prop · GY03135 · 2011-05-05 00:00:00 — Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. anser att det bör belysas i vilken utsträckning inspektionen kan förmå ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond att beakta sådana organisatoriska krav och uppföranderegler som följer av svensk lag och som relaterar till de uppräknade områdena i artikel 19.3 i UCITS IV-direktivet. Skälen för regeringens förslag: ska utöva tillsyn över att ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond följer bestämmelser i som avser värdepappersfondens bildande och drift samt att bolaget uppfyller skyldigheterna som angetts i fondbestämmelserna och informationsbroschyren. UCITS IV-direktivet (se artikel tillsyn över förvaltningsbolag finns i 10 kap. 1 § tredje stycket LIF. Tillsynen omfattar att bolaget följer de föreskrifter som gäller för dess verksamhet i . kompletteras på så sätt att tillsynen även ska omfatta att bolaget följer det som anges i fondbestämmelserna för en värdepappersfond som bolaget Detta står i överensstämmelse med den tillsyn som inspektionen har över fondbolag (se 10 kap. 1 § andra stycket LIF). har tillsyn över att ett förvaltningsbolag följer det som anges i informationsbroschyren för en sådan fond får anses följa redan av bestämmelsen att tillsynen omfattar att bolaget följer de föreskrifter som gäller för dess verksamhet i . till informationsbroschyren finns inte i tillsynsbestämmelsen som avser fondbolag och behövs heller inte i motsvarande bestämmelse för får, enligt 10 kap. 4 § första stycket 2 LIF, när det är nödvändigt genomföra en undersökning hos ett förvaltningsbolag eller fondföretag som driver verksamhet från filial i . bolag som förvaltar en värdepappersfond enligt bestämmelserna i 1 kap. 6 b § kommer tillsynsansvar att vara relativt Ett sådant förvaltningsbolag kan komma att förlägga delar Prop. 2010/11:135 av verksamheten i , även om någon filial inte inrättas. t.ex. vara fråga om att bolaget uppdrar åt någon här i landet att utföra visst arbete beträffande fonden. bör därför ges möjlighet att genomföra undersökning hos ett förvaltningsbolag som driver verksamhet här i landet, oavsett om en filial har inrättats här eller inte. Inspektionen får enligt gällande rätt genomföra en undersökning hos ett företag som har fått ett uppdrag av ett fondbolag att utföra visst arbete eller vissa funktioner, om det behövs för tillsynen av fondbolaget. En motsvarande möjlighet att genomföra undersökning bör finnas när ett förvaltningsbolag som driver verksamhet här i landet har uppdragit åt någon annan att utföra visst arbete eller vissa funktioner. Bestämmelser om utökade möjligheter för att genomföra undersökningar av det slag som anförts bör införas i 10 kap. 4 § LIF. har anfört att det bör behandlas i vilken utsträckning inspektionen kan förmå ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond att beakta organisatoriska krav och uppförande- regler som följer av svensk lag och relaterar till de områden som anges i artikel 19.3 i UCITS IV-direktivet. Det gäller inte minst krav som hör ihop med de nya möjligheter som föreslås införas, t.ex. andelsklasser. När det gäller krav som framför allt är att hänföra till en värdepappersfonds funktion kommer, såsom tidigare anförts, svensk rätt att gälla. I vissa fall finns organisatoriska krav kopplade till de regler som gäller värdepappersfondens funktion. Det är en förutsättning att dessa krav uppfylls för att ett fondbolag ska få tillämpa vissa av reglerna hänförliga till fondens funktion. Regeringen gör bedömningen att samma krav måste kunna ställas när ett utländskt förvaltningsbolag förvaltar fonden i fråga. Dessa krav får anses hänförliga till fondens funktion och inte till de allmänna organisatoriska krav som ett förvaltningsbolag ska följa i sitt hemland. har således möjlighet att begära de upplysning av förvaltningsbolaget som krävs för att tillsynen ska kunna utövas och har också möjlighet att ingripa om sådana upplysningar inte lämnas eller om bolaget inte uppfyller kraven. 5.5.6Finansinspektionens möjligheter att ingripa mot ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond Regeringens förslag: ges ökade möjligheter att ingripa mot ett förvaltningsbolag. Ingripande ska kunna ske inte bara, som enligt gällande rätt, om bolaget inte följer författningar som reglerar dess verksamhet i , utan även om bolaget åsidosätter sina skyldigheter enligt fondbestämmelserna. De åtgärder ska kunna vidta mot ett förvaltningsbolag utökas till att även omfatta förelägganden av visst slag, förbud att verkställa beslut samt anmärkning. Inspektionen ska också få besluta att ett sådant bolag inte längre får förvalta en värdepappersfond. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. Skälen för regeringens förslag: har enligt gällande rätt möjligheter att ingripa mot ett förvaltningsbolag som driver verksamhet i . Ingripanden får göras om bolaget inte följer de bestämmelser som gäller för verksamheten i . Inspektionen kan i första hand förelägga bolaget att göra rättelse. Ett sådant föreläggande kan avse att bolaget ska tillhandahålla uppgifter som inspektionen behöver i sin tillsynsverksamhet. Om rättelse inte sker kan bolaget förbjudas att påbörja nya transaktioner i (12 kap. 15 § LIF). Ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond ska, precis som ett svensk fondbolag som förvaltar en värdepappersfond, vara skyldigt att efterleva det som angetts i fondbestämmelserna (se föreslagen lydelse av 10 kap. 1 § LIF, avsnitt 5.5.4). bör kunna ingripa när så inte sker. Inspektionens möjligheter att ingripa mot ett förvaltningsbolag bör därför utökas till att omfatta även den situationen att ett förvaltningsbolag åsidosätter sina skyldigheter enligt fondbestämmelserna (12 kap. 15 § första stycket). Beträffande svenska bolag som driver fondverksamhet finns fler möjligheter för att ingripa än beträffande förvaltningsbolag. Inspektionen kan bl.a. förelägga ett svenskt bolag att begränsa verksamheten i någon avseende, minska riskerna i den eller vidta någon annan åtgärd för att komma till rätta med situationen. Inspektionen kan vidare ingripa genom förbud att verkställa beslut eller genom anmärkning (12 kap. 1 § andra stycket första meningen). Eftersom förvaltningsbolag föreslås få förvalta värdepappersfonder, finns behov av större flexibilitet än tidigare när det gäller möjligheter att ingripa mot dessa bolag. bör därför ges nämnda ingripandemöjligheter även när det är fråga om ett förvaltningsbolag som åsidosätter sina skyldigheter. Ett tillägg om detta bör göras i LIF (12 kap. 15 § tredje stycket). får också, enligt nya regler i UCITS IV-direktivet, kräva att förvaltningsbolaget ska upphöra med förvaltningen av en värdepappersfond (se artikel 21.5). Denna yttersta möjlighet att ingripa fyller en viktig funktion för att inspektionens övriga ingripandemöjligheter ska ha tillräcklig effekt. Bestämmelser om detta bör tas in i LIF (12 kap. 15 § tredje stycket). Ett beslut om att ett förvaltningsbolag inte längre får förvalta en värdepappersfond bör normalt fattas först när andra ingripandemöjligheter är uttömda, men bör i brådskande fall kunna fattas omgående. Konsekvenserna för värdepappersfonden av ett sådant beslut bör vara desamma som när återkallat ett fondbolags tillstånd att driva fondverksamhet (se 9 kap. 1 § LIF). Förvaltningen av fonden får således tas över av dess förvaringsinstitut. Bestämmelserna i om upphörande och överlåtelse av förvaltningen av en värdepappersfond föreslås bli tillämpliga även när ett förvaltningsbolag förvaltar fonden (se föreslagna 1 kap. 6 d §, avsnitt 5.5.4). Ingripande mot ett förvaltningsbolag ska enligt gällande rätt i normala fall inledas med ett föreläggande att göra rättelse. Om rättelse inte sker ska inspektionen underrätta den behöriga myndigheten i bolagets hemland och får först därefter gå vidare med andra åtgärder som står till Innan sådana åtgärder vidtas ska den behöriga myndigheten i Prop. 2010/11:135 förvaltningsbolagets hemland åter underrättas. I brådskande fall får dock förbud att påbörja nya transaktioner i meddelas utan föregående underrättelse till hemlandsmyndigheten (12 kap. 15 § LIF). Enligt UCITS IV-direktivet medges att åtgärder i brådskande fall vidtas utan föregående föreläggande eller underrättelser när det behövs för att skydda investerare och andra för vilka tjänster utförs (se artikel 21.7). bör i brådskande fall ges möjlighet att vidta alla de åtgärder som står till buds enligt 12 kap. 15 § tredje stycket utan föregående föreläggande enligt paragrafens första stycket eller underrättelser till hemlandsmyndigheten enligt andra och tredje stycket. Bestämmelserna i 12 kap. 15 § LIF bör ändras på så sätt. 5.6Avtal mellan förvaringsinstitutet och det bolag som förvaltar en investeringsfond Regeringens förslag: investeringsfond ska ingå ett skriftligt avtal med det bolag som förvaltar investeringsfonden som reglerar förhållandet mellan parterna, exempelvis det informationsutbyte och den samordning som krävs för att institutet och bolaget ska kunna uppfylla kraven i LIF och andra författningar. Avtalet ska innehålla åtminstone sådana uppgifter som anges i artiklarna 3033, 35 och 37 i kommissionens direktiv /43/EU. Avtalet får omfatta flera investeringsfonder. I avtalet ska anges vilka investeringsfonder som omfattas. I ett avtal som ingås mellan ett förvaringsinstitut och ett förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond ska det föreskrivas att svensk lag är tillämplig på avtalet. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens såtillvida att det bör regleras att det ska finnas ett avtal mellan förvaringsinstitutet och fondbolaget. Regeringens förslag innebär dock att det i lagtexten anges att avtalet ska innehålla åtminstone sådana uppgifter som anges i vissa artiklar i kommissionens direktiv /43/EU. Vidare innebär regeringens förslag att de regler i nämnda direktiv, som anger krav på att i avtalet föreskriva att svensk rätt ska tillämpas på avtalet samt att avtalet får omfatta flera fonder, ska framgå av lagtexten. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. Skälen för regeringens förslag: I fråga om värdepappersfond gäller alltjämt kravet, enligt UCITS IV-direktivet, att detta ska vara etablerat i samma land som fonden (se artikel 23.1). Motsvarande bestämmelse i LIF innebär att investeringsfond ska ha sitt säte i eller, om det är en i etablerad filial, i ett annat land inom EES (3 kap. 1 §). Som en följd av det utvidgade förvaltningsbolagspasset har det i direktivet införts några nya regler som för svenska förhållanden innebär följande. Ett förvaringsinstitut ska på begäran av tillhandahålla sådan information som institutet erhållit för att kunna fullgöra sina skyldigheter i förhållande till en värdepappersfond och som inspektionen behöver för att utöva tillsyn (jfr artikel 23.4). Bestämmelser om att förvaringsinstitut ska lämna inspektionen upplysningar om sin verksamhet finns redan i LIF (10 kap. 2 §). Vidare anges i direktivet att förvaringsinstitutet ska ingå ett avtal med förvaltningsbolaget, när bolaget inte är etablerat i samma land som fondföretaget. Avtalet ska reglera det informationsutbyte som bedöms nödvändigt för att förvaringsinstitutet ska kunna utföra sina uppgifter enligt tillämpliga bestämmelser i fondföretagets hemland (se artikel 23.5). Avtalet ska lämnas till den behöriga myndigheten när förvaltningsbolaget ansöker om att få förvalta ett fondföretag i ett annat land (se artikel 20.1 a och avsnitt 4.5.2). I LIF bör det, för att genomföra direktivet, införas bestämmelser om förvaringsinstitutets skyldighet att ingå ett avtal med ett förvaltningsbolag som avser att förvalta en värdepappersfond. Skyldigheten bör dock inte begränsas till att avse endast denna situation, utan bör gälla även i förhållande till svenska bolag som driver fondverksamhet. ska således ingå ett avtal med det fondbolag, värdepappersbolag, eller förvaltningsbolag som förvaltar en investeringsfond för vilken institutet fullgör skyldigheterna i 3 kap. Avtalet ska reglera förhållandet mellan parterna, såsom det informationsutbyte och den samordning som krävs för att institutet och bolaget ska kunna uppfylla kraven i såväl LIF som andra författningar. Bestämmelser om detta bör införas i LIF (3 kap. 4 § första stycket jfr med 1 kap. 5 och 6 d §§). I kommissionens direktiv /43/EU finns regler om vilka uppgifter som minst ska regleras i avtalet (se artiklarna 3033, 35 och 37). Enligt artikel 30 ska det i avtalet regleras hur förvaringsinstitutet och fondbolaget avser att hantera vissa frågor som rör de tjänster som de tillhandahåller. Det som avses är bl.a. hur förvaringen av olika typer av tillgångar ska gå till, hur ändringar av fondbestämmelser ska hanteras, hur informationsutbyte ska gå till och hur parterna ska få möjlighet att kontrollera varandras agerande. Enligt artikel 31 ska det i avtalet regleras bl.a. vilken information som ska utbytas när det gäller utfärdande, inlösen och makulering av fondandelar samt vad som gäller beträffande tystnadsplikt. I artikel 32 anges att det av avtalet ska framgå att förvaringsinstitutet och fondbolaget är skyldiga att lämna varandra upplysningar om den som utsetts att utföra deras uppgifter på uppdrag samt, om så begärs, villkoren för ett sådant uppdrag och vilka åtgärder som vidtagits för att övervaka den anförtrodda verksamheten. Det ska också framgå att ett lämnat uppdrag inte fråntar förvaringsinstitutet dess ansvar enligt LIF. Avtalet ska vidare, enligt artikel 33, innehålla uppgifter om giltighetstid, villkor för ändring och uppsägning samt villkor för att underlätta överföring till ett annat förvaringsinstitut. Slutligen ska det i avtalet, enligt artikel 35, föreskrivas att information som överförs på elektronisk väg ska registreras. Utredningen föreslår att dessa regler genomförs i svensk rätt på lägre nivå än lag. Regeringen anser dock att sådana krav som avser vilka frågor som enskilda sinsemellan ska avtala om bör regleras på lagnivå. I stället för att räkna upp alla de krav som anges i genomförandedirektivet, bör de införas i LIF genom en hänvisning till direktivet (3 kap. 4 § första stycket). Kommissionens direktiv innehåller en regel om att medlemsstaterna får tillåta att avtalet omfattar mer än ett fondföretag som förvaltas av förvaltningsbolaget, vilka då ska förtecknas (artikel 36). Det bör vara möjligt att låta ett och samma avtal mellan förvaringsinstitutet och fondbolaget omfatta flera investeringsfonder som förvaltas av bolaget och för vilka ett och samma förvaringsinstitut utsetts. En bestämmelse om detta bör införas i LIF (3 kap. 4 § andra stycket). Direktivet innehåller också en lagvalsregel (artikel 34). Av den framgår att det i avtalet ska anges att lagstiftningen i fondföretagets hemland är tillämplig på avtalet. När ett värdepappersfond ingår ett avtal med ett utländskt förvaltningsbolag ska det således i avtalet anges att svensk rätt gäller för avtalet. Även bestämmelser om detta bör införas i LIF. Detta krav bör begränsas till att endast omfatta avtal mellan ett förvaringsinstitut och ett utländskt förvaltningsbolag (3 kap. 4 § tredje stycket). Lagrådet uppmärksammar i sitt yttrande att lagförslagen på flera ställen innehåller hänvisningar till olika artiklar i direktivet, vilka därmed kommer att bli direkt tillämpliga i , och anför med anledning därav följande. Att det i svensk lag hänvisas till bestämmelser i ett direktiv är, särskilt när fråga är om definitioner av olika begrepp, i och för sig inte helt ovanligt. Ett sådant förfarande har naturligtvis den uppenbara fördelen att det är ägnat att trygga ett fullständigt genomförande av ett direktiv i allt fall enligt dess ordalydelse. Men det innebär också att de oklarheter som finns i direktiv och den komplexa utformningen av direktivbestämmelser överförs till den svenska lagstiftningen. Det kan, som Lagrådet påtalat i annat sammanhang, framstå som otillfredsställande att på detta sätt bara föra vidare olika tolkningsproblem. När det därför hänvisas till de krav som uppställs i olika artiklar i UCITS IV-direktivet förordar Lagrådet att dessa artiklar till sitt innehåll genomförs i svensk rätt på lämplig normnivå. Den valda lagstiftningstekniken innebär också att ändringar som senare görs i direktivet i olika sammanhang kan komma att behöva beaktas utan att beretts tillfälle att ta ställning till i vilken omfattning framtida ändringar av direktivet bör påverka lagstiftningen på det område som direktivet behandlar. Lagrådet förordar därför, för att undvika en eventuell konflikt med regeringsformens bestämmelser om normgivning, att direktiv, möjligen med undantag av vissa direktivbundna definitioner, genomförs utan hänvisning till hela eller delar av direktivets innehåll. Ett minimikrav vid all hänvisning till innehållet i ett direktiv bör åtminstone vara att det framgår vilken lydelse av direktivet som hänvisningen åsyftar. Regeringen har övervägt flera tänkbara sätt att genomföra direktivets regler, och har stannat för att det bör göras i lag samt att en hänvisning till direktivets artiklar då är att föredra framför att återge reglerna i direktivet i lagtexten. Det ska erinras om att samma frågeställning uppkommer vad gäller innehåll i sådana avtal som avses i 5 a kap. 9, 16 och 20 §§. Det rör sig således om en stor mängd regler som annars skulle behövt återges i lagtexten. Hänvisningen till direktivet har utformats på det sätt som är brukligt i svenska författningar. För hänvisningar till EU- direktiv gäller att första gången som ett direktiv nämns i en författning skrivs direktivets fullständiga namn ut. Om direktivet har ändrats ska Avsikten är således att hänvisningen ska avse det aktuella Prop. 2010/11:135 direktivet i den lydelse som direktivet har när lagen antas av . Om de artiklar i direktivet som det hänvisas till senare skulle ändras så måste också lagtexten ändras så att det framgår att det är den ändrade lydelsen som avses (jfr hänvisning till ändrat direktiv i t.ex. 1 kap. 1 § första stycket 11 LIF). kommer således att få ta ställning till framtida ändringar av de artiklar som det hänvisas till i de aktuella paragraferna. Nya generella bestämmelser för fondbolagens Regeringens förslag: ska ha sunda rutiner för förvaltning av verksamheten och redovisning, för intern kontroll samt för drift och förvaltning av sina informationssystem. särskilt upprätta och tillämpa regler för styrelseledamöters och anställdas egna affärer med finansiella instrument, dokumentera samtliga transaktioner som bolaget har genomfört för en investeringsfonds eller ett fondföretags räkning samt ha en organisation som minskar risken för intressekonflikter som kan påverka fondandelsägares eller andra kunders intressen negativt. Fondbolaget ska driva sin verksamhet på ett hederligt, rättvist och professionellt sätt och även i övrigt så att allmänhetens förtroende för Det ska ha tillräckliga resurser och rutiner för att verksamheten ska kunna fungera väl. alla rimliga åtgärder för att förhindra att fondandelsägares intressen påverkas negativt av intressekonflikter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om nämnda krav, om det system för riskhantering som ett fondbolag ska ha och om beräkning av exponeringar hänförliga till derivatinstrument. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår att fler rörelseregler införs i LIF, bl.a. avseende rapportering till fondandelsägare och bästa utförande av transaktioner, efter förebild i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. i LIF bör utformas i närmare anslutning till det som anges i artiklarna 12 och 14 i UCITS IV-direktivet. Skälen för regeringens förslag: UCITS IV-direktivet innehåller några grundläggande rörelseregler för förvaltningsbolag. I artikel 12.1 anges att medlemsstaterna framför allt ska kräva att förvaltningsbolag har sunda administrativa förfaranden och redovisningsrutiner, kontroll- och säkerhetsarrangemang för elektronisk databehandling och lämpliga Det ska särskilt finnas regler för anställdas personliga transaktioner och för att säkerställa att transaktioner som genomförts för en värdepappersfonds räkning kan rekonstrueras. krävas att bolaget har en sådan organisation att risken för I artikel 14.1 anges att det ska finnas s.k. Prop. 2010/11:135 uppföranderegler för förvaltningsbolagen. Bolagen ska driva sin verksamhet på ett hederligt och rättvist sätt samt handla med vederbörlig skicklighet, omsorg och försiktighet med beaktande av de förvaltade fondföretagens bästa intresse och marknadens integritet. Bolagen ska ha och effektivt utnyttja de resurser och förfaranden som är nödvändiga för att verksamheten ska fungera väl. De ska vidare försöka undvika intressekonflikter och, när sådana är oundvikliga, se till att fondföretagen får en rättvis behandling. Alla regler för verksamhetens drivande ska iakttas för att kunna främja investerarnas bästa intresse och marknadens integritet. I artikel 51.1 finns krav på förvaltningsbolagens förfarande för riskhantering. Det förfarande som används ska göra det möjligt att kontrollera och bedöma den risk som är knuten till de positioner som tas i en värdepappersfond och hur positionerna påverkar fondens riskprofil. Förfarandet ska också möjliggöra en exakt och oberoende bedömning av värdet på OTC-derivat. Kraven i artiklarna 12.1, 14.1 och 51.1 har överförts oförändrade års UCITS-direktiv. I UCITS IV-direktivet har emellertid kommissionen bemyndigats att anta genomförandeåtgärder som specificerar kraven. Sådana åtgärder har antagits i kommissionens direktiv /43/EU. Syftet är att åstadkomma en väsentlig grad av harmonisering av rörelsereglerna för förvaltningsbolag i länderna inom EES. Behovet av harmonisering är framför allt hänförligt till de nya möjligheterna till gränsöverskridande fondförvaltning. Det har ansetts som en förutsättning för förvaltningsbolagspassets funktion att det finns en harmoniserad miniminivå på kraven på förvaltningsbolag. Kraven i direktivet gäller dock generellt, dvs. oavsett om förvaltningsbolagspasset utnyttjas eller inte. De ska således i göras tillämpliga för alla fondbolag. Reglerna i kommissionens direktiv /43/EU motsvarar i stor uträckning de rörelseregler som gäller för värdepappersföretag enligt direktivet om marknader för finansiella instrument (MiFID)56 samt dess genomförandedirektiv57 och i viss utsträckning dess genomförande- förordning58. Reglerna på EU-nivå för värdepappersföretag och förvaltningsbolag kommer således till stor del att vara likalydande. Reglerna i MiFID som avser skydd för investerare och andra rörelseregler har genomförts i 8 kap. lagen om värdepappersmarknaden. 56Europaparlamentets och rådets direktiv /39/EG av om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv /611/EEG och 93/6/EEG och och rådets direktiv /12/EG samt upphävande av rådets direktiv /22/EEG (EUT L 145, 30.4.2004, s. 1, Celex 32004L0039), senast ändrat genom och rådets direktiv /78/EU (EUT L 331, 15.12.2010, s. 120, Celex 32010L0078). 57Kommissionens direktiv /73/EG av om genomförandet av Europa- parlamentets och rådets direktiv /39/EG vad gäller organisatoriska krav och villkor för verksamheten i värdepappersföretag, och definitioner för tillämpning av det direktivet (EUT L 241, , s. 26, Celex 32006L0073). 58Kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 av om genomförande av och rådets direktiv /39/EG vad gäller dokumentations- skyldigheter för värdepappersföretag, transaktionsrapportering, överblickbarhet på marknaden, upptagande av finansiella instrument till handel samt definitioner för tillämpning av det direktivet (EUT L 241, , s. 1, Celex 32006R1287).