prop · GZ0340 · 2011-11-23 00:00:00 — 6.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 14.3 andra stycket om det inte underrättar om alla väsentliga ändringar av villkoren för den ursprungliga registreringen i enlighet med det stycket. 7.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 23b.1 om det lämnar oriktig eller vilseledande information som svar på en enkel begäran om information enligt artikel 23b.2 eller som svar på ett beslut om begäran om information enligt artikel 23b.3. 8.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 23c.1 c om det lämnar oriktiga eller vilseledande svar på frågor som ställs enligt artikel 23c.1 c. III.Överträdelser i samband med bestämmelserna om offentliggörande 1.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 6.2, jämförd med bilaga I avsnitt B punkt 2, om det inte offent liggör namnen på de kreditvärderade enheter eller anknutna tredje parter från vilka det erhåller av sin årsinkomst. 2.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 6.2, jämförd med bilaga I avsnitt B punkt 4 andra delen av det tredje stycket, om det i den slutgiltiga kreditvärderingsrapporten inte redovisar de verksamhetsanknutna tjänster som tillhandahållits den kreditvärderade enheten eller någon anknuten tredje part. 3.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 8.1 om det underlåter att offentliggöra de metoder, modeller eller grundläggande antaganden som det använder i sin kreditvärderingsverksamhet såsom anges i bilaga I avsnitt E del I punkt 5. Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 8.6 a, när de metoder, modeller eller grundläggande antaganden som används för kreditvärderingsverksamhet ändras, om det inte upplyser, eller om det upplyser men inte med samma kommunikationsmedel som användes för distributionen av de berörda kreditbetygen, om i vilken utsträckning kreditbetygen sannolikt påverkas. 5.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.1 om det underlåter att utan dröjsmål eller inskränkningar av offentligheten offentliggöra ett beslut om att avbryta en kreditvärdering inklusive fullständiga skäl för beslutet. 6.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.2, jämförd med bilaga I avsnitt D del I punkt 1 eller 2, punkt 4 första stycket eller punkt 5, eller bilaga I avsnitt D del II, om det inte lämnar den information som krävs i enlighet med dessa bestämmelser när det utfärdar ett kreditbetyg. 7.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.2, jämförd med bilaga I avsnitt D del I punkt 3, om det inte underrättar den kreditvärderade enheten senast före offentliggörandet av kreditbetyget. L 145/56 Europeiska unionens officiella tidning 8.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.3 om det underlåter att se till att de betygskategorier som tilldelas strukturerade finansiella instrument hålls klart åtskilda genom ytterligare symboler som särskiljer dem från betygskategorier som används för andra kreditvärderade enheter, finansiella instrument eller finansiella förpliktelser. 9.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.4 om det inte informerar om sina riktlinjer eller sina förfaranden när det gäller kreditbetyg som det utfärdar på eget initiativ. 10.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 10.5 om det inte lämnar den information som krävs enligt den punkten när det utfärdar ett kreditbetyg på eget initiativ eller om det inte anger vilka kreditbetyg som utfärdas på institutets eget initiativ. 11.Ett kreditvärderingsinstitut bryter mot artikel 11.1 om det inte ger fullständig information eller uppdaterar information om de förhållanden som anges i bilaga I avsnitt E del I. Förteckning över koefficienter kopplade till försvårande och förmildrande faktorer vid tillämpning av artikel 36a.3 Följande koefficienter ska vara kumulativt tillämpliga på de basbelopp som avses i artikel 36a.2 och grunda sig på följande enskilda försvårande respektive förmildrande faktorer: I.Justeringskoefficienter kopplade till försvårande faktorer 1.Om överträdelsen har begåtts upprepade gånger ska en koefficient på 1,1 tillämpas för varje gång den upprepats. 2.Om överträdelsen har begåtts ska en koefficient på 1,5 tillämpas. 3.Om överträdelsen har visat på systembrister i kreditvärderingsinstitutets organisation, särskilt i dess förfaranden, ledningssystem eller interna kontroller, ska en koefficient på 2,2 tillämpas. 4.Om överträdelsen har haft en negativ inverkan på kvaliteten på de kreditbetyg som utfärdats av det berörda kreditvärderingsinstitutet ska en koefficient på 1,5 tillämpas. 5.Om överträdelsen har begåtts uppsåtligen ska en koefficient på 2 tillämpas. 6.Om inga korrigerande åtgärder har vidtagits sedan överträdelsen konstaterades ska en koefficient på 1,7 tillämpas. 7.Om kreditvärderingsinstitutets företagsledning inte har samarbetat med i samband med myndighetens utred ningar ska en koefficient på 1,5 tillämpas. II.Justeringskoefficienter kopplade till förmildrande faktorer 1.Om överträdelsen avser en överträdelse som förtecknas i bilaga III avsnitt II eller III och har begåtts i ska en koefficient på 0,9 tillämpas. 2.Om kreditvärderingsinstitutets företagsledning kan visa att den har vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att för hindra överträdelsen ska en koefficient på 0,7 tillämpas. 3.Om kreditvärderingsinstitutet skyndsamt uppmärksammat på överträdelsen på ett ändamålsenligt och full ständigt sätt ska en koefficient på 0,4 tillämpas. 4.Om kreditvärderingsinstitutet har vidtagit frivilliga åtgärder för att se till att dylika överträdelser inte kan begås på nytt ska en koefficient på 0,6 tillämpas. och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut Europeiska unionens officiella tidning L 302/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1060/2009 av (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av Europeiska yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Kreditvärderingsinstituten har en viktig uppgift på de inter nationella värdepappers- och kreditmarknaderna, eftersom de kreditbetyg de utfärdar används av investerare, lånta gare, emittenter och stater som en del av informationen för att fatta väl underbyggda investerings- och finansierings beslut. , värdepappersföretag, försäkrings- och återförsäkringsföretag, företag för kollektiva investe ringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) och tjänste pensionsinstitut kan använda sådana kreditbetyg som referenser för beräkning av sina kapitalkrav i solvensavse ende eller för att beräkna placeringsrisker. Kreditbetygen påverkar följaktligen i väsentlig grad hur marknaden (1) Yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT). (2) EUT C 115, 20.5.2009, s. 1. (3) yttrande av (ännu ej offentlig gjort i EUT) och rådets beslut av . fungerar och investerares och konsumenters tillit och för troende. Det är därför av avgörande betydelse att kreditvär deringsverksamheten utövas i enlighet med principerna om integritet, transparens, ansvar och goda styrelseformer, för att säkerställa att de kreditbetyg som används inom gemenskapen är oberoende, objektiva och av fullgod kvalitet. (2)har de flesta kreditvärderingsinstitut sina huvudkontor utanför gemenskapen. De flesta medlemssta ter reglerar inte kreditvärderingsinstitutens verksamhet eller villkoren för utfärdande av kreditbetyg. Trots kredit värderingsinstitutens väsentliga betydelse för de finansiella marknadernas funktion omfattas de endast inom begrän sade områden av gemenskapslagstiftning, däribland Euro paparlamentets och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig mark nadspåverkan (marknadsmissbruk ) (4). Dessutom behand las kreditvärderingsinstituten i och rådets direktiv /48/EG av om rät ten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (5) och och rådets direktiv /49/EG av om kapitalkrav för värdepappersföretag och kreditinstitut (6). Det är därför viktigt att fastställa bestämmelser som säkerställer att alla kreditbetyg som utfärdats av kreditvärderingsinstitut som är registrerade i gemenskapen är av fullgod kvalitet och utfärdas av kredit värderingsinstitut som är föremål för strikta krav. Kommis sionen kommer att fortsätta sitt samarbete med internationella organ för att skapa samstämmighet mellan reglerna för kreditvärderingsinstitut. Det bör vara möjligt att undanta vissa centralbanker som utfärdar kreditbetyg från denna förordnings tillämpning, förutsatt att de upp fyller relevanta, tillämpliga villkor för att säkerställa kredit värderingsverksamhetens oberoende och integritet, och att dessa villkor är lika strikta som kraven i denna förordning. (4) EUT L 96, , s. 16. (5) EUT L 177, 30.6.2006, s. 1. (6) EUT L 177, 30.6.2006, s. 201. L 302/2 Europeiska unionens officiella tidning (3)Bestämmelserna i denna förordning bör inte skapa någon allmän skyldighet att kreditvärdera finansiella instrument eller finansiella förpliktelser enligt denna förordning. Fram för allt bör företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) enligt definitionen i rådets direktiv /611/EEG av om sam ordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (1) eller tjänstepensionsinstitut enligt defini tionen i och rådets direktiv /41/EG av om verksamhet i och till syn över tjänstepensionsinstitut (2) inte vara skyldiga att endast investera i finansiella instrument som är kreditvär derade enligt denna förordning. (4)Denna förordning bör inte skapa ett generellt krav för finansiella institut eller investerare att endast investera i värdepapper för vilka prospekt har offentliggjorts i enlig het med och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till all mänheten eller tas upp till handel (3) och kommissionens förordning (EG) nr 809/2004 av om genomförande av och rådets direktiv /71/EG i fråga om informationen i prospekt, dessas format, införlivande genom hänvisning samt offentliggö rande av prospekt och annonsering (4) och som har värde rats enligt den här förordningen. Dessutom bör den här förordningen inte kräva att emittenter eller erbjudare eller personer som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad ska skaffa kreditbetyg för värdepapper som omfattas av skyldigheten att offentliggöra prospekt enligt direktiv /71/EG och förordning (EG) nr 809/2004. (5)Ett prospekt som offentliggörs enligt direktiv /71/EG och förordning (EG) nr 809/2004 bör innehålla tydlig information på framträdande plats om huruvida kreditbe tygen för de respektive värdepappren utfärdats av ett kre ditvärderingsinstitut som är etablerat i gemenskapen och registrerat enligt den här förordningen. Ingenting i den här förordningen bör dock förhindra att personer ansvariga för offentliggörandet av prospekt enligt direktiv /71/EG och förordning (EG) nr 809/2004 inkluderar annan viktig information i prospektet, bland annat kreditbetyg som utfärdats i tredjeland och därtill knuten information. (6)Utöver att utfärda kreditbetyg och utföra kreditvärderings verksamhet, bör kreditvärderingsinstitut yrkesmässigt kunna utföra verksamhetsanknutna aktiviteter. De verk samhetsanknutna aktiviteterna får inte inkräkta på kredit värderingsverksamhetens oberoende eller integritet. (1) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet ersatt, med verkan , av och rådets direktiv /65/EG (Se sidan 32 i detta nummer av EUT). (2) EUT L 235, 23.9.2003, s. 10. (3) EUT L 345, 31.12.2003, s. 64. (4) EUT L 149, 30.4.2004, s. 1. (7)Denna förordning bör gälla för kreditbetyg som utfärdats av kreditvärderingsinstitut som är registrerade inom gemenskapen. Det främsta syftet med förordningen är att skydda stabiliteten på finansmarknaderna och investe rarna. Kreditpoäng, kreditpoängssystem och likartade bedömningar knutna till förpliktelser som uppstår i en kund-, affärs- eller branschförbindelse bör inte omfattas av denna förordning. (8)bör på frivillig grund tillämpa den uppförandekod för kreditvärderingsinstitut som utfärdats av Internationella organisationen av institutioner för reg lering av värdepappersmarknaden (Iosco) (nedan kallad Iosco-koden). uppmanades, genom ett medde lande från kommissionen om kreditvärderingsinstitut (5), (), inrät tad genom kommissionens beslut /77/EG (6), att övervaka efterlevnaden av Iosco-koden och rappor tera till kommissionen. (9)Vid enades man om ett antal slutsatser för att åtgärda de huvudsakliga svagheter som påvisats i det finansiella systemet. Ett av målen var att förbättra marknadens funktion och dess belöningsstrukturer, inbegripet kreditvärderingsinstitutens uppgifter. (10)Kreditvärderingsinstituten anses för det första ha misslyck ats med att tillräckligt tidigt låta de förvärrade förhållan dena på marknaden återspeglas i kreditbetygen,och för det andra ha misslyckats med att anpassa sina kreditbetyg efter det att krisen på marknaden hade förvärrats. Detta misslyckande kan bäst korrigeras genom åtgärder som rör intressekonflikter, kreditvärderingarnas kvalitet, möjlighe terna att överblicka kreditvärderingsinstitutens verksamhet samt deras interna företagsstyrning och övervakningen av deras verksamheter. Användarna av kreditbetyg bör inte ensidigt förlita sig på dem, utan de bör lägga ner största omsorg på egna analyser och fortlöpande genomföra en tillfredsställande due diligence beträffande dessa värde ringars tillförlitlighet. (11)Det är nödvändigt att fastställa ett gemensamt regelverk för att förbättra kvaliteten på kreditbetygen, särskilt kreditbe tyg som ska användas av både finansiella institut och per soner som omfattas av harmoniserade bestämmelser inom gemenskapen. Utan sådana ramar finns det risk för att medlemsstaterna vidtar sinsemellan skiljaktiga åtgärder på nationell nivå,vilket direkt skulle få negativa följder för den inre marknaden och hindra den från att fungera väl, efter som olika bestämmelser skulle gälla i de enskilda medlems staterna för institut som utfärdar kreditbetyg som är avsedda att användas av finansiella institut överallt inom hela gemenskapen. Skilda kvalitetskrav för kreditbetyg skulle dessutom kunna komma att leda till skillnader i skyddsnivå för investerare och konsumenter. Användarna bör dessutom kunna jämföra kreditbetyg som utfärdats i gemenskapen med internationellt utfärdade kreditbetyg. (5) EUT C 59, , s. 2. (6) EUT L 25, 29.1.2009, s. 18. Europeiska unionens officiella tidning L 302/3 (12)Denna förordning bör inte påverka hur kreditbetyg används av andra personer än de som avses i denna förordning. (13)Det är önskvärt att kreditbetyg som utfärdas i tredjeland kan användas i rättsligt reglerade sammanhang inom gemenskapen under förutsättning att de uppfyller krav som är lika stränga som de som föreskrivs i denna förord ning. Genom denna förordning införs ett system för god kännande som gör det möjligt för kreditvärderingsinstitut som är etablerade i gemenskapen och registrerade i enlig het med gemenskapsrätten att godkänna kreditbetyg som utfärdats i tredjeland. Kreditvärderingsinstituten bör, när de godkänner ett kreditbetyg som utfärdats i ett tredjeland, fastställa och löpande kontrollera om kreditvärderings verksamhet som leder till utfärdandet av ett sådant kredit betyg uppfyller krav för utfärdande av kreditbetyg som är lika stränga som de som föreskrivs i denna förordning och som gör att man uppnår samma mål och effekter i praktiken. (14)För att ta hänsyn till oron över att kreditvärderingsinstitut som inte är etablerade inom gemenskapen skulle kunna utgöra ett allvarligt hinder för effektiv tillsyn i finansmark nadernas bästa intresse inom gemenskapen, bör ett sådant system för godkännande införas för kreditvärderingsinsti tut som är närstående företag till eller som har ett nära samarbete med kreditvärderingsinstitut etablerade inom gemenskapen. Det kan dock vara nödvändigt att anpassa kraven på fysisk närvaro i gemenskapen i vissa fall, särskilt för mindre kreditvärderingsinstitut från tredjeland utan någon närvaro eller anknytning inom gemenskapen. Ett särskilt certifieringssystem bör därför inrättas för sådana kreditvärderingsinstitut, under förutsättning att de inte är systemviktiga för finansmarknadernas finansiella stabilitet eller integritet i en eller flera medlemsstater. (15)Certifiering bör vara möjlig efter det att kommissionen fastställt att de rättsliga och tillsynsmässiga ramarna i ett tredjeland är likvärdiga med kraven i denna förordning. Det planerade systemet för likvärdighet bör inte innebära ett automatiskt tillträde till gemenskapen men bör erbjuda en möjlighet för kvalificerade kreditvärderingsinstitut från ett tredjeland att bedömas från fall till fall och beviljas ett undantag från vissa av de organisatoriska krav som gäller för kreditvärderingsinstitut inom gemenskapen, bland annat kravet på fysisk närvaro i gemenskapen. (16)Denna förordning bör även innehålla krav på att kreditvär deringsinstitutet i tredjeland uppfyller kriterier som utgör generella förutsättningar för integritet i dess kreditvärde ringsverksamhet, för att förebygga att behöriga myndighe ter eller andra offentliga myndigheter i tredjelandet ingriper när det gäller kreditbetygens innehåll och för att sörja för en lämplig strategi för intressekonflikter, rotation av kre ditvärderingsanalytiker och regelbundet och fortlöpande informationslämnande. (17)En annan viktig förutsättning för ett sunt system för god kännande och ett system för likvärdighet är också att det finns goda samarbetsarrangemang mellan de behöriga myndigheterna i hemmedlemsstaterna och de behöriga myndigheterna för kreditvärderingsinstitut i tredjeland. (18)Det kreditvärderingsinstitut som godkänner kreditbetyg som utfärdats i tredjeland bör vara helt och ovillkorligt ansvarigt för de godkända kreditbetygen och för att villko ren för godkännande i denna förordning är uppfyllda. (19)Denna förordning bör inte gälla kreditbetyg som kreditvär deringsinstitutet tar fram på enskild begäran och uteslu tande ger till den person som beställde det och som inte är avsett för offentliggörande eller distribution till abonnenter. (20)Investeringsanalyser, investeringsrekommendationer och andra utlåtanden om ett värde eller ett pris för ett finan siellt instrument eller en finansiell förpliktelse bör inte anses utgöra kreditbetyg. (21)Ett kreditbetyg som utfärdas på eget initiativ, nämligen ett kreditbetyg som inte utfärdats på begäran av emittenten eller den kreditvärderade enheten, bör tydligt identifieras som sådant och skilja sig från begärda kreditbetyg pålämp ligt sätt. (22)För att undvika eventuella intressekonflikter bör kreditvär deringsinstituten inrikta sin yrkesmässiga verksamhet på utfärdande av kreditbetyg. bör inte få utföra konsult- eller rådgivningstjänster. Ett kreditvärde ringsinstitut bör i synnerhet inte lämna förslag eller rekom mendationer om utformningen av strukturerade finansiella instrument. De bör dock få tillhandahålla verksamhetsan knutna tjänster, om detta inte kan komma att skapa intres sekonflikter med utfärdandet av kreditbetyg. (23)bör använda värderingsmetoder som är rigorösa, systematiska och kontinuerliga och som valideras på grundval av historiska erfarenheter, inklusive utfallstest. Detta krav bör emellertid inte ligga till grund för ett ingripande från de behöriga myndigheternas och med lemsstaternas sida när det gäller kreditbetygens och värde ringsmetodernas innehåll. På samma sätt bör kravet för kreditvärderingsinstituten att minst en gång se över kreditbetygen inte påverka deras skyldighet att regel bundet övervaka kreditbetygen och vid behov revidera kre ditbetyg. Dessa krav bör inte tillämpas på ett sätt som hindrar nya kreditvärderingsinstitut från att komma in på marknaden. (24)Kreditbetygen bör vara välgrundade och ordentligt motive rade för att undvika kompromisser vid kreditvärderingen. (25)bör offentliggöra information om de metoder, modeller och grundläggande antaganden som de använder i sin kreditvärderingsverksamhet. Detaljgra den när det gäller de offentliggjorda uppgifterna ommodel lerna bör vara sådan att det ges tillräcklig information till användarna av kreditbetyg för att de själva ska kunna genomföra en due diligence i syfte att bedöma om de kan förlita sig på dessa kreditbetyg eller inte. Offentliggörande av uppgifterna om modellerna får emellertid inte avslöja känslig affärsinformation eller allvarligt hindra innovation. L 302/4 Europeiska unionens officiella tidning (26)bör utarbeta lämpliga riktlinjer och förfaranden när det gäller anställda och andra perso ner som medverkar i kreditvärderingsprocessen i syfte att förhindra, upptäcka, undanröja eller hantera och rappor tera om intressekonflikter och fortlöpande säkerställa kva litet, integritet och noggrannhet i kreditvärderings- och översynsprocesser. Dessa riktlinjer och förfaranden bör särskilt inbegripa en intern kontrollmekanism och en funk tion för regelefterlevnad. (27)Kreditvärderingsinstituten bör undvika intressekonflikter och, om de är oundvikliga, hantera dem effektivt för att slå vakt om sitt oberoende. De bör rapportera om intres sekonflikter. De bör också dokumentera alla väsentliga hot mot oberoendet - avseende såväl själva institutet som dem av dess anställda eller andra personer som medverkar i kre ditvärderingsprocessen samt de skyddsåtgärder som till lämpas för att mildra sådana hot. (28)Varje kreditvärderingsinstitut eller grupp av kreditvär deringsinstitut bör fortlöpande präglas av sunda styrelseformer. Vid fastställandet av sådana bolagsstyr ningsarrangemang bör ett kreditvärderingsinstitut eller en grupp av kreditvärderingsinstitut ta hänsyn till behovet av att säkerställa att det kommer att göra kreditvärde ringar som är oberoende, objektiva och av fullgod kvalitet. (29)För att säkerställa att kreditvärderingsprocessen inte påver kas av kreditvärderingsinstitutets kommersiella företagsin tressen bör kreditvärderingsinstituten se till att minst en tredjedel, men inte färre än två, av ledamöterna i styrelsen är oberoende på ett sätt som överensstämmer med punkt 13 i avsnitt III i kommissionens rekommendation 2005/162/EG av om uppgifter för företagsexterna styrelseledamöter eller styrelseledamöter med tillsynsfunktion i börsnoterade bolag och om styrel sekommittéer (1). Det är dessutom nödvändigt att teten i den högsta ledningen, däribland alla oberoende ledamöter av styrelsen, har tillräckligt kunnande om rele vanta områden inom finansiella tjänster. Den ansvarige för kontroll av regelefterlevnaden bör regelbundet rapportera om fullgörandet av sitt uppdrag till den högsta ledningen och de oberoende ledamöterna i styrelsen. (30)För att undvika intressekonflikter bör ersättningen till de oberoende ledamöterna i styrelsen inte vara beroende av kreditvärderingsinstitutets affärsmässiga resultat. (31)Varje kreditvärderingsinstitut bör anslå ett tillräckligt antal anställda med tillfredsställande kunnande och erfarenhet till sin kreditvärderingsverksamhet. Det bör i synnerhet säkerställa att tillräckliga personresurser och medel anslås till utfärdande, övervakning och uppdatering av kreditbetyg. (1) EUT L 52, 25.2.2005, s. 51. (32)För att beakta de särskilda förhållandena i kreditvärderings institut som sysselsätter färre än 50 anställda bör de behö riga myndigheterna ha möjlighet att undanta sådana kreditvärderingsinstitut från vissa av de skyldigheter som fastställs i denna förordning när det gäller rollen för obe roende ledamöter i styrelsen, funktionen för regelefterlev nad och rotationssystemet, och i den mån nämnda institut kan visa att de uppfyller vissa villkor.