prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — När en kund ger ett institut i uppdrag att för- värva finansiella instrument för kundens räkning händer det att institutet i stället för att genomföra förvärvet på en marknadsplats låter kunden förvärva instrumenten från institutets eget lager. Vid denna typ av förvärv bör risken vara försumbar för att institutet skulle tillämpa felaktig prissättning på så sätt att kunden skulle få köpa instrumenten till ett pris som understi- ger marknadsvärdet. Det bör således vara möjligt att överföra tillgångar till investeringssparkontot som har förvärvats från det investeringsföretag som för kontot. Av 23 kap. aktiebolagslagen (2005:551) följer att två eller flera företag kan gå samman genom att samtliga tillgångar och skulder i ett eller flera av bolagen övertas av ett annat aktiebolag mot vederlag till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen (fusion). Vederlaget till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen ska helt eller delvis bestå av aktier i det övertagande bolaget. För aktieägare i överlåtande bolag innebär en fusion ett förvärv av aktier i övertagande bolag. Överfö- ringar till investeringssparkontot av aktier som har förvärvats på sådant sätt bör kunna ske. Enligt bestämmelserna i 24 kap. aktiebolagsla- gen kan ett aktiebolag delas genom att bolagets tillgångar och skulder övertas av ett eller flera andra aktiebolag mot vederlag till aktieägarna i det överlåtande bolaget (delning). aktieägarna i det överlåtande bolaget ska helt eller delvis bestå av aktier i det eller de överta- gande bolagen. På samma sätt som vid fusion kan en delning innebära förvärv av aktier. Även i sådana fall bör det vara möjligt att överföra de förvärvade aktierna till investeringssparkontot. Bara så stor del av de aktier som kontoinneha- varen har förvärvat som fusions- eller delnings- vederlag som härrör från aktier som har förvarats på investeringssparkontot, och som har upplösts i samband med fusionen eller delningen, bör få överföras till kontot. Följande exempel kan illu- strera det sagda: Bolaget A övertas av bolaget B genom fusion. Den fysiska personen har innan fusionen 50 aktier i bolaget A på sitt invester- ingssparkonto och 50 aktier i samma bolag på sitt värdepapperskonto. I detta fall får bara hälften av det sammanlagda antalet aktier F har förvärvat genom fusionen överföras till inve- steringssparkontot. Den andra hälften får inte överföras till investeringssparkontot. I 48 a kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, finns bestämmelser om framskju- ten beskattning vid andelsbyten. Reglerna base- ras på EG:s fusionsdirektiv (90/434/EEG). Direktivet ställer som krav att ett andelsbyte inte ska utlösa omedelbar beskattning. Med andels- byte avses ett förfarande som uppfyller bland annat följande förutsättningar: En fysisk person (säljaren) ska avyttra en andel (den avyttrade andelen) i ett företag till ett annat företag (det köpande företaget). Ersättningen ska vara mark- nadsmässig och lämnas i form av andelar i det köpande företaget (mottagna andelar). Ersätt- ningen får till en del lämnas i pengar. Härutöver gäller bland annat, med vissa undantag, att vid utgången av det kalenderår då avyttringen sker ska det köpande företaget inneha andelar i det avyttrade företaget med ett sammanlagt röstetal som överstiger av röstetalet för samtliga andelar i det avyttrade företaget. Om förutsättningarna för andelsbyte är uppfyllda ska den mottagna andelen i det köpande företaget anses förvärvad för en ersättning som motsvarar det omkostnadsbelopp som gällde för den avytt- rade andelen. Det fastställs således inte någon kapitalvinst vid andelsbytet. Ersättningen vid en avyttring som är ett led i ett förfarande om andelsbyte ska alltså vara marknadsmässig. Det bör därför vara tillåtet för en kontoinnehavare att förvärva ersättning i form av finansiella instrument som ett led i ett sådant förfarande. Liksom vid fusion och delning kan det före- komma att kontoinnehavaren har andelar som är föremål för andelsbyte dels på investerings- sparkontot, dels på ett annat konto som inte är ett investeringssparkonto. I sådana fall får, enligt samma modell som gäller för fusions- och delningsvederlag, inte större andel av den sammanlagda ersättningen som kontoinnehava- ren får vid ett andelsbyte överföras till investeringssparkontot än vad som svarar mot de avyttrade andelarna som förvaras på kontot. Eftersom skatt på tillgångar på ett invester- ingssparkonto inte baseras på verkliga vinster eller förluster kan transaktioner mellan olika kontoinnehavares investeringssparkonton inte leda till skatteundandraganden genom att kontoinnehavarna tillämpar felaktig prissättning. Av denna anledning bör överföringar av inve- steringstillgångar som har förvärvats från en annan kontoinnehavare som förvarar tillgångarna på sitt investeringssparkonto vara tillåtna. Det gäller såväl förvärv genom onerösa som benefika fång. Av avsnitt 6.13.3.3 framgår dock att överföring av investeringstillgångar mellan två investeringssparkonton med olika innehavare i vissa fall ökar mottagarens kapitalunderlag. Finansiella instrument som förvaras på ett investeringssparkonto kan ge innehavaren rätt till utdelning i form av investeringstillgångar. Överföringar av tillgångar som har förvärvats på detta sätt bör vara tillåtna. För att överföring av investeringstillgångar till ett investeringssparkonto ska få ske krävs utöver vad som ovan angivits om att tillgångarna ska ha förvärvats på visst sätt, att tillgångarna överförs till kontot i samband med att de förvärvas. Med överföring i samband med förvärvet avses att överföringen inte får dröja utöver den tid som krävs för att överföring av tillgångar ska kunna genomföras i de ovan redovisade situationerna. Orsaken till detta krav är att det annars eventu- ellt skulle vara möjligt att förvärva tillgångar och därefter invänta en värdeuppgång innan tillgång- arna överförs till investeringssparkontot. Till- gångarna skulle därefter kunna avyttras på inve- steringssparkontot utan att värdeuppgången, som uppstått innan tillgångarna förtecknades på kontot, beskattas som en kapitalvinst. Eftersom tillgångarna inte förvarats på ett investerings- sparkonto som värdet ökar kommer heller inte schablonbeskattning att ske. Genom att tillgångarna måste överföras i nära anslutning till förvärvet förhindras i hög utsträckning eventuella möjligheter att kringgå beskattning genom att dröja med överföringen. har framfört att det är oklart om värdepapper som förvärvats på termin får överföras till investeringssparkontot. pekar på att det i dessa fall rör sig om ett förvärv av aktier till en bestämd köpeskilling men med leverans . Ett terminavtal är ett avtal i vilket parterna kommer överens om överlåtelse av viss vara och till ett pris som bestäms vid avtalets ingående. Termins- avtalet innefattar en skyldighet för både köpare och säljare att fullgöra sina åtaganden enligt avtalet vid den överenskomna tidpunkten. För det fall att terminsavtalet fullföljs genom leverans innebär det för köparen av en termin att denne på slutdagen ska köpa den underliggande tillgången för det avtalade priset. Enligt regeringens uppfattning är det först när termins- avtalet fullföljs genom leverans som det faktiskt förvärvet av den underliggande tillgången sker. För att den underliggande tillgången ska få överföras till investeringssparkontot på vilket terminen förvarades krävs, utöver att den överförs till kontot i samband med förvärvet, att tillgången har förvärvats på sådant sätt som har angivits ovan under förevarande rubrik. Det vill säga att kontoinnehavaren har förvärvat till- gången t.ex. på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform, eller från investeringsföretaget som vid förvärvet förde investeringssparkontot. Tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket lagen om investeringsspar- konto och kvalificerade andelar får förvaras på ett investeringssparkonto under maximalt , se avsnitt 6.13.2.17. Det är inte uteslutet att kontoinnehavaren på grund av innehavet av sådana tillgångar förvärvar andra finansiella instrument som är investerings- tillgångar. I de säkerligen sällsynta fall detta inträffar får det förutsättas att innehavaren har kännedom om eventuella transaktioner i företa- get som kan ge upphov till förvärv för delägarna. Innehavaren kan då agera genom att exempelvis avföra tillgångarna som omfattas av ägarbegräns- ningen eller de kvalificerade andelarna från inve- steringssparkontot innan förvärvet sker. Detta måste för övrigt också ske inom trettiodagarspe- rioden. Det kan i och för sig inte helt uteslutas att kontoinnehavaren inte är medveten om förvärv som sker på grund av innehav av en till- gång som omfattas av ägarbegränsningen eller en kvalificerad andel. Mot bakgrund av detta anför att det finns en risk för att investeringssparkontot förlorar sin status som sådant konto utan att detta kan tillskrivas kontoinnehavarens passivitet eller nonchalans. Regeringen bedömer dock sannolikheten för att något sådant inträffar som liten. Intresset av att så långt som möjligt hålla tillgångar som omfat- tas av ägarbegränsningen och kvalificerade ande- lar, och tillgångar som härrör från innehavet av sådana tillgångar, borta från investeringsspar- kontot bör ha företräde framför risken för att ett investeringssparkonto upphör av nämnda anled- ning. Överföring av finansiella instrument till ett investeringssparkonto vid sådana förvärv bör därför inte få ske. Kontofrämmande tillgångar som har förvär- vats direkt från emittenten vid en emission vars syfte är att tillgångarna ska bli investeringstill- gångar får, enligt 18 § i den föreslagna lagen, för- varas på ett investeringssparkonto till och med den sextionde dagen efter den dag då de emitte- rades. Om tillgångarna inom denna tidsfrist byter karaktär till investeringstillgångar får de dock, med stöd av andra bestämmelser i den föreslagna lagen, förvaras på investeringsspar- kontot tills vidare. Det är mycket osannolikt att kontoinnehavaren som tillgångarna som mest får förvaras på inve- steringssparkontot med stöd av 18 § på grund av innehavet förvärvar andra finansiella instrument som är investeringstillgångar. Om så ändå sker bör de förvärvade tillgångarna inte få överföras till investeringssparkontot. Andra överföringar av investeringstillgångar från annan till kontoinnehavarens invester- ingssparkonto än de som nämns under denna rubrik bör inte få ske. I 13 § lagen om investeringssparkonto tas bestämmelser om överföring av investerings- tillgångar till ett investeringssparkonto in, se avsnitt 3.1. Regeringens förslag: Kontofrämmande tillgångar får överföras till ett investeringssparkonto av någon annan än kontoinnehavaren bara i vissa situationer. Detta gäller om kontoinnehavaren har förvärvat tillgångarna från den som har emitterat dem om tillgångarna från emissionen avses bli upptagna på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform. Tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket lagen om investeringssparkonto och kvalificerade andelar som har förvärvats på detta sätt får dock inte överföras till ett investerings- sparkonto. Överföringar av kontofrämmande tillgångar får också ske om kontoinnehavaren har förvärvat tillgångarna från den som har emitterat tillgångarna om förvärvet avsåg teck- ningsrätter, fondaktierätter, säljrätter eller liknande finansiella instrument och om förvärvet grundades på tillgångar som vid förvärvet förva- rades på investeringssparkontot. Sådana överfö- ringar får också ske vid kontoinnehavarens förvärv från övertagande bolag om tillgångarna avsåg ersättning till aktieägarna vid en fusion eller delning av aktiebolag och om tillgångarna förvärvades på grund av aktier som vid förvärvet förvarades på kontot, från köpande företag om förvärvet var ett led i ett förfarande om andels- byte och om tillgångarna förvärvades på grund av andelar som vid förvärvet förvarades på kontot eller genom utdelning på tillgångar som vid förvärvet förvarades på investeringsspar- kontot. I likhet med vad som gäller överföring av investeringstillgångar får kontofrämmande tillgångar överföras till ett investeringssparkonto enbart om överföringen sker i samband med att tillgångarna förvärvas. Kontofrämmande tillgångar som har förvär- vats på grund av tillgångar som omfattas av ägar- begränsningen i 7 § första stycket lagen om inve- steringssparkonto, kvalificerade andelar eller på grund av kontofrämmande tillgångar som vid förvärvet förvarades på ett investeringssparkonto med stöd av 18 § lagen om investeringsspar- konto får inte överföras till investeringsspar- kontot. Andra överföringar av kontofrämmande till- gångar till investeringssparkontot av någon annan än kontoinnehavaren får inte ske. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Se avsnitt 6.13.2.12.1 för anför bland annat att innehavare av kvalificerade andelar inte alltid har kännedom om eventuella transaktioner i bolaget som kan förväntas ge upphov till förvärv för andelsägarna. Den föreslagna regleringen kan därför tänkas leda till att en otillåten överföring av ett finansi- ellt instrument till investeringssparkontot sker och att investeringssparkontot därmed upphör utan att detta kan tillskrivas kontoinnehavaren som dennes passivitet eller nonchalans. synpunkter bemöts i avsnitt 6.13.2.12.1. Skälen för regeringens förslag: En utgångs- punkt för investeringssparkonto är att denna sparform ska avse sparande i investeringstill- gångar. Av praktiska skäl är det dock nödvändigt att i vissa fall tillåta överföring av kontofräm- mande tillgångar från annan till ett investerings- sparkonto. Det rör sig om överföringar i samband med förvärv av kontofrämmande tillgångar som dels inom kan förväntas bli investeringstillgångar, dels härrör från vissa typer av förvärv av kontoinnehavaren som denne inte har tagit initiativet till. I det följande redogörs för vilka slags förvärv som innebär att kontofrämmande tillgångar får överföras till ett investeringssparkonto. Överföring till ett investeringssparkonto i samband med förvärv av finansiella instrument som har emitterats i syfte att de ska bli invester- ingstillgångar i den bemärkelsen att de avses bli upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform bör få ske under två förutsätt- ningar. Den första förutsättningen bör vara att tillgångarna ska förvärvas från den som har emitterat dem och den andra förutsättningen bör vara att avsikten ska vara att tillgångarna ska bli föremål för handel på nämnd marknadsplats inom från emissionen. Tidsfristen måste vara tillräckligt lång för att handeln med de emitterade tillgångarna ska hinna komma igång. Det föreslås att tillgångar som har förvär- vats från emittenten och som avses bli invester- ingstillgångar senast den trettionde dagen efter den dag då de emitterades får överföras. Detta innebär t.ex. att aktier som kontoinnehavaren har förvärvat från det emitterande bolaget får överföras till dennes investeringssparkonto om syftet med emissionen är att aktierna inom den angivna tidsfristen ska tas upp till handel på en reglerad marknad eller en handelsplattform. Även obligationer eller andra skuldförbindelser som har förvärvats direkt från den som har gett ut dem får överföras om syftet med utgivningen är att de senast den trettionde dagen efter den dag då de emitterades ska tas upp till handel på en sådan marknadsplats. Obligationer som för- värvas direkt från den som har emitterat dem utgör alltid kontofrämmande tillgångar, oavsett om liknande eller identiska obligationer redan är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en handelsplattform. Nyemitterade kontofräm- mande tillgångar som omfattas av ägarbegräns- ningen i 7 § första stycket lagen om invester- ingssparkonto eller är kvalificerade andelar bör dock inte få överföras till kontot även om nämnda förutsättningar är uppfyllda. Som fram- går av avsnitt 6.13.3.3 finns det skattemässiga skäl för att så långt som möjligt begränsa rätten att förvara sådana tillgångar på ett investerings- sparkonto. Eftersom dessa tillgångar även fortsättningsvis skulle vara kontofrämmande även om de blev föremål för handel på avsedd marknadsplats finns det ingen anledning att tillåta att de överförs till ett investeringsspar- konto i dessa situationer. Ett aktiebolag kan välja att tilldela aktieägarna finansiella instrument som ett led i vissa trans- aktioner i bolaget. En enskild aktieägare har inte nödvändigtvis kännedom om ett sådant beslut förrän de tilldelade instrumenten förs över till dennes konto. Vid en nyemission är det t.ex. vanligt att aktieägarna ges företrädesrätt till de nya aktierna genom att de av bolaget erhåller teckningsrätter som ger rätt att teckna nya aktier till ett bestämt pris. På samma sätt är det vanligt vid fondemission att aktieägarna tilldelas fond- aktierätter som ger rätt till fondaktier och vid s.k. riktade återköp av aktier erhåller aktieägarna vanligtvis säljrätter i förhållande till sina innehav som ger rätt att avyttra aktier till bolaget till ett visst återköpspris. Denna typ av finansiella instrument är inte föremål för någon slags handel förrän tidigast efter det att de har tillde- lats aktieägarna. När sådana finansiella instrument överförs från den som har emitterat tillgångarna till aktieägarna är de vid själva överföringen således normalt kontofrämmande tillgångar. Det bör vara tillåtet att överföra teck- ningsrätter, fondaktierätter, säljrätter och liknande finansiella instrument till ett inve- steringssparkonto när de förvärvats på grund av innehav av andra finansiella instrument som förvaras på ett investeringssparkonto. Sådana finansiella instrument som har förvärvats på grund av innehav av finansiella instrument som inte förvaras på ett investeringssparkonto får således inte överföras till kontot. Det kan i detta sammanhang nämnas att aktiebolag även kan genomföra t.ex. nyemis- sioner utan utgivande av teckningsrätter. Om aktierna i bolaget redan innan nyemissionen var föremål för handel på sådan marknadsplats som krävs för att aktierna ska betraktas som inve- steringstillgångar ska även de nyemitterade akti- erna, som alltså förvärvas direkt från bolaget utan utnyttjande av en utgiven teckningsrätt, betraktas som investeringstillgångar. Det är alltså bestämmelserna om överföring av investerings- tillgångar som är tillämpliga i dessa fall. Aktier som är kontofrämmande tillgångar som har för- värvats vid en nyemission utan utgivande av teckningsrätter bör inte få överföras till ett inve- steringssparkonto. En innehavare av aktier i ett bolag som upplö- ses genom fusion eller delning har inte alltid deltagit i, eller varit medveten om, beslutet som ledde fram till upplösningen. Det kan vara så att innehavaren först när denne tilldelas fusions- eller delningsvederlag blir medveten om detta förhållande. Man kan därför inte utgå från att en kontoinnehavare som innehar aktier i ett bolag som upplöses genom fusion eller delning har möjlighet att anvisa att vederlag i form av kontofrämmande tillgångar inte ska överföras till investeringssparkontot utan ska placeras utanför detta konto. Av denna anledning bör överföring av kontofrämmande tillgångar kunna ske till ett investeringssparkonto om de har förvärvats som fusions- eller delningsvederlag. Vid förvärv av fusions- och delningsvederlag i form av konto- främmande tillgångar bör gälla, på samma sätt som för vederlag i form av investeringstillgångar, att bara så stor del av kontoinnehavarens andel av vederlaget som härrör från aktier som har förvarats på investeringssparkontot bör få överföras till kontot. Mottagna andelar som förvärvas som ett led i ett förfarande om andelsbyte enligt IL bör få överföras till investeringssparkontot även om de är kontofrämmande tillgångar. Finansiella instrument som förvaras på ett investeringssparkonto kan ge innehavaren rätt till utdelning i form av andra finansiella instru- ment som är kontofrämmande tillgångar. Sådan utdelning bör kunna överföras till investerings- sparkontot. För att överföring av kontofrämmande till- gångar till ett investeringssparkonto ska få ske krävs utöver vad som ovan angivits att tillgång- arna överförs till kontot i samband med att de förvärvas. Med överföring i samband med förvärvet avses att överföringen inte får dröja utöver den tid som krävs för att överföring av tillgångar ska kunna genomföras i de ovan redo- visade situationerna. Orsaken till detta krav är att det annars eventuellt skulle vara möjligt att förvärva tillgångar och därefter invänta en värde- uppgång innan tillgångarna överförs till inve- steringssparkontot. Problematiken beskrivs ytterligare i ovanstående avsnitt om överföring av investeringstillgångar. Tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket lagen om investeringsspar- konto och kvalificerade andelar får förvaras på ett investeringssparkonto till och med den tret- tionde dagen från det att de först förvarades på investeringssparkontot i denna egenskap, se avsnitt 6.13.2.17. Det skulle kunna inträffa att kontoinnehavaren på grund av innehavet av sådana tillgångar förvärvar andra kontofrämmande tillgångar. Det får i dessa fall normalt förutsättas att innehavaren har känne- dom om eventuella transaktioner i företaget som kan ge upphov till förvärv för andelsägarna. Innehavaren kan då agera genom att exempelvis avföra tillgångarna från investeringssparkontot innan förvärvet sker. Detta måste ju för övrigt också ske inom trettiodagarsperioden. Finansi- ella instrument som härrör från tillgångar som avses i detta stycke och som förvaras på ett inve- steringssparkonto bör hållas utanför kontot. Överföring av kontofrämmande tillgångar till investeringssparkontot vid förvärv på grund av tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen eller kvalificerade andelar bör därför inte få ske. Kontofrämmande tillgångar som har förvär- vats direkt från emittenten vid en emission vars syfte är att tillgångarna ska bli investeringstill- gångar får, enligt 18 § i den föreslagna lagen, förvaras på ett investeringssparkonto till och med den sextionde dagen efter den dag då de emitterades. Om tillgångarna inom denna tids- frist byter karaktär till investeringstillgångar får de dock, med stöd av andra bestämmelser i den föreslagna lagen, förvaras på investeringsspar- kontot tills vidare. Det är mycket osannolikt att kontoinnehavaren som tillgångarna som mest får förvaras på inve- steringssparkontot med stöd av 18 § på grund av innehavet förvärvar andra kontofrämmande tillgångar. Om så ändå sker bör de förvärvade tillgångarna inte få överföras till investerings- sparkontot. Andra överföringar av kontofrämmande till- gångar från annan till kontoinnehavarens investeringssparkonto än de som nämns under denna rubrik bör inte få ske. I 14 § lagen om investeringssparkonto tas bestämmelser om överföring av konto- främmande tillgångar till ett investeringsspar- konto in, se avsnitt 3.1. Regeringens förslag: Överföring av finansiella instrument som förvaras på ett investeringsspar- konto till någon annan än kontoinnehavaren efter försäljning, byte och liknande överlåtelser av tillgångarna får ske i vissa situationer. Detta gäller investeringstillgångar om de har överlåtits på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform.