prop · GZ0315 · 2011-10-19 00:00:00 — 1.alla skatter och avgifter som tas ut av en medlemsstat eller på en medlemsstats vägnar eller av dess territoriella eller administrativa enheter, däribland de lokala myndigheterna, eller på deras vägnar, eller på unionens vägnar, 2.återbetalning, intervention och andra åtgärder som ingår i systemet för hel- eller delfinansiering från Europeiska garantifonden för jordbruket och Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling, däribland de belopp som ska tas ut i samband med dessa åtgärder, och 3.avgifter och andra pålagor inom ramen för den gemensamma organisationen av marknaden för socker. Lagen gäller också för 1.administrativa påföljder, böter, avgifter och tilläggsavgifter som avser fordringar för vilka ömsesidigt bistånd kan begäras enligt första stycket och som a) tagits ut av de myndigheter som är behöriga att ta ut de berörda skatterna eller avgifterna eller genomföra administrativa utredningar som rör dem, eller b) bekräftats av administrativa eller rättsliga organ på begäran av dessa myndigheter, 1 Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). 2. avgifter för intyg och liknande handlingar som utfärdas i samband med administrativa förfaranden som avser skatter eller avgifter, och 3. räntor och kostnader som avser de fordringar för vilka ömsesidigt bistånd kan begäras enligt första stycket eller enligt 1 eller 2. 4 § Denna lag gäller inte i fråga om fordringar som avser 1.obligatoriska socialavgifter som ska betalas till en medlemsstat eller en medlemsstats territoriella enheter, eller till offentligrättsliga socialförsäkringsinstitutioner, 2.avgifter som inte avses i 3 § andra stycket, 3.avgifter av avtalsmässig karaktär, t.ex. betalning för allmännyttiga tjänster, eller 4.straffrättsliga påföljder som utdöms på grundval av allmänt åtal eller andra straffrättsliga påföljder som inte omfattas av 3 § andra stycket 1. 5 § I denna lag avses med: sökande myndighet: ett centralt kontaktkontor, ett kontaktkontor el-ler ett kontaktorgan i en medlemsstat som begär bistånd som avser en fordran enligt 3 §, anmodad myndighet: ett centralt kontaktkontor, ett kontaktkontor eller ett kontaktorgan i en medlemsstat som tar emot en begäran om bistånd, en fysisk person, en juridisk person, en sammanslutning av personer som enligt lagstiftningen i en medlemsstat har befogenhet att utföra rättshandlingar men som inte har en juridisk persons rättsställning, eller varje annan juridisk konstruktion, oavsett om den har status som juridisk person eller inte, som äger eller förvaltar tillgångar, inklusive inkomster som härrör därifrån, på vilka det tas ut en skatt som omfattas av denna lag, på elektronisk väg: med hjälp av elektronisk utrustning för behandling, inbegripet digital signalkomprimering, och lagring av information, via kabel, radio, optisk teknik eller andra elektromagnetiska medel. 6 § är behörig myndighet vid bistånd enligt denna lag. Utbyte av upplysningar m.m. 7 § ska på begäran av den sökande myndigheten tillhandahålla alla upplysningar som kan antas vara relevanta för den sökande myndigheten vid indrivningen av dess fordringar. ska göra den utredning som behövs för att inhämta upplysningarna. är inte skyldig att tillhandahålla upplysningar som 1. den inte skulle kunna inhämta för att driva in liknande svenska fordringar, 2.skulle avslöja affärs- och industrihemligheter eller yrkeshemligheter, eller 3.om de yppas, skulle kunna vara till skada för säkerheten eller strida mot allmän ordning i . Andra stycket medför inte en rätt för att vägra att lämna upplysningar uteslutande därför att upplysningarna innehas av en bank, annan finansiell institution, ombud, representant eller förvaltare, eller på grund av att upplysningarna rör ägarintressen i en person. 8 § får utan föregående begäran underrätta den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat om en förestående återbetalning i av annan skatt än mervärdesskatt till en person som är etablerad eller har hemvist i den andra medlemsstaten. 9 § Efter överenskommelse mellan och den sökande myndigheten får personer som bemyndigats av den sökande myndigheten, i enlighet med de villkor som bestämmer, 1.närvara på och vid de utredningar i målet om indrivning av den andra medlemsstatens fordran som utför, eller 2.bistå de svenska tjänstemännen under domstolsförfaranden här i landet. 10 § Delgivning på begäran av en annan medlemsstat sker enligt delgivningslagen (2010:1932). 11 § får själv delge en person i en annan medlemsstat i enlighet med 1618 §§ delgivningslagen (2010:1932). får begära bistånd med delgivning i en annan medlemsstat om det inte är möjligt eller medför orimliga svårigheter att delge personen i . 12 § får inte begära bistånd med indrivning i en annan medlemsstat när fordran är föremål för om- eller överprövning, såvida inte fordran är verkställbar här utan hinder av detta, och detsamma gäller enligt den andra medlemsstatens lagstiftning. Bistånd får inte heller begäras om det sammanlagda beloppet av fordringar som omfattas av denna lag mot en gäldenär understiger . Innan bistånd med indrivning begärs ska vidta de åtgärder för att driva in fordran i som är lämpliga, utom om 1.det är uppenbart att det inte finns några tillgångar här som kan tas i anspråk för indrivning eller att denna inte kommer att leda till full betalning, och har upplysningar som visar att den berörda personen har tillgångar i den andra medlemsstaten, eller 2.indrivning av fordran i skulle medföra orimliga svårigheter. Motsvarande villkor gäller i fråga om skyldigheten att lämna bistånd med indrivning i av en annan medlemsstats fordran. 13 § får besluta att inte lämna bistånd enligt denna lag om begäran avser en fordran som är äldre än , räknat från förfallodagen i den sökande medlemsstaten eller, vid om- eller överprövning, från det att fordran har fastställts slutligt. Om uppskov har medgetts med betalningen räknas femårsfristen från den dag då uppskovet löper ut. Trots första stycket får besluta att inte lämna bistånd i fråga om en fordran som är äldre än , räknat från förfallodagen i den sökande medlemsstaten. 14 § Vid indrivning i av en annan medlemsstats fordran gäller lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. och lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. Verkställighet enligt utsökningsbalken får äga rum på grund av det enhetliga dokument som avses i artikel 12 i rådets direktiv /24/EU. 15 § ska ta ut ränta på den andra medlemsstatens fordran från den dag då begäran om indrivning tas emot till och med den dag då betalning sker, i enlighet med vad som gäller i fråga om en svensk fordran av motsvarande slag. ska också ta ut ersättning för kostnader i målet i enlighet med vad som gäller vid indrivning av en svensk fordran av motsvarande slag. I den utsträckning som den andra medlemsstatens fordran och ränta enligt första stycket första meningen har flutit in, ska beloppet överföras till den medlemsstaten. 16 § Om får kännedom om att en annan medlemsstats fordran som drivs in i , eller det beslut som medger verkställighet i den medlemsstaten, är föremål för om- eller överprövning i den andra medlemsstaten, ska verkställigheten av den tvistiga delen av fordran skjutas upp i avvaktan på beslut av den behöriga instansen. Detta gäller dock bara om inte något annat följer av andra eller tredje stycket. Om verkställigheten skjuts upp och den sökande myndigheten begär det, eller annars bedömer det som nödvändigt, får begära att ska väcka talan om betalningssäkring enligt 46 kap. skatteförfarandelagen (2011:000) för att säkerställa indrivningen. På motiverad begäran av den sökande myndigheten ska fortsätta indrivningen av den del av fordran som är föremål för om- eller överprövning, om det skulle ha varit möjligt vid indrivning i den andra medlemsstaten. Verkställigheten ska också skjutas upp om det pågår ett förfarande för ömsesidig överenskommelse i skatteärendet mellan de berörda medlemsstaterna, såvida det inte finns påtaglig risk att fordran inte blir betald. Om verkställigheten skjuts upp gäller andra stycket. 17 § Om begär att indrivningen i en annan medlemsstat av den del av en svensk fordran som är föremål för om- eller överprövning ska fortsätta, och fordran därefter faller bort eller sätts ned, ansvarar myndigheten för återbetalning av belopp som har överförts till och eventuell ersättning som ska betalas enligt de bestämmelser som gäller i den andra medlemsstaten. 18 § Vid indrivning i av en annan medlemsstats fordran gäller i fråga om preskription lagstiftningen i den andra medlemsstaten. Vid indrivning av en svensk fordran i en annan medlemsstat ska alla åtgärder som vidtas av den anmodade myndigheten eller på dess vägnar för att driva in fordran, och som leder till att preskriptionstiden skjuts upp eller förlängs enligt lagstiftningen i den anmodade medlemsstaten, ha samma verkan i fråga om den svenska fordran. Om det inte är möjligt att skjuta upp eller förlänga preskriptionstiden enligt lagstiftningen i den anmodade medlemsstaten, ska alla åtgärder som vidtas av den anmodade myndigheten eller på dess vägnar för att driva in fordran, med avseende på preskriptionsfrågan anses ha vidtagits i , om de skulle ha lett till att preskriptionstiden sköts upp eller förlängdes om de hade vidtagits här. Trots andra och tredje styckena får en svensk myndighet i fråga om en svensk fordran som drivs in i en annan medlemsstat vidta åtgärder här som medför att preskriptionstiden skjuts upp eller förlängs enligt svensk lag. Användning och vidarebefordran av upplysningar 19 § Upplysningar som tar emot från en myndighet i en annan medlemsstat får användas för att vidta verkställighets- eller säkerhetsåtgärder som avser fordringar som omfattas av denna lag. De får också användas för fastställelse och verkställighet av obligatoriska socialavgifter. Upplysningarna får användas för andra ändamål än de som anges i första stycket om den myndighet som tillhandahåller upplysningarna tillåter det. Om upplysningarna ursprungligen härrör från en myndighet i en tredje medlemsstat, får sådant tillstånd endast beviljas av den sistnämnda myndigheten. En svensk myndighet ska följa de villkor som gäller för användningen av upplysningarna enligt denna paragraf, oavsett vad som annars är föreskrivet i lag eller annan författning. 20 § ska tillåta att upplysningar som den tillhandahåller en myndighet i en annan medlemsstat får användas i den andra medlemsstaten för andra ändamål än sådana som avses i 19 § första stycket, om de får användas för liknande ändamål i . Om anser att upplysningar som den har tagit emot från en myndighet i en annan medlemsstat sannolikt kan vara till nytta för en tredje medlemsstat för de ändamål som avses i 19 § första stycket, får den vidarebefordra dessa upplysningar till den medlemsstaten, under förutsättning att detta överensstämmer med de bestämmelser och de förfaranden som fastställs i rådets direktiv /24/EU. Myndigheten ska underrätta den medlemsstat från vilken upplysningarna härrör om sin avsikt att vidarebefordra uppgifterna till en tredje medlemsstat. Den medlemsstat från vilken upplysningarna härrör kan motsätta sig ett sådant utbyte av uppgifter från den dag då den tog emot underrättelsen. Förbud mot överklagande m.m. 21 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. Det enhetliga dokument som avses i artikel 12 i rådets direktiv /24/EU ska rättas, om det på grund av ett skrivfel eller liknande brister i överensstämmelsen mellan dokumentet och den ursprungliga exekutionstiteln. 22 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar ytterligare föreskrifter om uppgifter enligt denna lag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga gäller fortfarande i fråga om ärenden om bistånd med indrivning som har påbörjats före ikraftträdandet. Förslag till lag om upphävande av lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga Härigenom föreskrivs att lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga1 ska upphöra att gälla vid utgången av 2011. Bestämmelserna i 1 § och bilagan till lagen gäller fortfarande i fråga om ärenden om bistånd med indrivning som har påbörjats före . 1 Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). såvitt avser mervärdesskatt, i rådets förordning (EU) nr 904/2010 av Förslag till lag om ändring i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden Härigenom föreskrivs1 att 2, 5 och 21 §§ lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden ska ha följande lydelse. I fråga om utländsk tull, andra skatter, avgifter och pålagor som av utländsk tullmyndighet uppbärs vid eller i samband med export eller import av varor gäller denna lag endast i den mån särskilt anges i lagen (1969:200) om uttagande av utländsk tull, annan skatt, avgift eller pålaga eller i 2 § lagen (1973:431) om utredning angående brott mot utländsk tullag. I fråga om utländsk tull, andra skatter, avgifter och pålagor som av utländsk tullmyndighet uppbärs vid eller i samband med export eller import av varor gäller endast 1 och 35 §§, 6 § första stycket och 7, 10 och 16 §§. Det som sägs i dessa bestämmelser om ska då i stället gälla . Vidare ska, vid tillämpning av ett avtal om tullsamarbete, det som sägs i dessa bestämmelser om i stället gälla . Handräckning skall, om inte annat följer av 10 eller 12 §, genomföras i enlighet med vad som gäller för den svenska skatt som är närmast jämförlig med den utländska skatt som handräckningen avser. Handräckning ska, om inte annat följer av 10 §, genomföras i enlighet med vad som gäller för den svenska skatt som är närmast jämförlig med den utländska skatt som handräckningen avser. Myndighet inom Europeiska unionen ska lämnas biträde med sådan handräckning i skatteärende som avses i 3 § första stycket 1. Därvid ska bestämmelserna i tillämpliga delar i 3 § andra stycket 2, 4 § andra stycket, 59, 1317, 20 och 2224 §§ tillämpas. Bestämmelserna i denna paragraf ska tillämpas på inkomstskatt, förmögenhetsskatt och skatt på försäkringspremier. Bestämmelser om sådan handräckning i skatteärende som avses i 3 § första stycket 1 och 3 finns såvitt avser mervärdesskatt, i rådets förordning (EG) nr 1798/2003 av 1Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). 2Senaste lydelse 1991:439. 3Senaste lydelse 2011:282. om administrativt samarbete i om administrativt samarbete och fråga om mervärdesskatt, och såvitt avser punktskatter, i rådets förordning (EG) nr 2073/2004 av om administrativt samarbete i fråga om punktskatter. Bestämmelser om handräckning som avses i rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder5 finns i lagen (2011:000) om bistånd med indrivning inom Europeiska unionen. Denna lag träder i kraft . 4EUT L 268, 12.10.2010, s. 1, Celex 32010R0904. 5EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024. Förslag till lag om ändring i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. Härigenom föreskrivs1 att det i lagen (1982:188) om preskription av skattefordringar m.m. ska införas en ny paragraf, 9 a §, av följande lydelse. och förlängning av preskriptions- tiden vid sådant bistånd med in- drivning i en annan medlemsstat i Europeiska unionen som avses i rådets direktiv /24/EU av den stånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder2 finns i 18 § lagen (2011:000) om bistånd med in- drivning inom Europeiska unio- Denna lag träder i kraft . 1Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). 2EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024. Förslag till lag om ändring i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. dels att 13 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 7 a §, av följande lydelse. Bestämmelser om uppskov med eller stoppande av verkställighe- ten, säkerhetsåtgärder och fortsatt indrivning av en annan medlems- stats fordran vid sådant bistånd som avses i rådets direktiv 2010/24/EU av om ömsesidigt bistånd för indriv- ning av fordringar som avser skat- ter, avgifter och andra åtgärder2 finns i 16 § lagen (2011:000) om bistånd med indrivning inom Sedan beslutat att ta säkerhet i anspråk gäller, om säkerheten utgörs av 1.pant: att den får tillgodogöras i den ordning som gäller för utmätt egendom, 2.borgen: att den genast får utsökas och att bestämmelserna om indrivning i denna lag då gäller samt att utmätning av lön med företrädesrätt enligt 2 § får äga rum om det är medgivet för den fordran som säkerheten avser, 3. företagshypotek: att utmät- 3. företagshypotek: att utmät- ning genast får ske i den egendom ning genast får ske i den egendom som omfattas av företagshypote- som omfattas av företagshypote- ket, även när denna gäller i annan ket, även när detta gäller i annan näringsverksamhet än gäldenärens. näringsverksamhet än gäldenärens. Denna lag träder i kraft . 1Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). 2EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024. 3Senaste lydelse 2008:996. Förslag till lag om ändring i lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:484) om dröjsmålsavgift dels att 2 och 4 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 4 a §, av följande lydelse. Dröjsmålsavgift tas, om inte annat sägs nedan eller i 3 eller 4 §, ut med 1. på belopp som betalas före utgången av den månad då beloppet skall betalas (förfallomånaden), Dröjsmålsavgift tas, om inte annat sägs nedan eller i 3, 4 eller 4 a §, ut med 1. på belopp som betalas före utgången av den månad då beloppet ska betalas (förfallomånaden), på belopp som betalas under efter förfallomånaden, på belopp som betalas under andra månaden efter förfallomånaden, , med tillägg av en procentenhet för varje påbörjad ytterligare månad, på belopp som betalas efter andra månaden efter förfallomånaden. Dröjsmålsavgift tas ut på belopp som betalas från den dag då beloppet skulle ha betalats. Om den betalningsskyldige skriftligen påmints om sin betalningsskyldighet och betalning sker senast viss i påminnelsen angiven dag, skall dröjsmålsavgift tas ut som om betalning skett den dag påminnelsen sändes. Första stycket tillämpas inte i fråga om påminnelse av kronofogdemyndigheten sedan myndigheten beviljat uppskov med betalningen. Om den betalningsskyldige skriftligen påmints om sin betalningsskyldighet och betalning sker senast viss i påminnelsen angiven dag, ska dröjsmålsavgift tas ut som om betalning skett den dag påminnelsen sändes. Dröjsmålsavgift tas inte ut sedan beloppet överlämnats till för indrivning. Efter överlämnandet för indrivning tas i stället ränta ut på kapitalbeloppet efter en räntesats som för varje kalenderår beräknas med ledning av emissionsräntorna växlar och statsobligationer för de Regeringen eller den myndighet enligt denna paragraf. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas även på fordringar som har överlämnats till för indrivning . 3.Dröjsmålsavgift som är upplupen vid ikraftträdandet kvarstår. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Härigenom föreskrivs1 att 2 kap. 2 och 5 §§ lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet2 ska ha Uppgifter får behandlas i databasen för tillhandahållande av information som behövs i och verksamhet för 1.verkställighet eller annan åtgärd som särskilt åligger enligt utsökningsbalken eller annan författning, 2.indrivning av statliga fordringar m.m., 3.avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter, 4.ansökan om och tillsyn över näringsförbud, 5. förebyggande av överskuld- 6. fullgörande av som följer av ett för bindande internationellt åtagande, 6. tillsyn, kontroll, uppföljning 7. tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. och planering av verksamheten För de ändamål som anges i 2 § får följande uppgifter behandlas i databasen: 1.en fysisk persons identitet, bosättning och familjeförhållanden, 2.en juridisk persons identitet, säte, firmatecknare och andra företrädare, 3.en enskilds ekonomiska förhållanden, 5.egendom som berörs i ett mål, 6.yrkanden och grunder i ett mål eller ärende, 7.beslut, betalning, redovisning och övriga åtgärder i ett mål eller ärende, och 1Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). 2Senaste lydelse av lagens rubrik 2006:733. 3Senaste lydelse 2011:532. 4Senaste lydelse 2006:733. anmälan av misstanke om brott samt, om uppgifterna utgör grund för en begäran om verkställighet, uppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott eller domar i brottmål. I databasen får även andra uppgifter behandlas som behövs för fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellt åtagande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i databasen enligt första stycket. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs1 att 9 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Bestämmelser som begränsar möjligheten att använda vissa uppgifter som en svensk myndighet har fått från en myndighet i en annan stat finns i 1. lagen (1990:314) om ömsesi- 1. lagen (2000:343) om inter- dig handräckning i skatteärenden, 2. lagen (2000:343) om inter- nationellt polisiärt samarbete, nationellt polisiärt samarbete, 3. lagen (2000:562) om inter- 4. lagen (2000:562) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål, nationell rättslig hjälp i brottmål, 4. lagen (2000:1219) om inter- 5. lagen (2000:1219) om inter- nationellt tullsamarbete, och 5. lagen (2003:1174) om vissa 6. lagen (2003:1174) om vissa former av internationellt samarbe- former av internationellt samarbe- te i brottsutredningar. te i brottsutredningar, och 7. lagen (2011:000) om bistånd med indrivning inom Europeiska Denna lag träder i kraft . 1 Jfr rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder (EUT L 84, 31.3.2010, s. 1, Celex 32010L0024). Förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:000) Härigenom föreskrivs1 att 46 kap. 4 § samt rubriken närmast före 46 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:000) ska ha följande lydelse. Lydelse enligt lagrådsremissen Föreslagen lydelse Skatteförfarandet (Fi2011/313) Betalningssäkring enligt överenskommelse med en annan stat Om det följer av en överenskommelse mellan och en annan stat, får betalningssäkring även användas för att säkerställa betalningen av utländsk skatt, avgift, särskild avgift eller ränta. Betalningssäkring enligt överenskommelse med en annan stat m.m. Om det följer av en överenskommelse mellan och en annan stat eller av rådets direktiv /24/EU av om ömsesidigt bistånd för indrivning av fordringar som avser skatter, avgifter och andra åtgärder2, får betalningssäkring även användas för att säkerställa betalningen av utländsk skatt, avgift, särskild avgift eller ränta.