prop · GY03115 · 2011-03-22 00:00:00 — Installationerna som där anges är faciliteter och egendom bl.a. byggnader, kablar, , antenner, torn, ledningar, kanalisation, inspektionsbrunnar och kopplingsskåp som ett företag installerat med stöd av nyttjanderätt eller liknande eller efter expropriation. Artikel 12.1 har ändrats och före- skriver numera att regleringsmyndigheten ska kunna ålägga gemensamt utnyttjande av den angivna faciliteterna och egendomen. Ändringen föranleder inga justeringar i LEK eftersom 4 kap. 14 § redan överens- stämmer med den ändrade artikeln. De företag som berörs av artikel 12.4 i ramdirektivet är sålunda operatörer som får förpliktas att tillhandahålla samlokalisering eller andra möjligheter till gemensamt utnyttjande under de närmare förutsättningar som anges i 4 kap. 14 § LEK. Mot bakgrund av att det är PTS som har befogenhet att besluta om samlokalisering och gemensamt utnyttjande enligt artikel 12 är PTS att betrakta som en sådan nationell behörig myndighet som avses i artikel 12.4. Artikeln bör därför genomföras på så sätt att PTS ges rätt att kräva in upplysningar och handlingar som behövs för att upprätta förteckningen i fråga. För korrekt genomförande fordras att bestämmelsen utformas på så sätt att den gäller information om all egendom eller annat som skulle kunna användas för samlokalisering eller motsvarande. Regeringens förslag: ges möjlighet att meddela förelägganden och förbud mot den som inte följer reglerna i EU- förordningen om internationell roaming. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller läm- nar det utan invändning. Skälen för förslaget: och rådets förordning (EG) Prop. 2010/11:115 nr 717/2007 av om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen och om ändring av direktiv /21/EG trädde i kraft . Roaming innebär att någon använder sin mobiltelefon utan- för sin operatörs nät, som besökare i ett annat nät. Ett exempel är möjlig- heten att ringa från utlandet. Mobiloperatörer sluter roamingavtal sins- emellan för att tillhandahålla denna funktion, så att en operatör kan debi- tera samtalet på den ordinarie teleräkningen, och ingen utländsk räkning behöver skickas till slutkunden. Roamingförordningen är bindande och direkt tillämplig i medlems- staterna. I artikel 9 anges att medlemsstaterna ska fastställa regler om ef- fektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för överträdelser av förordningens bestämmelser samt vidta de åtgärder som krävs för att se till att sanktionerna tillämpas. Regler om sanktioner har införts i 7 kap. 3 a § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). Enligt den paragrafen får tillsyns- myndigheten meddela de förelägganden och förbud som behövs för att förordningens regler om prisnivåer och informationsplikt vid tillhanda- hållande av roamingtjänster för rösttelefoni ska följas. Roamingförordningens tillämpningsområde har utvidgats till att även avse sms-meddelanden och datatrafik.3 Skyldigheterna avser prisnivåer, informationsplikt och tekniska egenskaper när man tillhanda- håller dessa roamingtjänster. Dessutom har det införts vissa bestämmel- ser om prissättning av olika tjänster. Förordningens rubrik har även änd- rats. De kompletterande sanktionsregler som behövs med anledning av änd- ringarna i roamingförordningen skulle ha anmälts till Europeiska kom- missionen . Mot denna bakgrund bör 7 kap. 3 a § LEK ändras så att tillsynsmyndigheten kan meddela förelägganden och förbud vid vite inom hela roamingförordningens tillämpningsområde. 13 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De nya bestämmelserna ska träda i kraft . Icke teknik- eller tjänsteneutrala villkor i tillstånd att använda radio- sändare, som beviljats före ikraftträdandet och som inte får meddelas efter ikraftträdandet med stöd av de nya bestämmelserna, ska upphöra att gälla . 3 Se och rådets förordning (EG) nr 544/2009 av om ändring i förordning (EG) nr 717/2007 av om roaming i allmänna mobiltelefonnät i gemenskapen och om ändring av direktiv /21/EG (Celex 32009RL0544). Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: har anfört att det bör anges att de nya bestämmelserna om vad avtal ska innehålla bör tillämpas så, att anpassningar av avtalen till dessa bestämmelser inte ska anses utgöra en sådan villkorsändring som enligt 5 kap. 16 § LEK kräver särskild un- derrättelse och som ger abonnenten möjlighet att säga upp avtalet utan kostnad, avgift eller annan förpliktelse. ringen av avtalstider endast bör gälla för avtal som ingås efter ikraft- Skälen för regeringens förslag I ändringsdirektiven anges att de föreskrifter som krävs för att följa di- rektiven ska tillämpas . behövs med anledning av ändringarna i den s.k. roamingförordningen, se avsnitt 12, skulle ha börjat tillämpas . bakgrund är det angeläget att det nya regelverket börjar tillämpas så snart De nya bestämmelserna bör träda i kraft . Villkor i tillstånd att använda radiosändare I artikel 9a i ramdirektivet har det införts bestämmelser om översyn av villkor i tillstånd att använda radiosändare som inte är teknik- och Av punkt 2 i artikeln följer att medlemsstaterna är skyldiga att vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de nya bestämmelserna om möjligheten att meddela icke teknik- och tjänsteneutrala villkor i tillstånd att använda radiosändare tillämpas på alla tillstånd som gällde . införas en övergångsbestämmelse om att de tillståndsvillkor för använ- dande av radiosändare som beviljats före ikraftträdandet och som inte skulle kunna meddelas efter ikraftträdandet, ska upphöra att gälla den 26 Vissa av förslagen i propositionen avser bestämmelser som ger upphov till civilrättsliga rättigheter och skyldigheter. Hit hör bestämmelserna om vad avtal ska innehålla och hur långa avtalsperioder som är tillåtna samt skyldigheten att betala skadestånd vid dröjsmål med överlämnande eller aktivering av nummer eller vid missbruk av överlämnande av nummer. dessa fall följer av allmänna regler att nya bestämmelser inte är tillämp- liga på rättigheter och skyldigheter som har uppkommit före ikraft- Detta gäller oavsett om det uttrycks i en övergångsbestäm- melse eller inte. Det behövs alltså inte någon särskild reglering av detta. Inte heller i övrigt finns det behov av övergångsbestämmelser. I propositionen lämnas huvudsakligen förslag som genomför ändringarna av de EU-direktiv som ligger till grund för regleringen av marknader för elektronisk kommunikation. Ett större antal ändringar föreslås i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). Vidare föreslås en ändring i marknadsföringslagen (2008:486). Dessutom föreslås en ändring i LEK med anledning av genomförande av en bestämmelse i EU- förordningen om internationell roaming och en ändring på förslag från () om amatörradio. De som berörs av förslagen är främst företag som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster och de som använder sådana tjänster. Eftersom flertalet i använder telefoni och Internet berörs därmed nästan alla medborgare, företag och andra organisationer av de föreslagna ändringarna. Nedan redovisas närmare de konsekvenser av förslagen som bedöms vara mer betydande. I fråga om tillstånd att använda radiosändare förtydligas att huvudprin- cipen ska vara att tillstånden ska vara teknik- och tjänsteneutrala. Till- ståndsvillkoren ska inte i samma utsträckning som tidigare kunna peka ut vilka elektroniska kommunikationstjänster eller tekniker som får använ- das. En princip om teknik- och tjänsteneutralitet för att radiofrekven- ser, som kan sägas vara en begränsad naturresurs, används så effektivt som möjligt. Detta eftersom marknadens efterfrågan i högre grad tillåts styra hur frekvenserna används. Typiskt sett har tillståndshavare störst kunskap om marknadens efterfrågan på tjänster som kräver användning av bl.a. radiofrekvenser. Den effektivare användningen kan bidra till ökad ekonomisk tillväxt och därmed potentiellt ökad sysselsättning. Det föreslås ändringar i LEK så att proceduren för s.k. SMP-beslut (be- slut om företag med betydande marknadsinflytande, Significant Market ) ska göras inom bestämda tidsintervall; normalt . har dessa beslut fattats ungefär . För tillsynsmyndigheten kan ändringen innebära att befintliga resurser måste omfördelas och att ytter- ligare resurser behöver tillföras för att tidsfristerna ska kunna hållas. På kan emellertid arbetet med SMP-besluten förväntas minska i omfattning då en utvecklad konkurrens kan antas minska behovet av sektorspecifik reglering. PTS fattade t.ex. SMP-beslut rörande 16 olika tjänstemarknader när denna möjlighet infördes i lagen 2006. Under följande analysperiod, 20082010, har PTS genomfört ana- lyser av totalt tolv sådana marknader. Europeiska kommissionen (kom- missionen) identifierade i sin första särskilda rekommendation vid in- förandet av regleringen 18 marknader som aktuella för förhandsreglering Prop. 2010/11:115 (2003/311/EG). I den nu gällande rekommendationen (2007/879/EG) har kommissionen minskat antalet sådana marknader till sju. Införandet av treårsintervall för SMP-analyser utgör den tyngsta posten bland PTS kostnadsökningar med anledning av de nu föreslagna lagänd- ringarna. Regeln om treårsintervall för SMP-analyser står uppskattnings- vis för av myndighetens totala kostnadsökning. Denna ökning är inte av engångskaraktär. PTS räknar med ett fortlöpande behov av ytterligare sju årsarbetskrafter för att kunna fatta beslut med en tätare frekvens och för att delta i fler rättsprocesser som en följd av de tätare förekommande besluten. Treårsfristen för SMP-beslut kan troligen på motsvarande sätt väntas innebära en viss ökad belastning också för Förvaltningsrätten i och Kammarrätten i i form av tätare överklaganden. är det emellertid inte möjligt att med närmare precision upp- skatta i vilken utsträckning domstolarna kan komma att påverkas. Detta är nämligen beroende av en rad faktorer, bl.a. hur de nya besluten utfor- mas i förhållande till tidigare beslut, kommissionens rekommendationer, teknik- och marknadsutvecklingen samt, för det fall operatörerna väljer att överklaga, om överklagandena avser myndighetens beslut i sin helhet eller endast delvis. Vad avser marknaden och främst de företag som berörs av besluten bedöms tätare översyner leda till en mer aktuell och därmed mer ända- målsenlig reglering. Detta kommer vara positivt för utvecklingen av konkurrens. Sammantaget för företagen som grupp bör effekten av detta bli positiv då den konkurrens som främjas ger incitament till förbätt- ringar och effektiviseringar. En mer ändamålsenlig reglering leder till effektivare marknader vilket i slutändan är positivt för slutkunderna i form av lägre priser och ett förbättrat utbud av tjänster. När PTS lämnar information och samråder inom EU ska också det nya organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommuni- kation (Berec) involveras. Detta kan antas leda till en ökad harmonise- ring av regelverkets tillämpning inom EU, vilket ökar möjligheten för berörda företag att fatta långsiktiga investeringsbeslut till nytta för kon- sumenter och andra slutanvändare av elektroniska kommunikationstjäns- ter. Det är positivt för den ekonomiska tillväxten och därmed för bl.a. sysselsättningen. Detsamma gäller förslaget om ett nytt, särskilt sam- rådsförfarande när kommissionen hyser allvarliga tvivel beträffande för- slag till skyldighetsbeslut från PTS. Det samrådsförfarandet kan på sam- ma sätt antas leda till att åläggande av konkurrensfrämjande skyldigheter blir mer harmoniserat inom EU. Tillträde och andra särskilda skyldigheter Ett antal ändringar föreslås i fråga om samtrafik och andra typer av särskilda skyldigheter. Det handlar i stor utsträckning om att förtydliga bestämmelser mot bakgrund av de uppdaterade direktiven. Förändringar- na bedöms öka lagens tydlighet vilket leder till rättssäkerhet och förut- sägbarhet i rättstillämpningen. Bestämmelsen om s.k. funktionell separation uppdateras i huvudsak så att skyldigheten kan åläggas för alla typer av nät och inte, som , enbart för det metallbaserade accessnätet. Vidgningen av be- stämmelsens tillämpningsområde gör bestämmelsen mer teknikneutral och anpassar den därmed till teknikutvecklingen. Som utvecklats i för- arbetena till den gällande bestämmelsen om funktionell separation (prop. 2007/08:73 s. 34 f) uppstår det både engångskostnader och löpande kostnader för det separerade företaget. Från en samhällsekonomisk ut- gångspunkt har dock åtgärden bedömts kunna vara positiv i de fall en analys visar att den är befogad då konkurrerande företag och slutkunder gynnas. Det finns ingen anledning att göra en annan bedömning när möj- ligheten att använda skyldigheten utökas till att gälla fler nät. Med an- ledning av att Förvaltningsrätten i i sitt remissvar påtalat att förslaget i denna del kan komma att innebära ytterligare belastning för de allmänna förvaltningsdomstolarna kan framhållas att tillämpning av be- stämmelsen om funktionell separation är aktuell endast då det föreligger synnerliga skäl och då som en engångsåtgärd. Sammantaget innebär detta att förslaget i denna del inte väntas innebära några kostnadsökningar för Domstolar. Det föreslås vidare en bestämmelse om att PTS ska ges möjlighet att förplikta om ett gemensamt utnyttjande av ledningar i ett allmänt kommunikationsnät inuti byggnader. Möjligheten gäller under förutsätt- ning att duplicering av infrastrukturen skulle bli olönsam eller fysiskt ogenomförbar. Kretsen som kan komma att träffas av en skyldighet omfattar inte bara operatörer utan även andra ägare till ledningar i bygg- nader. Bestämmelsen tar i första hand sikte på att de kundunika anslut- ningarna till enskilda hushåll eller företag i accessnätet utgör en s.k. flaskhalsresurs. Möjligheten att på något sätt få tillträde till ett sådant nät är ofta en förutsättning för fungerande konkurrens om slutkunderna, vilket kan förklaras med att det kan vara omöjligt av såväl ekonomiska som praktiska skäl att anlägga parallell infrastruktur inne i byggnader. När regeln tillämpas på den som driver fastighetsnätet innebär regeln ett ingrepp i möjligheterna att fritt förfoga över det. Syftet med regeln om gemensamt utnyttjande av fastighetsnät är alltså att främja konkurrensen. Troligen kan regeln i första hand väntas fylla en förebyggande funktion genom att avtal mellan bredbandsoperatörer och fastighetsägare får färre inslag av exklusivitet, dvs. villkor som på olika sätt begränsar andra operatörers möjligheter att tillhandahålla tjänster inom samma fastighet. Vår bedömning är därför att förslaget i denna del inte väntas innebära annat än marginella kostnadsökningar för Domstolar. Det saknas därför anledning att tro att regeln kan komma att innebära en ökad måltillströmning på det sätt Förvaltningsrätten i befarar. Den ekonomiska påverkan på byggnadsägare som inte själva är opera- törer torde som regel bli försumbar. Eftersom skyldigheten endast om- fattar delning av befintliga ledningar får den inga konsekvenser för bygg- naden i övrigt, och skyldigheten får affärsmässiga konsekvenser endast för den operatör som driver nätet. Regleringen skulle dock kunna inne- bära minskade möjligheter för fastighetsägare att ingå eller upprätthålla vissa avtal med operatörer som av de förstnämnda anses fördelaktiga. Tillämpning av bestämmelsen förutsätter en proportionalitetsbedömning och avser fall då parallell infrastruktur är olönsam eller tekniskt ogenom- förbar. Det kan därför antas att den inte kommer att tillämpas i särskilt stor utsträckning. Dessutom kan kostnaderna för ledningsägarna och in- greppet i deras förfoganderätt väntas uppvägas av förbättrad konkurrens vilket leder till lägre priser och förbättrat utbud för slutkunden. Tillämpning av den föreslagna regeln om att en operatör ska tillhanda- hålla nödvändig information för gemensamt utnyttjande av ledningar m.m. innebär troligen en viss ökad administration för den berörda opera- tören. Denna kan komma att behöva upprätta, om en sådan inte redan finns, en förteckning över typ, tillgänglighet och geografisk belägenhet avseende ledningarna i fråga. Förteckningens omfattning torde emellertid vara begränsad och regeln kan därför inte anses alltför betungande. Tjänster till slutanvändare m.m. Relativt omfattande förändringar föreslås i fråga om konsumentskydd. Detta gäller inte minst de bestämmelser som syftar till att öka transpa- rensen på marknaden och att göra regelverket mer teknikneutralt. Bestämmelserna om vilka tjänster som kan utgöra samhällsomfattande tjänster görs teknikneutrala vilket främjar både användningen av nya tjänster och den tekniska utvecklingen. Det föreslås en rad nya punkter som anger vilken information som ska ingå i konsumentavtal. Det föreslås bl.a. att eventuella förfaranden som operatörerna vidtar för att prioritera trafik i sina nät ska framgå av av- talen. På så vis kan användare bättre bedöma om t.ex. en Internetleveran- törs tjänster är begränsade eller om de motsvarar de behov som använ- daren har. Vidare föreslås bl.a. att eventuella avgifter som är förknippade med överlämnande av nummer vid byte av tjänsteleverantör och för upp- sägning av avtal ska ingå i avtalen. De ovan redovisade förslagen till bestämmelser medför en viss ökad administrativ börda för de berörda företagen då dessa måste utforma sina konsumentavtal och fakturor på ett visst sätt. Vilka insatser som krävs för att anpassa operatörernas avtal och informationsrutiner till de nya skyl- digheterna är delvis svårt att bedöma eftersom det beror på hur avtalen ser ut . Troligtvis är det inga genomgripande förändringar som kommer att krävas. Eventuella förändringar i rutiner och administration kan dock förväntas påverka de mindre operatörerna i större utsträckning eftersom de inte kan förväntas ha samma personalresurser m.m. som större operatörer. Det föreslås också att ett avtal mellan en konsument och operatör inte ska få ha en inledande bindningstid som överstiger 24 månader. Dess- utom föreslås att operatören alltid ska kunna erbjuda marknaden avtal med en längsta avtalstid . Förslagen underlättar för an- vändare att byta mellan olika tjänsteleverantörer för att på så sätt dra nytta av olika erbjudanden. Inlåsningen av konsumenter i avtal minskar och konkurrensen om dessa kunder ökar. Den ökade rörligheten på mark- naden som förutses till följd av begränsade bindningstider förväntas leda till att konsumenter i högre grad kan dra nytta av erbjudanden på mark- naden och därmed optimera sin användning av elektroniska kommunika- tionstjänster. Begränsade bindningstider torde påverka operatörerna såtillvida att för- utsebarheten i abonnentstocken minskar, som den ökade rörlig- heten skapar ökade möjligheter att värva nya kunder. ministration och kundtjänst kan komma att påverkas av ett ökat antal av- slut och nytecknande av abonnemang. Operatörer som inte redan har detta i sitt utbud tvingas utöka sitt utbud av tjänster med avtal som gäller maximalt 12 månader. Förslagen innebär att PTS ges nya tillsynsuppgifter inom området vilket kan innebära ökade kostnader för myndigheten. uppvägs dock av att ökad transparens leder till att konsumenterna kan göra mer rationella val vilket torde leda till en effektivare resursalloke- ring i ekonomin och därmed medverka till lägre konsumentpriser. gynnar också andra användare än konsumenter som till exempel små- och medelstora företag. För de allmänna förvaltningsdomstolarnas del innebär förslaget sannolikt en viss ökad måltillströmning. Nya regler för överlämnande av nummer innebär att tidsgränser som tidigare endast funnits i föreskrifter förs in i lag. I första hand främjas användarna på marknaden av att det blir lagreglerat att avbrottet i tjäns- ten respektive aktiveringen maximalt får ta en arbetsdag i anspråk. lerna innebär bl.a. att abonnenten inte ska behöva tåla avbrott i tjänsten än en arbetsdag. Enligt nuvarande praxis varar avbrottet nor- Skulle leverantören av tjänsten överskrida tids- gränserna eller missbruka möjligheten till överlämnande av nummer har abonnenten alltid rätt till skadestånd. I förhållandet mellan tjänsteleverantörer och företag föreslås det där- emot en möjlighet att genom avtal reglera vilket ersättningssystem som ska gälla mellan parterna om tidsfristen för överlämnande av nummer Det förväntas leda till att såväl operatörers som företags- kunders behov av större flexibilitet och skräddarsydda lösningar tillgodo- ses, utan att företagskundernas rätt till ekonomisk ersättning äventyras. Den föreslagna regleringen gällande blockering av tillträdet till ett nummer eller en viss tjänst kommer att leda till att bedrägerier och miss- bruk i samband med betalteletjänster beivras och konsumenter garanteras rätt till ingripande från sida. exempel på en konsumentskyddande åtgärd som långsiktigt torde bidra till att tilliten till tjänster på marknaden ökar totalt sett. Enligt förslaget ska regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kunna meddela föreskrifter om krav på lägsta tjänstekvalitet vad avser elektroniska kommunikationstjänster. komma att bli tillämplig om en lägsta tjänstekvalitet skulle behöva fast- ställas för att hindra diskriminering av vissa tjänster över Internet. kan bli aktuellt för att tjänster på marknaden inte ska försämras, t.ex. genom att trafiken blir långsam eller att en viss tjänst fördröjs eller helt En lägsta tjänstekvalitet kan medföra effektivare elektroniska kommunikationer och möjlighet för fler att tillhandahålla tjänster, vilket är positivt ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. För att geografiskt kunna positionera en nödställd som ringer nödsam- tal sker förbättringar när det gäller hanteringen av lokaliseringsuppgifter. Den uttryckliga begränsningen till vad som är tekniskt genomförbart tas bort för att på ett snabbare och mer flexibelt sätt harmoniera med den Förslaget till utvidgad skyldighet att tillhandahålla lokaliseringsuppgifter avgiftsfritt förväntas leda till att fler operatörer kommer att omfattas och därmed fler positioneringar kommer att kunna ske vid användning av allmänt tillgängliga telefonitjänster. Att lokaliseringsuppgifter numera ska lämnas avgiftsfritt förväntas leda till något högre kostnader för operatörskollektivet. betalade sammanlagt till operatörerna. I fråga om användare med funktionsnedsättning föreslås krav på att elektroniska kommunikationstjänster ska göras mer tillgängliga. Kraven uttrycks på så sätt att den som erbjuder tjänster ska ta hänsyn till de behov användare med funktionsnedsättning har av att få tillgång till elektroniska kommunikationstjänster i samma utsträckning som flertalet slutanvändare och av att kunna dra nytta av det utbud av företag och tjänster som flertalet slutanvändare har tillgång till. Förändringen förvän- tas bidra positivt till användningen av elektroniska kommunikations- tjänster för personer med funktionsnedsättningar. Förslaget väntas leda till vissa ökade utvecklingskostnader hos operatörerna, men dessa torde i viss mån kunna uppvägas av ökade intäkter från tjänsterna. Användarnas möjligheter att ha kontroll över sina utgifter förbättras. Det är fördelaktigt ur flera aspekter att användare har bättre kontroll och överblick över sina kostnader. Det har visat sig att det kan vara svårt att jämföra olika erbjudanden på marknaden, bedöma priser och hur prisvärda tjänsterna är. Det är positivt både för branschen och för den enskilde konsumenten att transparensen ökar genom flera av de åtgärder som syftar till stärkt utgiftskontroll. När den enskilde kunden lättare kan navigera på marknaden mellan olika alternativ gynnas konkurrensen vilket bedöms positivt för operatörerna. Driftsäkerhet, dataskydd samt lagring och hämtning av information Det föreslås ett antal förändringar när det gäller frågor om integritet och säkerhet. Det föreslås bl.