prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — Det gäller vidare överlåtelse av andelar i en inve- steringsfond på så sätt att fondandelarna löses in i fonden och överlåtelse av tillgångar, såväl inve- steringstillgångar som kontofrämmande till- gångar, om de har överlåtits till den som har emitterat tillgångarna, överlåtelse av tillgångar till investeringsföretaget som vid överlåtelsen förde investeringssparkontot, till budgivaren om avytt- ringen var ett led i ett offentligt uppköpserbju- dande, till köpande företag om avyttringen var ett led i ett förfarande om andelsbyte eller till majoritetsaktieägaren i ett bolag om avyttringen var ett led i ett förfarande om inlösen av minori- tetsaktier i samma bolag. Investeringstillgångar som har överlåtits till en annan kontoinnehavare får även överföras till dennes investeringsspar- konto. Investeringstillgångar får överföras från ett investeringssparkonto till förvärvarens invester- ingssparkonto i samband med arv, testamente, gåva, bodelning eller liknande överlåtelse. Kontofrämmande tillgångar som har överlåtits på sådant sätt får överföras från ett investerings- sparkonto till ett konto som inte är ett invester- ingssparkonto. Andra överföringar av finansiella instrument från ett investeringssparkonto till någon annan än kontoinnehavaren får inte ske. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Far framför att den särskilda regleringen om överföring av tillgångar till annan enligt förslaget ska knytas till det civil- rättsliga begreppet överlåtelse genom försäljning, byte eller liknande överlåtelser i stället för den skattemässiga termen avyttring. Far erinrar om att 44 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, anger att med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte eller liknande överlåtelse av tillgångar, dvs. lydelsen är den- samma som i 22 § förslaget om lag om inve- steringssparkonto. Att det skulle föreligga några skillnader i tillämpningsområdet är därför svårt att förstå. anför att enligt förslaget får investeringstillgångar överfö- ras till annan efter överlåtelse genom arv och gåva bara om förvärvaren, t.ex. arvtagaren, också har ett investeringssparkonto. Advokatsamfun- det anser att det vore olyckligt att införa en reglering som tvingar en arvtagare att skaffa sig ett investeringssparkonto alternativt leder till en tvångsförsäljning av arvlåtarens egendom. Skälen för regeringens förslag Allmänt om överlåtelse av tillgångar på ett inve- steringssparkonto genom försäljning, byte och liknande överlåtelser av tillgångar För att säkerställa att överlåtelser i form av försäljning, byte och liknande överlåtelser av finansiella instrument på ett investeringsspar- konto sker till ett pris som motsvarar instru- mentens marknadsvärde måste rätten att över- föra sådana tillgångar från kontot begränsas. Denna begränsning bör utformas på samma sätt som begränsningen avseende överföring efter förvärv av tillgångar, dvs. finansiella instrument som förvaras på ett investeringssparkonto får bara överföras från kontot till annan än konto- innehavaren i samband med vissa överlåtelser. I 44 kap. 3 § IL definieras termen avyttring av tillgångar som försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar. Det finns en omfattande rättspraxis om när avyttring anses föreligga enligt IL. Vissa situationer som civilrättsligt torde vara att anse som byte har enligt rätts- praxis inte ansetts vara det i den mening som avses i 44 kap. 3 § IL. Till exempel har Regeringsrätten (numer Högsta förvaltnings- domstolen) i rättsfallet RÅ 84 1:1 funnit att om ett aktiebolag låter innehavare av A-aktier byta ut dessa mot B-aktier anses detta byte inte vara någon kapitalvinstgrundande avyttring, vare sig utbytet sker med stöd av bestämmelserna i bolagsordningen enligt 4 kap. 6 § sista stycket aktiebolagslagen (2005:551), s.k. omvandling, eller inte. Inkomstskattelagens definition av avyttring och tillämpningsområdet för denna term passar inte in i den systematik som bör gälla för över- föring som är en följd av överlåtelse av finansiella instrument som förvaras på ett investeringsspar- konto. Rätten att överföra finansiella instrument från ett investeringssparkonto är knuten till att instrumenten har överlåtits i vissa situationer. Denna reglering blir inte tillämplig på situationer när det inte anses ha skett någon överlåtelse, eller avyttring med IL:s terminologi. Exempelvis skulle överlåtelse av finansiella instrument som förvaras på ett investeringssparkonto i samband med de fall av utbyte av aktier m.m. som i praxis inte har ansetts utgöra avyttring enligt 44 kap. 3 § IL inte omfattas av denna reglering. Därmed skulle de finansiella instrumenten inte kunna överföras från kontot i sådana fall om avyttring i den mening som avses i den bestämmelsen skulle tillämpas i lagen om investeringssparkonto. På grund av det anförda bör rätten att över- föra tillgångar från ett investeringssparkonto knytas till det civilrättsliga begreppet överlåtelse genom försäljning, byte och liknande överlåtel- ser, i stället för den skatterättsliga termen avytt- ring. Såsom Far konstaterar definieras den senare termen visserligen som försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar, men som visats ovan överensstämmer den skatterättsliga innebörden av termen inte alltid med den civil- rättsliga. Överlåtelse i förhållande till invester- ingssparkonto ska inte ha samma betydelse och tillämpningsområde som den skatterättsliga termen avyttring. Överlåtelse i lagen om inve- steringssparkonto ska i stället tolkas strikt civil- rättsligt och alltså inte tolkas mot bakgrund av den praxis som finns beträffande den skatte- rättsliga termen avyttring. Det hindrar förstås inte att termerna i de allra flesta situationer kommer att ha samma innebörd. Överföring efter försäljning, byte och liknande överlåtelser av tillgångar Merparten av fysiska personers överlåtelser av investeringstillgångar genom försäljning, byte och på liknande sätt, andelar i investeringsfonder undantagna, sker på en reglerad marknad. Som redogjorts för under avsnitt 6.13.2.7 är regleringen av dessa marknader sådan att det är osannolikt att förvärv, och därmed även över- låtelser, kan ske till ett pris som avviker från marknadsvärdet. En kontoinnehavare bör därför få överföra investeringstillgångar om över- föringen sker i samband med överlåtelser på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbets- området (EES). Handelsplattformar lyder inte under samma omfattande reglering som reglerade marknader. Med hänsyn till den reglering i övrigt som finns inom EES som gäller generellt vid förvärv och överlåtelse av finansiella instrument som syftar till att motverka transaktioner som inte sker till marknadspriset, se avsnitt 6.13.2.7, gäller dock att det även på handelsplattformar är osannolikt att överlåtelser sker till ett pris som avviker från marknadsvärdet. En kontoinnehavare bör därför få överföra investeringstillgångar om överfö- ringen sker i samband med överlåtelser på en handelsplattform. Detta gäller dock inte, av samma skäl som anges i avsnitt 6.13.2.7, till- gångar som överlåts på en marknadsplats utanför EES som motsvarar en handelsplattform. Vad gäller möjligheten att överföra konto- främmande tillgångar i samband med överlåtelse bör de på grund av risken för felprissättning inte få, förutom i de situationer som nämns nedan, överföras i samband med överlåtelser direkt till en fysisk eller juridisk person. Det betyder att kontoinnehavarens möjlighet att överföra kontofrämmande tillgångar i samband med överlåtelser är starkt begränsad. Som framgår av avsnitt 6.13.2.14 har kontoinnehavaren dock rätt att avföra sådana tillgångar från investeringsspar- kontot för förvaring på ett annat eget konto än ett investeringssparkonto. Från detta konto kan tillgångarna överföras utan de begränsningar som följer av lagen om investeringssparkonto. En innehavare av andelar i en investeringsfond kan förutom att överlåta andelarna genom försäljning eller byte, överlåta dem på så sätt att de löses in i fonden. Som anges i avsnitt 6.13.2.12.1 beräknas värdet av andelarna utifrån fondens värde när det fondbolag, utländska förvaltningsbolag eller värdepappersinstitut som förvaltar fonden (nedan används beteckningen fondbolag för alla slags bolag som förvaltar investeringsfonder) löser in dem och en sådan överlåtelse sker således inte till ett pris som fondbolagen bestämmer skönsmässigt. Ett andelsbyte förutsätter att innehavarens överföring av fondandelar i säljaren överlåter andelar till det köpande samband med överlåtelse som innebär att ande- Det bör därför vara tillåtet att överföra larna löses in i fonden bör därför få ske. finansiella instrument, såväl investeringstill- Det torde inte finnas någon anledning för t.ex. gångar som kontofrämmande tillgångar, till ett aktiebolag att förvärva aktier i det egna bola- köpande företag i samband med överlåtelse som get till ett pris som inte överensstämmer med är ett led i ett förfarande om andelsbyte. En kontoinnehavare bör därför I 22 kap. aktiebolagslagen finns bestämmelser få överföra såväl investeringstillgångar som om inlösen av minoritetsaktier. kontofrämmande tillgångar som har överlåtits som innehar mer än nio tiondelar av aktierna i direkt till den som har emitterat dem. ett aktiebolag (majoritetsaktieägare) har rätt att Av samma skäl som det bör vara tillåtet att av de övriga aktieägarna i bolaget lösa in återstå- överföra investeringstillgångar i samband med Den vars aktier kan lösas in har rätt förvärv från investeringsföretaget som för inve- att få sina aktier inlösta av majoritetsaktieägaren. steringssparkontot, bör det vara tillåtet att Även om aktierna förvaras på ett investerings- överföra finansiella instrument vid överlåtelse till sparkonto och oavsett om de är investeringstill- Det gäller såväl investeringstill- gångar eller kontofrämmande tillgångar bör de gångar som kontofrämmande tillgångar. kunna överföras till majoritetsaktieägaren i ett I lagen (2006:451) om offentliga uppköpser- bolag om överföringen sker i samband med en bjudanden på aktiemarknaden finns bestämmel- överlåtelse som är ett led i ett förfarande om ser om offentliga uppköpserbjudanden avseende inlösen av minoritetsaktier i samma bolag. Lagen har tillkommit som en del i Som nämns i avsnitt 6.13.2.12.1 bör det vara tillåtet att överföra investeringstillgångar som rådets direktiv /25/EG av har förvärvats genom såväl onerösa som benefika fång inom investeringssparkontosystemet. uppköpserbjudande avses ett offentligt erbju- innebär att det även bör vara tillåtet att överföra dande till innehavare av aktier som har getts ut sådana tillgångar i samband med överlåtelser av ett svenskt eller utländskt aktiebolag att inom detta system. Däremot bör inte överföring överlåta samtliga eller en del av dessa aktier. av kontofrämmande tillgångar till en annan vissa situationer finns en budplikt för en aktie- kontoinnehavare för förvaring på dennes inve- ägare, dvs. en skyldighet att lämna ett offentligt steringssparkonto i samband med överlåtelse få uppköpserbjudande avseende resterande aktier i Utgångspunkten är att kontofrämmande Budgivaren, dvs. den som lämnar ett tillgångar får förvaras på ett investeringsspar- offentligt uppköpserbjudande, är skyldig att ingå konto bara i vissa undantagssituationer. ett kontrakt med marknadsplatsen innan erbju- finns ingen anledning att låta överföring av dandet lämnas, enligt vilket budgivaren åtar sig kontofrämmande tillgångar inom investerings- att följa de regler och underkasta sig de sank- sparkontosystemet omfattas av dessa undantag. tioner som gäller för offentliga uppköpserbju- Andra överföringar av finansiella instrument danden på den marknadsplats där handeln sker. som har överlåtits genom försäljning, byte och Budgivaren ska dessutom från liknande överlåtelse från ett investeringsspar- erbjudandet upprätta en erbjudandehandling och konto till annan än de som nämns under denna ansöka om godkännande av rubrik bör inte få ske. Den som innehar aktier på ett investerings- Överföring efter överlåtelse genom arv, testamente, sparkonto som är föremål för ett offentligt upp- köpserbjudande bör kunna acceptera erbjudan- gåva, bodelning och liknande överlåtelser av det, överlåta aktierna och överföra dem till Detta gäller oavsett om aktierna är Vid förvärv av tillgångar genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt inträder förvärvaren enligt huvudregeln i IL i den tidigare I avsnitt 6.13.2.12.1 redogörs för bestämmel- ägarens skattemässiga situation (44 kap. 21 §). serna i IL om andelsbyte. Där nämns att över- Vid förvärv av finansiella instrument innebär föring bör kunna ske till investeringssparkontot detta i praktiken att förvärvaren övertar avyttra- finansiella instrument som har En tanke bakom den nya sparformen är att anskaffningsutgiften för till- gångar som förvaras på ett investeringssparkonto inte ska ha någon skattemässig betydelse och att kontoinnehavaren därför inte ska behöva hålla reda på anskaffningsutgiften. För att upprätthålla detta syfte bör det inte vara tillåtet att överföra investeringstillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto till annan i samband med överlåtelser genom arv, testamente, gåva, bodel- ning eller på liknande sätt om detta innebär att tillgångarna förs ut ur investeringssparkonto- systemet. Den föreslagna regleringen får, såsom konstateras av , till följd att den som genom benefikt fång förvärvar investeringstillgångar som förvaras på ett inve- steringssparkonto antingen måste själv ha ett investeringssparkonto eller får finna sig i att i stället för själva tillgångarna få ersättningen som erhållits vid en försäljning av dem inom ramen för överlåtarens investeringssparkonto. Enligt regeringens bedömning är detta en acceptabel konsekvens för att upprätthålla syftet med den föreslagna regleringen, nämligen att finansiella instrument som är investeringstillgångar inte ska föras ut från den schablonbeskattade sfären. I avsnitt 6.13.2.12.1 anges att investeringstill- gångar får överföras till investeringssparkontot om de har förvärvats genom benefika, eller onerösa, fång från en annan kontoinnehavare som förvarar tillgångarna på ett investerings- sparkonto. Av detta följer att det även bör vara tillåtet att överföra investeringstillgångar som har överlåtits genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt från kontot till förvärvarens konto om tillgångarna förs över direkt till förvärvarens investeringssparkonto. En utgångspunkt för regleringen av invester- ingssparkontot är att bara investeringstillgångar får förvaras på ett sådant konto. I vissa undan- tagsfall får dock kontofrämmande tillgångar överföras till och, , förvaras på kontot. Det finns ingen anledning att tillåta att kontofrämmande tillgångar som har överlåtits genom en benefik överlåtelse förs över till ett annat investeringssparkonto. Däremot bör sådana tillgångar som har överlåtits genom arv, testamente, gåva, bodelning eller liknande överlåtelse få överföras till ett annat konto som inte är ett investeringssparkonto. Andra överföringar av finansiella instrument från ett investeringssparkonto till annan i samband med arv, testamente, gåva, bodelning och liknande överlåtelser än de som nämns under denna rubrik bör inte få ske. I 22, 24 och 25 §§ lagen om investeringsspar- konto tas bestämmelser om överföring av över- låtna finansiella instrument från ett investerings- sparkonto in, se avsnitt 3.1. 6.13.2.14Överföring av finansiella instrument mellan egna konton Regeringens förslag: En kontoinnehavare får överföra investeringstillgångar som kontoin- nehavaren själv äger till ett eget investeringsspar- konto och sådana tillgångar från ett eget inve- steringssparkonto till ett annat eget investerings- sparkonto. En kontoinnehavare får även över- föra kontofrämmande tillgångar från ett eget investeringssparkonto till ett annat eget konto som inte är ett investeringssparkonto. En kontoinnehavare får inte göra andra över- föringar av finansiella instrument från ett eget investeringssparkonto till andra egna konton eller till ett eget investeringssparkonto från andra egna konton än de nu nämnda. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorians förslag anges inte uttryckligen att investeringstillgång- arna som en kontoinnehavare får överföra till ett eget investeringssparkonto måste ägas av kontoinnehavaren. Remissinstanserna: anför att förslaget inte ger möjlighet att överföra investeringstillgångar från investeringsspar- kontot till ett annat eget konto som inte är ett investeringssparkonto. anser inte att det bör finnas en sådan begränsning. På samma sätt som en tillgång anses avyttrad för marknadsvärdet när den förs till investerings- sparkontot bör den kunna anses förvärvad för marknadsvärdet när den förs från investerings- sparkontot. Det enda sättet för en person som vill avbryta schablonbeskattningen för ett visst värdepapper är enligt förslaget att sälja värde- papperet som finns på investeringssparkontot för att därefter återköpa samma värdepapper för förvaring på ett vanligt värdepapperskonto. Båda transaktionerna medför transaktionskostnader utan motsvarande nytta. bund anser att det bör stå den enskilde fritt att avgöra i vilken utsträckning innehavda finansiella instrument ska vara registrerade på ett invester- ingssparkonto eller ett vanligt konto. Under förutsättning att den skattemässiga anskaff- ningsutgiften sätts till marknadsvärdet dagen för omregistrering uppstår inte heller några konse- kvenser i skattehänseende. Innebörden av det remitterade förslaget leder endast till att konto- innehavare först avyttrar det aktuella finansiella instrumenten på investeringssparkontot och därefter tar ut likvida medel motsvarande köpe- skillingen för att slutligen förvärva det finansiella instrumentet i fråga. Ett sådant tillvägagångssätt leder till ökade kostnader i form av courtage m.m. och får ändå till konsekvens att tillgångar inom investeringssparkontot flyttas utanför den sfär som investeringssparkontot utgör. Skälen för regeringens förslag: En utgångs- punkt för investeringssparkontot är att sparande i denna sparform ska ske i investeringstillgångar. Följaktligen får överföring av investeringstill- gångar ske från annan till den förvärvande kontoinnehavarens investeringssparkonto under de förutsättningar som framgår av avsnitt 6.13.2.12.1. Det bör även vara tillåtet för en kontoinnehavare att överföra sådana tillgångar som förvaras på ett annat konto som denne är innehavare av. Detta bör gälla oavsett om tillgångarna förvaras på ett annat invester- ingssparkonto som innehas av samma person eller ett annat konto som inte är ett investerings- sparkonto men som har samma innehavare. Rätten att överföra finansiella instrument till ett eget investeringssparkonto bör bara avse tillgångar som kontoinnehavaren själv äger. Även om det vid dessa överföringar är fråga om tillgångar som inför överföringen inte byter ägare framgår av avsnitt 6.13.3.7 att en överfö- ring från ett eget konto som inte är ett invester- ingssparkonto till ett investeringssparkonto inkomstskatterättsligt ses som en avyttring. Eventuell vinst eller förlust som denna skatte- rättsliga avyttring leder till ska tas upp till beskattning. Eftersom kontofrämmande tillgångar som huvudregel inte får förvaras på ett investerings- sparkonto bör det inte vara tillåtet att överföra kontofrämmande tillgångar från ett annat eget konto, oavsett om det handlar om ett invester- ingssparkonto eller inte, till ett investeringsspar- konto. Inom ramen för investeringssparkontosyste- met existerar inte latenta kapitalvinster och anskaffningsutgiften har ingen skattemässig betydelse. Det bör därför vara möjligt att överföra investeringstillgångar från ett invester- ingssparkonto till ett annat investeringsspar- konto med samma innehavare. Sådana överfö- ringar förutsätter att tillgångarna förs direkt mellan de två investeringssparkontona. Om avsikten är att tillgångarna ska överföras via ett konto utanför investeringssparkontosystemet är det inte fråga om en överföring mellan två inve- steringssparkonton och överföringen får därför inte genomföras. Överföringar av investeringstillgångar från ett investeringssparkonto till ett annat eget konto som inte är ett investeringssparkonto bör inte vara tillåtna. Ett framträdande syfte med förslaget att införa investeringssparkonto är att det ska innebära en förenkling för de som innehar ett investeringssparkonto och även för det allmänna. En stor del av denna förenkling ligger i att anskaffningsutgiften för tillgångarna på kontot normalt är utan skattemässig bety- delse. Om det skulle vara möjligt för kontoinne- havaren att överföra finansiella instrument från investeringssparkontot till ett annat eget konto som omfattas av den konventionella beskatt- ningen får anskaffningsutgiften för tillgångarna betydelse vid en framtida avyttring. Det krävs i så fall, såsom och har påpekat, en särskild regel om vilken anskaffningsutgift till- gångarna ska anses ha när de lämnar den schablonbeskattade sfären. Detta skulle ytterli- gare komplicera regleringen. Regeringen delar därför promemorians bedömning att kontoin- nehavaren inte ska ha rätt att överföra invester- ingstillgångar från investeringssparkontot till ett annat eget konto som inte är ett investerings- sparkonto. Beträffande kontofrämmande tillgångar får de inte förvaras på ett investeringssparkonto annat än . En kontoinneha- vare bör kunna välja att behålla äganderätten till kontofrämmande tillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto. Därför bör det vara möjligt för kontoinnehavaren att i stället för att t.ex. sälja sådana tillgångar och överföra dem till förvärvaren, överföra dem till ett annat eget konto som inte är ett investeringssparkonto. I 12 och 21 §§ lagen om investeringssparkonto regleras under vilka förutsättningar en konto- innehavare får överföra finansiella instrument mellan ett investeringssparkonto och andra egna konton, se avsnitt 3.1. 6.13.2.15Ersättning vid förvärv av finansiella instrument Bestämmelserna om överföring av finansiella instrument från investeringssparkon- tot till annan måste därför beaktas vid sådan betalning. I 15 § lagen om investeringssparkonto regleras med vilka tillgångar finansiella instrument som ska överföras till ett investeringssparkonto ska betalas, se avsnitt 3.1. Regeringens förslag: Förvärv av finansiella instrument som ska överföras till ett invester- ingssparkonto ska betalas med tillgångar som förvaras på investeringssparkontot. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Kapitalun- derlaget som ligger till grund för beräkningen av schablonintäkten beräknas bland annat efter marknadsvärdet av tillgångarna på invester- ingssparkontot vid ingången av varje kvartal under kalenderåret. För att undvika att kapital- underlaget minskas genom att tillgångar säljs före kvartalsskiftet och köps tillbaka till kontot efter kvartalsskiftet är det nödvändigt att inbe- talningar till ett investeringssparkonto ökar kapitalunderlaget. Av samma anledning är det nödvändigt att förvärv av finansiella instrument som ska överföras till investeringssparkontot betalas med tillgångar, kontanta medel eller finansiella instrument, som förvaras på kontot. Om förvärv kunde betalas med tillgångar som förvaras utanför kontot skulle det vara möjligt att spara på ett investeringssparkonto utan att betala skatt. Detta skulle i så fall kunna ske genom att kontoinnehavaren överlåter finansiella instrument och tar ut kontanta medel från inve- steringssparkontot före varje kvartalsskifte och förvärvar och överför finansiella instrument till kontot efter varje kvartalsskifte, och betalar förvärven med tillgångar som inte förvaras på kontot.