgodoräkna sig relevant arbete ombord på ett fartyg om de har haft sådant innan de nya reglerna trätt i kraft. Genom kapitel III har införts certifieringskrav på manskap som arbetar som fartygselektriker. Enligt regel III/7 ska en electro-technical rating (fartygselektriker) på ett fartyg med samma motorstyrka som ovan certifieras. Även för fartygselektrikerbehörigheten finns en övergångs- regel motsvarande den för befälsnivån. Även om elektrikerbehörigheten härmed har fått en formell status på befäls- och manskapsnivå är kraven inte helt nya. Vissa krav på utbild- ning i el finns för personal som arbetar i sådana funktioner, men denna personal har ingått i maskinpersonalen och certifierats som sådan. Den nya konventionen erkänner elektrikerbehörigheten som en egen behörighet. Behörighet för matroser och motormän införs Genom regel II/5 och avsnitt A-II/5 respektive regel III/5 och avsnitt A- III/5 i har införts krav att matroser (able seafarer deck) och motormän (able seafarer engine) ska certifieras för att få behörighet för att arbeta i dessa befattningar. har inte funnits någon reglering av kraven på matroser och motormän i konventionen. De nya reglerna innebär bl.a. att för att certifieras som matros eller motor- man krävs antingen minst 18 månaders däckstjänstgöring eller relevant utbildning tillsammans med minst 12 månaders däckstjänstgöring. Tjänstgöringen ska intjänas efter erhållandet av behörigheten. I regel II/5.6 respektive regel III/5.4 finns övergångsbestämmelser som innebär att sjöpersonal kan tillgodoräkna sig relevant arbete ombord på ett fartyg om de har haft sådant innan de nya reglerna trätt i kraft. I konventionen har i avsnitt A-I/11.1 införts ytterligare ett alternativ för att förnya en behörighet som fartygs- eller maskinbefäl. Utöver de tidigare möjligheterna blir det nu möjligt att förnya behörigheten mot bakgrund av 3 månaders tjänstgöring som ligger innan sista giltighetsdag för behörigheten. reviderade konvention finns i regel I/9 övergripande bestämmelser om att sjöpersonalen ska uppfylla av flaggstaten bestämda hälsokrav. Några detaljregler finns inte, däremot riktlinjer i del B av konventionen. Riktlinjerna rör framför allt vilka synkrav som bör gälla. Genom den nu aktuella revisionen har riktlinjerna om synkrav lyfts upp till del A (avsnitt A-I/9) och således blivit obligatoriska. Detta inne- bär till exempel att närsynthet och mörkerseende ska kontrolleras vid läkarundersökning. Vidare har i avsnitt B-I/9 införts nya riktlinjer om kroppsliga färdig- heter, t.ex. förmåga att kunna klättra uppför lejdare och lyfta viss vikt. I regel VIII/1 i konventionen har införts bestämmelser för att förhindra sjöfylleri. I avsnitt A-VIII/10 har införts krav på administrationerna att införa gränser för alkoholkoncentrationen hos sjöpersonalen. Gränserna får inte sättas högre än alkoholkoncentration i blodet eller per liter i utandningsluften. Sedan 1995 års reviderade konvention trädde i kraft har många faktorer och händelser i omvärlden påverkat sjöfarten. Några av följderna av denna påverkan syns i de ändringar som gjorts i bl.a. utbildningskraven för sjöpersonalen. Utvecklingen har gett ett flertal moderna navigationshjälpmedel som sjöpersonalen måste behärska. Genom revideringen av STCW-konven- tionen har därför införts t.ex. krav på kunskap om och hantering av elektroniska sjökort och informationssystem (ECDIS) för de fartyg som har sådan utrustning (avsnitt A-II/1). IT-utvecklingen innebär möjlig- heter att förändra utbildningssättet genom inlärning på distans, t.ex. webbaserad inlärning. Denna möjlighet har således införts för flera utbildningar. Terroristattackerna ledde till ett helt nytt internationellt regel- verk för sjöfarten genom förändringar i och införandet av den s.k. ISPS-koden, i benämnt sjöfartsskyddet, och som bl.a. införde nya uppgifter för sjöpersonalen. Genom revide- ringen av konventionen togs ett samlat grepp om dessa krav, och bestämmelser om utbildning och certifiering i sjöfartsskydd finns nu i avsnitt VI/5 och VI/6. Dessa bestämmelser inbegriper bl.a. kunskaper för att klara hot från eller attack av pirater. Vidare är sjöfartens påverkan på miljön en fråga som alltmer satts i fokus. Utöver de tidigare kraven på kunskap om effekterna av ett faktiskt utsläpp och hur ett sådant kan förhindras ska sjöpersonalen därför nu även ha en övergripande kunskap om den miljö sjöfarten verkar i och om sjöfartens påverkan på den miljön (avsnitt A-VI/1). Användningen av gas i flytande form, inte minst som bränsle i fartygsmotorer, har ökat markant , vilket också lett till att fartyg specialanpassats för att transportera sådan last. Därför har särskilda regler tagits fram för den personal som har ansvar för last och utrustning för lasthantering på sådana fartyg (regel V/1-2). Personalen ska t.ex. utbildas och certifieras särskilt i dessa arbetsmoment. Nya krav på utbildning i ledarskap och gruppsamverkan har också införts i (avsnitt A-II/1). 4.2.7 Ändrade vilotider i konventionen Bestämmelser om minsta tillåtna vilotid för vaktindelade sjömän finns i konventionens kapitel VIII, avsnitt A-VIII/1 Fitness for duty. Regleringen har inneburit att dessa vaktindelade sjömän som huvudregel ska ha åtminstone tio timmars vilotid under en 24- Dessa kan delas upp i två perioder, varav en ska vara minst lång. Det finns dock möjlighet att minska dock ske endast i rad och under förutsättning att vilotiden Under revisionen av konventionen rådde stor enighet bland konven- tionsstaterna om att undantagsmöjligheten måste justeras så att den minsta tillåtna vilotiden ökas. Det var aldrig tänkt att undantaget skulle Prop. 2010/11:117 utnyttjas i så stor utsträckning som det kommit att göras. utnyttjande av endast sextimmarsviloperioder anses vara en av orsakerna till trötthet hos många vaktindelade sjömän. Trötthet är en av de vanligaste orsakerna till olyckor och incidenter till sjöss. har det rått en samstämmighet om att det också måste finnas en flexibilitet i vilotidsreglerna för att inte förhindra en effektiv fartygs- drift. Detta gäller särskilt i närsjöfarten med relativt korta turer och många hamnanlöp. De nya bestämmelserna i avsnitt A-VIII/1 i innebär inledningsvis att inte enbart vaktindelad personal omfattas av minimi- regleringen, utan även sjömän med uppgifter som rör fartygets säkerhet, förhindrande av förorening eller sjöfartsskyddet. Minsta tillåtna vilotid för vaktindelad personal och sjömän med uppgifter som rör fartygets säkerhet, förhindrande av förorening eller sjöfarts- skyddet är enligt huvudregeln i avsnitt A-VIII/1 punkt 2: 1.10 timmar , och Enligt punkt 3 i samma avsnitt får vilotiden delas upp i två delar, varav en ska vara minst , och tiden mellan två viloperioder får inte överstiga . Skillnaden jämfört med tidigare reglering är således att det har införts dels en minimigräns för den sammanlagda vilotiden , dels ett krav att tiden mellan två viloperioder inte får överstiga . Det kan nämnas att huvudregeln, genom ändringen, nu överens- stämmer helt med den huvudregel som gäller för sjömäns minsta vilotid i den av Internationella arbetskonferensen antagna sjöarbets- konventionen (jfr regel A.2.3.5 och 6). I avsnitt A-VIII/1 punkt 9 i anges vilka undantag som får göras från den huvudregel som beskrivits ovan. Parterna får tillåta undantag från avsnitt A-VIII/1 punkt 2.2 och 2.3 under förut- sättning att vilotiden inte är . Undantag från veckovilotiden i punkt 2.2 får inte tillåtas . Intervallen mellan två perioder av undantag ombord får inte vara mindre än den dubbla längden av undantagets längd. Vilotiden enligt avsnitt A-VIII/1 punkt 2.1 får delas i högst tre perioder, varav en ska vara minst , och ingen av de två andra perioderna får vara kortare än . Intervallen mellan samman- hängande perioder av vila får inte överstiga . göras under mer än två 24-timmarsperioder . Proceduren för godkännande och ikraftträdande av är ett s.k. tacit acceptance-förfarande. Detta innebär att ändringarna i konventionen anses ha accepterats , om inte mer än en tredjedel av parterna till konventionen, eller parter till konventionen med en sammanlagd flotta som motsvarar av världs- tonnaget av handelsfartyg med en bruttodräktighet av minst 100, före detta datum har anmält till IMO:s generalsekreterare att de motsätter sig ändringarna. Om ändringarna anses ha blivit accepterade enligt nämnda förfarande träder dessa i kraft för samtliga konventionsparter, förutom för dem som har anmält att de motsätter sig ändringarna. 4.4Den svenska regleringen av vilotider för sjömän I avsnitt 4.2.7 har redogjorts för den nya huvudregeln för vilotiderna i avsnitt A-VIII/1 punkterna 2 och 3 i konventionen. I svensk rätt gäller redan denna regel som huvudregel genom 4 § lagen (1998:958) om vilotid för sjömän (förkortad vilotidslagen). Den svenska bestämmelsen infördes för att genomföra nr 180 samt revi- derade , jfr prop. 1997/98:128, och omfattar samtliga sjömän, dvs. såväl vaktindelade som icke vaktindelade. I avsnitt 4.2.7 har också redogjorts för de förändrade undantagsmöjlig- heterna från huvudregeln om minsta tillåtna vilotider i konventionen. När det gäller undantag från huvudregeln har i 3 a § vilotidslagen valt att genomföra den hittillsvarande undantagsmöjligheten i STCW- konventionen för vaktgående sjömän ombord på sådana passagerarfartyg som avses i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och som enbart anlöper svenska hamnar. Denna bestämmelse motsvarar således inte den vilo- tidsnivå som kommer att gälla enligt den reviderade konventionen när den träder i kraft. För vaktgående sjömän på passagerarfartyg i trafik mellan hamn på och annan svensk hamn och övriga vaktgående sjömän, dvs. i princip sjömän på fartyg i internationell trafik, finns däremot inga undantagsmöjligheter från huvudregeln, jfr prop. 2001/02:108, s. 39 ff., särskilt s. 43). Den svenska regleringen uppfyller således kraven i konventionen när det gäller denna trafik. 5 Godkännande av konventionen Regeringens förslag: godkänner reviderade STCW- konvention. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har motsatt sig att konven- Trafikanalys anser dock att det inför ett godkännande bör göras en djupare konsekvensanalys. Skälen för regeringens förslag ratificerade den ursprungliga versionen av och är även bunden av ändringar. är ett av de länder som är bunden av flest . sjöfartsnation baseras delvis på tradition att ansluta sig till internationella sjöfartskonventioner och genomföra dessa effektivt. Redan på dessa mer allmänna grunder finns det således mycket goda skäl för att bör godkänna den reviderade . Konventionsändringarna är sammantaget positiva för sjöfarten I avsnitt 4 har redogjorts dels översiktligt för de ändringar och nyheter som har införts genom konventionen, dels mer ingående för de nya vilo- De ändringar som har gjorts för att uppdatera och modernisera framför allt utbildningen och certifieringen av sjömännen är välkomna och kommer att medföra lättnader i det administrativa förfarandet och en mer relevant utbildningsnivå för dagens sjömän. Införandet av de nya behörigheterna för elektriskt befäl och fartygselektriker är såväl ett välbehövligt erkännande av denna yrkeskår som ett önskvärt klargörande av vilka krav som ska gälla för denna viktiga uppgift. De förändrade vilotidsreglerna är enligt regeringen särskilt viktiga att Det är allmänt erkänt på såväl nationell som inter- nationell nivå att en av de enskilt största orsakerna till fartygsolyckor är handhavandefel hos personalen, ofta föranledd av trötthet till följd av långvarig sömnbrist hos vakthavande personal. reglerna medger en schemaläggning som innebär att den vaktgående personalen inte erhåller tillräckligt med sömn, vilket i sin tur leder till utmattning, koncentrationssvårigheter, bristande omdöme i navigering och drift av fartyget och till och med till att personalen somnar på En stor del av dagens sjöfart bedrivs därför under arbetsför- hållanden som riskerar att medföra allvarliga olyckor med t.ex. stor påverkan på miljön. De nya vilotidsreglerna innebär att miniminivån på vilotiden ökas, som bestämmelserna medger en tillräcklig flexibilitet för schemaläggningen genom att vilotiden kan förläggas på tider anpassade till fartygets drift. Uppdateringen av utbildningen av sjömännen och den höjda säkerhets- nivån som den reviderade konventionen innebär utgör enligt regeringen starka skäl för att godkänna konventionen. kräver indirekt att den ändrade konventionen godkänns Ytterligare ett starkt skäl för att bör godkänna ändringarna är konventionens starka koppling till . genomförd i genom direktivet 2008/106/EG om minimikrav på utbildning för sjöfolk. I kommissionens arbetsplan (KOM(2010) Prop. 2010/11:117 623 slutlig) ingår ett förslag till revidering av nämnda direktiv, vilket kommer att medföra att den nu reviderade genom- förs i . Oavsett om godkänner den reviderade konven- tionen eller inte kommer som medlem i EU således att behöva tillämpa den reviderade konventionen. En annan koppling till är att en stats godkännande av innebär att fartyg som för den statens flagg ges en lägre riskfaktor och därmed en lägre prioritering vid hamnstatskontroll enligt direktivet 2009/16/EG om hamnstatskontroll. Enligt det direktivet ska en medlemsstats fartyg inspekteras i en annan medlemsstats hamnar enligt en prioritetsordning som tar hänsyn till en mängd faktorer. En av dessa faktorer är i vilken mån fartygets flaggstat har ratificerat relevanta internationella konventioner. Varje sjöfartskonvention som fartygets flaggstat har ratificerat medför att risken att inspekteras i en annan stats hamn minskar något. Bland dessa konventioner ingår STCW-konven- tionen, och det får förutsättas att kommissionen kommer att föra upp den reviderade konventionen på listan av dessa relevanta konventioner. För det fall inte skulle godkänna konventionsändringarna får det således till följd att svenska fartyg får en om än ytterst marginell högre prioritetsfaktor vid hamnstatskontroller i andra medlemsländers hamnar. Förhållandet till om vilotid För frågan om bör godkänna den reviderade STCW-konven- tionen är också förhållandet till konventioner om vilotid som antagits av den internationella arbetstagarorganisationen () av intresse. Bestämmelser om vilotid finns i nr 180 om sjömäns arbetstid och bemanningen på fartyg som har tillträtt. Den konventionen kommer att ersättas av motsvarande bestämmelser sjöarbetskonvention när den träder i kraft. Vilotidsreglerna i ILO- konventionen nr 180 och sjöarbetskonventionen är likalydande. I betänkandet Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU 2009:95) föreslås att ratificerar sjöarbetskonventionen. De förändrade vilotidsreglerna i är anpassade till reglerna om sjömäns vilotid i nämnda . Dessa konven- tioner, som reglerar samtliga sjömän, dvs. både vaktgående och icke vaktgående sjömän, innehåller en huvudregel för minsta tillåtna vilotid som är exakt densamma som huvudregeln i den ändrade STCW-konven- tionen. medger att miniminivåerna frångås genom t.ex. centrala kollektivavtal.