prop · GY03100 · 2011-04-13 00:00:00 — Jämviktsarbets- lösheten är inte detsamma som den lägsta möjliga arbetslöshetsnivån, utan den nivå som är förenlig med stabil inflation och ekonomisk balans. Indikatorer från Kon- junkturbarometer visar att en ökande andel företag inom de flesta branscher har uppgivit brist på arbetskraft som ett hinder för att öka produktionen. Bristtalen i Konjunktur- barometern bedöms dock främst vara en indi- kator på resursutnyttjandet inom företagen, dvs. en indikator på efterfrågan på arbetskraft och i mindre utsträckning en direkt indikator på re- sursutnyttjandet på arbetsmarknaden. De stigande bristtalen indikerar alltså att företagen behöver öka sin personalstyrka för att möta den ökande efterfrågan i ekonomin, snarare än att de har svårt att hitta personal (se diagram 5.16). Två mer direkta indikatorer på resursutnytt- jandet på arbetsmarknaden är Statistiska central- byråns statistik över den tid det tar för företag att rekrytera och Arbetsförmedlingens under- sökning om företagens möjligheter att hitta rätt personal. Sammantaget tyder dessa indikatorer på att det finns lediga resurser på arbetsmark- naden. Sammantaget är bedömningen att sysselsätt- ningen kan öka betydligt utan att någon större brist på arbetskraft på arbets- marknaden uppstår. Detta kan illustreras av att sysselsättningsgapet bedöms vara negativt 2011 2013 (se diagram 5.17). Diagram 5.16 Sysselsättning och brist på arbetskraft Sysselsatta i näringslivet (vänster skala) Brist på arbetskraft (höger skala) Anm.: Brist på arbetskraft avser främsta hindret för företagens produktion, säsongrensade kvartalsvärden. Källor: och . Anm.: Sysselsättningsgapet visar skillnaden mellan faktisk och potentiell sysselsättning i procent av potentiell sysselsättning. Källor: , och egna beräkningar. Diagram 5.18 Arbetskraft och sysselsatta Tusental personer, säsongrensade kvartalsvärden Källor: , och egna beräkningar. Regeringens politik bidrar till att sysselsättningen ökar stiger efterfrågan på arbets- kraft i takt med att produktionen ökar. Därmed fortsätter sysselsättningen att öka och 2014 blir resursutnyttjandet på arbetsmarknaden normalt. Sysselsättningsökningen dämpas därför ytterli- gare 2015 (se diagram 5.17 och 5.18). Samman- taget bedöms antalet sysselsatta stiga med ca 320 000 personer som en följd av konjunkturåterhämtningen, regeringens poli- tik och ökningen av antalet personer i arbetsför ålder. Den främsta orsaken till att sysselsättningen kan öka starkt utan att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden blir ansträngt är att regeringens reformer förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Reformerna inom bl.a. arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäk- ringen och arbetsmarknadspolitiken samt in- förandet av jobbskatteavdraget ökar incita- menten att jobba och att söka jobb, samt för- bättrar matchningen på arbetsmarknaden. Sam- mantaget bedöms den varaktiga sysselsättningen öka med till följd av regeringens strukturella reformer. Detta motsvarar en ökning med ca 215 000 personer (se vidare för- djupningsrutan Rapport om arbetsmarknadens funktionssätt i avsnitt 4.4). En allt större andel jobbar i tjänstebranscherna stiger sysselsättningen i näringslivet (se tabell 5.6). Även om antalet sysselsatta ökar i de flesta branscher är det framför allt hushålls- och företagstjänstebran- scherna som bidrar till ökningen.59 Antalet sysselsatta inom hushållstjänstebranchen har ökat under hela finanskrisen, vilket delvis beror på att en allt större del av de kommunfinansierade välfärdstjänsterna produceras i denna bransch (se vidare nedan). En fortsatt ökande efterfrågan på hushållstjänster, tillsammans med en fortsatt överflyttning av produktionen av välfärdstjänster från kommunerna till denna bransch, leder till att uppgången i sysselsättningen i hushållstjänste- branschen väntas bli stark även 20112015. Till den totala ökningen i sysselsättningen bidrar dock företagstjänstebranschen allra mest. Den starkt ökande efterfrågan på företagstjänster väntas innebära att sysselsättningen ökar starkt 20112015. 59 I hushållstjänstebranscherna ingår (enligt SNI 2002) bl.a. utbildning, vård samt samhälleliga och personliga tjänster. I företagstjänste- branscherna ingår (enligt SNI 2002) bl.a. juridisk och ekonomisk konsultverksamhet, arkitekt- och reklambyråer och lokalvård. Tabell 5.6 Sysselsättning i olika sektorer Utfall fram , prognos för 20112015 -0,3 -1,0 -0,2 -0,2 -0,2 -0,9 -1,2 -0,5 -1,6 -0,1 Anm.: Enligt nationalräkenskaperna (NR). Begreppen offentliga sektorn och kommunsektorn avser här och i hela avsnitt 5 NR-begreppen de offentliga myndigheterna resp. de kommunala myndigheterna. I praktiken är skillnaden mellan begreppen liten (se vidare bilaga 1, tabell 15). 1 I ekonomin totalt inkluderas även sysselsatta i hushållens icke vinstdrivande organisationer. Källor: och egna beräkningar. Den exportberoende industrin har drabbats hårdast av den globala lågkonjunkturen. Antalet sysselsatta i denna bransch minskade med mer än 110 000 personer från till fjärde kvartalet 2009, vilket motsvarar en nedgång med nära 15 procent.60 Industriföre- tagens sammantagna anställningsplaner tyder dock på en ökning 2011. Även 20122014 väntas en viss fortsatt återhämtning av sysselsättningen i industrin. En stor del av nedgången i antalet sysselsatta inom industrin väntas dock bli bestående, då produktionsökningen i samband med återhämtningen i huvudsak bedöms kunna mötas med högre produktivitet. är ca 60 000 färre sysselsatta i industrin jämfört med . Den minskade andelen sysselsatta i industrin och den allt större andelen sysselsatta i tjänstebranscherna, är en strukturell trend som har pågått och som bedöms fortsätta framöver. Sysselsättningen i kommunsektorn ökar 2011 Det tillfälliga statsbidrag som regeringen har tillfört kommunsektorn 2011 och de ökande skatteintäkterna leder tillsammans till att syssel- sättningen i kommunsektorn bedöms öka 2011. Detta innebär att den långa perioden med 60 Även produktiviteten inom industrin föll kraftigt i samband med produktionsnedgången 20082009 och var som mest lägre än nivån före den ekonomiska krisen. Därefter har produktiviteten ökat successivt och var fjärde kvartalet 2010 klart över nivån före krisen. en nedgång i antalet sysselsatta bryts. En viktig förklaring till den långvariga nedgången i syssel- sättningen är att delar av kommunsektorns tjänster, som exempelvis skolverksamhet och äldreomsorg, i allt större utsträckning tillhanda- hålls av företag i näringslivet. Antalet sysselsatta i näringslivet som är finansierade av kommun- sektorn har ökat med omkring 27 000 personer 20072010 (se även avsnitt 8). Antalet sysselsatta i näringslivet som är finan- sierade av kommunsektorn väntas fortsätta att öka framöver, vilket bidrar till att sysselsätt- ningen i kommunsektorn utvecklas svagare 20112015. Till följd av att konjunkturläget för- bättras och skatteintäkterna fortsätter öka bedöms dock sysselsättningen i kommunsektorn sammantaget öka 20122014. bedöms ungefär 37 000 fler personer vara sysselsatta i kommunsektorn jämfört med . väntas den kommunfinansierade sysselsätt- ningen i privat regi öka med ungefär 19 000 personer . Antalet arbetade timmar per sysselsatt ökar 20122014 Antal arbetade timmar ökade betydligt snabbare än sysselsättningen 2010. Det beror på att före- tagen mötte den stigande efterfrågan genom att öka både antalet anställda och antalet arbetade timmar per anställd, t.ex. genom färre tjänstle- digheter och ökad övertid. Det senare beror i sin tur på att företagen i konjunkturnedgången drog ned arbetskraftsinsatsen genom att anpassa antalet arbetade timmar i större utsträckning än antalet sysselsatta, bl.a. genom avtal om arbets- tidsförkortning. väntas sysselsättningen öka starkt bland grupper som har en låg medelarbetstid, t.ex. ungdomar. Det bidrar till att antalet arbetade timmar per sysselsatt minskar 2011. År 20122014 väntas antalet arbetade timmar per sysselsatt öka. Regeringens politik bedöms bidra till att öka antalet arbetade timmar per sysselsatt hela perioden 20112015. En anledning till detta är att regeringens reformer bidrar till att färre personer är frånvarande från arbetet på grund av sjukdom, än utan reformerna. En annan anledning är att bl.a. jobbskatteavdraget bidrar till att de som redan är sysselsatta arbetar mer, t.ex. genom att incitamenten att gå från deltids- till heltidsarbete har stärkts. Arbetskraften ökar successivt framöver Den snabbt stigande efterfrågan på arbetskraft medförde att chansen att få arbete ökade, vilket ledde till att fler valde att söka arbete och att arbetskraften därmed ökade. Regeringens politik, såsom insatserna på arbetsmarknads- området, bidrog också till att färre lämnade arbetskraften trots den rådande lågkonjunk- turen. fortsätter regeringens reformer att bidra till att arbetskraften ökar, även om merparten av effekterna av regeringens politik redan bedöms ha inträffat (se avsnitt 4.4). Jobbskatteavdraget är den viktigaste reformen som regeringen har genomfört för att öka incitamenten att delta i arbetskraften. Arbetskraftens storlek och sammansättning påverkas även av demografiska förändringar. Under 20112015 ökar befolkningen i åldern , vilket bidrar till att antalet personer i arbetskraften ökar. Åldersgrupper med ett jäm- förelsevis högt arbetskraftsdeltagande61 minskar dock, främst eftersom den stora 40-talistgenera- tionen gradvis når en ålder då få deltar i arbetskraften. har denna generation varit i en ålder då arbetskrafts- deltagandet är relativt högt. Dessutom fortsätter befolkningen i arbetsför ålder att bestå av en hög andel ungdomar, vilka har ett lågt arbetskrafts- deltagande. Totalt sett dämpar sammansätt- ningen av befolkningen ökningen av arbets- kraften 20112015. Den konjunkturella återhämtningen i arbets- kraften bedöms tillsammans med regeringens reformer och den demografiska utvecklingen sammantaget leda till att antalet personer i ar- betskraften stiger med närmare 160 000 personer (se diagram 5.18). Arbets- kraftsdeltagandet ökar dock endast marginellt till följd av de motverkande demografiska effek- terna. I takt med den starka uppgången i sysselsätt- ningen minskar arbetslösheten successivt (se diagram 5.19). När resursutnyttjandet på arbetsmarknaden är balanserat 2014 och 2015 bedöms arbetslösheten vara . Att arbetslösheten fortsätter minska 2015, trots att resursutnyttjandet både i företagen och på arbetsmarknaden är balanserat, beror på att regeringens reformer bidrar till att jämviktsarbetslösheten fortsätter att minska 2015. Sammantaget bedöms regeringens struk- turreformer, som jobbskatteavdraget och förändringen av arbetslöshetsförsäkringen, sänka jämviktsarbetslösheten . Utan regeringens strukturella åtgärder bedöms jämviktsarbetslösheten 2015 ha varit . väntas knappt 175 000 personer delta i arbetsmarknadspolitiska program. Av dessa deltar närmare 165 000 i utbildningsprogram, som exempelvis jobb- och utvecklingsgarantin. De insatser som regeringen har genomfört inom arbetsmarknadsområdet bedöms bidra till en minskad långtidsarbetslöshet och till att färre lämnar arbetskraften. Under lågkonjunkturen har de därmed på marginalen bidragit till en varaktigt högre sysselsättning och till en lägre jämviktsarbetslöshet. Arbetslösa i procent av arbetskraften, årsvärden Anm.: Jämviktsarbetslöshet motsvarar skillnaden mellan potentiell arbetskraft och potentiell sysselsättning, i procent av potentiell arbetskraft. Källor: , och egna beräkningar. 61 Arbetskraftsdeltagande avser antal i arbetskraften i relation till antal i befolkningen. Högre löneökningstakter när resursutnyttjandet stiger 3,3 miljoner arbetstagare. Avtalen inom industrin slöts på . Parterna inom industrin har enats om att samordna de nya avtalsförhandlingarna . Det svaga resursutnyttjandet på arbetsmarknaden avspeglas tydligt i de avtalade löneökningarna. De centrala avtalen innehåller betydligt lägre löneökningar än de som förhandlades fram års avtalsrörelse. Sammantaget be- döms lönerna i näringslivet öka 2011, enligt konjunkturlönestatistikens defini- tion (se diagram 5.20). Enligt national- räkenskapernas definition bedöms lönerna öka . Dessa båda lönemått skiljer sig definitionsmässigt åt, främst genom att vissa typer av ersättningar såsom bonusersättning, semesterersättning m.fl. ingår i nationalräken- skapernas lönemått men inte i konjunktur- lönestatistiken.62 I takt med att arbetsmarknadsläget förbättras bedöms lönerna öka i snabbare takt . När nya centrala avtal ska förhandlas fram nästa gång, /2012, är det ett betydligt starkare konjunkturläge än vad som var fallet när de nuvarande avtalen tecknades. Både de centrala avtalen och löneökningarna utöver avtalen bedöms därför bli högre i nästa avtals- runda. Lönerna bedöms dock öka i en relativt måttlig takt även . Det beror på flera samverkande faktorer. För det första är re- sursutnyttjandet på arbetsmarknaden fortsatt lågt 2012, vilket dämpar lönekraven. För det andra bidrar den relativt svaga produktivitetsut- vecklingen till att företagens möjligheter att klara av kraftiga reallöneökningar är begränsade. Den svaga produktivitetsutvecklingen beror delvis på att regeringens politik bidrar till att grupper med en relativt svag förankring på arbetsmarknaden blir sysselsatta. I genomsnitt har dessa grupper en lägre produktivitet och därmed en lägre lön än de som redan är sysselsatta. När fler med relativt låga löner träder in på arbetsmarknaden kommer därför den genomsnittliga lönenivån i ekonomin att dämpas (se fördjupningsrutan Rapport om arbetsmarknadens funktionssätt). När hänsyn tas till produktivitetsutvecklingen, prisutvecklingen för företagen (det s.k. förädlingsvärdepriset), vinstutvecklingen och regeringens reformer är bedömningen att företagens arbetskostnader kommer att öka med 20122015.63 Även lönerna i näringslivet bedöms öka , i nationalräkenskapstermer, 2015 (se tabell 5.7). Diagram 5.20 Centrala avtal och löneökning Källor: och egna beräkningar. 62 visade utfallen för de båda lönemåtten på en mycket stor differens, något som de normalt inte gör. Löneökningarna enligt nationalräkenskaperna var betydligt lägre än enligt konjunkturlöne- statistiken. För en genomgång av skillnaden mellan lönemåtten och orsakerna till den stora diskrepansen 2010, se budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 5.5). 63 Bedömningen av löneutvecklingen 20122015 utgår ifrån att arbetskostnaden bestäms av potentiell produktivitet och av den strukturella utvecklingen av förädlingsvärdepriserna. beaktas även effekten på lönerna som uppkommer på grund av regeringens reformer. I beräkningarna antas vidare att den strukturella vinstandelen är 20122015. Tabell 5.7 Löner och inflation Utfall , prognos för 20112015 KL, hela ekonomin1 NR, hela ekonomi2 -0,2 Anm.: En utförligare tabell återfinns i tabellsamlingen i bilaga 1. 1Timlön enligt konjunkturlönestatistiken. 2Timlön enligt nationalräkenskaperna. 4Ett av mått på underliggande inflation. Källor: , , och egna beräkningar. Den reala lönen, dvs. löneökningen efter det att hänsyn tagits till den allmänna prisutvecklingen enligt konsumentprisindex (KPI), sjönk 2010 till följd av den låga nominella löneökningen. kommer dock reallönen att öka då prisutvecklingen blir lägre än den nominella löneökningen. Reallöneökningen förväntas dock bli något lägre än det historiska genomsnittet (se diagram 5.21). Diagram 5.21 Reallön och nominell lön Anm.: Reallön är nominell löneökning enligt nationalräkenskaperna deflaterad med KPI- Källor: , och egna beräkningar. Lågt underliggande inflationstryck 2011 och 2012 Inflationen mätt som KPIF, dvs. KPI med fast ränta, ligger klart under mål på 2011 och 2012 (se diagram 5.22). Den viktigaste anledningen till detta är det låga resursutnyttjandet och att företagens kostnader per producerad enhet ökar långsamt. Företagens kostnader dämpas både på grund av att produktiviteten ökar och på grund av att företagens arbetskostnader ökar i långsam takt. Kostnaden per producerad enhet, den s.k. en- hetsarbetskostnaden, sjönk kraftigt och är i princip oförändrad 2011, för att därefter successivt öka till 2015 (se diagram 5.23). Vad gäller sammansättningen av priserna på varor och tjänster kommer utveck- lingen av varupriserna att dämpas mer än tjänstepriserna, eftersom produktiviteten väntas växa snabbare i de varuproducerande bran- scherna än i de tjänsteproducerande branscherna. Sammantaget medför detta att priserna på varor och tjänster, som utgör den huvudsakliga delen av samtliga konsumentpriser, ökar måttligt framöver. Därför blir också den underliggande inflationen relativt låg 2011 och 2012.64 Diagram 5.22 KPI, KPIF och KPIF exklusive energi Procentuell förändring jämfört med motsvarande månad föregående år 07 Anm.: KPIF (KPI med fast ränta) är ett av definierat mått på underliggande inflation. KPIF beräknas genom att den del av förändringen i hushållens räntekostnader för egnahem som beror på förändrade räntesatser hålls . Källor: och egna beräkningar. I takt med att konjunkturläget förbättras och företagens enhetsarbetskostnader ökar snabbare kommer priserna på varor och tjänster att öka något snabbare 20132015. Den underliggande inflationen mätt som KPIF kommer gradvis att stiga och vara i linje med inflationsmål på (se diagram 5.22). Inflationen mätt med KPI stiger kraftigt och uppgår till 2014 (se tabell 5.7). Att KPI stiger mer än KPIF beror i hög grad på att 64Med varor och tjänster menas varor exklusive energi (framför allt drivmedel och hushållsel) och tjänster exklusive boende (t.ex. räntor, hyror och reparationskostnader). Detta aggregat utgör av samtliga konsumentpriser. hushållens bostadsräntor ökar när höjer reporäntan. Skillnaden mellan inflationen mätt som KPIF och KPI är därför mycket stor . På lång sikt, då effekten av ändrade räntesatser inte längre påverkar KPI, sammanfaller dock inflationen enligt KPI och KPIF. Diagram 5.23 Enhetsarbetskostnad, produktivitet och timlön Anm.: Samtliga variabler avser näringslivet, timlön enligt nationalräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. började höja reporäntan till följd av den snabba återhämtningen i ekonomin. väntas fortsätta att höja reporäntan ytterligare i takt med att re- sursutnyttjandet och inflationen successivt stiger. Under 20132015, när resursutnyttjan- det är normalt, bedöms reporäntan uppgå till (se tabell 5.2). Osäkerheten är stor avseende den framtida konjunkturutvecklingen och den långsiktigt hållbara tillväxttakten i ekonomin. 65 I scenarioarbetet har makromodellen KIMOD använts. För en beskrivning av modellen se , A. m.fl. KIMOD 2.0: Equilibrium Model of the Swedish Economy, Working paper 100, , 2007. bedöms riskbilden vara balanserad, dvs. riskerna för en sämre respektive bättre utveckling bedöms vara ungefär lika stor. Det är möjligt att återhämtningen går snabbare än i huvudscenariot. Framåtblickande indikatorer tyder på att både hushållen och företagen är mycket positiva och om dessa förväntningar realiseras kan återhämt- ningen bli starkare än vad som förutses i huvud- scenariot. I ett sådant scenario finns det en risk att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden blir ansträngt , vilket skulle dämpa produktionsökningen. I ett sådant scena- rio finns det också risker kopplade till hushållens skuldsättning. De analyser som genomförts av bl.a. och visar att riskerna för den finansiella stabiliteten av högre räntor vid dagens skuldkvot är små. Problem skulle dock kunna uppstå om skuld- kvoten fortsätter att stiga till följd av en stark utveckling av tillgångspriserna. Om utlånings- expansionen ökar ohållbart mycket riskerar det att leda till en framtida abrupt kreditkontraktion och bostadsprisfall, vilket riskerar att fördjupa nästa lågkonjunktur. Som illustreras i alternativscenario 1 skulle en starkare återhämtning i kombination med en fortsatt kraftig utlåningsexpansion på kort sikt leda till en högre BNP-tillväxt och en lägre arbetslöshet i än vad som förutses i huvudscenariot. skulle den ohållbara utlåningsexpansionen och till- gångsprisuppgången kunna leda till en kraftig konjunkturnedgång. Vidare är det möjligt att konjunkturåterhämt- ningen i och i omvärlden dämpas på grund av att oroligheter i och leder till sjunkande oljeproduktion och kraftigt stigande oljepris. Även jord- bävningen, och kärnkraftsolyckorna i kan dämpa den globala konjunktur- återhämtningen. Som illustreras i alternativscenario 2 skulle en svagare internationell utveckling i kombination med ett högre oljepris leda till en lägre tillväxt och en högre arbetslöshet i än vad som förutses i huvudscenariot. Det finns även vissa risker kopplade till euro- peiska bankers finansieringskostnader. Likvidi- tetssituationen för de europeiska bankerna har lättat jämfört med den situation som rådde un- der 2009 och 2010, men läget har ännu inte nor- maliserats. Det finns kvarstående risker med finansieringen för de europeiska bankerna och företagen kopplade till ett stort finansieringsbe- hov framöver, inte minst för de länder som har stora statsfinansiella underskott. Även om risken har minskat för att återhämt- ningen dämpas av fortsatt marknadsoro kopplad till osäkerheten kring statsfinanserna i vissa europeiska länder, kvarstår det underliggande problemen med dåliga offentliga finanser i flera länder. Detta kan leda till förnyad oro på de globala finansmarknaderna och till stora finansieringsproblem för många länder. Den höga offentliga skuldsättningen i många länder innebär också att utrymmet för finanspolitiska stimulanser riskerar att bli mycket begränsat i nästa lågkonjunktur. Sammantaget bidrar dessa faktorer till att nästa lågkonjunktur kan bli djupare än normalt. Vidare råder det stor osäkerhet om vilken effekt finanskrisen har haft på den långsiktigt hållbara produktionsnivån. I huvudscenariot antas att en relativt stor del av fallet i produkti- viteten i samband med finanskrisen är perma- nent. Om produktivitetsfallet i större utsträck- ning beror på en temporär störning kommer den varaktiga BNP-nivån vara högre än vad som för- utses i huvudscenariot. Alternativscenario 1: Snabbare återhämtning och ohållbar skuldsättning I detta alternativscenario antas att återhämt- ningen på kort sikt blir starkare och snabbare än i huvudscenariot, som hushållens skuldsättning ökar kraftigt. Flera indikatorer pekar på att både efterfrågan och arbetsmarkna- den skulle kunna utvecklas starkare än i huvud- scenariot. Exempelvis tyder framåtblickande indikatorer på att både hushållen och företagen är mycket positiva och om dessa förväntningar realiseras fullt ut blir BNP-tillväxten och arbetsmarknadsutvecklingen starkare. I scenariot antas att efterfrågan i både och i omvärl- den blir starkare än i huvudscenariot. Den starkare inhemska efterfrågan i kombi- nation med en högre efterfrågan på svenska exportvaror medför att BNP-tillväxten blir högre 2011 och 2012 (se diagram 5.24 och tabell 5.8). är BNP-tillväxten högre än i huvudscenariot. Den högre efterfrå- gan medför att arbetsmarknaden utvecklas star- kare 2011 och 2012 i detta scenario. Sysselsätt- ningstillväxten blir högre och arbetslösheten blir lägre än vad som förutses i huvudscenariot. är arbetslösheten jämfört i huvudscenariot (se tabell 5.8). En starkare arbetsmarknad och en högre kon- sumtion leder till högre skatteintäkter och lägre utgifter, vilket sammantaget förbättrar de of- fentliga finanserna jämfört med bedömningen i huvudscenariot. Tabell 5.8 Nyckeltal, alternativscenario 1 med snabbare återhämtning och ohållbar skuldsättning Prognos enligt huvudscenariot inom parentes, procentuell förändring om annat ej anges (4,6) (3,8) (3,6) (2,8) (2,7) (1,9) (1,1) (1,8) (1,0) (1,2) (2,5) (1,4) (1,3) (1,1) (0,6) (7,3) (6,6) (5,8) (5,2) (4,9) -0,8 -0,2 -1,0 -1,1 (-1,9) (-0,7) (-0,1) (0,1) (0,0) (2,25) (3,25) (3,75) (3,75) (3,75) (2,6) (3,2) (3,4) (3,5) (3,5) (2,5) (2,0) (2,8) (2,7) (2,4) (0,3) (1,8) (2,8) (3,6) (4,4) 2Procent av arbetskraften. 3Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP.