prop · GZ031d32 · 2011-09-20 00:00:00 — För storstäderna har arbetspendlingen ökat mest i Malmös () medan ökningen varit något mindre i () och (). hade den minsta ökningen. Andelen kvinnor som pendlar har ökat mer än dubbelt så mycket jämfört med ökningen för män (kvinnor och män ). Detta har inneburit att skillnaden mellan andelen arbetspendlande män och kvinnor minskat från 2009. Regionalt är skillnaden mellan kvinnor och män minst i , och FA-regioner, medan FA-regionerna , och har störst skillnader. Tillgång till bredband redovisas under utgiftsområde 22 Kommunikationer. För att följa upp utvecklingen av tillgänglighet till service används indikatorerna restid till livsmedelsbutik, restid till drivmedelsstation samt avstånd till grundskola. Antalet dagligvarubutiker i landet har minskat under en lång följd av år. Utvecklingen har lett till längre avstånd till närmaste butik för många människor i många landsbygdsområden. har minskningen fortsatt, dock i en något lägre takt än närmast före. Närmare 8 000 personer har 2011 längre än 20 minuters bilfärd till sin närmaste butik. Av dem har ca 1 350 personer till närmaste butik. I FA- region har över 1 000 personer till närmaste dagligvarubutik. är därmed den region där flest personer har till närmaste butik, följt av med närmare 800 personer. De flesta med långa avstånd till närmaste dagligvarubutik är bosatta i FA-regioner i de nordligaste länen. De allra längsta avstånden, , berör i huvudsak personer i FA-regioner i , och . I ovanstående underlag ingår inte de ca 31 500 personer som bor på öar utan fast landförbindelse i Sveriges skärgårdar. öborna saknar , eller drygt 7 400 personer, butik på den ö där de bor. Antalet drivmedelsstationer minskar i såväl tätorter som i landsbygdsområden. har antalet kedjeanslutna stationer minskat med 1 161 stycken, en minskning . minskade antalet kedjeanslutna drivmedelsstationer från knappt 3 600 till knappt 2 900, en minskning med . Dessa siffror baseras på statistik från Svenska . Tillväxtanalys underlag visar emellertid att det 2010 fanns ca 3 500 drivmedelsstationer. 2009 var antalet drygt 3 650, dvs. en minskning med . Tillväxtanalys underlag innehåller, till skillnad från underlaget från Svenska , även information om försäljningsställen som inte är knutna till de stora bolagen, t.ex. sådana drivmedelsstationer som startats upp på orter där något av de stora bolagen lagt ned sin verksamhet. Detta gör att de båda underlagen inte är direkt jämförbara men den nedåtgående trenden är tydlig i båda materialen.3 Beräkningar gjorda med Tillväxtanalys kartläggning som grund visar att ca 13 700 personer hade till närmaste drivmedelsstation 2010, vilket är en ökning med ca 700 personer sedan motsvarande kartläggning 2009. hade drygt 1 300 personer till närmaste drivmedelsstation. I FA- region har nästan 1 800 personer till närmaste drivmedelsstation. I FA- regionerna , och har mer än 800 personer i respektive region till närmaste drivmedelsstation och i , och FA-regioner har över 500 personer per region motsvarande avstånd. De längsta avstånden, eller längre, berör närmare 300 personer i och över 100 personer i vardera , och FA-regioner. I ovanstående underlag ingår inte de ca 31 500 personer som bor på öar utan fast landförbindelse i Sveriges skärgårdar. Tillgänglighet till kommersiell och offentlig service, Tillväxtanalys, Workingpaper/pm 2010:08. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Av de elever som gick i årskurs 16 i 2009 hade knappt 7 700 elever, eller , en mil eller mer till sin skola. Det är nästan 400 elever färre än 2008 och ca 2 000 färre än 2002. Cirka 750 elever hade mer än två mils resa till skolan, vilket är en minskning med ca 160 elever och ca 260 elever . Utöver detta fanns det 2009 också nästan 2 000 barn i årskurs 16 i som bodde på öar utan fast landförbindelse. Av dessa saknade , eller drygt 400 elever, skola på den egna ön. De längsta avstånden, eller längre, berör främst elever boende i FA- regioner i , och , bl.a. 240 elever i . Även i de flesta andra FA-regioner i nämnda län finns relativt många elever med långa avstånd till den närmaste skolan. Miljödimensionen följs upp med hjälp av indikatorerna koldioxidutsläpp per invånare och utsläpp av kväveoxider per invånare. Utsläppen av koldioxid ger en uppfattning om energianvändning, även om mixen av energislag också är betydelsefull. Kväveoxidutsläppen ger en bild av miljöpåverkan. Rikets genomsnittliga utsläpp av koldioxid per invånare har minskat med ca en procent . Detta kan till viss del förklaras av en minskad användning av olja för uppvärmning samt utbyggnad av fjärrvärmenätet. Emellertid har efterfrågan på råvaror som exempelvis stål och aluminium ökat och dessutom har flygtrafiken ökat. och FA-regioner har den största minskningen av koldioxid (-52 respektive -) medan FA-regionerna , och utmärker sig genom att ha de i särklass största utsläppsökningarna (+44, +50 resp. ). Både Malmös (-) och (-) FA-regioner har minskat sina utsläpp som ökat sina utsläpp något (). 59 av 72 regioner har någorlunda lika utsläppsnivåer på mellan /år/person. Utsläppen av koldioxid per invånare är till viss del beroende av regionens branschstruktur vilket framför allt gäller de regioner som har de högsta utsläppsvärdena, där invånarantalet är relativt litet, men med en branschstruktur 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 som genererar stora utsläpp. Störst koldioxidutsläpp hade (/år/person) och (/år/person) FA-regioner. Merparten av kväveoxidutsläppen härrör från trafiken, främst från person- och lastbilar. Utsläppen av kväveoxider har minskat för riket som helhet och detta trots att trafiken har ökat. Orsaker till detta är bl.a. skärpta avgaskrav på personbilar och tunga fordon. Utsläppsminskningen motverkas dock av att trafiken ökar. Utsläppen av kväveoxider är mindre koncentrerade till vissa regioner än koldioxidutsläppen. Alla regioner utom och FA-regioner har minskat sina utsläpp av kväveoxider, där framförallt och FA-regioner utmärker sig med en minskning om -46 respektive -. 56 utav 72 regioner har minskat sina utsläpp av kväveoxider eller mer. var den storstadsregion som hade den största minskningen, motsvarande - . Utsläppen av kväveoxider är relativt jämnt fördelade mellan /år/person. Tre regioner avviker dock markant från detta mönster, genom att ha höga utsläppsnivåer. Det är , och FA-regioner. Liksom fallet var för koldioxid påverkas utsläppen av regionernas branschstrukturer, där regioner med en relativt liten befolkning och en branschstruktur som bidrar till stora utsläpp av kväveoxider får värden som utmärker sig från mängden. kom femte rapport om ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. Den innehåller en omfattande analys av strukturer och utvecklingstendenser för medlemsländernas regioner4 med avseende på konkurrenskraft och konvergens, välfärd och social integration samt en hållbar miljö. Det kan konstateras att svenska regioners konkurrenskraft är hög i en europeisk jämförelse. I ett sammanfattande konkurrens- 4 Analysen är i regel genomförd på NUTS 2-nivå, vilket i sammanfaller med de åtta programområdena för . kraftsindex uppvisar , , och Sydsverige5 den högsta konkurrenskraften tillsammans med bl.a. och , de södra delarna av , och . och Mellersta Norrland6 är de svenska regioner som har svagast konkurrenskraft, men ligger ändå över det europeiska genomsnittet. Även i ett index för regional innovationsförmåga återfinns de svenska regionerna i de två bästa kategorierna med hög innovationsförmåga. Detsamma gäller för den regionala innovationspotentialen, vilken sammanfattar indikatorer avseende exempelvis FoU-utgifter, utbildningsnivå och regioners koppling till resten av världen. Vidare konstateras att svenska regioner har höga andelar utbildade personer inom naturvetenskap och teknik och som arbetar inom yrken som kräver denna typ av arbetskraft. Sysselsättningen inom högteknologiska branscher är dock mycket koncentrerad till storstadsregionerna. Detta regionala mönster delar med så gott som samtliga EU-länder. När det gäller andra grundläggande förutsättningar för regional utveckling och tillväxt betonas tillgängligheten till stora marknader med hjälp av olika former av transportinfrastruktur. På grund av de långa avstånden blir tillgängligheten för svenska regioner relativt svag, med undantag för . Detta kompenseras till viss del av att svenska regioner har högst andel hushåll med tillgång till bredband i . har dessutom den minsta skillnaden mellan storstads- och landsbygdsregioner i detta avseende. I analyserna av regional välfärd och social integration beskrivs situationen i svenska regioner som god i de flesta avseenden, vilket sammanfattas av bl.a. Human Development Index och Human Poverty Index. Viktiga undantag från detta förhållande gäller dock den demografiska utvecklingen där en åldrande och minskande befolkning i framförallt landets 5 , dvs. , , , och . 6 Norra , dvs. Mellersta , dvs. mer glesbefolkade delar utgör en stor belastning på välfärdssystemen. Den höga ungdomsarbetslösheten är ett annat område där svenska regioner framstår som svaga i europeisk jämförelse. , och Mellersta tillhör den kategori regioner som har den högsta ungdomsarbetslösheten inom EU. När det gäller en hållbar utveckling av miljön förefaller svenska regioner ha en bättre situation än stora delar av övriga EU, vilket till viss del beror på de stora ytorna och den glesa befolkningen. I ett sammanfattande index för sårbarhet mot klimatförändring har de södra delarna av landet en låg sårbarhet, medan och Mellersta har en medelhög sårbarhet. Strategier för hållbar regional tillväxt Det har blivit allt viktigare med ömsesidig samordning av långsiktiga nationella strategier med regionala program och strategier. På så vis skapas bättre förutsättningar för ett långsiktigt hållbart tillväxtarbete. Förbättrad samverkan mellan olika geografiska nivåer skapar nämligen effektivare lösningar och främjar synergier mellan aktörer och sektorer. Regeringen har i skrivelsen Strategiskt tillväxtarbete för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning (skr. 2009/10:221) tydliggjort inriktningen av den regionala tillväxtpolitiken. I skrivelsen fastställs att den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013 inriktning och dess prioriteringar är fortsatt aktuella och vägledande för det regionala tillväxtarbetet. Inom ramen för prioriteringarna utvecklas vissa delar. Nationella strategin är en plattform för helhetssyn och sektorssamordning för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning. De regionala utvecklingsprogrammen (RUP) har motsvarande funktion på regional nivå och ska dessutom ligga till grund för en dialog mellan den nationella och regionala nivån om centrala frågor för en hållbar regional tillväxt. Det regionala tillväxtarbetet baseras på regionala utvecklingsprogram som styrs av förordningen (2007:713) om regionalt 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Dessa utgör långsiktiga regionala strategier för hållbar tillväxt och utveckling som genomförs på regional nivå. Ansvariga för det regionala tillväxtarbetet i länen utarbetar, samordnar och genomför dessa i samverkan med berörda aktörer på lokal, regional, nationell och internationell nivå. Strategierna omfattar bl.a. mål och inriktning för det regionala tillväxtarbetet. () bedriver ett utvecklingsarbete tillsammans med länen som inleddes avseende formerna för RUP som verktyg. beslutade om en ny plan- och bygglag (2010:900) med en stärkt strategisk funktion för den kommunala översiktsplanen. Av planen ska det framgå hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen. Vidare ska kommunen vid upprättandet av ett förslag till översiktsplan eller ändring i planen samråda med samt berörda kommuner, regionplaneorgan och kommunala organ i övrigt som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastrukturplanering. I detta sammanhang har berörda länsstyrelser, , berörda landsting och samverkansorgan fått i uppdrag av regeringen att till redovisa hur det regionala tillväxtarbetet har samordnats med kommunernas översiktsplanering. Uppdraget ska därefter återrapporteras till () . (se vidare utg. omr. 18, avsnitt 4.) I skrivelsen En strategi för att stärka utvecklingskraften i landsbygder (skr. 2008/09:167) slog regeringen fast att landsbygder är en viktig resurs för hela landets utveckling och hållbara tillväxt. Regeringen slog dessutom fast att arbetet med landsbygdsfrågor ska bedrivas fortlöpande inom alla politikområden. Perioden 20112013 är viktig för genomförandet av för samt arbetet med dess uppföljning och utvärdering. har fortsatt ansvar inom framför allt havsmiljö-, innovations- och forskningsfrågor samt transportsamarbete. har i uppgift att övervaka och rapportera om genomförandet och kom i 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 med en framstegsrapport (Rapport från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska kommittén samt regionkommittén om genomförandet av EU-strategin för , KOM (2011) 381 slutlig). Rapporten redogör för hur projekten framskrider och hur nya samarbetsnätverk har utvecklats eller står under utveckling, till följd av strategins genomförande. Strategin har enligt EU- kommissionen lett till ökad konkret handling, projektgenerering och enhetlig samordning av resurser. Vidare framhålls vikten av politiskt engagemang, ökad koppling till EU 2020, förbättrad samordning av resurser och fastställandet av både kvalitativa och kvantitativa mål samt indikatorer för att kunna mäta framstegen på ett bättre sätt. Regeringen gav och i uppdrag till ett antal myndigheter att aktivt bidra till genomförandet av för . Myndigheterna återrapporterade till (Utrikes-, Försvars-, Landsbygds-, Miljö- och Näringsdepartementen) och där framgår bl.a. att myndigheterna är engagerade i nästan samtliga av strategins prioriterade områden. Ett stort antal projekt genomförs inom t.ex. innovationsområdet samt transport-, sjöfart- och sjösäkerhetsområdena. Dessutom genomförs många projekt i samarbete såväl mellan länder som mellan nationell och regional och lokal nivå. Strategiarbetet har i viss mån bidragit till att inte bara etablera projektsamarbete utan också långsiktiga relationer med motsvarande aktörer i andra länder i . gav regeringen ett uppdrag respektive ett erbjudande till de som är ansvariga för det regionala tillväxtarbetet att i samverkan med berörda aktörer identifiera och redovisa prioriteringar avseende det framtida regionala tillväxtarbetet. Syftet med uppdraget är att bidra till en fördjupad förståelse för länens framtida prioriteringar och kommer att utgöra ett kunskapsunderlag för regeringens fortsatta arbete med att utveckla det regionala tillväxtarbetet. Uppdraget ska redovisas till () . Utvecklad styrning och samverkan Politikens strategier genomförs bl.a. genom en utvecklad styrning av enskilda statliga myndigheter och samordningsuppdrag till flera statliga myndigheter och aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Den utvecklade styrningen och samverkansuppdragen syftar till att stärka genomförandet av strategierna, förbättra koordineringen och skapa synergieffekter mellan olika finansiella resurser samt regionala och nationella program och insatser. Dialog för hållbar regional tillväxt Ett ökat regionalt ansvar och inflytande över frågor av betydelse för hållbar regional tillväxt ställer krav på ett väl fungerande samspel mellan den lokala, regionala och nationella nivån. Regeringen anser därför att en kontinuerlig dialog är en viktig förutsättning för detta samspel. Regeringen har i större utsträckning medverkat till en ökad dialog, på politisk- och tjänstemannanivå. Detta för att utveckla styrningen samt utveckla och sprida kunskap om den regionala tillväxtpolitiken. Dialogen förs med aktörer som medverkar i eller berörs av det regionala tillväxtarbetet på lokal, regional och nationell nivå. Dialogen handlar om strategisk inriktning, prioriteringar, genomförandet av olika insatser, styrningsfrågor samt struktur- och organisationsutveckling. För att vidareutveckla dialogen mellan den nationella, regionala och lokala nivån inrättade regeringen ett nationellt forum för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning. Politiska företrädare i respektive län deltar i forumet tillsammans med representanter för regeringen. har diskussionerna inom forumet fokuserat på områden såsom den framtida sammanhållningspolitiken, 2020 och statens regionala organisation. Myndighetsstrategier för hållbar regional tillväxt Som ett led i att förtydliga ett antal strategiska statliga myndigheters roller i det regionala tillväxtarbetet gav regeringen, i regleringsbreven , dessa i uppdrag att ta fram en långsiktig intern strategi som ska vägleda myndigheten i dess arbete med hållbara regionala tillväxtfrågor. Uppdraget har rapporterats till (Nä- ringsdepartementet) . Myndigheterna7 har inom sina respektive verksamhetsområden redovisat en långsiktig intern strategi. Ett antal myndigheter lyfter fram att arbetet och syftet med strategin är dubbelriktat. Dels kan den förtydliga vad hållbart regionalt tillväxtarbete är inom myndigheten och på så sätt effektivisera arbetet, dels är den utåtriktad och bidrar till att förtydliga myndighetens roll gentemot andra aktörer såsom andra statliga myndigheter eller organisationer med ansvar för det regionala tillväxtarbetet. Vidare lyfter myndigheterna särskilt fram behovet av att deras insatser relateras till myndighetsgemensamma processer, där även andra myndigheter deltar utifrån sin expertkompetens. Ett utökat regionalt ansvar och inflytande ställer nya krav på myndigheterna att koordinera insatser inom sina områden med de regionala insatserna. En intern strategi hjälper dem att möta dessa krav på ett effektivt sätt. En koppling mellan myndighetsgemensamma processer och regionala strategier, program och insatser anses vara en förutsättning för en tydligare roll och ett framgångsrikt hållbart regionalt tillväxtarbete. Utveckling av arbetet med innovation och förnyelse har, enligt uppdrag från regeringen , till () inkommit med en återrapportering om länens arbete med innovation och förnyelse. har studerat länens arbete utifrån tre analysperspektiv omvandling, profilering och styrning. Rapporten visar att de regionalt tillväxtansvariga aktörerna är strategiska samt tar en tydlig och aktiv roll i 7 , Verket för innovationssystem, Invest , Myndigheten för , , , , , och . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 projektriggning och projektgenomförande inom området. Det är enligt vidare centralt att statliga myndigheter och andra nationella aktörer medverkar i det strategiska arbetet som förs i länen. Länens arbete med innovation och förnyelse har ett fokus på tidiga skeden i omvandlingsprocessen som idéutveckling och kommersialisering av varor och tjänster. menar att en balans mellan insatser i tidiga och senare skeden ökar möjligheterna att optimera insatser som i slutändan ska leda till hållbar tillväxt. Länens koppling till akademiska miljöer är mycket stark inom området innovation och förnyelse. är det av strategisk betydelse för såväl lokala och regionala som nationella aktörer att analysera var innovationer uppstår och anpassa insatserna därefter eftersom innovationer även uppstår utanför de akademiska miljöerna. Kopplingen mellan regionala och nationella profilområden är emellertid svag. Detta innebär en missad möjlighet att växla upp insatta resurser och för innebär det sammantaget en svagare kraftsamling inom nationella profilområden. Miljödriven näringslivsutveckling för att stärka näringslivets konkurrenskraft Inom det regionala tillväxtarbetet bedrivs verksamheter för att stimulera företag till miljödriven näringslivsutveckling och användning av miljöhänsyn som medel för att stärka näringslivets konkurrenskraft. har till () redovisat ett regeringsuppdrag avseende länens arbete med miljödriven näringslivsutveckling i alla branscher. konstaterar att det i hög utsträckning är miljö- och energiteknikfrågorna som ligger i fokus för arbetet. Enligt myndigheten är det dock viktigt att vidga och anpassa verksamheten med miljödriven näringslivsutveckling till övriga branscher. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser har fått regeringens uppdrag att analysera förutsättningarna för miljödriven näringslivsutveckling. En slutrapport av uppdraget ska redovisas till (Närings- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Enligt en delrapport som myndigheten redovisade till () krävs det en mix av styrmedel, såväl generella ekonomiska styrmedel som selektiva styrmedel för att utveckla området. Generella styrmedel och kostnadseffektivitet är viktiga för allokering mellan kända teknologier. Selektiva styrmedel är däremot viktiga för att ta fram nya innovationer, gynna forskning om ny teknik och sprida ny teknik. Enligt Tillväxtanalys är det vidare betydelsefullt med en genomtänkt samordning av insatser mellan aktörer på olika geografiska nivåer. Regeringen har gett de som ansvarar för regionalt tillväxtarbete i länen i uppdrag att fortsätta arbeta med kompetensplattformar för samverkan inom kompetensförsörjning och utbildningsplanering . Efter etableringsfasen pågår nu arbetet med kompetensförsörjningsfrågor i alla län. Resultaten av arbetet kommer att återrapporteras till () . Regeringen gav ett antal myndigheter i uppdrag att samverka för att öka samordningen på nationell nivå inom kompetensförsörjningsområdet. Uppdraget innebär att en gemensam struktur för kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan organ med ansvar för regionalt tillväxtarbete i länen, skapas. Syftet med uppdraget är att stärka förutsättningarna för att privat och offentlig verksamhet får tillgång till efterfrågad kompetens och därmed stärka konkurrenskraften och bidra till hållbar nationell och regional tillväxt. Uppdraget ska även bidra till att skapa bättre planeringsförutsättningar och resursutnyttjande avseende offentligt finansierade kompetensförsörjningsinsatser. I en delrapport som inkom till (Arbetsmarknads-, Närings- och Utbildningsdepartementen) framgår att deltagande statliga myndigheter avser att inventera och systematisera befintliga analyser och prognoser av arbetsmarknadens kompetensbehov och se hur de kan samordnas och presenteras på ett samlat och mer transparent sätt. Myndigheterna ska därutöver identifiera eventuella hinder för samverkan när det gäller offentligt finansierade insatser för kompetensförsörjning. Under arbetet avser myndigheterna föra en kontinuerlig dialog med regionala företrädare och inventera och identifiera hur de arbetar med behovsanalyser och kompetensutvecklingsinsatser. Arbetet kommer även att delrapporteras samt slutredovisas till (Arbetsmarknads-, Närings- och Utbildningsdepartementen) . Utveckling av kulturella och kreativa näringar Regeringen beslutade om en handlingsplan för kulturella och kreativa näringar. Beslutet har bidragit till att starta processer där kultur-, närings- och den regionala tillväxtpolitiken utvecklar nya samarbetsformer både på nationell, regional och lokal nivå. Regeringsuppdraget avseende mäklarfunktioner, nätverk och modeller för samverkan syftar till att bygga långsiktigt hållbara system för dessa näringar och stimulera alla län och utpekade nationella aktörer att arbeta strategiskt med kulturella och kreativa näringar. Tills nu har elva län strategiska planer eller program för kulturella och kreativa näringar. I de resterade tio länen avser man presentera strategier . Strategierna ser olika ut och utgår från respektive läns förutsättningar. Det handlar bl.a. om att öka möjligheterna för företagare inom kulturella och kreativa områden att nå nya kunder, uppdragsgivare samt vidgade marknader. Behov av förstärkt arbete med jämställdhetsintegrering har, enligt uppdrag från regeringen , till () inkommit med en utredning om förekomsten av ett jämställdhetsperspektiv i det regionala tillväxtarbetet.