prop · GY03102 · 2011-04-13 00:00:00 — 40Skolinspektionen, Särskolan Granskning av handläggning och utredning inför beslut om mottagande, rapport . Liten minskning av antalet elever i gymnasiesärskolan Ungefär 9 300 elever gick i gymnasiesärskolan /11, minskning jämfört med läsåret innan. Nästan alla elever gick i kommunalt drivna gymnasiesärskolor. gick i fristående gymnasiesärskolor och i skolor drivna av ett landsting. Det var 106 kommuner som inte bedrev gymnasiesärskola i egen regi eller ingick i ett kommunalförbund med gymnasiesärskola. Av alla elever i gymnasiesärskolan gick i yrkesutbildning på ett nationellt eller specialutformat program, medan gick i yrkesträning och i verksamhetsträning på ett individuellt program. Kostnaden för den obligatoriska särskolan uppgick till . Räknat per elev motsvarade detta , exklusive kostnader för skolskjuts. Kostnaden per elev för undervisning uppgick till . De totala kostnaderna för den kommunala gymnasiesärskolan uppgick till (inklusive skolskjuts), vilket var en ökning med i fasta priser jämfört med . Kostnaden per elev (exklusive skolskjuts) uppgick till 2009, vilket var en ökning med jämfört med året innan. En orsak till de stora variationerna i kostnader är att eleverna i särskolan och gymnasiesärskolan i högre grad än i andra skolformer har ett varierande stödbehov, vilket avsevärt kan påverka den genomsnittliga kostnaden när elevantalet i kommunen är litet. Ytterligare en orsak är att kostnaden för de elever som är integrerade i respektive gymnasiesärskolan, vilka 2009/10 utgjorde av eleverna, inte redovisas som kostnader för särskolan utan i stället redovisas i respektive gymnasieskolans kostnader. Högre andel lärare med pedagogisk högskoleexamen i kommunala skolor Antalet lärare i de obligatoriska särskolorna med huvudman uppgick till 2 772 (omräknat till heltidstjänster) /11. I fristående skolor var 156 lärare anställda. Antalet lärare per hundra elever uppgick i snitt till 25,3 i kommunala skolor och till 35 i fristående skolor. Andelen lärare med pedagogisk högskoleexamen i kommunala skolor var och andelen lärare med specialpedagogisk högskoleexamen . I fristående skolor hade pedagogisk högskoleexamen och specialpedagogisk högskoleexamen. Av de tjänstgörande lärarna var kvinnor 2 100 heltidstjänster /11, vilket var samma antal som läsåret 22,2 heltidstjänster per 100 elever. specialpedagogisk högskoleexamen minskade från . Av lärarna hade lärarna en tillsvidareanställning. Av lärarna i gymnasiesärskolan var kvinnor /10. Gymnasieskolans övergripande mål är att ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i samarbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvarskännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen ska hänsyn tas till elever i behov av särskilt stöd. Gymnasieskolan ska i enlighet med målen i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94) fördjupa och utveckla elevernas kunskaper som förberedelse för yrkesverksamhet och för studier vid universitet och högskolor m.m. samt som förberedelse för vuxenlivet. Samtliga nationella och specialutformade program syftar till att eleverna ska uppnå grundläggande högskolebehörighet efter avslutade studier. Alla ungdomar ska enligt skollagen ha lika tillgång till utbildning, som ska vara likvärdig varhelst den anordnas i landet. Kommunerna är skyldiga att erbjuda utbildning på ett allsidigt urval av nationella program. Samtliga nationella program har fastställda programmål. För varje ämne i gymnasieskolan finns en kursplan, vilken kompletterar läroplanen samt anger målen för undervisningen i varje enskilt ämne och kurs.41 Några nationellt fastställda indikatorer för att mäta måluppfyllelsen i gymnasieskolan finns inte, men en bedömning av måluppfyllelse skulle rimligen kunna omfatta följande områden: Tillgänglighet: Erbjuds eleverna ett allsidigt urval av program? Kunskaper och färdigheter: Uppnår eleverna avsedda kunskaper, dvs. är eleverna förberedda för kommande yrkesverksamhet respektive för fortsatta studier efter avslutad utbildning? I vilken utsträckning och hur snabbt övergår eleverna till yrkesverksamhet respektive högre studier? 41 har beslutat om en reformerad gymnasieskola som införs (prop. 2008/09:199, bet. 2009/10:UbU3, rskr. 2009/10:8), i vilken det kommer att finnas nya program, examensmål och ämnesplaner. Utbudet av gymnasieutbildning har ökat , liksom elevernas rörlighet över kommungränserna. Av landets 290 kommuner var det endast sex som saknade gymnasieskola belägen i kommunen och som inte ingick i något gymnasieförbund /1, vilket var fyra färre än 2005/06. I 147 kommuner var utbudet begränsat till en gymnasieskola belägen i hemkommunen. I fem av dessa kommuner var det fråga om en fristående skola. De kommuner och kommunalförbund som erbjöd nationella program erbjöd i genomsnitt nio nationella program i egen regi /11. 37 kommuner erbjöd endast individuella program 2010/11. Andelen elever i fristående gymnasieskolor ökade från mellan läsåren 2009/10 och 2010/11. minskade andelen elever i den egna hemkommunens skolor från . Mellan kommungrupperna fanns stora skillnader i hur stor andel av hemkommunens elever som går i fristående skolor. I storstäderna gick av eleverna i fristående skolor. Motsvarande andel i glesbygdskommunerna var . har dock en ökning skett i alla kommungrupper. Rörligheten över kommungränserna fortsatte att öka. Andelen elever som gick i en gymnasieskola belägen i en annan kommun än hemkommunen ökade från till mellan läsåren 2009/10 och 2010/11. I den rådande situationen, med minskande gymnasiekullar och en växande skolmarknad, försöker så gott som alla kommuner aktivt att öka antalet sökande till sina egna gymnasieskolor.42 Samverkan med närliggande kommuner om antagning, utbud och administration är metoder som kommunerna anser kan effektivisera och anpassa verksamheten till ett krympande elevunderlag. Kommuner samverkar i betydligt mindre utsträckning med fristående gymnasieskolor. Tre av fyra kommuner uppger att konkurrensen om gymnasieeleverna har lett till ökade kommunala kostnader och fler skolbyten, men också bättre kvalitet i de egna skolorna. De vanligaste orsakerna till ökade kostnader är enligt kommunerna utgifter för marknadsföring och att utbildningsplatser inte utnyttjas fullt ut. En fjärdedel av kommunerna uppgav också att satsningar på kvalitet bidragit till att öka kostnaderna. Betygsnivån i gymnasieskolan stabil Utbildningen i gymnasieskolan pågår normalt . Detta innebär att en 20-åring bör ha hunnit slutföra utbildningen, dvs. Av alla som fyllde 2010 hade fått slutbetyg från gymnasieskolan senast . Andelen har varit oförändrad . 42 , Konkurrensen om eleverna hantering av minskande gymnasiekullar och en växande skolmarknad, rapport 346, 2010. Den genomsnittliga betygspoängen, dvs. det genomsnittliga värdet av Skr. 2010/11:102 alla betyg som redovisas i elevens slutbetyg, var 14,0 av maximalt 20 poäng för samtliga elever som fick slutbetyg /10. Den genomsnittliga betygspoängen har legat på i stort sett samma nivå . På kommunnivå varierade genomsnittspoängen mellan 11,5 och 15,7. En förklaring till variationen är att kommuner har olika programutbud och att den genomsnittliga betygsnivån skiljer sig mellan olika program. Det finns också könsskillnader i betygsresultaten. /10 var genomsnittspoängen för kvinnor 14,7 poäng och för män 13,3 poäng, även det i paritet . Kvinnor med svensk bakgrund hade i genomsnitt 14,9 poäng medan kvinnor med utländsk bakgrund hade 13,8 poäng. Motsvarande siffror för män var 13,4 respektive 12,5 poäng. Stödbehovet i gymnasieskolan var stort mot bakgrund av att en stor andel av eleverna inte klarade att nå godkända betyg eller avbröt sina studier. Dock fick inte alltid de elever som riskerar att få icke godkända betyg det stöd de hade behövt, enligt en rapport från Skolverket.43 Enligt rapporten hade en tredjedel av gymnasieskolorna inte speciallärare eller specialpedagoger och bara hälften av skolorna hade gemensamma riktlinjer för utvärdering om stödet varit till hjälp för eleven. Kvaliteten på den arbetsplatsförlagda utbildningen i gymnasieskolan var låg konstaterar Skolinspektionen i en kvalitetsgranskning.44 Den arbetsplatsförlagda utbildningen har inte i tillräcklig omfattning bedrivits mot målen i läroplanen, programmålen och kursplanerna. Även i matematikundervisningen fanns det brister.45 Påfallande många lärare bedrev en undervisning som inte till alla delar ligger i linje med styrdokumenten för ämnet matematik. Nya tillträdesregler påverkade elevernas val av kurser Från och med antagningen till universitet och högskola har nya tillträdesregler införts. Meritpoäng ges för vissa kurser och de elever som läser dessa meritpoängskurser som utökat program, riskerar inte att försämra sin genomsnittliga betygspoäng om de misslyckas med dem. Fyra av tio elever som fick slutbetyg hade läst utökat program. Det var en kraftig ökning jämfört med året innan då andelen var . Andelen av eleverna som fick slutbetyg och som hade läst reducerat program sjönk från . Även denna nedgång kan troligen förklaras med de nya tillträdesreglerna. kunde eleverna påverka sin genomsnittliga betygspoäng genom att taktiskt reducera bort kurser som de upplevde som svåra att klara. Sedan de nya tillträdesreglerna till universitet och högskolor började tillämpas läser eleverna i betydligt högre utsträckning kurser som ger dem meritpoäng, t.ex. högre kurser i matematik och moderna språk. I ett fåtal språkkurser som inte ger meritpoäng har elevantalet minskat. 43Skolverket, aktuella analyser 2010. 44Skolinspektionen, rapport 2011:2. 45Skolinspektionen, rapport 2010:13. Färre elever nådde grundläggande behörighet till universitets- och högskolestudier Av de 99 200 elever som fick ett slutbetyg från gymnasieskolan hade grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå. Det är en minskning jämfört med . För kvinnor var andelen och för männen och minskningen var något större bland männen än bland kvinnorna. krävdes för grundläggande behörighet att eleven i sitt slutbetyg hade lägst betyget godkänt på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för fullständigt program, det vill säga 2 250 poäng. krävs också att eleven har betyget godkänt i kurserna matematik A, engelska A och svenska A och B, alternativt svenska som andraspråk A och B. Dessutom måste eleven ha läst ett fullständigt program, det vill säga minst 2 500 poäng. Det betyder att elever som läste reducerat program inte längre kunde få grundläggande behörighet. På kommunnivå varierade andelen elever med slutbetyg som uppnått grundläggande högskolebehörighet mellan /10. En delförklaring till skillnaderna kan vara att sammansättningen av programutbudet skiljer sig mellan kommuner. Sammantaget hade av landets invånare som fyllde uppnått grundläggande behörighet för högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå , en andel som varierade mellan mellan kommunerna. Andelarna varierade mellan kommungrupperna, från i storstäder och i större städer. Andelen 20-åringar som uppnått grundläggande behörighet har varit relativt oförändrad . Fler elever fortsatte direkt till högskolestudier Av de elever som fick slutbetyg eller motsvarande från gymnasieskolan hade påbörjat högskolestudier läsåret därpå. Det innebar en stor ökning jämfört med , då andelen var . Direktövergången till högskolestudier har därmed ökat . Elever med utländsk bakgrund fortsatte oftare till högskola än elever med svensk bakgrund. Direktövergången för elever med utländsk bakgrund var medan den var för elever med svensk bakgrund. Denna skillnad gäller för såväl kvinnor som män. Andelen elever med slutbetyg som fortsatt till universitet och högskola efter att de fått slutbetyg från gymnasieskolan var . finns ännu inte motsvarande uppgifter. Skillnaderna mellan kommunerna var stora när det gäller övergång till högskolan och varierade mellan av de elever som fick slutbetyg . Spridningen har inte förändrats nämnvärt . I vilken grad elever har fortsatt till högskolestudier beror delvis på vilken inriktning eleverna haft på gymnasiestudierna. Högst övergångs- frekvens hade elever som gått naturvetenskapliga utbildningar följt av samhällsvetenskapliga och tekniska utbildningar. Direktövergången till vuxenutbildning fortsatte att minska Av alla elever med slutbetyg direkt över till vuxenutbildning, vilket var en Antalet elever i gymnasieskolan minskade och andelen elever i fristående skolor ökade gick 386 000 elever i gymnasieskolan, vilket innebar en minskning jämfört med läsåret innan. Minskningen var dock inte jämnt spridd över landet. Den var störst i små kommuner och i kommuner belägna i glesbygd som elevtalet i storstäderna inte hade minskat alls . Av alla elever i gymnasieskolan gick på ett nationellt program, på ett specialutformat program och på ett individuellt program. Övriga elever studerade vid fristående skolor. till studiernas inriktning gick fler elever på en högskoleförberedande utbildning än på en yrkesförberedande utbildning (). Uppgifter saknas för en del elever i fristående högskoleförberedande utbildning och en Motsvarande andelar bland männen var . Av eleverna på de specialutformade programmen gick en högskoleförberedande utbildning och en yrkesförberedande utbildning. Antalet tjänstgörande lärare (omräknat till heltidstjänster) i gymnasieskolan uppgick till ca 30 600 /11, vilket var en minskning jämfört med /10. Lärartätheten var oförändrat 7,9 heltidstjänster per 100 elever. Andelen lärare (omräknat till heltidstjänster) med högskoleutbildning med pedagogisk inriktning var , vilket också var i nivå med föregående läsår. På kommungruppsnivå hade glesbygdskommunerna den högsta genomsnittliga lärartätheten 2010/11 (11,4 lärare per 100 elever) medan storstäderna hade den lägsta (6,8 lärare per 100 elever). hade storstäderna den högsta andelen lärare med högskoleutbildning med pedagogisk inriktning () medan glesbygdskommuner hade den lägsta andelen (). Antalet skolor har fortsatt att öka. /11 fanns 1 015 gymnasieskolor; 526 kommunala och 489 fristående skolor. fanns 523 kommunala och 272 fristående. De fristående skolorna står för i princip hela ökningen av antalet skolor. Kostnaderna för gymnasieskolan har ökat Den totala kostnaden för gymnasieskolan 2009 var (inklusive kostnader för skolskjuts, nystartade och nedlagda fristående skolor samt ersättningar till andra utbildningsanordnare), vilket motsvarade av den totala kostnaden för skolväsendet. Jämfört med 2008 har kostnaden ökat mätt i fasta priser. De kommunala gymnasieskolorna stod för , landstingsskolorna för medan verksamheten vid de fristående gymnasieskolorna stod för av den totala kostnaden. Enligt har den totala kostnaden för gymnasieskolan ökat i fasta priser . har antalet lärare (heltidstjänster) ökat och antalet elever . Fortsatt stora kostnadsskillnader mellan kommuner Den genomsnittliga kostnaden per elev för gymnasieskolan uppgick till . Kostnaden per elev, exklusive skolskjuts, nystartade och nedlagda fristående skolor samt ersättningar till andra utbildningsanordnare, uppgick till . Detta innebär att kostnaden i båda fallen ökat med jämfört med föregående år. En elev i gymnasieskola kostade i genomsnitt (exklusive skolskjuts). Den genomsnittliga kostnaden för gymnasieskolor med fristående huvudmän var per elev. Kostnaderna per elev varierade kraftigt mellan kommuner, något som beror på att programutbudet skiljer sig mellan kommunerna och att gymnasieprogrammen är olika dyra att anordna. varierade kostnaderna per elev för samma gymnasieprogram mellan kommunerna. Exempelvis varierade kostnaden för en plats på naturvetenskapsprogrammet 2010 mellan och . En delförklaring till det kan vara att elevtalen varierar kraftigt. Stora skillnader mellan kommuner och fristående skolor i fråga om lärarnas pedagogiska utbildning I de kommunala skolorna hade i genomsnitt av lärarna en högskoleutbildning med pedagogisk inriktning /11, jämfört i de fristående gymnasieskolorna. Det fanns skillnader i utbildningsbakgrund mellan olika lärarbefattningar. av speciallärarna/specialpedagogerna, lärarna i barn- och ungdomsämnen samt lärarna i svenska och SO-ämnen hade en pedagogisk högskoleexamen /10. av lärarna i media, ADB/datakunskap, fordonstekniska ämnen och drift- /underhållstekniska ämnen hade en pedagogisk högskoleexamen. Det var vanligare att kvinnliga att manliga hade det, relativt medan andelen män med en pedagogisk högskoleexamen minskade mellan 2001/02 och 2009/10. Av de 8 800 lärare som deltog i fortbildningssatsningen inom det s.k. lärarlyftet arbetade i gymnasieskolan. Av lärarna i gymnasieskolan var kvinnor /10. av alla lärare i kommunerna var tillsvidareanställda under /11. Målet för den kommunala vuxenutbildningen (komvux) är enligt skollagen (1985:1100) att vuxna i enlighet med individuella önskemål ska ges tillfälle att komplettera sin utbildning. Enligt förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning ska stödet för vuxnas lärande utformas utifrån den enskildes behov och förutsättningar. Varje kommun är ansvarig att erbjuda grundläggande vuxenutbildning till vuxna som saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i . Kommunen ska sträva efter att erbjuda ett utbud av gymnasial vuxenutbildning som svarar mot kommuninvånarnas efterfrågan och behov. Kommunerna ska prioritera de som har minst utbildning när det gäller den gymnasiala vuxenutbildningen. Andra prioriterade grupper är de som behöver utbildningen för pågående yrkesverksamhet eller för planerat eller kommande yrkesval. Varje kommuninvånare har rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning det år han eller hon fyller , om han eller hon saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i och är bosatt i landet. Av 758 628 kursdeltagare46 som var registrerade på någon kurs i komvux 2009 fullföljde den kurs de påbörjat. Av kursdeltagarna avbröt kursen och resterande deltog i kurser som ännu inte var avslutade. Andelen som avbröt en kurs var i stort sett densamma som . Män avbröt, i likhet , i högre utsträckning än kvinnor. Betygsresultaten inom den gymnasiala vuxenutbildningen visar att av kursdeltagarna fick betyget icke godkänt, 46 I statistiken över komvux används två begrepp med olika betydelse. En elev är en fysisk person som läser en eller flera olika kurser och på varje kurs eleven deltar i räknas denne som en kursdeltagare. godkänt, väl godkänt och mycket väl godkänt. 2010/11:102 innebär att av kursdeltagarna fick minst betyget godkänt. Andelen kursdeltagare som fått betyget godkänt var i stort sett densamma som året innan efter att ha ökat de fem föregående åren. Andelen med betyget väl godkänt eller mycket väl godkänt har minskat. Andelen kursdeltagare som inte fått betyget godkänt har ökat med de föregående fem åren till 2009. Brister i uppföljningen av komvux meddelar, med stöd av 1 § förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen inom det offentliga skolväsendet m.m., föreskrifter om uppgiftsskyldighet för skolhuvudmännen. Uppgifterna ska utgöra underlag för uppföljning och utvärdering på nationell och lokal nivå. Skolinspektionen har i en kvalitetsgranskning baserad på 20 kommuner påpekat att det finns brister i uppföljningen av komvux (rapport 2009:4). Rapporten pekar på bristande uppföljning av betygsresultat och att det inte genomförs systematiska studier av vuxenutbildningens effekter för de studerande. Bristerna finns till största delen i kommunernas uppföljning, men Skolinspektionen menar att det även finns brister i det nationella uppföljningssystemet. För att få veta om individen uppnår de uppsatta målen för utbildningen och om utbildningen motsvarar individens behov behöver uppföljningen generellt sett bli bättre. Bättre uppföljning behövs även för att säkerställa en rättvis betygssättning. Fortsatt ökning av flexibla undervisningsformer konstaterar i sin lägesbedömning 2009 att det blivit allt vanligare att kursdeltagarna deltar i en kurs utan schemalagd undervisning, dvs. distansundervisning eller undervisning som anordnas under andra flexibla former. har denna andel ökat från . har andelen som studerar på kvällstid minskat från . 5.6.3 Kostnader och prestationer Den totala kostnaden för komvux 2009 var ca , varav avsåg upphandlad utbildning från enskilda anordnare, folkhögskolor och studieförbund (entreprenad). Kommunernas kostnader för komvux Anm: Kostnaderna avser undervisning, lokaler och inventarier, läromedel och utrustning samt elevvård. Källa: , officiell statistik. Ökning av antalet elever har antalet elever i komvux ökat. gick 187 135 elever i komvux, vilket är en ökning . Antalet personer i åldern som deltog i komvux motsvarade av befolkningen. Elevökningen skedde framför allt inom gymnasial vuxenutbildning. På denna utbildningsnivå ökade antalet elever . Inom grundläggande vuxenutbildning ökade antalet elever med en procent, men inom påbyggnadsutbildningar minskade antalet elever . Det bör tilläggas att påbyggnadsutbildningar är en utbildningsform som är under avveckling och helt kommer att ersättas med främst utbildningar inom . Tabell 5.2 Antalet elever i vuxenutbildning Källa: , officiell statistik. Antalet kursdeltagare hos enskilda utbildningsanordnare ökade Av 758 628 kursdeltagare 2009 deltog 250 583 i kurser hos enskilda utbildningsanordnare, dvs. av samtliga kursdeltagare. I kommungruppen storstäder deltog av kursdeltagarna i kurser hos enskilda utbildningsanordnare. Andelen var lägst i kommungruppen pendlingskommuner där studerade hos enskilda utbildningsanordnare. Antalet kursdeltagare har ökat jämfört med . Ökningen var störst i den gymnasiala vuxenutbildningen. Antalet kursdeltagare på dessa kurser ökade . kurser som hade flest deltagare var orienteringskurser, svenska som Skr. 2010/11:102 andraspråk, datorkunskap och matematik A och B. Varje elev deltog i genomsnitt i 4,1 kurser, vilket har varit relativt stabilt . Kvinnliga elever i majoritet Precis deltog 2009 fler kvinnor än män i komvux. Totalt utgjorde kvinnorna av eleverna. I jämförelse med 2008 har andelen män ökat . Elevernas medianålder har minskat något, från 28 till , jämfört med . Andelen elever födda utomlands har fortsatt att öka 2009. ökade andelen utlandsfödda från . Satsningen på yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux) inleddes . Det främsta syftet med satsningen är att motverka effekterna av lågkonjunkturen och brist på arbetskraft samt att nå personer utan gymnasial utbildning eller som har en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. Satsningen genomförs i form av ett riktat statsbidrag till kommunerna. Totalt anordnades ca 5 400 utbildningsplatser . Vid fördelning av platser har hänsyn tagits till arbetslöshetssituationen i kommunerna. Intresset för att delta i yrkesvuxsatsningen har varit stort bland kommunerna. Antalet lärare har ökat I komvux tjänstgjorde totalt 4 868 lärare (exklusive korttidsanställda), eller 3 192 omräknat till heltidsanställningar. Jämfört med har antalet tjänstgörande lärare ökat , medan antalet lärare omräknat till heltidsanställningar var oförändrat. Av de tjänstgörande lärarna var kvinnor. Medelåldern bland lärarna var . Andelen lärare (heltidsanställningar) med högskoleexamen med pedagogisk inriktning var , vilket var i stort sett samma andel som de fem närmast föregående åren. fanns det totalt 326 studie- och yrkesvägledare (omräknat till heltidsanställningar), vilket var en minskning med nio heltidstjänster jämfört med . Tre fjärdedelar av studie- och yrkesvägledarna hade studie- och yrkesvägledarutbildning. Vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) syftar enligt skollagen (1985:1100) till att ge vuxna med utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter motsvarande dem som barn och ungdomar kan få i den obligatoriska särskolan och dem som ungdomar kan få på nationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan. Kommunernas totala kostnader för särvux uppgick till , vilket var en ökning med i fasta priser jämfört med . Kostnaden per elev uppgick till , vilket är en ökning med jämfört med året innan.