prop · GY03165d3 · 2011-09-20 00:00:00 — För beslut om ansvar för den som betalat ut ersättning utan att göra skatteavdrag gäller bestämmelserna i 59 kap. 26 §§. 2 § Om en skattedeklaration har lämnats i rätt tid och på rätt sätt, anses ett beslut om skatten ha fattats i enlighet med deklarationen. Även när en arbetsgivardeklaration eller en förenklad sådan kommer in för sent ska beslut om skatten anses ha fattats i enlighet med deklarationen om 1.beslut har fattats enligt första stycket och omprövning inte har begärts eller beslutats, och 2.en eller flera förenklade arbetsgivardeklarationer har lämnats. 3 § Om den som är registrerad inte behöver lämna någon arbetsgivardeklaration till följd av bestämmelserna i 26 kap. 4 § andra stycket, anses skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ha beslutats till noll kronor då deklaration annars skulle ha lämnats. 4 § Om en skattedeklaration inte har lämnats i rätt tid och på rätt sätt eller om någon skatt inte har redovisats i deklarationen, ska varje oredovisad skatt anses ha beslutats till noll kronor. Redovisas skatten senare, anses ett beslut i stället ha fattats i enlighet med redovisningen, om inte ett beslut om omprövning har meddelats . 5 § Som beslut om punktskatt anses också 1. beslut om återbetalning av skatt enligt a)24 eller 25 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, b)8 § lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel, c)29 eller 30 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, eller d)28, 29 eller 30 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 2. beslut om återbetalning, kompensation eller nedsättning enligt 9 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a eller 9 §, 9 b § tredje stycket, 10 eller 11 §, 11 kap. 12 eller 13 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. 54 kap. Beslut om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta 1 § Om skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska redovisas av den skattskyldige, ska beslut om skatten fattas för varje skattepliktig ersättning för sig med ledning av innehållet i en särskild inkomstskattedeklaration och andra tillgängliga uppgifter. Det som sägs i 53 kap. 2 § första stycket och 4 § gäller även särskilda inkomstskattedeklarationer. 2 § får inom den tid och på det sätt som gäller för omprövning besluta att den som är skattskyldig enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska betala skatt i andra fall än som avses i 1 §. 3 § Om skatteavdrag för skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta har gjorts med för högt belopp, ska efter ansökan besluta att den skattskyldige ska tillgodoräknas det överskjutande beloppet. Ansökan ska vara skriftlig och ha kommit in till senast sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. En ansökan som föranleds av en begäran enligt 4 § lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta får komma in inom den tid som gäller för begäran. 4 § Om särskild inkomstskatt har betalats in för en skattskyldig med hemvist i en stat som har träffat skatteavtal med och om det följer av avtalet att ska medge avräkning för skatt som har betalats i den andra staten, ska efter ansökan besluta att den skattskyldige ska tillgodoräknas ett belopp motsvarande den skatt som har betalats i den andra staten. Den skattskyldige får dock inte tillgodoräknas ett högre belopp än inbetalad särskild inkomstskatt. 55 kap. Beslut om preliminär skatt 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om beslut om debitering av preliminär skatt (25 §§), beslut om preliminär A-skatt (613 §§), och ändrade skatte- eller avgiftssatser (14 §). Beslut om debitering av preliminär skatt 2 § ska senast den 20 i under beskattningsåret besluta om debitering av F-skatt och särskild A-skatt (beslut om debitering av preliminär skatt) för den som ska betala sådan skatt. Om skyldigheten att betala F-skatt eller särskild A-skatt uppkommer senare, ska beslut om debitering av preliminär skatt fattas . F-skatt och särskild A-skatt ska debiteras i en post. Skatt som inte uppgår till för beskattningsåret debiteras inte. 3 § F-skatt och särskild A-skatt ska beräknas enligt schablon om inte annat följer av 4 §. Skatten ska beräknas till av den slutliga skatt som bestämdes i det senaste beslutet om slutlig skatt enligt 56 kap. 5 §. Om den slutliga skatten understeg den ursprungligen debiterade preliminära skatten, beräknas dock skatten till av den slutliga skatten. För handelsbolag ska skatten i stället beräknas till belopp som motsvarar den senast beslutade slutliga skatten för bolaget. Skatt som beräknas enligt schablon får inte tas ut med ett lägre belopp än den senast debiterade preliminära skatten. Beslut enligt tillgängliga uppgifter om beräknade inkomster 4 § F-skatt och särskild A-skatt ska beräknas med ledning av tillgängliga uppgifter om beräknade inkomster om något beslut om debitering av preliminär skatt inte har fattats för beskattningsåret och 1. den skattskyldige har lämnat en preliminär deklaration, eller 2. det inte finns någon slutlig skatt att lägga till grund för en Skatten får också i andra fall beräknas med ledning av tillgängliga uppgifter om beräknade inkomster om det leder till att den skattskyldiges preliminära skatt stämmer bättre överens med den beräknade slutliga skatten och förbättringen inte är obetydlig. Hänsyn till andra belopp 5 § Vid beräkningen av F-skatt och särskild A-skatt ska om möjligt hänsyn tas till andra belopp som kan komma att läggas till eller dras ifrån den slutliga skatten enligt 56 kap. 8 § kap. andra stycket samt tredje stycket 1 och 2. Beslut om preliminär A-skatt 6 § ska under beskattningsåret besluta om tillämplig skattetabell eller särskild beräkningsgrund (beslut om preliminär A-skatt) för en fysisk person som 1.inte är godkänd för F-skatt, eller 2.är godkänd för F-skatt med villkoret att godkännandet bara får åberopas i näringsverksamhet. Om den som inte har haft inkomst som skatteavdrag ska göras från får sådan inkomst, ska beslut om preliminär A-skatt fattas . 7 § För en juridisk person får beslut om preliminär A-skatt fattas om förutsättningarna enligt 9 och 10 §§ är uppfyllda. 8 § Tillämplig skattetabell ska bestämmas med ledning av 1.den skattesats som för beskattningsåret gäller för den fysiska personen i hemortskommunen, 2.den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den fysiska personen enligt begravningslagen (1990:1144), om den inte ingår i avgiftssatsen enligt 3, och 3.den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den fysiska personen enligt de uppgifter som lämnats av ett trossamfund enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund. Särskild beräkningsgrund för skatteavdrag 9 § får besluta att skatteavdrag ska göras enligt en särskild beräkningsgrund om 1.det leder till att den preliminära skatten stämmer bättre överens med den beräknade slutliga skatten, och 2.förbättringen inte är obetydlig. Ett beslut som avser ränta eller utdelning får endast innebära att skatteavdrag inte ska göras alls från viss ränta eller utdelning. 10 § Ett beslut om särskild beräkningsgrund för ett handelsbolag får fattas bara om det finns särskilda skäl. 11 § När bestämmer en särskild beräkningsgrund, ska 1.en juridisk persons kostnader för lön till delägare inte beaktas, och 2.hänsyn om möjligt tas till sådana belopp som kan komma att läggas till eller dras ifrån den slutliga skatten enligt 56 kap. 8 § andra stycket samt tredje stycket 1 och 2. 12 § När bestämmer en särskild beräkningsgrund, får bestämmelserna om justering av värdet av kost-, bil- och bostadsförmån i 61 kap. 1820 §§ inkomstskattelagen (1999:1229) tillämpas bara om det finns ett beslut om värdering enligt 2 kap. 10 b eller 10 c § socialavgiftslagen (2000:980). 13 § När bestämmer en särskild beräkningsgrund, får avdrag för utgifter i arbetet beräknas på annat sätt än enligt sådan schablon som avses i 2 kap. 21 § tredje stycket socialavgiftslagen (2000:980) endast om det finns ett beslut enligt 2 kap. 21 § fjärde stycket samma lag. Ändrade skatte- eller avgiftssatser 14 § Om en skatte- eller avgiftssats har ändrats så sent att ändringen inte kan beaktas när beslut om debitering av preliminär skatt eller beslut om preliminär A-skatt fattas, ska den tidigare skatte- eller avgiftssatsen tillämpas. 56 kap. Beslut om slutlig skatt 1 § ska för varje beskattningsår besluta om slutlig skatt på grundval av deklarerade uppgifter, kontrolluppgifter och vad som i övrigt kommit fram vid utredning. Underlag för skatt och avgift 2 § I beslut om slutlig skatt ska fastställa underlaget för att ta ut skatt eller avgift enligt 1. inkomstskattelagen (1999:1229), 2. lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt, 3. lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i fall som avses i 2 § första stycket 15 och 79 den lagen, 4. lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, 5. lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift, och 6. lagen (2007:1398) om fastighetsavgift. Undantag från skattskyldighet vid vistelse utomlands 3 § Om en skattskyldig gör sannolikt att det efter beslutet om slutlig skatt kommer att finnas förutsättningar för att tillämpa bestämmelserna om undantag från skattskyldighet vid vistelse utomlands i 3 kap. 913 §§ inkomstskattelagen (1999:1229), ska inte ta upp inkomsten till beskattning. Avvikelser som avser mindre belopp 4 § får avstå från att besluta om avvikelser från deklarerade uppgifter som avser mindre belopp. Skatternas och avgifternas storlek 5 § I beslut om slutlig skatt ska även bestämma storleken på följande skatter och avgifter: 1.skatt och avgift på de underlag som avses i 2 §, 2.skatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, 3.begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144), om den inte ingår i avgiften enligt 5, 4.avgift enligt 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift, 5.avgift enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund, 6.egenavgift enligt 3 kap. socialavgiftslagen (2000:980). 6 § I ett beslut om slutlig skatt ska utöver de skattereduktioner som ska göras enligt inkomstskattelagen (1999:1229) även göra de skattereduktioner som enligt andra lagar gäller för beskattningsåret. Hur vissa avgifter ska beräknas 7 § När den slutliga skatten bestäms gäller att 1.egenavgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) beräknas med ledning av uppgifter om försäkringsförhållanden som lämnas av , 2.begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144), som inte ingår i avgift enligt 3, beräknas med ledning av den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den fysiska personen enligt de uppgifter som lämnats för den församling eller kommun som avgiften ska betalas till, 3. avgift som avses i lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund beräknas med ledning av den avgiftssats som för beskattningsåret gäller för den fysiska personen enligt de uppgifter som lämnats av trossamfundet. Beräkning av om skatt ska betalas eller tillgodoräknas 8 § Efter ett beslut om slutlig skatt ska beräkna om den som beslutet gäller ska betala skatt eller tillgodoräknas skatt. Från den slutliga skatten ska avdrag göras för 1.debiterad F-skatt och särskild A-skatt, 3.A-skatt som ska betalas på grund av beslut enligt 59 kap. 3 § andra stycket, 4.skatt som har förts över från en stat som har träffat överenskommelse med om att ta ut och föra över skatt, 5.skatt som har betalats enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. för den tid under beskattningsåret då den som beslutet gäller varit obegränsat skattskyldig i , 6.skatt som har betalats enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, om en begäran har gjorts enligt 4 § den lagen, 7.skatt som avser sådana återbetalningar som ska göras enligt rådets direktiv /48/EG av om beskattning av inkomster från sparande i form av räntebetalningar, senast ändrat genom rådets beslut / 587/EG, och 8.beslutad jämställdhetsbonus enligt 14 § första stycket lagen (2008:313) om jämställdhetsbonus. Till den slutliga skatten ska följande belopp läggas: 1.skatt som har betalats tillbaka enligt 64 kap. 5 § första stycket, 2.skatt som har förts över till en annan stat enligt 64 kap. 7 och 8 §§ första stycket, 3.preliminär skattereduktion enligt 17 § lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete, 4.skattetillägg som har beslutats med anledning av beslut om slutlig skatt, och 5.förseningsavgift som har beslutats för att deklarationsskyldighet för inkomst inte fullgjorts i rätt tid. 9 § Om debiterad preliminär skatt tillsammans med andra belopp som ska tillgodoräknas enligt 8 § andra stycket överstiger den slutliga skatten, med tillägg enligt 8 § tredje stycket, ska den debiterade preliminära skatten genom omprövning minskas med mellanskillnaden. Besked om slutlig skatt 10 § Ett besked om den slutliga skatten och om resultatet av beräkningen enligt 8 § ska skickas till fysiska personer och dödsbon efter beskattningsårets utgång. Till andra juridiska personer än dödsbon ska sådana besked skickas senast den 15 efter beskattningsårets utgång. 57 kap. Skönsmässiga beslut om skatt 1 § Om den som är skyldig att deklarera inte gjort det, ska skatten eller underlaget för skatten bestämmas till vad som framstår som skäligt med hänsyn till uppgifterna i ärendet (skönsbeskattning). Detsamma gäller om skatten eller underlaget för skatten inte kan beräknas tillförlitligt på grund av att deklarerade uppgifter eller det material som dessa grundas på är bristfälliga. 2 § Skönsbeskattning på grund av att den som är skyldig att deklarera inkomst inte har gjort det, får beslutas bara om ett föreläggande att deklarera har sänts ut till den deklarationsskyldige och föreläggandet inte har följts. 3 § Om arbetsgivaravgifter, skatteavdrag, mervärdesskatt eller punktskatt har bestämts till noll kronor på grund av att deklaration inte lämnats eller skatt inte redovisats och om uppgifterna i ärendet inte talar för något annat får skönsbeskattning ske enligt schablon. Vid skönsbeskattning enligt schablon ska skatten bestämmas till det högsta av de belopp, beräknat per kalendermånad, som har bestämts för skatten vid någon av de tre närmast föregående redovisningsperioderna multiplicerat med antalet kalendermånader i den redovisningsperiod som skönsbeskattningen omfattar. Första och andra styckena gäller inte 1.beslut om mervärdesskatt eller punktskatt, om endast överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt har bestämts för de tre närmast föregående redovisningsperioderna, och 2.skatt som har redovisats i en förenklad arbetsgivardeklaration. 58 kap. Beslut om undantag från skalbolagsbeskattning 1 § ska på grundval av de uppgifter som har lämnats i en skalbolagsdeklaration besluta om säkerhet för slutlig skatt ska ställas för undantag från skalbolagsbeskattning enligt 25 a kap. 11 § eller 49 a kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229). Vid prövningen ska hänsyn tas till tidigare ställda säkerheter och bestämmelserna i 59 kap. 27 § om ansvar för skatt för den som har avyttrat ett skalbolag. Om beslutar att säkerhet inte behöver ställas, gäller bestämmelserna om ansvar för skatt. 2 § Om säkerhet ska ställas, ska storleken bestämmas till summan av företagets obetalda inkomstskatt för närmast föregående beskattningsår och av det överskott som redovisats i skalbolagsdeklarationen. I fråga om handelsbolag ska säkerheten bara avse överskottet i skalbolagsdeklarationen. Om en fysisk person har förvärvat en andel i ett handelsbolag, ska säkerhetens storlek bestämmas till av överskottet. Om flera skalbolagsdeklarationer lämnas, ska kompletterande säkerhet ställas för den ökning av överskottet som redovisas i förhållande till tidigare deklaration. När ställd säkerhet får tas i anspråk 3 § Ställd säkerhet får tas i anspråk om den slutliga skatten inte betalas. Om flera säkerheter ställts ska skatten fördelas proportionellt mellan säkerheterna. Ersättning för säkerhet som inte tagits i anspråk 4 § Om säkerheten inte behöver tas i anspråk, ska efter ansökan besluta om skälig ersättning för ställd säkerhet. En ansökan om ersättning ska ha kommit in till senast efter den dag då den slutliga skatten betalades. Om en ansökan kommer in för sent och förseningen är ursäktlig, får ansökan ändå prövas. 59 kap. Ansvar för skatter och avgifter 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om ansvar när skatteavdrag inte har gjorts (26 §§), ansvar när anmälan om F-skatt i anställningsförhållande inte gjorts (79 §§), betalningsmottagarens ansvar för arbetsgivaravgifter (10 §), ansvar för delägare i handelsbolag (11 §), företrädaransvar (1221 §§), ansvar för den som dömts för skattebrott (2224 §§), ansvar för redare (25 §), ansvar för näringsidkare i en mervärdesskattegrupp (26 §), ansvar för den som har avyttrat ett skalbolag (27 §), ansvar vid sammanläggning eller delning av investeringsfonder (28 §), och gemensamma bestämmelser (29 och 30 §§). Ansvar när skatteavdrag inte har gjorts 2 § får besluta att den som har betalat ut ersättning utan att göra skatteavdrag ska betala det belopp som skulle ha dragits av. 3 § Om mottagaren ska betala slutlig skatt, får utbetalarens ansvar inte avse större belopp än vad som kan behövas för att betala den slutliga skatten för det beskattningsår som ersättningen avser. Ett beslut om ansvar för utbetalaren ska även omfatta mottagaren. Det gäller dock inte om 1.beslut om slutlig skatt för beskattningsåret har fattats eller tiden för att fatta ett sådant beslut har gått ut, eller 2.mottagaren är ett handelsbolag. 4 § Om den skatt som skulle ha dragits av inte kan beräknas tillförlitligt, får skatten uppskattas till vad som framstår som skäligt. 5 § En utbetalare som har betalat skatt enligt 2 §, har rätt att kräva mottagaren på beloppet. 6 § Ett beslut om ansvar för den som inte har gjort skatteavdrag ska meddelas senast under sjätte året efter utgången av det kalenderår då avdraget skulle ha gjorts. Ansvar när anmälan om F-skatt i anställningsförhållande inte gjorts 7 § får besluta att den som i sin näringsverksamhet har betalat ut ersättning för arbete och inte har fullgjort skyldigheten att göra en anmälan om F-skatt i ett uppenbart anställningsförhållande enligt 10 kap. 13 §, är skyldig att betala det belopp som kan behövas för att betala skatten och avgifterna på ersättningen. Ett beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran mot den som tagit emot ersättningen har preskriberats. Skatten och avgifterna på ersättningen 8 § Skatten och avgifterna på ersättningen för arbetet ska anses motsvara av ersättningen. Om mottagaren i sin tur betalar ersättning till den som utför arbetet, avses med skatten och avgifterna på ersättningen i stället skatteavdrag och arbetsgivaravgifter på den ersättningen. Andra stycket gäller inte om mottagaren är ett handelsbolag som i sin tur betalar ersättning till en delägare. 9 § En utbetalare som har betalat skatt eller avgift enligt 7 § har rätt att kräva mottagaren på beloppet. Om arbetet har utförts av någon annan än mottagaren och föreskrivet skatteavdrag inte gjordes när ersättningen betalades ut till den som utförde arbetet, får också denne krävas på beloppet till den del det avser skatteavdrag. Betalningsmottagarens ansvar för arbetsgivaravgifter 10 § får besluta att den som i näringsverksamhet har tagit emot ersättning för arbete ska betala arbetsgivaravgifter för ersättningen om 1.utbetalaren har befriats från sin betalningsskyldighet för avgifterna enligt 60 kap. 1 §, 2.mottagaren inte är godkänd för F-skatt, samt 3.det måste anses uppenbart för mottagaren att utbetalaren inte insåg att han eller hon var skyldig att betala arbetsgivaravgifter och saknade anledning att räkna med det. Ett beslut om ansvar ska meddelas med beslutet om befrielse. Ansvar för delägare i handelsbolag 11 § beslutar om ansvar för delägare i handelsbolag enligt 2 kap. 20 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag avseende skatter och avgifter enligt denna lag. Beslut om ansvar får inte fattas om statens fordran mot handelsbolaget har preskriberats. 12 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har gjort skatteavdrag eller inte gjort anmälan om F-skatt i ett uppenbart anställningsförhållande, är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala det belopp som den juridiska personen gjorts ansvarig för. Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken skatten ursprungligen skulle ha dragits av eller anmälan skulle ha gjorts. 13 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har betalat skatt eller avgift, är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala skatten eller avgiften. Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken skatten eller avgiften ursprungligen skulle ha betalats. Om enligt 66 kap. 33 § har hänfört skatt eller avgift som avser flera redovisningsperioder till en period, avses med ursprunglig tidpunkt för betalning förfallodagen för skatt eller avgift som redovisas i den perioden. 14 § Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter som har lett till att den juridiska personen tillgodoräknats överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt med ett för stort belopp, är företrädaren tillsammans med den juridiska personen skyldig att betala beloppet. Detsamma gäller om de oriktiga uppgifterna har lett till att ingående mervärdesskatt eller punktskatt återbetalats med ett för högt belopp. 15 § Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten. 16 § Länsrätten beslutar om företrädaransvar på ansökan av . Ansökan ska göras hos den länsrätt som är behörig att pröva ett överklagande av beslutet om den skatt eller avgift som ansvaret gäller. 17 § får inte ansöka om företrädaransvar om statens fordran mot den juridiska personen har preskriberats eller om det finns en överenskommelse om betalningsskyldighet. 18 § Länsrätten och kammarrätten ska hålla muntlig förhandling i ett mål om företrädaransvar om företrädaren begär det. Muntlig förhandling behövs dock inte, om betalningsskyldighet inte kommer att fastställas. Företrädaren ska upplysas om sin rätt att begära muntlig förhandling. 19 § får träffa en överenskommelse med företrädaren om betalningsskyldigheten, om inte detta med hänsyn till företrädarens personliga förhållanden eller av annan anledning framstår som olämpligt från allmän synpunkt. Om talan om företrädaransvar har väckts vid domstol när överenskommelsen träffas, får överenskommelsen verkan först sedan talan i målet har återkallats och målet avskrivits. 20 § Om en överenskommelse fullföljs inom rätt tid, avstår staten från ytterligare anspråk mot företrädaren avseende de skulder som omfattas av överenskommelsen. En överenskommelse som inte fullföljs inom rätt tid upphör att gälla. Belopp som företrädaren har betalat in till på grund av överenskommelsen ska då tillgodoräknas företrädaren. Den juridiska personens skulder ska ökas med motsvarande belopp. 21 § En företrädare som har betalat skatt eller avgift på grund av företrädaransvar, har rätt att kräva den juridiska personen på beloppet. Ansvar för den som dömts för skattebrott 22 § Om den som har fällts till ansvar för brott enligt skattebrottslagen (1971:69) inte är eller kan göras ansvarig för den skatte- eller avgiftsskuld som brottet bidragit till, får besluta att han eller hon tillsammans med övriga betalningsskyldiga personer är skyldig att betala den skatt eller avgift som skulden avser. Ansvar ska inte beslutas om det är oskäligt. 23 § Ett beslut om betalningsskyldighet får inte meddelas innan domen i brottmålet har fått laga kraft och inte efter det att den fordran som ansvaret avser har preskriberats.