prop · GY03113 · 2011-04-13 00:00:00 — Låntagare med okänd adress återbetalar sina studieskulder i liten ut- sträckning och är den grupp som CSN har svårast att nå med information, årsbesked och inbetalningskort. Om CSN inte når låntagaren preskriberas låntagarens hela skuld . Det innebär att CSN:s rätt till studie- stödsfordran upphör och att den därför, efter invändning om preskription från låntagaren, skrivs av. Enligt beräkningar från CSN riskerar drygt 10 000 lån att preskriberas . Dessa har ett sammanlagt skuldvärde om . Det kan dock ha skett ett preskriptionsavbrott i en del av dessa ärenden, eftersom CSN har skickat ett flertal försändelser till låntagarnas folkbok- föringsadress utan att de har kommit i retur. Antalet lån som kan vara preskriberade eller riskerar att preskriberas är emellertid under alla omständigheter betydande även om uppgifterna inte utgör någon säker prognos. Dessutom riskerar en stor andel av de skulder som avser återkravs- fordran att preskriberas. var den sammanlagda återkravs- fordran och det fanns 77 300 återkravs- skulder, varav var mer än . Bland dessa var det 4 394 skulder som avsåg personer med okänd adress för CSN. Majo- riteten av dessa återkrav har inte kunnat aviseras på grund av avsaknaden av adress, och CSN har därför inte kunnat påbörja kravhanteringen. CSN har i samarbete med Intrum påbörjat del- givning i bl.a. , , och . På grund av lagstiftningen i och saknar myndigheten möjlig- heter till delgivning i dessa två länder. CSN undersöker därför om andra åtgärder kan användas i dessa länder. Ett syfte med delgivningen är att åstadkomma preskriptionsavbrott och därigenom förhindra att skulder preskriberas. I har det totalt genomförts 180 delgivningar, varav I , där det totalt har genomförts 120 Prop. 2010/11:113 delgivningar, var motsvarande siffra . 6.4.3Förlängd preskriptionstid för studiestödsfordringar Regeringens förslag: Preskriptionstiden för en fordran som avser återbetalning av studielån eller återkrav av studiestöd enligt studiestöds- lagen (1999:1395) ska förlängas så att fordran preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts . En fordran som avser återbetalning av studielån eller studiemedel eller återkrav av studiestöd som har lämnats enligt den äldre studiestödslagen (1973:349) ska preskriberas efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts . Detta ska dock gälla endast om fordran inte har preskriberats före . Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Det har dock förtydligats att bestämmelsen avser fordran på såväl återbetalning som återkrav av studiestöd. Vidare anges inte, när det gäller fordringar som rör studiestöd som har lämnats enligt den gamla studie- stödslagen (1973:349), att fordran ska ha uppkommit före ett visst datum. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna, bland vilka kan nämnas , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, , och Statskontoret, tillstyrker förslaget i sak eller har inte något att invända mot förslaget. CSN anser att en förlängd preskriptionstid skulle vara till stor nytta för myndigheten i CSN föreslår även att regeringen i samband med ett införande av preskriptionsbestämmelse överväger om bestämmelserna om avskrivning av studielån då låntagaren fyller 65 respektive ska vara utformade på nuvarande sätt. Detta eftersom myndigheten anser att låntagare som har hållit sig undan kontakter med CSN inte bör omfattas av sådana skyddsbestämmelser som reglerna om åldersavskrivning utgör. tillstyrker förslaget i sak och anser att syftet med preskription inte är att det ska fungera som någon slags skuldsanering även om det är vad preskriptionen till viss del har kommit att användas En preskriptionstid kan enligt innebära att få kommer att omfattas av preskriptionsreglerna och att bedrägerierna minskar, vilket är positivt. Statskontoret delar utredningens uppfattning att det är väsentligt att CSN, för det fall att preskriptionstiden förlängs till , bedriver en aktiv indrivningsverksamhet under hela och inte väntar fram till innan preskription inträder med att vidta Statskontoret menar att det är viktigt inte minst mot bakgrund av att det generellt sett är lättare att driva in fordringar i nära anslutning till att skulden uppkom. ombudsmän () har inte något att invända mot förslaget men menar att det inte är en självklarhet att låta en preskriptionsbestäm- melse verka retroaktivt. JO motsätter sig dock inte den föreslagna retro- aktiviteten, eftersom återbetalningsskyldigheten av studieskulder är reg- lerad i lag. Kammarrätten i anser att det inte är helt klarlagt att en tioårig preskriptionstid gäller för studiemedel och anför bl.a. Den bortre tidsgränsen skulle i stället kunna vara den tidpunkt då lånet avskrivs. För fordringar på grund av återkrav torde dock en Prop. 2010/11:113 tioårig preskriptionstid gälla. Oavsett hur det förhåller sig med detta, är det enligt Kammarrätten en fördel med en uttrycklig bestämmelse om preskriptionstid. , Mittuniversitet, och avstyrker generellt skärpningar av bestämmelser som avser återkrav och begär att en förnyad översyn av dessa görs i syfte att stärka studenternas rättssäkerhet. menar att förslaget om förlängd preskriptionstid till innebär att studiestödsfordringar får en klar sär- ställning jämfört med vad som gäller för fordringar i allmänhet och andra Det framstår dessutom som oklart enligt nämnden varför staten som långivare ska ge sig själv betydligt förmån- ligare villkor än andra långivare. påpekar att den föreslagna bestämmelsen i studie- stödslagen bör förtydligas så att det framgår att bestämmelsen inte avser studielåntagarens fordran på själva studiestödet. Skälen för regeringens förslag Obetalda studiestödsfordringar ska betalas tillbaka CSN har svårigheter att driva in skulder utomlands. detta är ofta att myndigheten saknar aktuell adress till låntagaren eller den återbetalningsskyldige för återkrav eller att dessa personer håller sig undan vid delgivning av krav och sedan gör preskriptionsinvändningar när preskriptionstiden har löpt ut. I de fall CSN inte har någon aktuell adress till låntagaren eller den återbetalningsskyldige för återkrav är dagens preskriptionsregler inte tillräckliga. melser preskriberas hela skulden, dvs. inte bara de återbetalningsbelopp som har förfallit till betalning, om CSN inte lyckas kontakta låntagaren eller den återbetalningsskyldige för återkrav från det att den sista utbetalningen av studiestöd skedde. stödsfordringarna av studielån och återkrav som riskerar att preskriberas uppgår till betydande belopp. personer med studieskulder bosätter sig utomlands, är det enligt rege- ringens mening viktigt att de förändringar som görs inom studiestöds- systemet beaktar internationaliseringen och dess effekter. En studiestödsfordran ska preskriberas För att staten ska kunna tillhandahålla de studerande ett generöst studie- stödssystem krävs att obetalda studiestödsfordringar betalas tillbaka. Regeringen föreslår därför att preskriptionstiden för studiestöds- fordringar ska förlängas så att en fordran preskriberas efter till- komsten, om inte preskriptionen avbryts . Med en fordran på studiestöd avses här såväl en fordran som avser återbetalning av studie- lån som en fordran på återkrav av studiestöd. sitets och universitets- och högskoleförbunds invändningar om skärpningar av bestämmelserna när det gäller återkrav anser regeringen att det är angeläget att en låntagares hela skuld, i form av obetalda studie- lån och återkrav, omfattas av reglerna om preskription. Med beaktande av vad bl.a. har anfört föreslår regeringen att det anges i bestämmelsen att den endast omfattar fordringar som avser återbetalning eller återkrav av studiestöd enligt studiestödslagen. Regeringen instämmer i utredningens konstaterande att det inte är rimligt att skötsamma låntagare ska ha en återbetalningstid eller längre, medan icke skötsamma låntagare ska kunna vara helt skuldfria . CSN har i sitt remissvar anfört att de som väljer att hålla sig undan och inte betalar sitt studielån inte bör anses vara skyddsvärda ur ett preskriptionsrättsligt perspektiv. Regeringen instämmer i denna bedömning. En förlängd preskriptionstid enligt utredningens förslag skulle sannolikt innebära att många som inte har betalat sina skulder under några års utlandsvistelse inte kan undkomma betalning när de återvänder till . Eftersom huvuddelen av de som missköter sin återbetalning är svenska medborgare, är det inte osannolikt att dessa antingen återvänder till och folkbokför sig i landet eller skaffar någon tillgång i , som därefter kan bli föremål för utmätning. En förlängd preskriptionstid skulle sannolikt öka incitamenten att betala skulderna direkt när de förfaller till betalning, eftersom det inte är lika enkelt att undkomma betalning som . Enligt regeringens mening finns det ett starkt allmänt intresse av att en studiestödsfordran betalas av låntagaren. I annat fall skulle ett av världens mest generösa studiestödssystem bli svårt att upprätthålla. Studielån är vidare en förmån som tillhandahålls alla medborgare enligt ett regelverk som anges i lag och förordning och som till viss del subventioneras av staten. Till skillnad mot anser därför regeringen att det finns starka skäl att förlänga preskriptionstiden. Preskriptionsavbrott ska vara möjligt Regeringen delar utredningens bedömning att det inte kan anses rimligt att preskriptionstiden ska vara absolut. Regeringen föreslår därför att det ska vara möjligt att göra preskriptionsavbrott i enlighet med bestämmelserna i preskriptionslagen. Enligt det nuvarande lånesystemet ska återbetalningstiden av studielån vara eller det lägre antal år som återstår till utgången av det år då låntagaren fyller . En fordran på studielån skrivs enligt nuvarande lånesystem av vid utgången av det år då låntagaren fyller . En fordran på återkrav skrivs också av vid ut- gången av det år då den återbetalningsskyldige fyller . Återbetalning av studiemedel sker i många fall än på grund av att låntagaren till exempel beviljats nedsättning av årsbelopp eller har en skuld som härrör från något av de äldre lånesystemen där återbetal- ningstiden kan vara längre än . Om preskriptionstiden skulle vara absolut, skulle exempelvis en låntagare som fick den sista utbetalningen av studielån när han eller hon var få eventuella obetalda fordringar preskriberade . Enligt regeringens mening skulle detta inte vara förenligt med syftet i de nuvarande regelverken som föreskriver att obetalda fordringar som huvudregel inte ska skrivas av förrän utgången av det år då låntagaren fyller . Regeringen anser till skill- nad mot CSN att det inte finns anledning att i detta sammanhang över- väga om nuvarande bestämmelser om avskrivning av studielån på grund av ålder ska utformas på annat sätt. Enligt regeringens mening är det viktigt att direkt i studiestödslagen ange preskriptionstidens längd. Regeringen föreslår därför att det i lagen ska anges att preskriptionstiden ska vara för studiestödsfordringar, om inte preskriptionen avbryts . Som angetts i avsnitt 6.4.1 framgår av praxis att statens fordringar som avser återbetalning av studiemedel uppkommer i och med utbetalning av studiemedlen i fråga och preskriberas om preskriptionsavbrott inte sker från uppkomsten av fordran. När det gäller en fordran till följd av beslut om återkrav av studiestöd anser regeringen att preskriptionstiden bör räknas från den dag då beslut om återkrav fattas. En aktiv indrivningsverksamhet krävs Regeringen instämmer med vad Statskontoret och Kronofogdemyndig- heten anför i sina remissvar om att det är väsentligt att CSN bedriver en aktiv indrivningsverksamhet och inte väntar till innan preskription inträder. Vidare föreslås med beaktande av det som och har anfört att paragrafen utformas så att det klart framgår att bestämmelsen om preskription avser CSN:s fordringar på studiestödsmottagare och omfattar såväl en fordran som avser återbetalning av studielån som en fordran till följd av återkrav av studiestöd. Den förlängda preskriptionstiden ska gälla alla studiestödsfordringar Studieskulder till betydande belopp riskerar att skrivas av . För att förändringen ska få önskvärd effekt inom CSN:s återbetalnings- och återkravsverksamhet är det av stor betydelse att de nya bestämmelserna införs för dels befintliga och nytillkommande lån- tagare, dels återbetalningsskyldiga för återkrav. Även de skäl som har anförts för att preskriptionstiden ska förlängas motiverar en retroaktiv tillämpning av den nya bestämmelsen. Detta framhåller också Stats- kontoret i sitt remissvar. Regeringen föreslår därför att den förlängda preskriptionstiden ska gälla retroaktivt i fråga om studiestödsfordringar som har lämnats enligt den äldre studiestödslagen (1973:349), dvs. ford- ringar från de äldre lånesystemen, som uppkommit innan den nya bestämmelsen trätt i kraft. Med en studiestödsfordran avses även här såväl en fordran som avser återbetalning av studielån och studiemedel som en fordran på återkrav av studiestöd. Den ändrade preskriptionstiden ska dock endast tillämpas på fordringar som inte redan har preskriberats när den nya bestämmelsen träder i kraft. Den längre preskriptionstiden ska således inte gälla för fordringar där det före ikraftträdandet inte har vidtagits någon preskriptionsavbrytande åt- gärd från den sista utbetalningen av studielånet. Till skillnad Prop. 2010/11:113 från utredningen anser regeringen att det inte är nödvändigt att ange att den förlängda preskriptionstiden, när det gäller studiestöd som har läm- nats enligt den gamla studiestödslagen, gäller endast fordringar som har uppkommit före . Regeringens förslag: De föreslagna bestämmelserna i studiestödslagen (1999:1395) ska träda i kraft . Föreskrifter som meddelas i anslutning till den föreslagna bestämmelsen om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att studiemedel får lämnas för annan tid än då den studerande bedriver studier får omfatta även studier som har bedrivits före . Bestämmelsen om preskriptionstid får tillämpas även i fråga om en fordran som har uppkommit före under förutsättning att fordran inte har preskriberats före det datumet. Regeringens bedömning: Bestämmelser om att studiemedel i vissa undantagsfall bör kunna lämnas under ett normalstudieår, trots att studier bedrivs under ett färre antal veckor, bör träda i kraft . Bestämmelserna bör tillämpas för studier som har bedrivits . Utredningens förslag och promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Remissinstanserna, bl.a. ombudsmän, Kammarrätten i , och , har inte haft något att invända mot utredningens förslag. Remissinstanserna har inte heller haft något att invända mot promemorians förslag. När det gäller bedömningen i promemorian om en ökad flexibilitet inom studiestödssystemet har några remissinstanser, bl.a. och Ingenjörer, ifrågasatt varför bedömningen görs att den undantagsbestämmelse som beskrivs i promemorian enbart bör tillämpas för studier som har bedrivits . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen anser att det är angeläget att lagändringen och övriga författningsändringar träder i kraft , eftersom det dels är viktigt att system- konflikten mellan studiemedelssystemet och lärosätenas studieupplägg får en snar lösning, dels är angeläget att återbetalningen av studielån effektiviseras. är det också väsentligt att undvika att betydande belopp i fråga om studielån och återkrav riskerar att preskriberas. Rege- ringen föreslår därför att lagändringen ska träda i kraft . Regeringen har i avsnitt 5.1 föreslagit att regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att studie- medel får lämnas för annan tid än då den studerande bedriver studier. Regeringen föreslår att det i en ikraftträdandebestämmelse anges att sådana föreskrifter får omfatta även studier som har bedrivits före Regeringen anser inte att det är rimligt att studerande . 2010/11:113 riskerar att få betala tillbaka delar av de utbetalda studiemedlen, trots att studierna omfattar det antal högskolepoäng som de har ansökt om och beviljats studiestöd för. Regeringen har vidare i avsnitt 6.4.3 föreslagit att det ska införas bestämmelser om preskriptionstid för studiestödsfordringar. Regeringen föreslår att det i en ikraftträdandebestämmelse anges att bestämmelsen om preskriptionstid ska få tillämpas även i fråga om en fordran som har uppkommit före under förutsättning att fordran inte har preskriberats före det datumet. Studieskulder till betydande belopp riskerar att skrivas av . För att förändringen ska få önskvärd effekt inom CSN:s återbetalnings- och återkravsverksamhet är det av betydelse att de nya bestämmelserna om detta införs för såväl befintliga som nytillkommande låntagare och återbetalningsskyldiga för återkrav. Regeringen bedömer även att de förordningsändringar som föranleds av denna proposition bör träda i kraft . Som har nämnts i avsnitt 5.1 är det enligt regeringens mening orimligt att de studerande som har läst 60 högskolepoäng under ett färre antal veckor än 40 under ett normalstudieår har fått krav på att betala tillbaka delar av de utbetalda studiemedlen. Bestämmelser om att studiemedel får lämnas för annan tid än studietid bör därför tillämpas för studier som har bedrivits . Regeringen konstaterar att de efterkontroller som CSN har genomfört och som orsakat de aktuella återkraven avser studier under läsåren 2008/2009 och 2009/2010. Det är således enbart studerande under dessa läsår som har fått eller riskerar att få återkrav. Regeringen bedömer därför att det inte finns något skäl för, såsom vissa remissinstanser har anfört, att de nya bestämmelserna ska vara tillämplig även i fråga om studier som avser tid före detta datum. Beslut om återkrav när det gäller studier som har bedrivits efter detta datum bör kunna omprövas. Vid omprövningen bör de nya bestämmelserna tillämpas. 8.1Viss ökad flexibilitet när gäller för vilken tid studiemedel kan lämnas Regeringen har i propositionen föreslagit att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om att studiemedel får lämnas även för annan tid än då den studerande bedriver Vidare görs bedömningen att studiemedel i vissa undantagsfall bör kunna lämnas under ett normalstudieår, trots att studier bedrivs under ett färre antal veckor under förutsättning att studierna Detta bör enligt regeringens bedömning dock endast gälla vid högskolestudier på utbildningsprogram som före Prop. 2010/11:113 har haft ett upplägg som innebär att ett normalstudieår Statistik från CSN visar att myndigheten har återkrävt studiemedel som avser 14 veckors studier under läsåren 2008/2009 och 2009/2010 till ett belopp av . Detta belopp avsåg främst återkrav av studiemedel för studier på de utbildningar som berörs av regeringens förslag och bedömning. Mot denna bakgrund uppskattar regeringen att bedömningen om en ökad flexibilitet när det gäller tid som studiemedel kan lämnas för medför att statens inkomster i form av återkrav av studiemedel minskar med mellan tre och . Om studiestödssystemet inte ändras i enlighet med regeringens bedömning, är det dock troligt att de aktuella lärosätena inte skulle bibehålla nuvarande upplägg för de berörda utbildningarna. Studiemedel skulle då ändå lämnas för sådana studier för ett normalstudieår om 60 högskolepoäng. Regeringen bedömer därför att den aktuella förändringen av studiestödssystemet i praktiken inte kommer att medföra någon påverkan på statens inkomster i form av återkrav av studiemedel. I fråga om utgifterna för studiemedel bedöms den föreslagna förändringen inte leda till ökade kostnader, eftersom CSN för de aktuella utbildningarna regelmässigt beviljar studiemedel till de studerande för 40 veckors studier per normalstudieår utifrån de uppgifter om studietid som de studerande lämnar i sina ansökningar om studiemedel och uppgifter om studietid som lämnas av lärosätena. Regeringen gör bedömningen att ändringen bör kunna tillämpas retroaktivt i fråga om studier som har bedrivits . Såsom har anförts bör beslut om återkrav som avser sådana studier kunna omprövas. Detta bedöms innebära en utgiftsökning med 2011. Förslaget om att studiemedel får lämnas för annan tid än då den studerande bedriver studier bedöms inte ge några betydande konsekvenser för CSN. Eventuella ökade kostnader för myndigheten bedöms kunna hanteras inom myndighetens nuvarande ekonomiska ramar. 8.1.3Konsekvenser för den enskilde Regeringens förslag och bedömning i denna proposition innebär att de studerande vid de utbildningar som nämnts i avsnitt 5.1 får möjlighet att få studiemedel motsvarande vad andra studerande får för ett normal- studieår om 60 högskolepoäng, trots att utbildningen är upplagd över ett färre antal veckor. Det blir lättare för de studerande att göra rätt när de ansöker om studiemedel. Vidare kommer de studerande inte att riskera återkrav när de bedriver helårsstudier som är upplagda enligt vad som är ett normalstudieår på de aktuella utbildningarna. För studerande på andra typer av utbildningar medför regeringens förslag och bedömning inte Prop. 2010/11:113 några konsekvenser. Regeringens förslag om förbättrade adressuppgifter innebär att en låntagare eller en återbetalningsskyldig för återkrav av studiestöd som inte har aktuell adress registrerad i folkbokföringsregistret blir skyldig att lämna uppgift om adressen till CSN. CSN arbetar aktivt med att eftersöka adresser för de låntagare som inte har giltig adress registrerad hos myndigheten. Antalet okända adresser har minskat . Regeringens förslag bedöms minska antalet okända adresser ytterligare. Regeringen bedömer att förslaget inte medför några kostnadskonsekvenser. Förslaget kan dock leda till en ökad återbetalning som därmed minskar risken för framtida avskrivningar av studieskulden. Förslaget om förbättrade adressuppgifter bedöms inte ge några konsekvenser för CSN. Myndighetens pågående arbete med eftersökning av adresser kommer dock att fortsätta. 8.2.3Konsekvenser för den enskilde Förslaget om förbättrade adressuppgifter får enligt regeringens bedömning inte några beaktningsvärda negativa konsekvenser för de studerande eller de återbetalningsskyldiga. Regeringens förslag om preskription innebär att preskriptionstiden för fordringar förlängs så att en fordran på studiestöd preskriberas efter tillkomsten av fordran, om inte preskriptionen avbryts . Enligt dagens regler riskerar en studiestödsfordran att preskriberas efter , om inte preskriptionen har avbrutits . Vid preskription av en studieskuld sker en avskrivning av skulden. har skrivits av på grund av Förslaget att förlänga preskriptionstiden bedöms ge en utgiftsminskning om med en halvårseffekt Förslaget bedöms också leda till en ökad återbetalning . En förlängning av preskriptionstiden till kan leda till en viss ökad administrativ belastning för CSN genom att myndigheten får ägna sig åt att försöka få misskötsamma låntagare att återbetala. Detta bedöms dock uppvägas av att arbetet med preskriptionsavbrytande åtgärder inte längre kommer att förekomma i samma utsträckning. 8.3.3Konsekvenser för den enskilde En förlängning av preskriptionstiden får normalt inte några konsekvenser för de studerande med undantag för ett fåtal studerande. Det gäller de studerande som studerat tidigare men som inte har återbetalat studie- stödsfordringar till CSN att dessa fordringar preskri- beras innan de återkommer till studier. Förlängningen av preskriptions- tiden medför att dessa studerandes fordringar inte preskriberas utan . Detta innebär att de alltjämt har en skuld och att de inte kan få nya lån beviljade så länge de har obetalda skulder. En längre preskriptionstid medför troligtvis att många som inte har betalat sina skulder under några års utlandsvistelse inte kan undkomma betalning när de återvänder till .