prop · GY03154 · 2011-06-21 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:154 Kompletterande förfaranderegler för vissa Regeringen överlämnar denna proposition till . Det är angeläget att framställningen av biodrivmedel och flytande biobränslen sker på ett hållbart sätt för att bl.a. säkerställa att använd- ningen av bränslet innebär minskade utsläpp av växthusgaser. Hållbar- hetskriterier har därför lagts fast i förnybartdirektivet och genomförts i svensk lagstiftning. En förutsättning för att ge skattelättnader till biodrivmedel och flytande biobränslen är att bränslena anses uppfylla hållbarhetskriterierna. Regeringen föreslår i propositionen att skattebefrielsen villkoras av att bränslet omfattas av ett hållbarhetsbesked enligt lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. Förslaget gäller skattebefrielsen för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. som uppvärmningsbränsle samt för biogas som motorbränsle för transportändamål. Motsvarande bör gälla för den skattebefrielse som regeringen, genom dispensbeslut, kan ge för andra biodrivmedel än biogas. Förslaget föranleder ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi. Ändringarna föreslås träda i kraft . Villkoret med hållbarhetsbesked tillämpas, enligt förslaget, inte när skattskyldigheten inträder före . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på Ärendet och dess beredning.............................................................. Skattebefrielsen för vissa biobränslen villkoras av 6.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi .................................................................. Förteckning över remissinstanserna ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi. I fråga om biogas som den skatt- skyldige har förbrukat eller sålt som motorbränsle för transport- ändamål gäller första stycket endast om bränslet omfattas av ett Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs att 7 kap. 3 och 4 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi ska ha följande lydelse. En skattskyldig får göra avdrag En skattskyldig får göra avdrag för skatt på bränsle som han har för skatt på bränsle som den skatt- förbrukat eller sålt som bränsle för skyldige har förbrukat eller sålt uppvärmning och som utgör en som bränsle för uppvärmning och som utgör en energiprodukt enligt KN-nr 2905 11 00, som inte KN-nr 2905 11 00, som inte är av syntetiskt ursprung, eller är av syntetiskt ursprung, eller KN-nr 3824 90 99. KN-nr 3824 90 99. Första stycket gäller också om produkterna ingår som en beståndsdel i ett annat bränsle. För produkt enligt KN-nr 3824 90 99 gäller första och andra styckena endast för skatt på den del av bränslet som framställts av biomassa. endast i den utsträckning bränslet endast om bränslet omfattas av ett som gäller enligt artikel 17 i 1 b § lagen (2010:598) direktiv /28/EG av den 23 och flytande biobränslen2. om främjande av an- ändring och ett senare upphävan- de av direktiven /77/EG och 2003/30/EG. En skattskyldig får göra avdrag för skatt på biogas som den skatt- skyldige har förbrukat eller sålt som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. I fråga om vätskeformig eller gasformig biogas som den skatt- skyldige förbrukat eller sålt som motorbränsle gäller första stycket endast om bränslet uppfyller de 1Senaste lydelse 2009:1495. 2I dess lydelse enligt propositionen Införande av hållbarhetsbesked i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2010/11:152). 3Senaste lydelse 2010:1090. hållbarhetskriterier som anges i artikel 17 i och rådets direktiv /28/EG av . hållbarhetsbesked enligt 3 kap. 1 b Prop. 2010/11:154 § lagen (2010:598) om håll- barhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen4. 1.Denna lag träder i kraft . Villkoren i 7 kap. 3 § fjärde stycket och 7 kap. 4 § andra stycket tillämpas inte när skattskyldig- heten inträder före . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 4 I dess lydelse enligt propositionen Införande av hållbarhetsbesked i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2010/11:152). Ärendet och dess beredning Biodrivmedel och flytande biobränslen måste uppfylla fastlagda hållbarhetskriterier för att få ges finansiellt stöd. Detta framgår av artikel 17.1 c i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, , s. 16, Celex 32009L0028), det så kallade förnybartdirektivet. Skattelättnader är en form av finansiellt stöd. Enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, gäller skattefrihet för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter som upp- värmningsbränsle samt för biogas. Andra biodrivmedel än biogas skatte- befrias enligt dispensbeslut av regeringen. Som ett led i anpassningen till förnybartdirektivet har beslutat att skattefriheten för biodrivmedel och flytande biobränslen ska villkoras av att bränslena uppfyller håll- barhetskriterierna (se prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21, SFS 2009:1495 samt prop. 2009/10:164, bet. 2009/10:MJU26, SFS 2010:600). Regler om hållbarhetskriterier finns i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen, förkortad HBL, för att uppfylla kravet på andel förnybar energi enligt förnybartdirektivet. En promemoria, Kompletterande förfaranderegler för vissa biobränslen, har tagits fram inom om frågan att villkora biobränslenas skattebefrielse av . Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2011/1572). I denna proposition behandlas de förslag som lagts fram i ovanstående promemoria. Regeringen beslutade att till överlämna propositionen Införande av hållbarhetsbesked i lagen (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen (prop. 2010/11:152). Där föreslås ändringar av reglerna i HBL så att i ett särskilt beslut (ett s.k. hållbarhetsbesked) fastställer att kontrollsystem för bränslenas hållbarhet uppfyller de krav som ställs i den lagen. Detta hållbarhetsbesked har behandlats i en promemoria som remitterat (dnr N2010/5763/E). I ovanstående promemoria har hållbarhetsbeskedet föreslagits som villkor för skattebefrielsen enligt LSE. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har inte föreslagit någon ändring av lagförslaget. Skattelättnader för de aktuella biobränslena är att betrakta som ett driftstöd som faller under artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, benämnt EUF-fördraget. godkänt skattelättnaderna ur statsstödssynpunkt, se kommissionens beslut i statsstödsärende N 866/2006, EUT C 220, 20.9.2007, s. 2 avseende vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. som uppvärmningsbränsle, till och med utgången av 2012 och den i statsstödsärende N 592/2006, EUT C 303, 13.12.2006, s. 77, respektive i statsstödsärende N 539/2010, ännu inte publicerat i EUT, för biodrivmedel till och med utgången av 2013. De förslag som lämnas i denna lagrådsremiss rör endast utformningen av förfarandereglerna för hur skattebefrielsen åstadkoms inom den nationella skatterätten och bedöms inte vara av sådan beskaffenhet att de behöver anmälas till kommissionen för statsstödsprövning. Förslagen bedöms inte föranleda behov av anmälan till kommissionen enligt och rådets direktiv /34/EG av 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034). bedömning delas av . Skattebefrielsen för vissa biobränslen Regeringens förslag: Befrielsen från energiskatt och koldioxidskatt, som enligt lagen om skatt på energi gäller för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. som uppvärmningsbränsle samt för biogas som motorbränsle för transportändamål, villkoras av att bränslet omfattas av hållbarhetsbesked enligt lagen om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. Ändringarna träder i kraft . Villkoret med hållbarhetsbesked tillämpas inte när skattskyldigheten inträder före . Regeringens bedömning: Skattebefrielse, som för andra biodrivmedel än biogas ges genom dispensbeslut av regeringen, bör för tid på motsvarande sätt villkoras av hållbarhetsbesked. Promemorians förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. I promemorian föreslås dock ingen övergångsbestämmelse om senareläggning av tidpunkten när ändringarna ska börja tillämpas. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , , , , , , fakulteten för naturresurser och lantbruksvetenskap, , , , , och tillstyrker eller har ingen erinran mot promemorians förslag. Enligt är det bra att regelförenklingsperspektivet lyfts fram och att förslaget inte väntas medföra ökad administrativ börda för små företag i förhållande till stora företag. Vidare anser verket, med stöd av Energigas , att förslaget skapar ett administrativt enkelt system och att den administrativa bördan reduceras ytterligare genom att den rapporteringsskyldige och den skattskyldige är samma juridiska person. Verket påpekar dock att en förutsättning för att de föreslagna ändringarna ska kunna träda i kraft är att de skattskyldiga har möjlighet att få nödvändiga hållbarhetsbesked. Denna uppfattning delas av Energigas , Svenska , (), och (). NNR framhåller att osäkerheten, om vad som gäller om inte har möjlighet att behandla inkomna ansökningar till , är så allvarlig att nämnden av den anledningen avstyrker förslaget. Vidare anser NNR att förslaget om ändringar i LSE innebär en avsevärt ökad administration för berörda företag. , Energigas och SVEBIO anför att frågorna om rapporteringsskyldigheten och förfarandereglerna borde tas upp i sin helhet och behandlas tillsammans. Energigas och efterlyser ett förenklat system för de mindre aktörer, som undantas från rapporteringsskyldighet, att få del av skattelättnaden. ifrågasätter om inte begreppet biogas som motorbränsle genomgående Prop. 2010/11:154 bör ändras till biogas som motorbränsle för transportändamål i energiskattelagstiftningen. Bakgrund: Biodrivmedel och flytande biobränslen måste uppfylla fastlagda hållbarhetskriterier för att få dels räknas med vid mätning av hur väl kraven rörande nationella mål och kvoter för energi från förnybara källor uppfylls, dels ges finansiellt stöd. Detta framgår av artikel 17.1 c i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG (EUT L 140, , s. 16, Celex 32009L0028), det så kallade förnybartdirektivet. Med flytande biobränslen avses vätskeformiga bränslen för andra energiändamål än transportändamål, inbegripet el, uppvärmning och kylning, som framställts av biomassa (se artikel 2.h i förnybartdirektivet). Av artikel 2.i i direktivet följer att med biodrivmedel avses vätskeformiga eller gasformiga bränslen som framställs av biomassa och som används för transportändamål. Finansiellt stöd innebär att åtgärden är att betrakta som statsstöd enligt reglerna i EUF-fördraget. Skattelättnader är en form av finansiellt stöd. Europeiska kommissionen har presenterat riktlinjer för statsstöd på miljöområdet, se Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd (EUT C 82, , s. 1, Celex 52008XC0401 (03)). Dessa aktualiseras t.ex. vid stödåtgärder i form av befrielse från miljörelaterade skatter som energiskatt och koldioxidskatt. I punkten 101 av dessa miljöriktlinjer uppställs, med hänvisning till nämnda bestämmelse i förnybartdirektivet, ett krav på hållbarhet för stöd till biobränslen1. Stödordningar som godkänts av kommissionen genom beslut innan miljöriktlinjerna publicerades ska anpassas till de nya riktlinjerna inom den tid som framgår av punkten 200. För stöd i form av skattebefrielse som omfattas rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096), det så kallade energiskattedirektivet, ska en sådan anpassning ske innan . Skatteplikt gäller enligt lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, för en rad uppräknade energiprodukter och även samtliga andra produkter som säljs eller förbrukas som motorbränsle samt kolväten som säljs eller förbrukas som bränsle för uppvärmning. Skattereglerna är anpassade till energiskattedirektivet. Skattelättnader gäller för vissa bränslen eller användningsområden. Generell skattefrihet gäller enligt LSE för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter (KN-nr 1507-1518), icke syntetisk metanol (KN-nr 2905 11 00) samt fettsyrametylestrar (FAME, KN-nr 3824 90 99) som uppvärmningsbränsle (se 7 kap. 3 § LSE). 1 I punkten 70.8 av miljöriktlinjerna finns följande definition av begreppet hållbara biobränslen: biobränslen som uppfyller hållbarhetskriterierna i artikel 15 i förslaget till och rådets direktiv om främjande av el från förnybara energikällor, KOM(2008) 19 slutlig. När och rådet har antagit detta direktiv, kommer kommissionen att tillämpa hållbarhetskriteriet i den slutliga texten. biogas, såväl som uppvärmningsbränsle som motorbränsle, följer av regler i LSE (se 7 kap. 4 §). I fråga om andra biodrivmedel än biogas gäller skattebefrielse enligt de dispensbeslut som regeringen fattat med stöd av 2 kap. 12 § LSE. Gällande dispensbeslut avser främst etanol och FAME och ger skattebefrielse när skattskyldigheten för bränslet inträder . Besluten relaterar till statsstödsreglernas krav på att stöd endast får ges till biodrivmedel som uppfyller de hållbarhetskriterier som anges i förnybartdirektivet. Skattebefrielsen åstadkoms i samtliga ovan nämnda fall genom avdrag i den skattskyldiges deklaration av energiskatt och koldioxidskatt. Som ett led i anpassningen till förnybartdirektivet beslutade att skattefriheten i LSE för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. som uppvärmningsbränsle samt biogas som motorbränsle skulle villkoras av att bränslena uppfyller de hållbarhetskriterier som lagts fast i direktivet (se prop. 2009/10:41, bet. 2009/10:SkU21, SFS 2009:1495). Tidpunkten för när villkoret ska börja tillämpas har därefter skjutits fram till att gälla först , i avvaktan på en lösning av frågan hur den skattskyldige då skattskyldigheten inträder i skatteärendet ska kunna visa att hållbarhetskriterierna är uppfyllda (jfr prop. 2009/10:164, bet. 2009/10:MJU26, SFS 2010:600). Framflyttningen, av tidpunkten för hållbarhetsvillkorets införlivande i skattelagstiftningen till , beslutades av i anslutning till att förnybartdirektivets bestämmelser om hållbarhets- kriterierna genomfördes i den nya lagen (2010:598) om hållbarhets- kriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen, förkortad HBL, se prop. 2009/10:164, bet. 2009/10:MJU26. HBL utgör en ramlagstiftning som kompletteras av förordningar och myndighetsföreskrifter. Regeringen har utsett till tillsynsmyndighet enligt HBL. Förnybartdirektivet har genomförts i svensk lagstiftning. Detta har skett genom HBL, förordningen (2010:1532) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen, förkortad hållbarhetskriterieförordningen, samt föreskrifter (STEMFS 2011:1) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. I 2 kap. HBL anges de hållbarhetskriterier som ska vara uppfyllda för att biodrivmedel och flytande biobränslen ska anses som hållbara. Det rör sig om dels krav på viss minskning av utsläppen av växthusgaser i förhållande till utsläppen om fossila bränslen i stället hade använts, dels vissa markrelaterade krav för produktion av de aktuella biobränslena. 3 kap. 1 § första stycket HBL reglerar vem som är skyldig att till tillsynsmyndigheten rapportera den mängd hållbart biodrivmedel och flytande biobränsle som har levererats eller används. Den rapporterings- skyldige ska även i rapporten visa att de levererade eller använda bränslena är hållbara. Rapporten ska avse ett kalenderår och lämnas till tillsynsmyndigheten året efter kalenderåret, se 10 § hållbarhetskriterieförordningen. Den som är rapporteringsskyldig ska, enligt 3 kap. 1 § tredje stycket HBL, använda ett kontrollsystem för att säkerställa och visa att håll- barhetskriterierna är uppfyllda för biodrivmedel och flytande bio- bränslen. I den årsvisa rapporten ska den rapporteringsskyldige beskriva sitt kontrollsystem, på sätt som närmare specificerats i hållbarhetskriterieförordningen respektive i föreskrifter. Uppgifterna i rapporten ska granskas av en oberoende granskare. Mot bakgrund av rapporten och intyget ska i ett särskilt beslut fastställa om de biodrivmedel och flytande biobränslen som omfattas av rapporten är att anse som hållbara (se 3 kap. 1 § fjärde stycket HBL). Regeringen har i proposition 2010/11:152 förslagit ändringar av bl.a. 3 kap. 1 § HBL, som innebär att granskning av den rapporteringsskyldiges kontrollsystem frikopplas från den årsvisa rapporteringen av hållbara bränslemängder. Den rapporteringen föreslås endast omfatta bränslemängder, medan bränslet anses som hållbart i och med att i ett särskilt beslut (ett s.k. hållbarhetsbesked) har fastställt att den rapporteringsskyldiges kontrollsystem uppfyller de krav som ställs i HBL. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Det är angeläget att framställningen av biodrivmedel och flytande biobränslen sker på ett hållbart sätt för att undvika utarmning av värdefulla naturmiljöer och säkerställa att användningen av bränslet innebär minskade utsläpp av växthusgaser. Hållbarhetskriterier har därför lagts fast i förnybartdirek- tivet, jfr prop. 2009:10:41, avsnitt 5 och 6. Dessa regler har genomförts i svensk lagstiftning genom HBL, hållbarhetskriterieförordningen och föreskrifter på området. Enligt artikel 18.1 i förnybartdirektivet ska medlemsstaterna kräva att de ekonomiska aktörerna, dvs. de rapporteringsskyldiga, visar att hållbarhetskriterierna är uppfyllda. I artikel 18.3 beskrivs hur detta ska gå till. Bestämmelserna i artikel 18 i förnybartdirektivet utgör grunden för de regler om kontrollsystem som finns i HBL och har kompletterats med närmare reglering i hållbarhetskriterieförordningen och i föreskrifter. Den rapporteringsskyldige ska utarbeta ett kontrollsystem som så långt det är möjligt ska säkerställa att de använda eller levererade biobränslena är att anse som hållbara. Kontrollsystemet bygger på kontroll av att alla aktörer i produktionskedjan följer rutiner, som i sin tur leder till att hållbarhetskriterierna respekteras. Det åligger att granska kontrollsystemet. De ändringar av kontrollsystemet och dess frikoppling från rapporteringsskyldigheten som föreslås i proposition 2010/11:152 innebär att om systemet bedöms uppfylla de krav som ställs i HBL-lagstiftningen fastställer detta i ett särskilt beslut, ett s.k. hållbarhetsbesked. Avsikten är alltså att i förväg kommer att granska och godkänna kontrollsystemet. Alla biobränslen som hanteras enligt ett sådant system som omfattas av ett gällande hållbarhetsbesked anses alltså vara hållbara. Kontroll av hållbarheten ingår i tillsyn över HBL- lagstiftningen. Vad som behandlas i denna proposition är de närmare förutsättningar som bör gälla för att en skattskyldig ska beviljas avdrag enligt LSE i sin punktskattedeklaration i de fall då bränslets hållbarhet uppställts som ett krav för avdragsrätten. Det rör sig alltså om de fall där avdragsrätt grundas på bestämmelser i 7 kap. 3 och 4 §§ eller med andra ord skattefriheten för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. och för biogas. Som flera remissinstanser påpekar är det angeläget att söka reducera den administrativa bördan för företagen. Detta sker genom en samordning mellan den skattemässiga hanteringen och reglerna om kontrollsystem som är kopplade till den rapporteringsskyldighet av hållbara bränslemängder som enligt HBL gäller för uppfyllandet av målet om andel förnybar energi enligt förnybartdirektivet. Regeringen anser därför att bestämmelserna i om kontrollsystem och beslut av att kontrollsystemet för biobränslena uppfyller kraven i den lagen bör därför läggas till grund för avdragsrätten i LSE. Ett brett stöd för en sådan lösning finns också bland remissinstanserna. Kontrollsystemet och åtföljande krav på rapportering av hållbara bränslemängder följer av gällande regler i HBL. Regeringen delar således inte NNR:s uppfattning att förslaget om ändringar i LSE innebär en avsevärt ökad administration för de berörda företag. Den valda lösningen om en samordning mellan reglerna i HBL och avdragsbestämmelserna tillgodoser i stället väl en lämplig avvägning mellan låga administrativa kostnader för företagen som syftet med regleringen uppnås. Det hade, som , Energigas och SVEBIO efterfrågar, varit önskvärt att de nya reglerna i HBL om hållbarhetsbesked redan funnits på plats när nu dessa bestämmelser ligger till grund för diskussioner om att använda dem som villkor för rätt till avdrag enligt energiskattelagstiftningen. Detta har dock inte varit möjligt. En proposition med förslag till ändringar i HBL har emellertid lagts fram av regeringen. Förslagen har beaktats vid utformningen av propositionen med förslag till ändringar av LSE. Härigenom har, som Lagrådet påpekat, en samordning av regelverken skett. För att avdrag ska medges enligt de angivna bestämmelserna i bör det alltså vara tillräckligt att den skattskyldige har ett gällande hållbar- hetsbesked som omfattar det aktuella bränslet. Hållbarhetsbeskeden kommer inte att avse en viss bestämd mängd bränsle utan är besked om att den skattskyldige har ett kontrollsystem som kan användas för att säkerställa hållbarheten hos de biodrivmedel respektive flytande biobränslen för vilka skattskyldighet och i efterhand för varje kalender- år även rapporteringsskyldighet enligt HBL inträder. Vem som är rapporteringsskyldig framgår av 3 kap. 1 § första stycket HBL. I proposition 2010/11:152 föreslås vissa ändringar av denna bestämmelse. Dessa innebär att rapporteringsskyldigheten i flertalet fall kopplas till skattskyldigheten i LSE, vilket innebär en administrativ lättnad jämfört med det befintliga regelverket i HBL. En förutsättning, för att ställa ett gällande hållbarhetsbesked som vill- kor för avdrag i den skattskyldiges punktskattedeklaration, är att samtliga skattskyldiga omfattas av rapporteringsskyldighet enligt HBL och att deras kontrollsystem därigenom prövas och fastställs av Energimyndig- heten. Genom att den rapporteringsskyldige och den skattskyldige är en och samma juridiska person reduceras den administrativa bördan genom en lämplig samordning av hållbarhetskriteriernas tillämpning. Om något undantag görs från rapporteringsskyldigheten, bör bestämmelserna om hållbarhetsbesked i HBL kompletteras så att den skattskyldige i detta fall har rätt att få sitt kontrollsystem granskat och fastställt av genom ett hållbarhetsbesked. Detta är nödvändigt för att kunna fullgöra det villkor som ställs upp i LSE för avdragsrätten. I denna situation tjänar således hållbarhetsbeskedet endast till syfte att användas i skattesammanhang, eftersom den skattskyldige har undantagits från rapporteringsskyldigheten enligt HBL. Ett undantag av denna beskaffenhet finns i 8 § hållbarhetskriterieförordningen. Enligt denna bestämmelse behöver inte rapportering av hållbara bränsle- mängder göras om den rapporteringsskyldige under ett kalenderår yrkes- mässigt använder mindre än icke-egenproducerat bio- drivmedel.