prop · GY03102 · 2011-04-13 00:00:00 — (per invånare). Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2010 per invånare). fick i genomsnitt störst bidrag i kronor per invånare, , eller totalt ca . Diagram 2.11 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2010 Källor: , statistikdatabasen och egna beräkningar. erhöll sammanlagt ca i inkomstutjämningen. , medan netto betalade ca . , ca , av struktur- och införande- bidragen gick till . Regleringsbidraget uppgick till per invånare för samtliga kommuner. Kommunalekonomisk utjämning för landsting 2010 Till landstingen utbetalades 2010. erhöll sammanlagt ca , motsvarade per invånare. Diagram 2.12 Kommunalekonomisk utjämning för landsting 2010 Källor: , statistikdatabasen och egna beräkningar. I inkomstutjämningen var det endast som 2010 betalade Skr. 2010/11:102 avgift, eller per invånare. landsdelar erhöll totalt i inkomstutjämningsbidrag, vilket i genomsnitt motsvarade ca per invånare. I kostnadsutjämningen var det och som fick nettobidrag, ca , motsvarande ca per invånare. Sammanlagt erhöll i kostnadsutjämningen. (exklusive ) erlade sammanlagt ca i kostnadsutjämningsavgift. Av de sammanlagda struktur- och införandebidragen erhöll eller ca . Regleringsbidraget uppgick till per invånare för samtliga landsting. 2.3.5Kostnadsutjämning för verksamhet för funktionshindrade samt LSS Inom verksamheten enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, fanns de högsta och lägsta kostnaderna per invånare främst i mindre kommuner. Detta beror på att ett fåtal personer med LSS-insatser med höga kostnader får stort genomslag på kostnaden per invånare i små kommuner. I utjämningssystemet för LSS-verksamhet omfördelades 2010. Kommunernas prognostiserade nettokostnader för den verksamhet som utjämningen omfattar var totalt ca 2010. De insatser som avses redovisas i avsnitt 4.4.3. Det var ungefär lika många kommuner som fick bidrag respektive betalade en avgift. En stor del av ökningen i omfördelningen berodde på regel- ändringar avseende beräkningarna som genomfördes . Tabell 2.4 Utjämningsbidrag och utjämningsavgift i utjämningen för Källa: , utjämning av LSS-kostnader. Det var främst kommuner i kommungrupperna förortskommuner och storstäder som betalade avgift, medan glesbygdskommuner var de främsta bidragsmottagarna mätt i kronor per invånare. Största kostnaden för kommuner och landsting är kostnaden för personal. Därutöver går stora delar av kostnaderna till köp av verksamhet och material. konsumtion och verksamhetens kostnader I nationalräkenskaperna redovisas kommunala konsumtionsutgifter, som motsvarar värdet av de varor och tjänster som finansieras med skatte- medel och som tillhandahålls av kommuner och landsting. Konsum- tionsutgifterna utgör av kommunsektorns totala utgifter. Av diagram 2.13 framgår att kommunsektorns konsumtion i fasta priser ökade med som mest ett enskilt år och minskade marginellt 2004. uppgick ökningen preliminärt till . Den genomsnittliga ökningstakten var 20012010. Den demografiska utvecklingen ställer krav på anpassning av kommunsektorns verksamheter. Genom att använda bestämda prislappar för varje åldersgrupp kan demografiska effekter på de kommunala konsumtionsutgifterna beräknas. I diagrammet framgår att den demografiska påverkan av konsumtionen beräknas till i genomsnitt . Ökningstakten har varit något högre under den senare delen av perioden. Diagram 2.13 Årlig förändring av konsumtionsvolym och demografisk påverkan på konsumtionen Konsumtionsutveckling, fasta priser Demografisk påverkan på konsumtionen -0,5 Anm. Konsumtionsutvecklingen är en prognos. Källor: , nationalräkenskaperna och egna beräkningar. Kostnadsutvecklingen i olika verksamheter De kostnader som redovisas här avser bruttokostnader enligt driftredo- visningen med avdrag för dels interna intäkter, dels försäljning av verksamhet till andra landsting samt kommuner. I tabell 6.9 i bilaga 3 redovisas kommuners och landstings kostnader per verksamhet åren Kommunsektorns kostnader påverkas bl.a. av löneutveckling, pris- Skr. 2010/11:102 utveckling, demografiska förändringar och förändrade politiska ambi- tioner i verksamheterna. Löneutvecklingen har störst påverkan på kostnadsutvecklingen eftersom personalkostnaderna för verksamhet i egen regi utgör av de sammanlagda kostnaderna. Den genomsnittliga löneökningstakten i kommunsektorn har varit , vilket kan jämföras med löneutvecklingen i ekonomin som helhet som var . Prisutvecklingen för lokaler, uppvärmning och andra insatsvaror påverkar också kostnaderna. Kommunernas kostnader ökade med i genomsnitt i löpande priser, men det var stora variationer mellan åren. ökade kommunernas kostnader (se tabell 6.9 i bilaga 3). På kort sikt har framför allt kommunerna krav på att anpassa sina verksamheter utifrån efterfrågan, då t.ex. antalet förskolebarn och barn i skolålder kan förändras för- hållandevis snabbt i enskilda kommuner. I diagram 2.14 visas ut- vecklingen av de olika åldersgruppernas storlek . Diagram 2.14 Demografiskt betingad förändring av konsumtionen uppdelat på åldersgrupper -0,5 -1,0 Källor: , , och egna beräkningar. Kommunernas kostnader för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg ökade med . beräknas den demografiskt betingade ökningen av konsumtionen i åldersgruppen till . Antalet grundskolebarn i riket har minskat . Den demografiskt betingade utvecklingen av dessa kostnader beräknas därför till -0,. Kostnaderna för har ändå ökat och . Gymnasieskolans kostnader ökade Skr. 2010/11:102 20052009, medan den demografiskt betingade ökningen av konsum- tionen beräknas till . Antalet ökade med Denna åldersgrupp är i större behov av vård och omsorg samt hälso- och sjukvård och erhåller i jämförelse med övriga åldersgrupper en relativt sett stor del av kommunsektorns producerade tjänster. Storleksförändringar i denna åldersgrupp påverkar därför den demo- grafiskt betingade konsumtionen i stor utsträckning. Kostnaderna för äldreomsorg ökade med i genomsnitt . Landstingens kostnader för hälso- och sjukvård ökade totalt med i genomsnitt . Den speciali- serade somatiska vården, som svarade för den största delen av hälso- och sjukvårdens nettokostnader, ökade med . Den demo- grafiskt betingade ökningen av landstingens kostnader beräknas till . Landstingens kostnader för läkemedelsförmånen ökade med i genomsnitt . Antalet sysselsatta i kommunsektorn utgör av det totala antalet sysselsatta i . Därtill kommer sysselsatta i privata företag som utför arbete på uppdrag av kommuner och landsting (kommunalt finansierad sysselsättning i vård, omsorg och utbildning i näringslivet). Enligt preliminära uppgifter uppgick antalet sysselsatta i kommuner och landsting till 1 048 100, vilket var 16 700 färre än 2009. Antalet sysselsatta minskade därmed och antalet arbetade timmar (kalenderkorrigerade) minskade med lika mycket Antalet sysselsatta i kommuner och landsting har minskat (se diagram 2.15), vilket dels kan förklaras av att medelarbetstiden per anställd har ökat, dels till följd av att den arbetsmarknadspolitiska åtgärden plusjobb har fasats ut. har det blivit vanligare att privata företag tillhandahåller tjänster som finansieras av kommunsektorn. Diagram 2.15 Antalet sysselsatta i kommunsektorn och kommunalt finansierad sysselsättning i näringslivet Summa kommuner och landsting Kommunalt finansierad sysselsättning i vård, omsorg och utbildning i näringslivet Anm. Uppgifterna om den kommunalt finansierade sysselsättningen i utbildning, vård och omsorg skiljer sig från tidigare skrivelser om utvecklingen inom den kommunala sektorn. De i denna skrivelse redovisade uppgifterna visar en uppskattning av hur stor del av sysselsättningen i näringslivet som är finansierade av kommunsektorn. De tidigare redovisade uppgifterna visade det totala antalet sysselsatta i näringslivet inom utbildning, vård och omsorg, vilket även inkluderade den del av sysselsättningen som finansierats på annat sätt. Källor: , Nationalräkenskaperna kvartalsdata samt , PM 2010:6, Kommunfinansierad sysselsättning och arbetade timmar i privat sektor. Den kommunfinansierade sysselsättningen i näringslivet har ökat med ca 8 000 sysselsatta , med undantag för då ökningen preliminärt beräknas till 10 000 sysselsatta.7 beräknas den kommunalt finansierade sysselsättningen i näringslivet till ca 133 000, vilket kan jämföras med 2006 då den beräknades till ca 106 000. Enligt statistik från Kommuner och Landsting8 uppgick antalet sysselsatta 2009 till 731 304 i kommunerna och 245 006 i landstingen. Antalet sysselsatta minskade med 17 277, motsvarande i kommunerna och 2 855 motsvarande i landstingen . Det var framför allt bland de visstidsanställda, t.ex. tim- anställda, vikarier och projektanställda, som antalet sysselsatta minskade både i kommuner och i landsting. 7Enligt beräkningar från . 8Sveriges Kommuner och Landstings statistik omfattar inte kommunalt finansierad sysselsättning i näringslivet. Antalet årsarbetskrafter minskade i en lägre takt än antalet sysselsatta, Skr. 2010/11:102 med 11 944, motsvarande för kommunerna och med 1 989, motsvarande för landstingen. Det betyder att sysselsättnings- graden (medelarbetstiden per anställd) ökade . För kommunernas del har minskningen av antalet årsarbetskrafter skett förhållandevis jämnt över landet. I 8 av 10 kommuner minskade antalet årsarbetskrafter . Diagram 2.16 Förändring av antalet årsarbetskrafter per kommungrupp -0,5 -1,5 -2,5 -3,5 -4,5 Övriga kommuner, mer än 25000 inv. mindre än 12500 inv. Källor: Kommuner och Landsting, personalundersökning 2008 och 2009. Antalet årsarbetskrafter ökade i 11 och minskade i 10 landsting . Kraftigast var minskningen i läns landsting (4,) och läns landsting (). I läns landsting förklaras tre fjärdedelar av minskningen mellan åren av att personal övergått till annan verksamhet med andra huvudmän, främst privata huvudmän. Diagram 2.17 Förändring av årsarbetskrafter per landsting mellan 2008 Källa: Kommuner och Landsting, personalundersökning 2008 och 2009. Personalen kan delas in efter verksamhetsområden. För kommunernas del har årsarbetskrafterna minskat inom alla verksamhetsområden , med undantag för socialt och kurativt arbete, där antalet årsarbetskrafter ökade (huvudsakligen social- sekreterare). Den i absoluta tal största minskningen har skett inom verk- samhetsområdet skola och omsorg där antalet årsarbetskrafter minskat med 5 . I relativa termer har minskningen varit störst inom teknikområdet där antalet årsarbetskrafter minskat . Inom landstingen har den största minskningen skett bland undersköterskor med 1 972 årsarbetskrafter eller . har antalet läkare utan specialistkompetens ökat med 328 års- arbetskrafter, vilket motsvarar en ökning på . Fortsatt minskande löneskillnader mellan kvinnor och män Enligt Medlingsinstitutets lönestrukturstatistik var medellönen för anställda i kommunerna 2009 och i landstingen . ökade medellönen i kommunerna med (3,) och i landstingen med (4,). Män i sektor har i genomsnitt högre lön än kvinnor. När hänsyn tas till skillnader i yrke, utbildning, ålder och arbetstid genom s.k. standardvägning försvinner nästan hela löneskillnaden för personalen i kommunerna och en stor andel för personalen i landstingen. Med hänsyn tagen till standardvägningen återstod i landstingen en oförklarad löne- skillnad på och i kommunerna . löneskillnaden var i landstingen och i kommunerna Skr. 2010/11:102 . Löneskillnaderna mellan kvinnor och män inom sektor har således minskat. Denna utveckling kan avläsas på arbetsmarknaden som helhet, där löneskillnaderna har minskat . Av det totala antalet anställda 2009 var andelen kvinnor som arbetade i kommunerna och i landstingen . Medelåldern för personalen i den kommunala sektorn har ökat från 2004 till 2009. av personalen 2009 var . Sjukfrånvaron fortsätter att minska Sjukfrånvaron har sjunkit på hela arbets- marknaden och skillnaderna mellan olika delar av arbetsmarknaden har minskat. har emellertid anställda i sektor den högsta frånvaron bland de olika arbetsmarknadssektorerna (se diagram 2.18). Sjukfrånvaron för personal i sektor motsvarade av den avtalade arbetstiden . hade den minskat till . Diagram 2.18 Sjukfrånvaro i olika sektorer Källa: , arbetskraftsundersökningen, tilläggstabell 15, 20052010. Skillnaden i sjukfrånvaro mellan män och kvinnor anställda i kommun- sektorn är relativt stor, men har minskat (se diagram 2.19). Kvinnornas sjukfrånvaro 2010 motsvarade av den avtalade arbetstiden, medan männens sjukfrånvaro var av densamma. De kommunalt anställda kvinnornas sjukfrånvaro har minskat i en snabbare takt än männens, fast från en högre nivå. Kvinnornas sjukfrånvaro låg 2010 på samma nivå som den männen hade 2005. Minskningen i sjukfrånvaron har inneburit att kommunsektorn fått lägre Skr. 2010/11:102 personalkostnader. Diagram 2.19 Sjukfrånvaro för män och kvinnor anställda i Källa: , arbetskraftsundersökningen, tilläggstabell 15, 2005-2010. Kommunernas och landstingens kostnader för köp av verksamhet (exklusive köp från andra kommuner och landsting) uppgick till 2009. Verksamhetsköpen utgjorde en större andel av kostnaderna9 för kommunerna än för landstingen (se diagram 2.20). har köp av verksamhet som andel av kostnaderna ökat för både kommuner och landsting, dock i en snabbare takt för kommunerna. 9 Med kostnader avses i det följande verksamhetens kostnader exklusive interna poster och årets nyintjänade pensioner. Diagram 2.20 Köp av verksamhet som andel av kostnaderna för kommuner Skr. 2010/11:102 och landsting Källor: , OE 25 och egen bearbetning av räkenskapssammandraget för landsting. Kommunernas köp av verksamhet fortsatte att öka Kommunernas köp av verksamhet ökade , mätt som andel av kostnaderna, för andra året i följd. Andelen uppgick till av kostnaderna 2009. Kostnaderna för verksamhetsköpen i kommunerna uppgick till 2009 (exklusive köp från andra kommuner), vilket var en ökning jämfört med . Verksamhetsköpen har ökat i en snabbare takt än kommunernas totala kostnader. ökade verksamhetsköpen inom alla verk- samhetsområden utom i vuxenutbildningen. De största ökningarna skedde inom äldreomsorgen och infrastruktur. Inom äldreomsorgen ökade verksamhetsköpen från av kostnaderna (ökning med ) och inom infrastruktur från (ökning med ). Beloppsmässigt skedde de största köpen av verksamhet inom äldreomsorgen (), i gymnasieskolan (11,) och i (10,). I genomsnitt utgjorde verksamhetsköpen i förortskommuner och stor- städer en väsentligt större del av kostnaderna jämfört med andra kommungrupper (se diagram 2.21). Detta gällde främst verksamhet inom äldreomsorgen. En högre andel av barn och elever i förskolor och skolor med enskild huvudman i dessa kommuner bidrog också till detta. Diagram 2.21 Köp av verksamhet som andel av kostnaderna per Övriga kommuner, mindre än 12500 inv. Övriga kommuner, 12500-25000 inv. Övriga kommuner, mer än 25 000 inv. Källa: , räkenskapssammandraget. Privata företag var, , de största leverantörerna av verksamhet till kommunerna 2009. Av de som kommunerna redovisade som köp av verksamhet användes () till köp från privata företag. har andelen köp från privata företag ökat från . har andelen köp från stiftelser och föreningar minskat från . Resterande köptes från kommunägda företag, kommunalförbund, landsting, staten och enskilda. Utöver detta köpte kommunerna verksamhet av varandra till ett värde av 2009. Landstingens köp av verksamhet ökade Landstingen köpte verksamhet för 2009 (exklusive köp från andra landsting), vilket var en ökning med jämfört med . har andelen varierat mellan av kostnaderna10, men ökade andelen till . Ökningen av verksamhetsköpens andel av landstingens kostnader (se diagram 2.20) berodde till största delen på en ökning i . 10 Med kostnader avses i det följande verksamhetens kostnader exklusive interna poster och årets nyintjänade pensioner. landstingen har kostnaderna för köp av verksamhet som andel av Skr. 2010/11:102 kostnaderna inte förändrats nämnvärt . något längre perspektiv, , ökade andelen köp av verksamhet i nära hälften av landstingen. Det var stora skillnader i verksamhetsköpen mellan olika landsting 2009. läns landsting köpte verksamhet för ca per invånare, medan läns landsting endast köpte verksamhet för per invånare, vilket motsvarade respektive av kostnaderna. Landstingens köp från privata företag utgjorde av de totala kostnaderna för verksamhetsköpen och avsåg främst den specialiserade somatiska vården () och primärvården (). Utöver detta köpte landstingen verksamhet av varandra till ett värde av ca . Kommunernas och landstingens investeringsutgifter uppgick till 2009. Därutöver gjordes investeringar via bolag som ägs av kommuner och landsting. investerade dessa bolag för . har kommunernas och landstingens investeringsutgifter ökat med eller (se diagram 2.22). investerade kommuner i infrastruktur för el, vatten, fjärrvärme, vägar och bostäder samt i finansiella anläggningstillgångar, t.ex. värdepapper i Landstingens investeringar ökade perioden genomsnittlig ökning om . uppgick ökning till jämfört med . Av de totala investeringarna 2009 investerades i byggnader. Investeringar i inventarier uppgick till , varav var medicin- tekniska utrustning. Investeringar gjordes även i finansiella anläggnings- tillgångar för . Diagram 2.22 Investeringsutgifter för kommuner, landsting och bolag som Skr. 2010/11:102 ägs av kommuner och landsting Bolag som ägs av kommuner och landsting Källor: , räkenskapssammandrag för kommuner och Kommuner och Landsting, landstingens bokslut. Bolag som ägs av kommuner och landsting investerade som ovan nämnts för 2008 vilket var en ökning med jämfört med . , har bolagens investeringar ökat med eller nästan , vilket i genomsnitt motsvarar en ökning på . Bolagen investerade i byggnader, mark och markanläggningar . Avskrivningar används i redovisningen för att fördela utgiften för en tillgång över tillgångens nyttjandeperiod. Motivet är att ge en rättvisande bild av kommunens eller förbrukning för respektive redo- visningsperiod. Avskrivningarna uppgick totalt för kommunsektorn till 2009, vilket innebar en ökning med jämfört med . har av- skrivningarna i genomsnitt uppgått till . Kommunernas kostnader för avskrivningar uppgick till 2009, vilket var en ökning med jämfört med året innan. I genomsnitt har kostnader för avskrivningar uppgått till . Landstingens kostnader för avskrivningar uppgick till , vilket var en ökning med jämfört med föregående år. har avskrivningarna i genom- snitt uppgått till nästan . Kommuner och landsting bedriver till viss del verksamhet genom andra juridiska personer. Den sammanställda redovisningen omfattar en kommun eller ett landsting samt sådana juridiska personer i vilka kommunen eller har betydande inflytande. Transaktioner som görs mellan kommunen eller och de av kommunen eller ägda företagen elimineras. Det sammanställda resultatet förbättrades för både kommuner och landsting 2009 jämfört med (se diagram 2.23). Diagram 2.23 Resultat före extraordinära poster, sammanställd redovisning Källa: OE 25 , OE 27 1001 och räkenskapssammandrag för Kommunerna redovisade ett överskott före extraordinära poster på totalt 2009, vilket var högre än 2008. Soliditeten uppgick till , vilket var en förbättring jämfört med . Inkluderas åtagande för pensioner intjänade uppgick soliditeten till . Landstingen redovisade ett resultat före extraordinära poster på , vilket var högre än 2008. Soliditeten var för landstingen, vilket var en försämring jämfört med året innan. Uppgift saknas beträffande soliditeten inklusive pensionsåtaganden intjänade . Borgensåtagandena gentemot kommunala företag fortsatte att öka Totalt uppgick kommunernas ansvarsförbindelser gentemot de kommu- nala företagen, exklusive pensionsförpliktelser, till 2009, vilket var en ökning jämfört med . 2010/11:102 Åtaganden för de kommunala bostadsbolagen uppgick till 109 miljarder kronor, vilket var i stort sett oförändrat jämfört med . Åtaganden för övriga kommunala företag uppgick till , vilket innebar en ökning med . Kommunernas långfristiga fordringar på de kommunala företagen i form av utlämnade lån uppgick till , vilket var en minskning med jämfört med . 2.6.2Kommun- och landstingsägda företag I statistisk från () räknas ett företag som kommun- eller landstingsägt om en eller flera kommuner eller landsting tillsammans äger av aktier, andelar eller liknande av företaget. Antalet kommun- och landstingsägda företag ökade Kommuner och landsting var enligt SCB:s definition ägare eller delägare till 1 737 företag 2009. Antalet kommunägda företag har ökat till 1 621. Flest kommunägda företag fanns i branscherna företagstjänster och fastighetsverksamhet samt inom energi och vatten. Antalet landstingsägda företag har ökat till 116. De flesta av de landstingsägda företagen fanns inom branscherna företagstjänster och fastighetsverksamhet samt transport och kommunikation. Antalet anställda i de kommun- och landstingsägda företagen ökade Antalet anställda i de kommun- och landstingsägda företagen uppgick till 66 072, vilket var en ökning med jämfört med . Det var 46 587 anställda i de kommunägda företagen 2009, vilket innebar en ökning jämfört med året innan. Flest anställda, 16 561 personer, hade företag inom företagstjänster och fastighets- verksamhet. Inom energi och vatten var 15 660 anställda och 8 074 var anställda inom transport och kommunikation. Antalet anställda i de landstingsägda företagen uppgick till 19 485 personer, vilket motsvarar en ökning jämfört med året innan. Antalet anställda har ökat . Företag inom utbildning, vård och omsorg hade flest anställda. Dessa uppgick till 15 247 personer, vilket motsvarade av alla anställda. Det fanns 169 kommunalförbund 2009, vilket var ett mer än . De flesta kommunalförbunden verkade inom gymnasieskolan och räddningstjänsten. Kommunalförbunden redovisade ett resultat före extraordinära poster på 2009, vilket var en för- bättring med jämfört med . Driftkostnaderna för pedagogiska verksamheter, som innefattar gymnasieskolan, (2,) och räddningstjänst (3,) svarade tillsammans för mer än hälften av kommunalförbundens totala drift- kostnader om . 3.1Övergripande mål för hälso- och sjukvården och tandvården Det övergripande målet för hälso- och sjukvården är enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen. Med hälso- och sjukvård avses åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Det övergripande målet för tandvården är enligt tandvårdslagen (1985:125) en god tandhälsa och tandvård på lika villkor för hela befolk- ningen. 3.1.1Mål för arbetet inom hälso- och sjukvården och tandvården har efter förslag i budgetpropositionen beslutat ett antal mål för inriktningen av arbetet inom hälso- och sjukvården och tandvården (prop. 2009/10:1 utg.omr. 9, bet. 2009/10:SoU1, rskr. 2009/10:131). Målen ska konkretisera arbetet med att nå de övergripande nationella målen i HSL, så att hälso- och sjukvården ska kunna: säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare, säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad, säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande, skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt, och tillvarata kunskap och erfarenheter för att systematiskt kunna förbättra hälso- och sjukvården. För tandvården gäller att det statliga tandvårdsstödet ska: stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårds- besök i förebyggande syfte samt möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven erhåller en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. Regeringen redovisar hälso- och sjukvårdens samt tandvårdens resultat mot målen som är fastställda efter förslag i budgetpropositionen. Nedanstående avsnitt är därför indelade efter dessa mål. 3.2.1Tillgänglighet till och valfrihet inom vården