prop · GY03115 · 2011-03-22 00:00:00 — Abonnenten eller användaren ska inte längre bara ges tillfälle att hindra lagring eller åtkomst, utan måste lämna sitt samtycke till åtgärden. Sam- tycke har enligt 1 § andra stycket samma innebörd som i personupp- giftslagen (1998:204), vilket innebär att kravet uppfylls genom varje slag av frivillig, särskild och otvetydig viljeyttring genom vilken abonnenten eller användaren, efter att ha fått information, godtar behandlingen av uppgifterna. Ledning för tillämpningen beträffande s.k. cookies finns i avsnitt 9.4. 6 kap. 22 § Den som tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst och därvid har fått del av eller tillgång till uppgift som avses i 20 § första stycket ska på begäran lämna 1. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till en myndighet som i ett särskilt fall behöver en sådan uppgift för delgivning enligt delgivningslagen (2010:1932), om myndigheten finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl, 2. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och som gäller misstanke om brott Prop. 2010/11:115 till åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och det enligt myndig- hetens bedömning kan föranleda annan påföljd än böter, 3.uppgift som avses i 20 § första stycket 3 och som gäller misstanke om brott till åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som ska ingripa mot brottet, om det för brottet inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 4.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till om myndigheten behöver uppgiften i exekutiv verksamhet och myndigheten finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 5.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till , om verket finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av skatt eller avgift eller rätt folkbokföringsort enligt folkbok- föringslagen (1991:481), 6.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till polismyndighet, om myndig- heten finner att uppgiften behövs i samband med underrättelse, efterforskning eller identifiering vid olyckor eller dödsfall eller för att myndigheten ska kunna fullgöra en uppgift som avses i 12 § polislagen (1984:387), 7.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till polismyndighet eller åklagar- myndighet, om myndigheten finner att uppgiften behövs i ett särskilt fall för att myndigheten ska kunna fullgöra underrättelseskyldighet enligt 33 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, och 8.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och 3 till regional alarmerings- central som avses i lagen (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. Ersättning för att lämna ut andra uppgifter enligt första stycket 8 än lokali- seringsuppgifter ska vara skälig med hänsyn till kostnaderna för utlämnandet. Genom ändringen, som behandlas i avsnitt 8.6, genomförs delvis artikel 26.5 i direktivet om samhällsomfattande tjänster. Paragrafen har utfor- mats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen i andra stycket har ändrats till följd av att lokaliserings- uppgifter enligt 5 kap. 7 § första stycket 2 ska tillhandahållas avgiftsfritt. 7 kap. 3 a § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att de skyldigheter som anges i och rådets förordning (EG) nr 717/2007 av om roaming i allmänna mobila kommunika- tionsnät i gemenskapen4 ska följas. Förelägganden och förbud får förenas med vite. Genom ändringarna, som behandlas i avsnitt 12, genomförs artikel 9 i och rådets förordning (EG) nr 717/2007 av om roaming i allmänna mobila kommunikationsnät i ge- menskapen, i dess lydelse enligt och rådets förord- ning (EG) nr 544/2009. Paragrafen har redigerats om. I sak har paragrafem ändrats så, att till- synsmyndigheten kan vidta tillsynsåtgärder inom hela det område som omfattas av roamingförordningen. Det innebär att samtliga skyldigheter i roamingförordningen om prisnivåer, informationsplikt och tekniska 4 EUT L 167, 29.6.2009, s. 12 (Celex 32009R0544). egenskaper vid tillhandahållande av roamingtjänster för sms-meddelan- Prop. 2010/11:115 den och datatjänster blir sanktionerade. 7 kap. 4 § Finner tillsynsmyndigheten skäl att misstänka att den som bedriver verksamhet enligt denna lag inte efterlever lagen eller de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, eller inte använder en radiosändare i den utsträckning som villkoren medger, ska myndigheten under- rätta den som bedriver verksamheten om detta förhållande och ge denne möjlig- het att yttra sig inom skälig tid. Paragrafen kommenteras under 7 kap. 5 §. 7 kap. 5 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att rättelse av en överträdelse som avses i 4 § ska ske eller inom skälig tid. Följs inte föreläggandet, får tillsynsmyndigheten, efter utgången av den tid som angetts i underrättelsen enligt 4 §, 1.återkalla ett tillstånd, ändra tillståndsvillkor eller besluta att den som åsido- satt en skyldighet helt eller delvis ska upphöra med verksamheten, om inte över- trädelsen är av mindre betydelse, eller 2.meddela de ytterligare förelägganden eller förbud som behövs för efterlev- naden av lagen eller av de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Om en radiosändare använts i mindre omfattning än vad tillståndsvillkoren medger får dock ett sådant tillstånd inte återkallas om särskilda skäl talar mot det eller ändamålet med föreläggandet lika väl kan tillgodoses genom att tillstånds- villkoren ändras. Förelägganden och förbud enligt första och andra styckena får förenas med vite. Genom ändringarna i 7 kap. 4 och 5 §§, som behandlas i avsnitt 11.1, genomförs artikel 10.2 och 10.3 i auktorisationsdirektivet. 7 kap. 5 § har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragraferna regleras hur tillsynsmyndigheten ska gå till väga om den anser att någon inte följer lagen eller ett beslut eller en föreskrift som meddelats med stöd av lagen. Den som är föremål för tillsyn ska enligt 4 § alltid ha möjlighet att inom skälig tid yttra sig över en underrättelse om en påstådd överträ- delse. Vad som är skälig tid får avgöras efter omständigheterna i det en- skilda fallet. kan enligt 5 § första stycket meddela de före- lägganden och förbud som behövs för att rättelse ska ske. Det kan ske i samband med en underrättelse enligt 4 § eller senare, beroende på vad tillsynsmyndigheten bedömer är mest lämpligt med hänsyn till omstän- digheterna. förelägganden kan innebära att rättelse ska vid- tas eller inom skälig tid. Normalt bör ett föreläggande om att vidta rättelse komma i fråga i första hand. Ett föreläggande om omedelbar rättelse bör framför allt användas i allvarliga fall eller vid upprepade överträdelser av liknande slag. Även vad som är skälig tid för rättelse måste avgöras efter en bedömning av omständigheterna i det Prop. 2010/11:115 enskilda fallet. Om ett föreläggande inte leder till rättelse måste tillsynsmyndigheten enligt 5 § andra stycket avvakta med ytterligare tillsynsåtgärder tills den som är föremål för tillsyn haft möjlighet att yttra sig över en under- rättelse enligt 4 §. Det gäller oavsett om tillsynsmyndigheten med stöd av 5 § första stycket har meddelat ett föreläggande om omedelbar rättelse eller inom som är kortare än tiden för att yttra sig över den påstådda överträdelsen. 7 kap. 8 § Om en överträdelse av denna lag eller av de beslut om skyldigheter eller villkor eller de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen utgör ett allvarligt hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller folkhälsan eller kan befaras orsaka allvar- liga ekonomiska eller operativa problem för tillhandahållare eller användare av elektroniska kommunikationsnät eller elektroniska kommunikationstjänster, eller andra användare av radiofrekvenser, får tillsynsmyndigheten, i avvaktan på att ärendet avgörs slutligt, 1.meddela ett föreläggande att genast efterleva lagen eller de beslut om skyl- digheter eller villkor eller de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, 2.återkalla ett tillstånd eller ändra tillståndsvillkoren, eller 3.besluta att en verksamhet helt eller delvis ska upphöra. Giltighetstiden för ett beslut enligt första stycket får vara högst . Om rättelse inte vidtas får giltighetstiden förlängas med ytterligare högst tre må- nader. beslut enligt första stycket får förenas med vite. Genom paragrafen, som behandlas i avsnitt 11.1, genomförs artikel 10.6 i auktorisationsdirektivet. Ändringen i första stycket innebär att tillsynsmyndigheten kan vidta in- terimistiska tillsynsåtgärder även för att skydda andra användare av ra- diofrekvenser än dem som är leverantörer eller användare av elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster. Det kan t.ex. röra sig om radarverksamhet eller verksamhet vid rymdobservatorier och liknan- de. Genom det nya andra stycket införs tidsgränser för hur länge interi- mistiska åtgärder får gälla. I vilka fall en förlängning av tidsfristen bör komma i fråga får avgöras efter en bedömning av omständigheterna i varje enskilt fall. Tillträde till nummer och tjänster 7 kap. 9 a § får förplikta den som tillhandahåller ett allmänt kom- munikationsnät eller en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst att hindra användares tillträde till ett nummer eller till en tjänst via ett nummer vars sifferstruktur saknar geografisk betydelse, om marknadsföringen av numret eller tjänsten är otillbörlig eller om väsentlig information utelämnas vid marknads- föringen. Beslutet får förenas med skyldighet att hålla inne betalning avseende numret eller tjänsten tills ärendet har avgjorts slutligt. Om beslutet står fast ska innehåll- na medel återbetalas. Beslut får inte meddelas utan att den som har vidtagit marknadsföringsåtgär- Prop. 2010/11:115 den har fått tillfälle att yttra sig. I brådskande fall får dock beslut meddelas att gälla till dess något annat förordnas. Genom paragrafen, som är ny och behandlas i avsnitt 8.5, genomförs artikel 28.2 i direktivet om samhällsomfattande tjänster. Med stöd av bestämmelsen i första stycket kan tillträdet till ett nummer eller en tjänst hindras. Med detta avses att det genom spärrning eller på annat sätt blir omöjligt för användare att nå numret eller tjänsten. Med nummer avses nummer ur nationella nummerplaner samt från det europeiska nummerutrymmet och den internationella frisamtalstjänsten. Det väsentliga för bestämmelsens tillämpning är att användaren nyttjar Bestämmelsen omfattar därmed även ip-baserade nät där den fysiska nätanslutningspunkten identifieras med en ip-adress medan användaren nyttjar ett nummer och det nummer som slås om- vandlas till en ip-adress. Nummer vars sifferstruktur saknar geografisk betydelse är exempelvis nummer som börjar på 020 (frisamtal), 0900 (betalsamtal), 010 (geogra- fiskt oberoende tjänster), 118 (nummerupplysning) och 077 (tjänster med delad kostnad). Dessa nummer är inte geografiskt begränsade på det sätt som riktnummer är. Med tjänster avses framför allt s.k. betalteletjänster som en användare köper genom avtal med en innehållsleverantör, men faktureras för i efter- hand som en särskild post på räkningen från den som tillhandahåller tele- fonitjänsten, eller genom debitering på ett kontantkort, på grund av ett avtal mellan den som tillhandahåller telefonitjänsten och innehållsleve- rantören eller någon som företräder denne. tillämplig även på tjänster som inte utnyttjar betalnummer, t.ex. när någon manipuleras att ringa till utlands- eller satellitnummer med mycket Ingripande får ske om marknadsföringen av numret eller tjänsten är otillbörlig eller om väsentlig information utelämnas vid marknads- Dessa uttryck avses ha samma betydelse som i marknads- föringslagen (2008:486). Bestämmelsen kan därmed tillämpas i samma situationer som kan leda till ett åläggande om förbud mot otillbörlig marknadsföring eller ett åläggande om att lämna väsentlig information enligt 23 och 24 §§ marknadsföringslagen. tillämpas självständigt, utan att någon åtgärd vidtas med stöd av mark- nadsföringslagen, som den inte är avsedd att hindra att åtgärder vidtas även enligt den lagen. Det behöver inte vara den tjänsteleverantör som fakturerar abonnenten för användningen av ett nummer en tjänst som också har avtalet med I sådana fall är det den tjänsteleverantör som har avtalet med innehållsleverantören som har den direkta kontrollen över användningen av numret eller tjänsten och som slutligen förmedlar betal- ningen till denne. Ett beslut bör därför normalt riktas till den tjänsteleve- rantör som kontrollerar numret eller tjänsten. Bestämmelsen i andra stycket första meningen tar främst sikte på det fallet att en användare vid beslutstillfället kan ha debiterats av den som tillhandahåller telefonitjänsten för användningen av ett nummer eller en Bestämmelsen innebär att betalning för användning av numret eller tjänsten som avser tid före beslutet och som inflyter efter detta, eller Prop. 2010/11:115 som för beslutet har influtit men inte redovisats till inne- hållsleverantören, inte ska vidarebefordras till denne. Avsikten med an- vändningen av uttrycket att betalning ska avse ett nummer eller en tjänst är att även betalning av eventuella samtrafikavgifter för utnyttjande av numret eller tjänsten ska omfattas av bestämmelsen och kunna hållas inne. Av andra stycket andra meningen följer att om det blir slutligt avgjort att marknadsföringen varit otillbörlig eller väsentlig information uteläm- nats så ska innehållna medel betalas tillbaka. Om samtrafikavgifter hållits inne förlorar innehållsleverantören rätten till dessa avgifter. Vid motsatt utgång saknas det skäl att hålla inne betalning efter det att ären- det blivit slutligt avgjort. Paragrafen har utformats på sådant sätt att det inte finns någon skyl- dighet för att meddela beslut enligt paragra- fen. Inte heller finns det något krav på att alltid förena ett beslut med en sådan förpliktelse som anges i andra stycket. Över huvud taget måste det beaktas att ett beslut enligt paragrafen är en ingripande åtgärd som i praktiken hindrar tjänsteleverantören från att fortsätta bedriva viss verk- samhet. Det följer av proportionalitetsregeln i 1 kap. 2 § att det alltid måste göras en noggrann bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet innan en sådan åtgärd vidtas och vid utformningen av åtgärden. Det är en leverantör av telefonitjänster som kommer att vara beslutets adressat. Syftet med åtgärden är dock att ingripa mot innehållsleveran- tören. Enligt tredje stycket ska därför innehållsleverantören få tillfälle att yttra sig före beslutet. I brådskande fall får dock interimistiskt beslut meddelas utan att kommunikation har skett. Detta kan vara motiverat exempelvis när det krävs att ingripande sker skyndsamt för att syftet med åtgärden ska kunna uppfyllas och för att ingripandet effektivt ska kunna hindra att den vars marknadsföring är otillbörlig skapar sig omfattande på slutanvändarnas bekostnad. I sådant fall ska dock innehålls- leverantören få tillfälle att yttra sig . 7 kap. 10 § Uppkommer det en tvist mellan dem som tillhandahåller elektroniska kommuni- kationsnät eller kommunikationstjänster eller tillhörande tjänster, eller mellan en sådan aktör och ett företag som drar nytta av en skyldighet i fråga om samtrafik eller andra former av tillträde, får en part hänskjuta tvisten för avgörande av till- synsmyndigheten, om 1.tvisten har samband med skyldigheter som följer av denna lag eller av före- skrifter, tillståndsvillkor eller beslut om förpliktelser som meddelats med stöd av lagen eller som följer av och rådets förordning (EG) nr 717/2007, eller 2.tvisten i övrigt rör villkor för samtrafik eller andra former av tillträde. Myndigheten ska besluta i de frågor som tvisten gäller. Beslutet ska meddelas senast från det att begäran kom in till myn- digheten, om inte är nödvändig med hänsyn till tvistens omfattning eller andra särskilda omständigheter. Genom ändringen i första stycket, som har behandlats i avsnitt 11.2, genomförs artikel 20.1 i ramdirektivet. Ändringen innebär att tillsynsmyndigheten blir behörig att även pröva Prop. 2010/11:115 tvister mellan den som tillhandahåller elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster eller tillhörande tjänster och företag som drar nytta av en skyldighet i fråga om samtrafik eller andra former av tillträde, t.ex. programföretag för radio eller tv. 7 kap. 13 § Om en tvist som hänskjutits till tillsynsmyndigheten enligt 10 § också har hän- skjutits till en eller flera tillsynsmyndigheter i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ska tillsynsmyndigheten samordna sina insatser med den eller de utländska myndigheterna. I ett ärende som avses i första stycket får tillsynsmyndigheten begära att orga- net för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation ska ytt- ra sig om vilken åtgärd som ska vidtas för att lösa tvisten. När tillsynsmyndig- heten har begärt ett sådant yttrande, får ärendet inte avgöras förrän yttrandet har lämnats. I brådskande fall får dock beslut meddelas att gälla till dess något annat förordnas. ska i sitt beslut beakta innehållet i yttrandet. Genom ändringarna, som har behandlats i avsnitt 11.2, genomförs artikel 21 i ramdirektivet. Andra och tredje styckena är nya. Det nya andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Det har införts en möjlighet för tillsynsmyndigheten att vid behov råd- fråga organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kom- munikation (Berec) i syfte att lösa en gränsöverskridande tvist på ett har- moniserat sätt. Vid behov kan tillsynsmyndigheten begära att Berec antar ett yttrande om vilken åtgärd som bör vidtas för att lösa tvisten. ska invänta Berecs yttrande innan ärendet avgörs. I brådskande fall får myndigheten fatta interimistiskt beslut i ärendet i avvaktan på att yttrandet lämnas. Det nya tredje stycket motsvarar andra stycket fjärde meningen i lag- rådsremissens förslag. Formuleringen ligger närmare direktivstexten och är mer konsekvent med hur andra liknande bestämmelser i direktiven har genomförts än det förslag som Lagrådet har lämnat. Tillsynsmyndig- heten ska vid avgörandet av ärenden beakta Berecs yttranden i så stor utsträckning som möjligt. 7 kap. 13 b § Den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster ska ersätta en abonnent skada som uppkommer genom dröjsmål med överlämnande av nummer enligt 5 kap. 9 § eller med tillhandahållande av en tjänst när sådant överläm- nande har skett. Första stycket gäller inte om den som tillhandahåller tjänsten visar att dröjs- målet beror på ett hinder utanför dennes kontroll som denne inte skäligen kunde förväntas ha räknat med vid begäran om överlämnande av nummer eller vid överlämnandet när det gäller dröjsmål med tillhandahållande av en tjänst, och vars följder denne inte heller skäligen kunde ha undvikit eller övervunnit. Beror dröjsmålet på någon som tjänsteleverantören har anlitat för att helt eller delvis fullgöra överlämnandet eller tillhandahållandet, är den som tillhandahåller tjänsten fri från skadeståndsskyldighet endast om också den som har anlitats skulle vara fri enligt första meningen. Första stycket gäller inte heller i fråga om andra slutanvändare än konsu- Prop. 2010/11:115 menter, om det av avtalet följer att slutanvändaren har rätt till skälig ersättning på grund av dröjsmålet. Abonnenten har alltid rätt till ersättning för skada som uppkommit genom missbruk när det gäller överlämnande av nummer. Genom paragrafen, som är ny och har behandlats i avsnitt 8.4.2, genom- förs delvis artikel 30.4 i direktivet om samhällsomfattande tjänster. Skadeståndsansvaret omfattar såväl aktivt handlande som passivitet som orsakar skada. Det ställs alltså ett skadeståndssanktionerat krav på företagen att vara aktiva för att och på ett korrekt sätt utföra s.k. nummerportering och dess efterföljande aktivering. I första stycket finns en bestämmelse om skadeståndsansvar genom dröjsmål med nummerportering och dess efterföljande aktivering. Förse- ningen kan bero på förhållanden som hänför sig till såväl den överläm- nande tjänsteleverantören som till den mottagande tjänsteleverantören. Bestämmelsen har utformats så, att en talan kan riktas mot den av dessa tjänsteleverantörer som förseningen hänför sig till. Skadeståndsansvaret är utformat som ett kontrollansvar. För att en tjänsteleverantör ska gå fri från ansvar krävs att de förutsättningar som anges i andra stycket är uppfyllda. Vid utformningen av första och andra styckena har ledning hämtats från köplagstiftningen. Bestämmelsen i tredje stycket innebär att regleringen delvis är disposi- tiv när det gäller dröjsmål med nummerportering. Detta gäller dock en- dast i förhållande till näringsidkare. Vidare krävs att avtalet mellan par- terna har utformats så, att det säkerställs att näringsidkaren på annat sätt får skälig kompensation. Bestämmelsen i fjärde stycket avser missbruk när det gäller överläm- nande av nummer. Med missbruk avses i första hand nummerportering som sker utan att abonnenten har lämnat sitt samtycke. Här gäller inte något kontrollansvar. I stället ansvarar tjänsteleverantören för all skada som denne orsakar en abonnent. Den föreslagna regleringen innebär att ersättningsskyldighet kan upp- komma även för ren förmögenhetsskada. Vid bedömningen av de skade- ståndsrättsliga frågor som kan uppkomma gäller skadeståndslagen (1972:207) och allmänna skadeståndsrättsliga principer. Det innebär bl.a. att det ställs krav på adekvat kausalitet mellan en handling eller under- låtenhet och en uppkommen skada. Hur dessa principer ska tillämpas på skador i nu aktuella fall får, som på andra områden inom skadestånds- rätten, bli en uppgift för rättstillämpningen att avgöra. I likhet med nuvarande reglering i 7 kap. 13 a § bör ett mål om skade- stånd på grund av skada som uppkommer vid nummerportering utgöra ett rent dispositivt tvistemål mellan abonnenten och tjänsteleverantören. 8 kap. 1 § Den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen är skyldig att på begäran tillhandahålla en myndighet upplysningar och handlingar som behövs för 1.förfaranden för eller bedömning av framställningar om beviljande av till- stånd eller medgivande enligt 3 kap. 1, 19, 23 och 24 §§, 2.offentliggörande av jämförande kvalitets- och prisöversikter över tjänster till gagn för konsumenterna enligt 5 kap., 3. klart definierade statistiska ändamål, 4.marknadsanalys enligt 5 och 6 §§, 5.beslut om skyldigheter enligt 4 och 5 kap., 6.att säkerställa en effektiv användning och ändamålsenlig förvaltning av ra- diofrekvenser, 7.att utvärdera sådan utveckling av nät och tjänster som kan påverka grossist- tjänster som gjorts tillgängliga för konkurrenter, och 8.att upprätta en detaljerad förteckning över typ, tillgänglighet och geografisk belägenhet i fråga om sådan egendom eller annat som kan utnyttjas gemensamt enligt 4 kap. 14 §. En operatör som enligt 7 § har betydande inflytande på en marknad i grossist- ledet är skyldig att på begäran tillhandahålla en myndighet redovisningsupp- gifter om de marknader i slutkundsledet som är förknippade med den marknaden. Uppgifter som avses i första stycket 37 får inte begäras in före ett marknads- tillträde eller som villkor för detta. I paragrafen anges vilken information, utöver den som tillsynsmyndig- heten kan kräva in enligt 7 kap. 3 §, som en myndighet har rätt att få tillgång till från den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen. Ändringarna behandlas i avsnitt 11.3. artikel 11.1 första stycket g och h och andra stycket i auktorisations- direktivet, delvis artikel 5.1 samt artikel 12.4 i ramdirektivet. Första stycket 6 innebär att en myndighet även får kräva in de uppgif- ter som behövs för att skydda en effektiv användning och säkerställa en ändamålsenlig förvaltning av radiofrekvenser.