prop · GY03105 · 2011-03-16 00:00:00 — har kapitel 12 (om livsmedels- politik, veterinära och fytosanitära frågor) öppnats medan kapitel 8 (konkurrens) har avancerat mot öppning /11. detta skulle 14 kapitel ha öppnats. har tagit viktiga steg i rätt riktning när det gäller demokrati och medborgerliga rättigheter genom konstitutionella reformer som bl.a. möjliggör en ombudsmannainstitution, stryker förbudet mot åtal av de generaler som stod bakom militärkuppen , begränsar militärdomstolarnas roll, reformerar rättsväsendet och stärker skyddet för behövs en mer heltäckande konstitutionell reform som fokuserar på individens rättigheter, något som EU fortsätter att uppmuntra till. I kommissionens årliga översynsrapport får beröm för bl.a. det konstitutionella reformpaketet men även kritik i en rad frågor. allvarligt ser kommissionen på situationen för mediefrihet och religions- har bilateralt och i EU-sammanhang fortsatt att under- stryka vikten av att konkreta reformer genomförs, särskilt inom områden som minoritetsrättigheter, yttrandefrihet, jämställdhet och rättsväsendet. har fortsatt att driva en aktiv utrikespolitik i regionen, något som skulle kunna ge ett stort mervärde för EU som global aktör. t.ex. bidragit till integrationsprocessen på västra . En försvårande faktor för medlemskapsförhandlingarna är fortfarande det faktum att inte uppfyllt EU:s krav på att öppna landets hamnar och flygplatser för fartyg och flyg också från Republiken Frysningen av åtta förhandlingskapitel är en direkt följd av detta, i enlighet med EU:s beslut . En lösning av Cypernfrågan skulle påverka EU-närmande positivt. stöd till den pågående officiella förhandlingsprocessen som inleddes i mellan de turk- och grekcypriotiska parterna för att lösa Cypernfrågan under FN:s översyn. Kommissionen upprepade sina rekommendationer om att anslutningsför- handlingar borde inledas med . Landet fortsatte att uppfylla de politiska kriterierna, även om förbättringar krävdes av bl.a. den politiska dialogen, domstolsväsendet korruptionsbekämpningen, yttrandefriheten och näringslivsklimatet. Kommissionen underströk i sammanhanget vikten av goda grannrelationer, inklusive en ömsesidigt accepterad förhandlingslösning mellan och i den bilaterala namnfrågan. beslutade att åter- vända till frågan om öppning av anslutningsförhandlingar med . stabiliserings- och associeringsavtal med EU trädde i kraft . föreslog kommissionen i ett yttrande att ges status som kandidatland. Innan landet uppfyller de politiska kriterierna för att få börja förhandla om medlemskap behövs det dock ytterligare reformer inom sju huvudområden, nämligen reformering av vallagstiftning, regler för befordran och meritvärdering av de offentliganställda, åtgärder mot korruption, organiserad brottslighet och diskriminering samt garantier för mediefrihet. ansökte om medlemskap och fick ett stabiliserings- och associeringsavtal med EU . Även om vissa framsteg noterades inom t.ex. rättstatsområdet och ekonomisk politik rekommenderade kommissionen inte kandidatlandstatus i sitt yttrande om . Detta framför allt på grund av de parlamentariska låsningarna i landet sedan valet . Kommissionen efterfrågar sam- tidigt att effektiviteten hos demokratiska institutioner bör stärkas. Parallellt med anslutningsprocessen beslutade rådet (rättsliga och inrikes frågor) om viseringsfrihet för . överlämnade sin ansökan om medlemskap till det svenska EU-ordförandeskapet. inkom kommissionen med en entydig rekommendation för att inleda anslutningsförhandlingar. Kommissionen förbereder nu de s.k. screeningsrapporterna för , dvs. de rapporter som redogör för landets förmåga att anta och genomföra . I översynsrapporten bedöms generellt positivt. Köpenhamnskriterierna om demokrati, marknadsekonomi och förmåga att genomföra EU:s lagstiftning tycks vara uppfyllda i stora position är fortsatt positiv när det gäller inträde i EU. 2010/11:105 Ett isländskt EU-medlemskap skulle stärka EU:s arktisprofil, kunna ge utvidgningsagendan ny driftkraft samt bidra till att öka det nordiska och nordisk-baltiska inflytandet i EU. EU-närmande påbörjades på allvar , när det svenska EU-ordförandeskapet kunde ta emot landets medlemskaps- ansökan. Beslutet möjliggjordes av att samarbete med krigs- förbrytartribunalen (ICTY) förbättrats i tillräckligt hög grad och att ICTY:s chefsåklagare i sin rapport till förklarade sig vara nöjd med samarbete. rådde till att börja med en viss tveksamhet hos vissa medlemsstater när det gällde att vidarebefordra ansökan till kommissionen. Detta kunde emellertid göras , med konstruktiva agerande i FN-deklarationen om Kosovo i åtanke. Kommissionen anser i sin översynsrapport att har gjort framsteg i EU- närmandet . väntas kommissionen presentera ett yttrande om medlemskapsansökan. När det gäller Köpenhamnskriterierna anser man att gjort framsteg bl.a. med att genomföra den politiska reformagendan samt har vissa resultat har uppnåtts i fråga om kampen mot organiserad brottslighet. Kommissionen påpekar dock i klara ordalag att måste intensifiera sitt samarbete med ICTY för att gripa de krigsförbrytare som ännu är på fri fot. Bosniens politiska situation präglas av interna motsättningar, vilket fördröjer reformer som är nödvändiga för landets EU-närmande. Årets översynsrapport blev i regional jämförelse svag. Rapporten framhävde brister inom bl.a. rättsväsendet och ekonomin och tryckte särskilt på behovet av att anpassa lagstiftningen till konvention för mänskliga rättigheter. Det positiva som lyftes fram var framför allt det regionala samarbetet samt åtgärder för att stärka kampen mot organiserad brottslighet, penningtvätt samt gränskontrollreformer kopplade till krav för att få viseringsfrihet till Schengenområdet. Trots den långsamma reformtakten kunde Bosnien och ta vissa steg mot integrering med EU . Exempelvis ratificerade flertalet medlemsstater landets stabiliserings- och associeringsavtal och rådet fattade beslut om att avskaffa viseringskravet för Bosnien och , vilket trädde i kraft . Kommissionen kommer dock att fortsätta att övervaka genomförandet av de reformer som Bosnien och antagit för att uppfylla kriterierna för viseringsfrihet. Den politiska situationen i Kosovo har präglats av arbetet efter men även av den parlamentariska kris som drabbade landet . Kosovos parlament upplöstes efter ett misstroendevotum mot sittande koalitionsregering . Nyval hölls och bidrog med två långtidsval- observatörer samt med diplomatisk korttidsövervakning. I de albanskdominerade delarna av landet har Kosovos egna institut- ioner tagit över, medan den kosovoserbiska minoriteten har skapat egna parallella strukturer. Därför återstår ännu att finna lösningar på hur den internationella närvarons olika komponenter ska kunna verka effektivt i hela Kosovo. Kosovos samarbete med det internationella samfundet har över lag fungerat väl och genomförandet av den s.k. statusplanen har gjort framsteg. Kommissionen bedömer att Kosovo gjort framsteg när det gäller decentraliseringsprocessen samt att samarbetet med EULEX har förbättrats. En stor utmaning är också landets svaga ekonomiska utveckling. spelar även fortsättningsvis en aktiv roll genom det omfattande bilaterala utvecklingssamarbetet, det svenska bidraget till KFOR, EULEX och den internationella civila närvaron. Rådet beslutade om viseringsfrihet för medborgare från och Bosnien och . Viseringsfriheten gäller från och med mitten av december och omfattar resenärer som reser på biometriska pass för vistelse inom en sexmånaders- period. För Kosovo öppnade kommissionen i sin översynsrapport för en dialogstart om viseringsfrihet . Medlemsstaterna har dock ställt krav på ytterligare reformer i Kosovo för att en sådan dialog ska kunna inledas. beslutade rådet om viseringsfrihet för medborgare från (), och vid inresa i EU/Schengenområdet. 6.13EU:s finansiella stöd till västra och EU är den största givaren till länderna på västra och genom instrumentet för medlemskapsstöd. Stödet, som uppgår till totalt ca för perioden 20072013, syftar till att stödja mottagarländernas EU-närmandeprocesser. har verkat för att göra kopplingen mellan stödet och utvidgningen tydligare. har fortsatt att aktivt verka för att mottagarländernas roll ska öka när det gäller programmering och genomförande av stödet samt att stärka givarsamordningen i fält genom tydliga konsultationsprocesser. DEL 2 EU:S FÖRBINDELSER 7 Utrikes- och säkerhetspolitik Målen med den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken är bl.a. att skydda unionens gemensamma värden och intressen, stärka unionens säkerhet och främja internationellt samarbete. EU är en syn- lig och alltmer efterfrågad aktör på den globala arenan. har EU:s förmåga fortsatt att utvecklas när det gäller att genomföra insats- er till stöd för internationell fred och säkerhet. leder EU ett drygt tiotal civila och militära insatser till stöd för internationell fred och säkerhet. har fortsatt att bidra till utvecklingen av denna förmåga och bidrar med personal till samtliga insatser. 7.1Den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken Insatser i kontinuerlig förändring EU:s militära och civila krishanteringsinsatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) är ett konkret ut- tryck för unionens vilja och förmåga att bidra till fred och säkerhet i konfliktområden. Sammanlagt tretton insatser bedrevs i , och tre militära, åtta civila och två civil-militära insatser. Mandatet för EU:s insats utanför (Operation ) förlängdes . Tillsammans med andra internationella aktörer bidrog insatsen till att bekämpa sjöröveri och skydda hjälpleveranser från till . leddes EU:s örlogsfartyg i området av ett svenskt styrkehögkvarter på . Mot bakgrund av den allt svårare situationen i inledde EU också en utbildningsinsats för somaliska säkerhetsstyrkor, i nära sam- arbete med främst Afrikanska unionen. bidrar med utbildnings- personal till insatsen. EU:s militära insats i Bosnien och (EUFOR ) inledde ny verksamhet som syftar till att stödja bosnisk säkerhetssektorreform. Parallellt beslutades om en viss reducering av den exekutiva närvaron. EU:s polis- och rättstatsinsats i Kosovo, EU:s överlägset största och mest komplexa civila insats , konsoliderade sin verksamhet, som bl.a. innebär mandat att genomföra polis- och rättsfunktioner i värdnationens ställe. EU:s polisinsats i fortsatte att utveckla sin verksamhet. 2010/11:105 Insatsen har kommit närmare målet om en fördubblad personalstyrka. EU:s civila observatörsinsats i förlängdes . Sedan observatörsmissioner från FN respektive () avvecklades 2009 har betydelsen av EU:s insats som det internationella samfundets ögon och öron i området ökat ytterligare. En insats avslutades : EU:s insats för säkerhetssektorreform i . Det politiska läget i var sådant att det inte bedömdes möjligt att fortsätta insatsen. Förbättrad förmåga att genomföra fredsfrämjande insatser Arbetet med att förbättra EU:s civila och militära krishanteringsförmåga har fortsatt . På den civila sidan arbetade man vidare med att stärka EU:s förmåga att genomföra fredsfrämjande insatser. Strävan efter att förbättra och bredda medlemsstaternas nationella arbete med att rekrytera, utbilda och sända ut mer civil personal i fält fortsatte, liksom arbetet med att stärka utbildning inom jämställdhet och mänskliga rättigheter. När det gäller EU:s militära krishanteringsförmåga har ordförandeskapsinitiativ om en politisk diskussion för att öka användbar- heten av EU:s stridsgrupper följts upp av det spanska respektive belgiska ordförandeskapet. De riktlinjer för att öka flexibiliteten och användbar- heten av stridsgrupperna som EU:s försvars- och utrikesministrar enades om vid rådsmötet har omsatts i arbete inom råds- strukturen. Medlemsstaterna uppmuntras att öka samarbetet mellan de olika stridsgrupperna som ställs i beredskap. Syftet är att uppnå synergier och dra lärdomar av varandra. De s.k. Battle Group Community Meetings är ett exempel på nya former av möten som gör det möjligt för bidragande länder att lära av varandra. har i enlighet med rikt- linjerna haft erfarenhetsutbyte med , som liksom är ansvarig ramnation för en stridsgrupp . Europeiska försvarsbyrån () har arbetat vidare med sina uppgifter inom militär förmågeutveckling i enlighet med den plan som beslutades . Ett konkret exempel är anskaffandet av ett fält- laboratorium för bekämpande av hemmagjorda sprängladdningar som är tänkt att användas i . Därutöver har initierat ett arbete som syftar till att hitta nya sätt att nyttja och dela resurser och även kostnader. Inom forskningsområdet har bl.a. fört diskussioner om ett närmare samarbete mellan , kommissionen och Europeiska rymdbyrån (). har även genom- fört arbete i enlighet med den politiska deklaration om likvärdiga konkurrensvillkor som det svenska EU-ordförandeskapet tog initiativ till. Vid styrelsemötet redovisades resultatet av detta arbete. På området militär förmågeutveckling har tillsammans med tagit initiativ för att effektivisera och utöka det europeiska samarbetet. Initiativet har välkomnats av medlemsstaterna och genomförs . Arbetet med att förbättra samordningen mellan civil och militär Skr. 2010/11:105 förmågeutveckling inom EU initierades under det svenska EU- Initiativet handlar om att undersöka civil-militära synergier på en rad områden inom förmågeutveckling, som strategisk och taktisk transport, logistik, kommunikationer, medicinskt stöd, säkerhets- och skyddsaspekter för t.ex. personal, träning samt utbyte av teknisk expertis inom specifika områden. Arbetet bedrivs nu enligt råds- sekretariatets arbetsplan och inom denna ram har pågående aktiviteter kartlagts. Rapporten sammanfattar områden där det finns ett mervärde i att söka synergier och samarbeten, liksom olika civila och militära aktörers förväntningar, identifierade pågående arbeten samt begränsning- ar. Därefter har rådssekretariatet tagit fram en handlingsplan för att identifiera konkreta steg när det gäller att initiera och sjösätta olika projekt. Samarbete med andra aktörer Samarbete med andra organisationer, framför allt med FN, spelar en framträdande roll i EU:s säkerhets- och försvarspolitik. har samarbetet intensifierats bl.a. genom utökade kontakter mellan rådssekretariatet och . Samarbetet mellan EU och FN i fält är också av stor betydelse. exempel på ett nära och framgångsrikt samarbete mellan organisationer- na är samarbetet med FN och inom ramen för EU:s insats utanför . Samarbetet mellan EU och Nato är också av stor betydelse i Behovet av nära samarbete är särskilt stort i områden där både EU och Nato är närvarande med fredsfrämjande personal, t.ex. och Kosovo. Samarbetet med Afrikanska unionen fortsatte att spela en framträdande roll i EU:s arbete för att stärka fred och säkerhet i , bl.a. när det gäller insatser som syftar till att stabilisera säkerhetssituationen i (se vidare avsnitt 10.6). fortsatte även samarbetet med ett antal länder utanför EU som deltar i unionens fredsfrämjande insatser. EU fattade beslut om ett ramavtal med Republiken om dess deltagande i sådana insatser. Kvinnor, fred och säkerhet EU:s arbete för att genomföra 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet har utvecklats och fördjupats. arbetar aktivt inom EU för att stärka genomförandet av resolutionen. Arbetet vilar på en helhetssyn på säkerhet, utveckling, mänskliga rättig- heter och jämställdhet. antog regeringen en nationell handlingsplan för resolution för perioden 20092012. planen genomförs på nationell, regional och global nivå. har ett särskilt intresse av och ansvar för att resolution genomförs fullt ut i EU:s freds- och säkerhetsskapande arbete. ansträngningar har gjorts inom den gemensamma säkerhets- och togs det fram en rapport om erfarenheterna av att arbeta med mänskliga rättigheter och Skr. 2010/11:105 jämställdhetsfrågor i de militära och civila krishanteringsinsatser som görs inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Även inom de humanitära insatserna i konflikt- och postkonfliktområden har 1325 uppmärksammats särskilt. har EU:s arbete med klimat och säkerhet utvecklats. I ljuset av klimatförändringar har EU i multilaterala och bilaterala sammanhang fortsatt arbetet med bl.a. konfliktförebyggande och konflikthantering. har EU också stärkt sin kapacitet för att hantera säkerhets- politiska konsekvenser av klimatförändringar. antog rådet rådsslutsatser som bl.a. betonade att den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken utgör ett av de instrument som EU har till sitt för- fogande för att möta klimatförändringarnas konsekvenser för säkerheten. 7.2EU som aktör i FN har EU, med aktiv svensk medverkan, spelat en central roll i FN:s arbete. EU har fortsatt att vara drivande i flera för- handlingsprocesser och en nyckelaktör i de flesta resolutioner och initiativ, bl.a. i Mellanösternresolutionerna. Det reformarbete som har präglat FN har fortsatt . EU har arbetat aktivt för fortsatt reformering och modernisering av FN:s styrning och förvaltning. har EU i rådande finansiella klimat betonat vikten av effektiv användning av organisationens resurser, prioriteringar i verksamheten och budgetar på rimliga nivåer. Som uppföljning till förhandlingarna under det svenska EU-ordförandeskapet har EU på olika sätt drivit frågan om reformering av skalorna för medlemsstaternas bidrag till FN. Mellanstatliga förhandlingar om reformer av säkerhetsrådet har fortsatt . Medan EU:s medlemsstater är överens om vikten av att reformera säkerhetsrådet råder det oenighet om hur detta bör ske. Efter långa och komplicerade förhandlingar och som en uppföljning till Internationella domstolens yttrande om Kosovos självständighet, kunde enhälligt anta en resolution som lagts fram gemensamt av EU:s medlemsstater och och som uppmanade till direkta samtal mellan och . EU har aktivt bidragit till den översyn av FN:s fredsbyggande kommission som har genomförts . Detta har skett genom konsultationer och stöd till översynens rekommendationer i syfte att göra kommissionen till ett effektivt verktyg för stats- och fredsbyggande och förhindra att länder återfaller i konflikt. EU har också spelat en aktiv roll i förhandlingarna för att stärka FN:s fredsfrämjande kapacitet. EU har medverkat aktivt i genomförandet av mot terrorism och aktivt bidragit till arbetet med att försöka nå en överenskommelse om en övergripande konvention mot terrorism. EU har fortsatt att bidra till uppföljningen av FN:s högnivå- panelsarbete för samstämmighet på det ekonomiska och sociala området. Arbetet med reformeringen av FN:s jämställdhetsarbete har varit intensivt. Inom ramen för EU:s arbete i FN har varit pådrivande för skapandet av den nya organisation för jämställdhetsfrågor (UN Entity for Gender Equality and Empowerment of Women) som bildades genom beslut av generalförsamlingen. före detta president har utsetts till chef för organisationen, som ska börja verka . Den nya organisationen samlar FN:s expertis och mandat på jämställdhetsområdet till en enhet som ska stödja och driva på hela FN-systemets arbete med dessa frågor. EU deltog också i den öppna debatten om resolution i i anslutning till 10-årsdagen av antagandet av resolutionen. I FN:s arbete med att genomföra resolutionerna och 1820 har EU varit en viktig aktör. och EU har även stött upprättandet av kontoret för generalsekreterarens särskilda representant i frågor om sexuellt våld i konflikt. I FN är EU en ledande aktör inom de olika organ som behandlar mänskliga rättigheter (MR). EU har fortsatt att vara djupt engagerat i att verka för att i ska bli ett verksamt forum för behandling av såväl utvecklingen i världens länder som av tematiska frågor på området. På utvecklingsområdet har ansträngningarna för att uppnå millennie- målen förstärkts med EU som en aktiv och pådrivande aktör. Vid antogs en EU-position inför FN:s högnivå- möte om millenniemålen i . Vid bekräftades på nytt EU:s åtagande om att nå av BNI i bistånd till 2015. Man enades också om att diskutera hur väl EU och de enskilda medlemsländerna svarar upp mot sina åtaganden om biståndsnivåer. Detta ska ske på grundval av en rapport från rådet. I samband med högnivåmötet annonserades EU:s millenniemålsinitiativ som innebär att inom Europeiska utvecklingsfonden omfördelas till de länder som ligger efter när det gäller att uppfylla millenniemålen samt till de länder som bedöms ha goda möjligheter att nå resultat. har drivit att särskild uppmärk- samhet ska riktas mot jämställdhetsmålen eftersom dessa släpar efter. Det nära samarbetet mellan EU och FN när det gäller fredsfrämjande insatser har fortsatt att utvecklas . Förutom ett allt närmare samarbete mellan rådssekretariatet och har det varit ett nära samarbete i fält, bl.a. i (se 10.6.4). Lissabonfördragets ikraftträdande har medfört konsekvenser för EU:s möjligheter att agera i . För att stärka EU:s ställ- ning i krävs vissa förändringar i general- församlingens arbetssätt. I EU-kretsen har det ansetts att en resolution vore det tydligaste och mest pålitliga alternativet för att uppnå detta mål. utarbetades ett utkast till resolutionstext som skulle inne- bära att EU bl.a. fick rätt att tala i generalförsamlingen (i enlighet med den praxis som råder för större ländergrupper), rätt att distribuera dokument, rätt att lägga förslag och föreslå ändringar och rätt till en placering som gjorde det möjligt att agera enligt ovan. EU inte få rösträtt i generalförsamlingen eller ha rätt att presentera Skr. 2010/11:105 kandidaturer. I syfte att låta de nya reglerna gälla från inledningen av FN:s general- församlings 65:e session presenterades ett utkast till resolution . Vid omröstningen i generalförsamlingen ville dock en majoritet att frågan skulle skjutas upp, varför den 65:e sessionen inleddes utan att EU tillförsäkrat sig en ställning som motsvarar behoven under Lissabonfördraget. EU har drivit frågan vidare i syfte att frågan ska avgöras tidigt . Ett av de prioriterade områden som EU definierat för sitt arbete med civil krishantering är främjandet av rättsstatens principer. Detta tillhör kärn- områden för såväl som (). EU fortsätter att vara en viktig aktör i både och . agerade EU som en pådrivande aktör i , särskilt inom ramen för dialogen om framtida säkerhet i den s.k. Korfu- processen. EU:s förberedelser inför i Astana, var intensiva. Arbetet med att främja sam- arbetet mellan EU och fortsatte , inte minst när det gäller insatser för konfliktförebyggande, krishantering, postkonflikt- rehabilitering och stärkandet av de mänskliga rättigheterna i fält. Till grund för det operativa samarbetet ligger de riktlinjer för samarbete med som EU:s utrikesministrar antog 2003. I har man prioriterat arbetet med att genomföra beslutet från toppmötet i 2005 om ett fördjupat samarbete mellan och EU. Samarbetets fördjupning återspeglas i ett samarbetsavtal mellan och EU och genom ett sär- skilt samarbetsavtal med för grundläggande rättigheter i samt genom gemensamma biståndsprogram. Ett gemensamt ramverk för demokratiarbete och normutveckling av arbetet med mänskliga rättigheter har utvecklats . I och med Lissabonfördragets ikraftträdande inträdde en skyldighet för EU att ansluta sig till om skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Detta arbete innebar att en reformeringsprocess av påbörjades . Till detta bidrog också den s.k. om för de mänskliga rättigheternas framtid samt valet av ny generalsekreterare. Det finns ett starkt stöd från EU till den Internationella brottmålsdom- stolen (ICC) när det gäller att förebygga folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser och se till att straffrihet för förövarna av dessa brott utesluts. Inte minst under det svenska EU- ordförandeskapet uppvaktade EU ett stort antal länder för att uppmuntra dessa att ansluta sig till domstolens stadga. Enskilda länder uppvaktades också och påmindes om den skyldighet de Skr. 2010/11:105 har att samarbeta med domstolen. EU har även verkat för att de lagändringar som krävs för att leva upp till stadgans bestämmelser genomförs i statsparternas nationella lagstiftning.