prop · GZ031d16 · 2011-09-20 00:00:00 — Som ett första steg i arbetet har regeringen gett , , , , och Kriminalvården i uppdrag att, i samverkan med , genomföra en första etapp av arbetet . Etappen innebär att det införs ett elektroniskt huvudflöde mellan dessa myndigheter. Härigenom skapas möjligheter att återanvända och följa viss information. Dessutom läggs grunden för kommande utvecklingsarbete. Ett effektivt rättsväsende byggt på samarbete och kunskap De senaste årens resursförstärkningar inom rättsväsendet har varit nödvändiga för att stärka brottsbekämpningen. Att enbart tillföra resurser räcker dock inte. Lika viktigt är det att resurserna används så ändamålsenligt och effektivt som möjligt. För att ytterligare förbättra effektiviteten finns det ett behov av att stärka samarbetet mellan myndigheterna inom rättsväsendet. Även rättsväsendets samarbete med andra myndigheter, kommuner, landsting och privata aktörer behöver utvecklas. Att stärka kunskapsbasen inom rättsväsendet är också en viktig grundförutsättning för att kunna uppnå ökad effektivitet. Erfarenheter om vad som fungerar och inte fungerar måste systematiskt tas tillvara. Verksamhets- och resultatuppföljning på alla nivåer ska vara en kontinuerlig och integrerad del av myndigheternas verksamhet. En sådan uppföljning bidrar till att identifiera relevanta förbättringsområden och ger vägledning om var ansvaret för olika åtgärder bör ligga, vilket i sin tur förbättrar möjligheterna till styrning av verksamheterna. Genom aktiv verksamhets- och resultatuppföljning finns det också möjlighet att uppmärksamma framgångsrika tillvägagångssätt som kan spridas vidare till övriga delar av landet. De förbättrade möjligheter till sådan uppföljning som införandet av en elektronisk informationsförsörjning framöver kommer att ge ska tas tillvara. Rättsväsendets myndigheter behöver också försäkra sig om att de metoder som används vid behov granskas, följs upp och utvärderas. Det finns ett behov av att forsknings- och utvecklingsarbetet inom rättsväsendet utvecklas och organiseras för att få allt större genomslag i verksamheterna inom hela rättskedjan. Lika viktigt som att rättsväsendet ser till att använda svensk forskning och utvecklingsverksamhet och att bygga upp kunskap från egna erfarenheter, är att den kunskap som produceras internationellt och de erfarenheter som görs i andra länder tas tillvara. Även om det finns variationer i brottsproblematiken mellan olika länder, finns det mycket som är lika. Över hela världen pågår forskning och åtgärder för att minska problemen. Sammantaget ger det en väldig kunskapsmängd. Att ta del av denna kunskap och omsätta den i praktiken är en viktig nyckel till en effektiv och ändamålsenlig användning av rättsväsendets resurser. Det internationella kriminologipriset, The in Criminology, som delades ut för sjätte gången, bidrar till att både hämta hem och sprida sådan kunskap och det internationella tredagarssymposiet som arrangeras i anslutning till prisceremonin fokuserar på sådan tillämpad forskning med fokus på hur den kan användas i rättsväsendet. För att säkra detta kunskapsutbyte även föreslår regeringen att en stiftelse bildas så att Kriminologipriset får en ändamålsenlig, effektiv och långsiktig organisation. För att rättsväsendet ska kunna fungera effektivt i alla delar krävs vidare ett väl utvecklat internationellt samarbete, såväl mellan de stater som finns i vårt närområde som med övriga världen. Det internationella samarbetet är av betydelse för såväl effektiviteten och resultatet som rättssäkerheten och förtroendet för de rättsvårdande myndigheterna. Samarbetet med utländska myndigheter och domstolar samt samarbetet genom samordningsorgan såsom Eurojust, Europol, Frontex och ska ses som en integrerad del av det arbete som utförs av rättsväsendets myndigheter. Rättsväsendets medverkan i internationella insatser är i första hand ett bidrag till fredlig och säker utveckling i de länder som insatserna pågår men utgör också en möjlighet att inhämta information och kunskap om omvärlden samt höja personalens internationella kompetens. Rättsväsendet bidrar med personal och kompetens till internationella freds- och säkerhetsfrämjande insatser som leds av FN, EU och . En allt större efterfrågan på personal till dessa insatser kräver i sin tur att formerna för det internationella deltagandet utvecklas och att myndigheternas olika delar stärks var för sig men även inbördes dock utan att detta inverkar menligt på den nationella verksamheten. Det gäller poliser, åklagare, domare, kriminalvårdare och andra civila experter. Erfarenheter från deltagandet i internationella insatser bör bättre tas tillvara i de utsändande myndigheterna, så att rättsväsendets medverkan i internationella insatser också kan bidra till att skapa nytta för den operativa kärnverksamheten i . Det bästa sättet att öka tryggheten för alla är att förhindra att brott begås. Målet för den brottsförebyggande verksamheten är att brottsligheten ska minska och att antalet brottsoffer ska bli färre. Det brottsförebyggande arbetet är en viktig uppgift för framförallt Polisen, Säkerhetspolisen, samt . Även Kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete är av stor betydelse när det gäller att förebygga brott. Andra myndigheter, exempelvis och , bidrar också till det brottsförebyggande arbetet. En integrerad del av den övriga politiken Brottslighet är ett allvarligt samhällsproblem. Att bryta utanförskapet är en central del i det brottsförebyggande arbetet. De brottsförebyggande insatserna innefattar därför åtgärder inom flera utgiftsområden och kräver ett brett engagemang från statliga myndigheter, kommuner, näringsliv, föreningsliv och andra ideella organisationer och även enskilda medborgare. För att minska brottsligheten och öka tryggheten krävs exempelvis samlade insatser mot missbruk av alkohol och narkotika, åtgärder inom skola och socialtjänst, kontroll av penningflöden samt insatser inom bostads- och arbetsmarknadspolitikens område. Företagande och arbete är också viktiga verktyg i det brottsförebyggande arbetet. Föräldrar har huvudansvaret för att barn inte begår brott men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd som den kan 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 För att förebygga ungdomsbrottslighet måste samverkan formaliseras och utvecklas gemensamt mellan och av bland annat polis, skola, socialtjänst och ideella organisationer. När det gäller unga människor är det viktigt att åtgärder är tydliga och sätts in tidigt för att förhindra att de fastnar i kriminalitet. Samverkan och närvaro på alla nivåer Det lokala brottsförebyggande arbetet Det är viktigt att det brottsförebyggande arbetet sker på lokal nivå av dem som bäst känner till de problem som finns i närområdet. Olika aktörer som polis, skola, socialtjänst och näringsliv samarbetar för att förebygga brott och öka tryggheten. Även många ideella organisationer på lokal nivå bidrar aktivt i det brottsförebyggande arbetet. De senaste årens arbete har lett till ökad samverkan mellan Polisen och kommuner över hela landet. Engagemanget hos lokala aktörer har stärkts. har i uppgift att se till att de brottsförebyggande aktörerna på lokal nivå har tillgång till kunskap för att utifrån sina lokala förutsättningar kunna förebygga brott och otrygghet. I och med det finns förutsättningar för att fortsätta det lokala brottsförebyggande arbetet. Brottsförebyggande rådets stöd till nätverksträffar och särskilda utbildningsseminarier är viktiga instrument för att utveckla det arbete som bedrivs på lokal nivå. Även i arbetet med att förebygga återfall i brott är det viktigt att samverkan är en naturlig del. har ett etablerat samarbete med Kommuner och Landsting vilket bidrar till kunskapsspridning. Det är angeläget att samtliga samhällsföreträdare aktivt tar ansvar för det förebyggande arbetet och att samarbetet ytterligare fördjupas mellan kommunala företrädare och Kriminalvården. Polisen har också en viktig funktion i detta arbete. Regeringens satsning på Polisen ska verkställas med inriktning på att öka tryggheten i samhället. Möjligheterna att rikta insatser, sprida goda exempel och göra utbildningsinsatser har ökat. Att poliserna har blivit fler medför en ökad synlighet och tillgänglighet. Större tillgänglighet och ökad lokal förankring ger också förbättrade möjligheter att utveckla samarbetet med andra aktörer 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 som till exempel skolan och . Polisen ska vara synlig och tillgänglig på tider och platser där många människor rör sig och där man har goda möjligheter att möta människor i deras vardag. Tryggheten i samhället ökar och risken för att utsättas för brott upplevs som mindre. För att uppnå detta måste verksamheten bedrivas planlagt och underrättelsestyrt. Det är därför positivt att Polisen fortsätter sitt arbete med att utveckla Polisens underrättelsemodell och andra verktyg för att ytterligare utveckla förmågan att planera och leda verksamheten. Det är också viktigt att de brottsförebyggande insatserna kontinuerligt följs upp och utvärderas. Beprövade och effektiva arbetsmetoder bör spridas till andra polismyndigheter för att stärka Polisens samlade förmåga att förebygga brott. Förebyggande åtgärder mot ekonomisk brottslighet Den ekonomiska brottsligheten är utbredd och utgör ett hot mot samhället. Konsekvenser i form av uteblivna skatteintäkter, försämrad investeringsvilja och illojal konkurrens skadar såväl enskilda människor som samhället och näringslivet. Det är därför viktigt att på bred front vidta åtgärder för att förebygga sådan brottslighet. Genom att öka upptäcktsrisken fyller en viktig brottsförebyggande funktion. Vidare besitter särskild kunskap om den ekonomiska brottsligheten och dess utveckling. Denna kunskap spelar en betydelsefull roll i samhällets gemensamma brottsförebyggande arbete och det är därför angeläget att samverkan mellan myndigheter och organisationer fortsätter att utvecklas. Möjligheten att skapa stor ekonomisk är en central faktor bakom kvalificerad ekonomisk brottslighet och grov organiserad brottslighet. En viktig brottsförebyggande åtgärd är att minska incitamenten till att begå sådana brott genom att spåra, förverka och återföra vinster av brott. Re- geringen förutsätter att detta arbete utvecklas ytterligare. Brottsligheten förändras i takt med samhällets utveckling. Det krävs kunskap om brottsligheten och dess orsaker samt kunskap om hur brott kan förebyggas. Regeringen kommer att öka fokus på hur myndigheterna i rättsväsendet samverkar och den fortsatta utvecklingen ska innebära att kvaliteten och effektiviteten i verksamheterna i hela landet förbättras. Det starka ömsesidiga beroende som finns mellan brottmålskedjans olika myndigheter har kommit mer i fokus. handlar det särskilt om ett krav på bättre samordning och samverkan av verksamhetsutvecklingen i brottmålskedjan till gagn för den operativa verksamheten. Det är viktigt med regelbunden uppföljning och utvärdering av de insatser och åtgärder som har vidtagits. Regeringen kommer även fortsättningsvis att ta initiativ till utvärderingar av reformer av olika slag inom rättsväsendet. Brottsförebyggande rådets arbete ska utgöra ett kunskaps- och metodstöd i andra myndigheters verksamhet. Rådet initierar och bedriver utvärdering och tillämpad forskning som ett led i utvecklingen av rättsväsendet. Myndigheten ska fokusera på att ta fram och sprida kunskap om framgångsrik brottsbekämpning och brottsförebyggande verksamhet, såväl nationell som internationell. Regeringen ser det även som angeläget att utgör ett faktiskt stöd för hela rättskedjan i dess uppdrag att utveckla och effektivisera verksamheten. Kriminalunderrättelsetjänsten har en betydelsefull funktion för att stödja Polisens dagliga operativa verksamhet. Informationen som finns hos kriminalunderrättelsetjänsten ska tas tillvara och ligga till grund för den planlagda brottsförebyggande verksamheten. En viktig uppgift för kriminalunderrättelsetjänsten är därför att bereda och tillhandahålla underlag till strategiska och operativa beslut avseende prioritering och genomförande av sådana insatser. Detta behov finns såväl i ett nationellt som ett internationellt perspektiv. Utvecklad samverkan mot terrorism På terrorismbekämpningsområdet fortsätter samarbetet. mot terrorism är den centrala strukturen för att avvärja, förebygga, skydda mot och hantera konsekvenser av terroristverksamhet. Antalet medverkande myndigheter har utökats med ytterligare en, Transportstyrelsen. Den permanenta arbetsgruppen Nationellt NCT) fortsätter att producera och delge terrorhotbilder mot och svenska intressen utifrån myndighetsgemensamma underrättelser. Målet för verksamheten utredning och lagföring är att brottsuppklaringen ska öka och att verksamheten bedrivs med högt ställda krav på kvalitet och effektivitet. Polisen ansvarar tillsammans med och för merparten av verksamheten inom utredning och lagföring. Andra myndigheter med uppgifter inom detta område är Säkerhetspolisen, , och samt , och . För att rättsväsendet ska åtnjuta ett fortsatt högt förtroende hos allmänheten måste misstankar om brott utredas med hög kvalitet och effektivitet. Med regeringens satsningar på rättsväsendet har myndigheternas förutsättningar att bedriva sina verksamheter påtagligt förbättrats, vilket också regeringen förväntar sig ska återspeglas i tydliga resultatförbättringar framöver. Rättsväsendets verksamheter ska bedrivas ur ett medborgarperspektiv. Det innebär bland annat att tiden från en brottsanmälan till dom och straffverkställighet ska vara så kort som omständigheterna i det enskilda ärendet medger. Av största vikt är att rättsväsendet har god förmåga att agera med kraft och särskild skyndsamhet när barn och ungdomar är inblandade, antingen som lagöverträdare eller brottsdrabbade. Myndigheternas arbete för att korta handläggningstiderna och för att hålla de särskilda tidsfrister som finns i ungdomsmål måste fortsätta. Förbättrade arbetsrutiner och ökad samordning Väl fungerande samarbete samt samordnade mål och insatser är av stor betydelse för att brottsutredningsverksamheten ska kunna bli bättre. Arbetsmetoder och rutiner ska underlätta måluppfyllelsen för respektive myndighet och för rättsväsendet som helhet. har , och haft särskilda regeringsuppdrag 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 för att öka effektiviteten och förbättra samverkan i hanteringen av mängdbrott. Inom rättsväsendet pågår ett aktivt utvecklingsarbete på mängdbrottsområdet, vilket är positivt. Det finns dock fortfarande en hel del att göra för att minska den totala handläggningstiden och för att öka andelen brott som upp. Informationen till brottsdrabbade om vad som händer i brottsutredningen och varför vissa beslut fattas behöver också förbättras. Regeringen avser därför att även fortsättningsvis noga följa utvecklingen på mängdbrottsområdet. En brottsbekämpning av hög kvalitet och effektivitet förutsätter att rättsväsendets myndigheter tar tillvara varandras olika kompetenser. Den tekniska bevisningen har kommit att bli en allt viktigare del i utredningar av såväl grova brott som mängdbrott. Utvecklingen på det forensiska området är snabb och regeringen förutsätter att de brottsutredande myndigheterna utnyttjar de möjligheter som detta skapar. Förändringar i ansvarsfördelning mellan polis och åklagare För att resurser och kompetens ska användas på bästa sätt i brottsutredningsverksamheten är en ändamålsenlig ansvarsfördelning mellan polis och åklagare av stor betydelse. Inriktningen bör vara att åklagarna ges större utrymme att utöva aktiv ledning i förundersökningar som är av komplicerad eller omfattande karaktär. Det innebär att Polisen i ännu större utsträckning bör vara förundersökningsledare när det finns förutsättningar för det. Utredningen om förundersökningsbegränsning har i sitt betänkande Förundersökningsbegränsning (SOU 2010:43) bland annat lämnat ett förslag om att polismyndigheterna i vissa fall ska få befogenhet att fatta beslut om förundersökningsbegränsning inom ramen för sitt förundersökningsledarskap. får endast åklagare fatta beslut om förundersökningsbegränsning. Förslaget ställer krav på en tydlig kompetensförstärkning av den polisiära förundersökningsledarrollen. Betänkandet har remissbehandlats och bereds vidare i . Inom ramen för samma lagstiftningsärende bereds också ett förslag om att slopa den särreglering av förundersökningsledarskap som finns i lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare. Syftet med det är att Polisen betydligt oftare ska kunna vara förundersökningsledare i ungdomsbrottsärenden. Även detta förslag kräver att myndigheterna 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 fortsätter arbeta med frågor om ansvarsfördelning och kompetenssäkring. Av största vikt för rättssäkerheten är att rättstillämpningen är enhetlig. Utsikterna för att ett brott ska upp och leda till lagföring ska inte vara beroende av var i landet brottet begås. har tillkännagivit för regeringen att regeringen bör återkomma till med en redovisning av i vilken utsträckning en ökad enhetlighet i rättstillämpningen har uppnåtts genom sammanslagningen av bland annat (bet. 2010/11:KU8). Regeringen avser att återkomma till i denna fråga. I syfte att öka enhetligheten i det brottsutredande arbetet är verksamhetsuppföljning och utvärdering av utvecklingsarbete av stor betydelse. Att myndigheterna fortsätter att samarbeta kring metodutveckling på olika brottsområden är också värdefullt. För att verksamheterna ska vidareutvecklas måste rättsväsendets myndigheter vara lärande organisationer som tar tillvara kunskap och erfarenheter, både från den egna verksamheten och utifrån. Regeringen ser det som angeläget att även fortsättningsvis följa myndigheternas arbete med att öka enhetligheten inom verksamheterna både vad gäller rättstillämpning och effektivitet. För att skapa bättre förutsättningar för en ökad enhetlighet i rättstillämpningen inom den operativa åklagarverksamheten har fått i uppdrag av regeringen att inrätta en mer sammanhållen struktur för rättslig tillsyn inom myndigheten. har de brottsbekämpande myndigheterna ställts inför en alltmer sammansatt och komplicerad kriminalitet. Med det följer ett behov av att överväga om de regler som myndigheterna har att tillämpa är anpassade till de krav som en sådan utveckling ställer. En effektiv brottsbekämpning förutsätter att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till moderna och ändamålsenliga tvångsmedel. Regeringen tillsatte 2010 en utredning som ska utvärdera tre tidsbegränsade lagar om hemliga tvångsmedel, bland annat hemlig rumsavlyssning (dir. 2010:62). Syftet med uppdraget är att ta slutlig ställning till lagarnas fortsatta giltighet och därmed till hur en framtida reglering av hemliga tvångsmedel för särskilt allvarlig eller annars samhällsfarlig brottslighet bör vara utformad. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Vid utformning av den lagstiftning som de brottsbekämpande myndigheterna har att tilllämpa är det angeläget att väga intresset av en effektiv brottsbekämpning mot intresset av att skydda enskildas personliga integritet. En inskränkning av skyddet av den personliga integriteten måste alltid vara nödvändig, ändamålsenlig och propertionerlig. Det är vidare av största vikt att säkerställa att lagstiftningen uppfyller högt ställda krav på rättssäkerhet och förutsebarhet. Regeringen har i lagrådsremissen De brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation lämnat förslag som innebär förstärkningar i fråga om rättssäkerhet och integritetsskydd vid de brottsbekämpande myndigheternas inhämtning av övervakningsuppgifter, som effektiviteten i brottsbekämpningen upprätthålls. Vidare har i sitt slutbetänkande Förundersökning objektivitet, beslag, dokumentation m.m. (SOU 2011:45) presenterat en omfattande översyn av regleringen av förundersökningsförfarandet och lämnat förslag på bland annat författningsändringar som ska säkerställa fortsatt hög kvalitet och effektivitet i förfarandet. har haft i uppdrag att överväga vissa straffprocessuella och polisrättsliga frågor angående de brottsbekämpande myndigheternas spanings- och utredningsverksamhet. Utredningen har bland annat övervägt behovet av att lagreglera vissa provokativa åtgärder i brottsbekämpningen. Betänkandet Särskilda spaningsmetoder (SOU 2010:103) har remissbehandlats och bereds nu i . Samarbete mot gränsöverskridande brottslighet Bekämpning av den brottslighet som har internationella förgreningar förutsätter ett utvecklat samarbete med andra länder, både inom och utanför EU. Det internationella samarbetet är inte en separat verksamhet inom respektive myndighet, utan ska vara en integrerad del av den brottsutredande verksamheten. Genom att använda de former och kanaler för internationellt polis- och åklagarsamarbete som finns och som kontinuerligt utvecklas, särskilt inom EU, förbättras också förutsättningarna att utreda brott med internationella kopplingar i . Det gäller också möjligheterna att medverka i och genomföra EU-finansierade projekt. Genom Prümrådsbeslutet har EU:s medlemsstater kommit överens om att fördjupa samarbetet för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet och terrorism. Rådsbeslutets bestämmelser om informationsutbyte har genomförts i svensk rätt, senast genom lagändringar som trädde i kraft . Regleringen innebär bland annat att svenska myndigheter ges möjlighet att göra sökningar i utländska dna-, fingeravtrycks- och fordonsregister. Utländska myndigheter ges motsvarande möjlighet att söka i svenska register. EU:s åklagarsamarbete Eurojust bör regelmässigt tas i anspråk i brottsutredningar om grov gränsöverskridande brottslighet. När det gäller Europol, som är , bör de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning använda Europols kompetens och öka utbytet av underrättelseinformation. En utgångspunkt för samarbetet är att enskildas rättssäkerhet och integritet ska värnas bland annat genom att gällande regler för dataskydd alltid ska tillämpas. Arbetet med att skapa effektiva former för rättsligt samarbete mellan åklagare och domstolar i olika länder fortsätter. En särskild utredare har getts i uppdrag att föreslå en ny och modern lagstiftning om utlämning för brott (dir. 2009:88). Uppdraget ska redovisas . Vidare kommer ny lagstiftning om en nordisk arresteringsorder att träda i kraft . Regeringen planerar vidare att besluta om en lagrådsremiss med förslag för att genomföra EU:s rambeslut om en europeisk övervakningsorder. Rambeslutet syftar till att i större utsträckning använda sig av andra tvångsmedel än häktning. Prümrådsbeslutet tar sikte på att skapa bättre förutsättningar för operativt samarbete över gränserna. En utredare har haft i uppdrag att överväga dels på vilket sätt svenska brottsbekämpande myndigheter bör kunna ta emot hjälp från motsvarande utländska myndigheter med insatser som kan innebära myndighetsutövning mot enskilda, dels vad som bör gälla när svenska tjänstemän deltar i insatser av motsvarande slag utomlands. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 polissamarbete i och EU (SOU 2011:25) har remitterats. Utöver EU-samarbetet bör de brottsbekämpande myndigheterna främja det gränsöverskridande regionala samarbetet inom och , till exempel Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i med dess operativa kommitté. För att förtroendet för rättsstaten ska upprätthållas krävs väl fungerande och oberoende domstolar. Verksamheten vid Domstolar ska bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv. Målbalanserna och omloppstiderna ska hållas på en rimlig nivå. För att uppnå detta krävs processregler som är moderna och ändamålsenliga och en väl fungerande domstolsorganisation. ska skapa förutsättningar för domstolarna att uppfylla målet för verksamheten bland annat genom en ändamålsenlig resursfördelning och stöd i verksamhetsutveckling. Inom den dömande verksamheten verkar de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna samt .