prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — Den eventuella ökning av admini- strationskostnaderna som det kan medföra bedöms bli marginell och under alla förhållanden inte större än vad som kan hanteras inom givna resursramar för . De statsfinansiella konsekvenserna av ändringarna i lagen om dröjsmålsavgift bedöms bli för- sumbara. 6.21Offentligfinansiella effekter en sammanfattning I tabell 6.11 redovisas de offentligfinansiella effekterna av de skatte- och avgiftsförändringar som presenterats i tidigare avsnitt. Budget- neutrala åtgärder redovisas i ett särskilt del- avsnitt. Vidare redovisas separat sådana åtgärder som har aviserats och redovisats i tidigare propositioner. Tre olika typer av offentligfinansiella effekter redovisas i tabell 6.11: bruttoeffekt , periodiserade nettoeffekter för 20122015 och varaktig effekt. Bruttoeffekten beskriver den statiskt beräknade förändringen i intäkterna från den skatt som regeländringen avser. Brutto- effekten beaktar således inte eventuella indirekta effekter som t.ex. regeländringens påverkan på andra skattebaser och på konsumentprisindex. Om konsumentprisindex påverkas av en regeländring så uppkommer en indirekt effekt då utgifter i olika offentliga transfereringssystem påverkas av förändringar i konsumentprisindex. Vid en bedömning av de kortsiktiga offentligfinansiella effekterna av olika åtgärder är den periodiserade nettoeffekten för den konsoliderade offentliga sektorn mest relevant. I den periodiserade redovisningen förläggs förändringar i skatte- och avgiftsintäkter till det inkomstår skatten eller avgiften avser. Vidare beaktas i nettoeffekten även vissa indirekta effekter på skatteintäkterna och på de offentliga utgifterna. Den periodiserade nettoeffekten redovisas för åren 20122015. Den varaktiga effekten, som redovisas i den sista kolumnen i tabell 6.13 ger ett mått på den bestående årliga kostnaden/intäkten som en åtgärd medför, dock utan koppling till hur de offentliga finanserna påverkas ett visst år. Beräkningen baseras på nuvärdet av en åtgärds framtida nettoeffekter. På så vis möjliggörs jämförelser mellan regelförändringar vars nettoeffekter är olika fördelade över tiden. Avvikelser mellan den varaktiga effekten och de periodiserade årliga nettoeffekterna beror bl.a. på fördröjd övervältring av vissa skatter på andra skattebaser. För en närmare beskrivning av metodfrågor kopplade till denna redovisning hänvisas till publikationen Beräknings- konventioner 2011: Metoder för effekt- beräkningar av ändrade skatteregler(Fi2010.5). De offentligfinansiella effekterna av de åtgärder som redovisas i detta avsnitt har beräknats utifrån priser och volymer. Den prognos av offentliga sektorns totala intäkter för år 20122015, som redovisas i kapitel 7, baseras på prognoser för ekonomiska utveckling inklusive effekterna av de i denna proposition aviserade åtgärderna på t.ex. tillväxt och sysselsättning. I kapitel 7 redovisas intäkterna i respektive års priser och volymer. De offentligfinansiella effekterna av de budgetpåverkande åtgärderna presenteras i tabell 6.13. För mer utförliga beskrivningar av de olika skatteåtgärderna hänvisas till tidigare avsnitt i detta kapitel. För beskrivning av förlängningen av den tillfälligt förkortade kvalificeringstiden för Nystartsjobb hänvisas till uo 14, avsnitt 3.5.1. Budgetneutrala åtgärder samt åtgärder med försumbar offentligfinansiell effekt Den förändrade sammansättningen av avgiftsnivåerna för uttag av socialavgifter har ingen offentligfinansiell effekt då åtgärden görs inom ramen för oförändrat totalt uttag av socialavgifter. Den lägre energiskatten på el i norra kvarstår och har därmed ingen offentligfinansiell effekt. Fortsatt skattebefrielse för biodrivmedel genom dispens har ingen offentligfinansiell effekt. De utvidgade möjligheterna till återbetalning av vägavgift bedöms ha försumbar effekt på de offentliga finanserna. Sammantagna effekter av skatteåtgärderna Förslagen och bedömningarna i budget- propositionen innebär att de totala nettoskatte- intäkterna sammantaget minskar med . Den totala brutto- effekten beräknas till . Se tabell 6.13. Tabell 6.13 Offentligfinansiella effekter av ändrade skatteregler. Bruttoeffekt , periodiserad nettoeffekt år 20122015 samt varaktig effekt Skatt på arbetsinkomster förvärvsinkomstbeskattningen Nedsatt förmånsvärde för vissa miljöbilar 1/1 2012 -0,14 -0,14 -0,18 -0,01 1/1 2012 -0,55 -0,55 -0,55 -0,55 -0,55 -0,55 Höjd beloppsgräns för arbetsresor 1/1 2012 Skatt på arbetsinkomster socialavgifter m.m. Justering av procentsats för förskott av egenavgifter 1/1 2012 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 -0,01 Skatt på konsumtion m.m. övriga punktskatter Höjd skatt på tobak 1/1 2012 Skatt på konsumtion m.m. mervärdesskatt Sänkt moms på restaurang- och cateringtjänster 1/1 2012 -5,40 -5,40 -4,10 -4,40 -4,60 -4,60 Skatt på kapitalägande kapital- och egendomsskatter Införande av s.k. Investeringssparkonto 1/1 2012 -2,13 1/1 2012 1/1 2012 -3,15 -2,73 -2,26 Höjt schablonavdrag vid andrahandsuthyrning av bostäder 1/1 2012 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 Skattereduktion för privatpersoners gåvor till ideella ändamål 1/1 2012 -0,26 -0,26 -0,27 -0,27 -0,27 -0,27 Skatt på kapitalanvändning företagsskatter Höjt schablonbelopp i förenklingsregeln för 3:12-företag 1/1 2012 -0,06 -0,06 -0,08 -0,09 -0,10 -0,17 Takregel för beskattning av utdelningar i inkomstslaget tjänst 1/1 2012 -0,08 -0,08 -0,08 -0,08 -0,08 -0,08 införs i 3:12 reglerna Upplägg med hjälp av förenklingsregeln m.m. 1/1 2012 Höjd räntefördelningsränta för enskilda näringsidkare 1/1 2012 -0,10 -0,10 -0,10 -0,10 -0,10 -0,10 Förlängning av lättnadsregler för oäkta bostadsrättsföreningar 1/1 2012 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 -0,03 Utökad avdragsrätt för företags utgifter för FoU 1/1 2012 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 -0,04 -3,64 -3,57 -7,10 -6,63 -6,38 -6,53 Skatt på konsumtion m.m. energi- och miljöskatter Energiskatt på el i norra 1/1 2012 1/1 2012 Utvidgade möjligheter till återbetalning av vägavgift 1/7 2012 Förlängning av den tillfälligt förkortade kvalificeringstiden för 1/7 2012 -0,07 -0,07 -0,15 -3,71 -3,64 -7,25 -6,63 -6,38 -6,53 Anm: Beloppen är avrundade och summerar . 6.22.1Förslaget till lag om investeringssparkonto Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13 om investeringssparkonto. I paragrafens första stycke anges att lagen inne- håller bestämmelser om investeringssparkonto. I andra stycket lämnas en upplysning om att bestämmelser om beskattningen av den som innehar ett investeringssparkonto, dvs. kontoin- nehavaren, finns i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Av IL följer bland annat att den som under kalenderåret har inne- haft ett investeringssparkonto för vilket ett kapitalunderlag ska beräknas ska ta upp en schablonintäkt i inkomstslaget kapital. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13 om investeringssparkonto. I paragrafens första stycke anges att termer och uttryck som används i lagen har samma bety- delse och tillämpningsområde som i IL, om inte något annat anges eller framgår av samman- hanget. I 2 kap. 2 § IL finns en bestämmelse som anger att de termer och uttryck som används i IL också omfattar motsvarande utländska förete- elser om inte annat anges eller framgår av sammanhanget. Det innebär att termerna och uttrycken i IL normalt omfattar såväl svenska som utländska företeelser, och i de fall bara svenska företeelser avses så anges det särskilt. Detta gäller, genom hänvisningen i första stycket, även vid tillämpning av dessa termer och uttryck enligt denna lag. I lagen om investerings- sparkonto förekommer dock termer och uttryck som inte återfinns i IL och som i normalfallet också bör omfatta motsvarande utländska före- teelser. Därför införs i andra stycket en allmän bestämmelse som anger att de termer och uttryck som används i lagen också omfattar motsvarande utländska företeelser om det inte anges eller framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses. I andra stycket anges dock att termen handelsplattform inte omfattar motsvarande företeelser utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Handels- plattform definieras i 1 kap. 5 § 12 lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, för- Av denna paragraf framgår att en handelsplattform är ett slags marknadsplats inom EES. Av definitionen av termen framgår således att den avser sådana marknadsplatser som avses i nämnda paragraf såväl inom som inom övriga EES. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.4 om investeringssparkonto. I paragrafen definieras investeringssparkonto. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.5 om investeringssparkonto. I paragrafen anges att med kontoinnehavare avses den som innehar ett investeringssparkonto. Av 9 § följer att det bara är fysiska personer och dödsbon som kan vara kontoinnehavare. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.5 om investeringssparkonto. Paragrafen innehåller en definition av in- vesteringsföretag. Av 9 § framgår att ett investeringssparkonto bara får föras av ett investeringsföretag. För att ett företag ska anses vara ett investeringsföretag krävs att företaget har ett eller flera sådana tillstånd som avses i paragrafen. Den första punkten omfattar svenska värde- pappersbolag som har tillstånd att förvara finan- siella instrument för kunders räkning och ta emot medel med redovisningsskyldighet. I VML definieras finansiella instrument. Den andra punkten omfattar svenskt kreditin- stitut som har tillstånd att driva bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. I den tredje och den fjärde punkten regleras vilka utländska värdepappersföretag respektive utländska kreditinstitut som kan anses vara inve- steringsföretag. Det är bara företag och institut som hör hemma inom EES som, om de har sådant tillstånd eller auktorisation som avses i respektive punkt, kan komma i fråga. Om ett företag förlorar ett sådant tillstånd som avses i paragrafen är det inte längre ett inve- steringsföretag. Om tillståndet enligt någon av punkterna i paragrafen återkallas för ett företag som har tillstånd enligt en annan punkt är det dock fortfarande ett investeringsföretag. Av 29 § framgår att konton som förs av ett företag upphör som investeringssparkonto om företaget är ett investeringsföretag. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.7 om investeringssparkonto. Finansiella instrument som förvaras eller kan förvaras på ett investeringssparkonto delas i lagen in i investeringstillgångar och kontofräm- mande tillgångar. Denna uppdelning har bland annat betydelse för i vilka situationer finansiella instrument får överföras till och från ett inve- steringssparkonto, se 1214, 2022 och 2425 §§, och i vilken utsträckning finansiella instrument får förvaras på ett investeringsspar- konto, se 1619 §§. I paragrafen anges vilka slag av finansiella instrument som är investeringstill- gångar. Enligt första stycket första punkten är finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES investeringstillgångar. Vad som utgör en reglerad marknad framgår av VML. Enligt definitionen i VML avser termen ett visst slags marknadsplats inom EES. Som redan nämnts är tillämpningsområdet för förevarande punkt dock inte begränsat till EES. Av VML framgår även vad som avses med finansiella instrument. Enligt andra punkten är finansiella instrument som handlas på en handelsplattform investeringstillgångar. Handelsplattform definie- ras i VML och där framgår att termen avser marknadsplatser inom EES. Finansiella instru- ment som handlas på en marknadsplats utanför EES som kan anses motsvara en handelsplatt- form omfattas inte av termen investeringstill- gångar, jfr 2 § andra stycket. Av tredje punkten framgår att andelar i en investeringsfond är inve- steringstillgångar. Termen investeringsfond definieras i lagen (2004:46) om investeringsfon- der och omfattar såväl värdepappersfonder som specialfonder. Enligt 2 § lagen om investerings- sparkonto omfattas även utländska motsvarande företeelser. Termen investeringsfond i denna lag omfattar således både svenska investeringsfonder och utländska fonder som motsvarar dessa. Andelar i investeringsfonder är investeringstill- gångar oavsett om de är föremål för handel på någon marknadsplats eller inte. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.7 om investeringssparkonto. I förevarande paragraf anges att vissa finansiella instrument inte är investeringstill- gångar och det gäller även om de i och för sig omfattas av definitionen av denna term enligt 6 §. För det första rör det sig om, enligt första stycket, finansiella instrument som har getts ut av ett företag i vilket kontoinnehavaren har ett visst innehav. Om kontoinnehavaren äger eller på liknande sätt innehar andelar i företaget som motsvarar av rösterna för samtliga andelar eller av kapitalet i företaget är finansiella instrument som har getts ut av företa- get inte investeringstillgångar i förhållande till denne. Vid bedömningen av hur stort innehav kontoinnehavaren har i ett företag ska även beaktas indirekt ägande, t.ex. ägande via en annan juridisk person. Av andra stycket framgår även att vid denna bedömning ska beaktas närståendes innehav i företaget. Vad som avses med närstående framgår av 2 kap. 22 § IL. För det andra är, enligt tredje stycket, kvalifice- rade andelar aldrig investeringstillgångar. Kvalifi- cerad andel definieras i 57 kap. 47 b §§ IL. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.8 om investeringssparkonto. I paragrafen definieras kontofrämmande tillgångar som finansiella instrument som inte är investeringstillgångar. I 6 § anges vilka finansiella instrument som är investeringstillgångar. Finan- siella instrument som inte omfattas av 6 §, t.ex. för att de inte är föremål för handel på en sådan marknad som avses i den paragrafen, är konto- främmande tillgångar. Av 7 § framgår att de finansiella instrument som avses i den paragra- fen, även om de i och för sig uppfyller förutsättningarna i 6 §, inte är investeringstill- gångar. Det innebär att finansiella instrument som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket och kvalificerade andelar är kontofräm- mande tillgångar. Finansiella instrument kan byta karaktär från investeringstillgångar till kontofrämmande tillgångar. Detta kan inträffa t.ex. om invester- ingstillgångarna inte längre uppfyller kravet på att vara upptagna till handel på en reglerad marknad eller en handelsplattform. Även konto- främmande tillgångar kan byta karaktär till inve- steringstillgångar, t.ex. genom att finansiella instrument tas upp till handel på en reglerad marknad eller en handelsplattform. I lagrådsremissen föreslogs att det som här betecknas som kontofrämmande tillgångar i stället skulle benämnas otillåtna tillgångar. Lagrådet anser att det är mer lämpligt att beteckna de avsedda tillgångarna som främmande tillgångar. Enligt Lagrådets mening bör det dock övervägas om begreppet otillåtna alls behövs. Regeringen har valt termen kontofrämmande tillgångar, se avsnitt 6.13.2.6. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.5 om investeringssparkonto. I paragrafens första stycke anges att ett avtal om investeringssparkonto ska ingås. Av första stycket följer vidare vilka subjekt som över huvud taget får vara part i ett sådant avtal: ett investeringsföretag som vill tillhandahålla spar- formen å ena sidan och en fysisk person eller ett dödsbo som önskar att öppna ett investerings- sparkonto å andra sidan. Enligt förevarande stycke får avtalet inte innehålla villkor som är oförenliga med bestämmelserna i lagen. Härige- nom bildar lagen en ram för vad parterna får komma överens om i avtalet om investerings- sparkonto. Det är t.ex. inte möjligt för dem att avtala om att kontofrämmande tillgångar får förvaras på kontot utan begränsning i tiden, eftersom det strider mot 1719 §§. Däremot finns det inget hinder mot att parterna avtalar om villkor som är inskränkande i förhållande till bestämmelserna i lagen, t.ex. att handel endast får ske på en reglerad marknad och inte på en handelsplattform, att handel endast får ske på vissa reglerade marknader eller att endast vissa slag av investeringstillgångar får förvaras på inve- steringssparkontot. Andra stycket innehåller en kvantitativ begränsning av dem som enligt första stycket får vara part i ett avtal om investeringssparkonto. Ett investeringssparkonto får bara innehas av en enda fysisk person eller ett enda dödsbo. Ett investeringssparkonto kan således inte innehas gemensamt av flera fysiska personer och kan därför inte öppnas av personer som avser att gå samman i s.k. aktiesparklubbar eller motsva- rande. Det finns dock inget hinder mot att en person innehar flera investeringssparkonton i samma eller i olika investeringsföretag. Beträf- fande investeringsföretag så får ett investerings- sparkonto bara föras av ett enda sådant företag. Detta hindrar emellertid inte att investeringsfö- retaget som för investeringssparkontot tecknar avtal med ett annat företag om olika tjänster för att kunna tillhandahålla kontoinnehavaren erfor- derliga investerings- och sidotjänster inom ramen för kontot. I tredje stycket anges att själva investerings- sparkontot inte får överlåtas. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.9 om investeringssparkonto. I paragrafen lämnas en upplysning om att kontanta medel får sättas in på ett investerings- sparkonto och tas ut från ett sådant konto. Av 16 § framgår att kontanta medel får förvaras på ett investeringssparkonto. Av 42 kap. 37 § IL följer att inbetalningar till ett investeringsspar- konto som utgångspunkt ska öka kapitalunder- laget. Vidare framgår det av 44 kap. 8 b § IL att utländsk valuta som betalas in på ett invester- ingssparkonto i vissa situationer ska anses avytt- rad. Lagrådet har föreslagit att paragrafen ges tillägget utan några begränsningar för att klar- göra att på ett investeringssparkonto i och för sig får förvaras även kontanta medel utan anknyt- ning till omsättningen av finansiella instrument. Förevarande paragraf handlar dock bara om insättning och uttag av kontanta medel till och från ett investeringssparkonto. Av 16 § framgår i stället att kontanta medel får förvaras på ett investeringssparkonto utan några begränsningar. Regeringen har därför inte följt Lagrådets förslag. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.11 om investeringssparkonto. Det är inte uteslutet att finansiella instrument som ska överföras till eller från ett konto ändrar karaktär under själva överföringen, så att finansi- ella instrument som är investeringstillgångar när en överföring inleds är kontofrämmande tillgångar när överföringen är avslutad och tvärt om. I sådana situationer är det tillgångarnas karaktär när överföringen inleds som avgör om överföringen får ske. En överföring får anses inledd när överföraren på grund av själva överfö- ringen kan disponera över tillgång- arna. Det vill säga överföringen inleds i och med att tillgångarna avförs från överförarens konto. Överföringen är avslutad när tillgångarna förtecknas på mottagarens konto. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.14 om investeringssparkonto. I paragrafen regleras en kontoinnehavares överföringar av finansiella instrument till ett eget investeringssparkonto. Sådana överföringar får ske av investeringstillgångar som kontoinneha- varen själv äger oavsett om instrumenten förva- ras på ett annat eget investeringssparkonto eller ett annat eget konto som inte är ett investerings- sparkonto. Däremot får kontoinnehavaren inte överföra kontofrämmande tillgångar till ett eget investeringssparkonto. Av 44 kap. 8 a § IL fram- går att den som överför investeringstillgångar till ett eget investeringssparkonto från ett konto som inte är ett investeringssparkonto anses ha avyttrat tillgångarna. Paragrafen reglerar uttöm- mande vilka överföringar av finansiella instru- ment som en kontoinnehavare får göra till ett eget investeringssparkonto, vilket innebär att kontoinnehavaren inte får överföra andras finan- siella instrument till ett investeringssparkonto. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.13.2.12.1 om investeringssparkonto. I paragrafen regleras uttömmande i vilka situa- tioner investeringstillgångar får överföras till ett investeringssparkonto från någon annan än kontoinnehavaren. Som en första förutsättning för att paragrafen ska vara tillämplig gäller alltså att överföringen sker från någon annan än kontoinnehavaren. Paragrafen omfattar exem- pelvis inte överföringar till ett investeringsspar- konto som sker via ett annat konto som innehas av kontoinnehavaren. En sådan överföring ska anses vara en överföring mellan kontoinnehava- rens egna konton. En ytterligare förutsättning för att överföring av investeringstillgångar till ett investeringsspar- konto ska få ske är att tillgångarna överförs till kontot i samband med att de förvärvas. Med överföring i samband med förvärvet avses att överföringen inte får dröja utöver den tid som krävs för att överföring av tillgångar ska kunna genomföras i de nedan redovisade situationerna. Avsikten med detta krav är att förhindra eventu- ella möjligheter till skatteundandragande genom att den som förvärvar tillgångar därefter inväntar en värdeuppgång innan tillgångarna överförs till investeringssparkontot, och därefter avyttrar tillgångarna på kontot utan att värdeuppgången beskattas som en kapitalvinst. Härutöver förutsätter en tillämpning av para- grafen att kontoinnehavaren har förvärvat de aktuella tillgångarna i enlighet med första stycket. För att tillgångarna ska få överföras till invester- ingssparkontot krävs att förvärvet, dvs. ägande- rättsövergången, är fullbordat. I paragrafen ställs inget krav på att överföringen sker från det subjekt som har överlåtit tillgångarna till konto- innehavaren, utan paragrafen omfattar alla över- föringar som sker från någon annan än kontoin- nehavaren. Paragrafen kan således t.ex. vara tillämplig även om överföringen från den som har överlåtit tillgångarna till kontoinnehavaren sker via ett institut. Första stycket första punkten avser förvärv på en reglerad marknad eller på en motsvarande marknadsplats utanför EES eller på en handels- plattform. Termerna reglerad marknad och handelsplattform definieras i VML. Av denna lag framgår att termerna avser marknadsplatser inom EES. I första punkten anges dock att även förvärv på en marknad utanför EES som motsva- rar en reglerad marknad omfattas. Det innebär att investeringstillgångar förvärvade på mark- nadsplatser i t.ex. eller får överföras till ett investeringssparkonto om marknadsplat- serna motsvarar en reglerad marknad. Omfattas gör däremot inte förvärv på en marknadsplats utanför EES som, utöver den omständigheten att den inte är hemmahörande inom EES, motsvarar en handelsplattform. Andra punkten avser förvärv av andelar i en investeringsfond. Överföringar får ske om kontoinnehavaren har förvärvat fondandelar på så sätt att nya fondandelar utfärdats av det fond- bolag, utländska förvaltningsbolag eller värde- pappersinstitut som förvaltar fonden. Fondan- delar får även överföras enligt övriga punkter i förevarande stycke om förutsättningarna i respektive punkt är uppfyllda. Tredje punkten avser förvärv av investerings- tillgångar direkt från den som har emitterat tillgångarna. Överföring vid förvärv direkt från den som har emitterat tillgångarna får bara ske om förvärvet grundades på tillgångar som vid förvärvet redan förvarades på investeringsspar- kontot. Den som t.ex. har aktier på investerings- sparkontot kan ta emot andra aktier i samma bolag som har förvärvats genom fondemission i bolaget. Dock får överföring av förvärvade tillgångar bara ske i proportion till innehavet på det aktuella investeringssparkontot. Om konto- innehavaren har 30 aktier i ett aktiebolag på inve- steringssparkonto 1, 30 aktier i samma bolag på investeringssparkonto 2 och 30 aktier i bolaget på sitt värdepapperskonto, får enbart en tredje- del av de förvärvade aktierna vid fondemissionen överföras till vardera investeringssparkonto.