prop · GY03100d4 · 2011-04-13 00:00:00 — Analysen i följande avsnitt grundar sig huvudsakligen på denna undersökning. Se underbilagan för en beskrivning av de datamaterial som används i redogörelsen. 2010/11:100 BILAGA 3 noserna utgår från den bedömning av den makroekonomiska utvecklingen som görs i propositionen. I modellframskrivningen fångas utvecklingen på arbetsmarknaden och den generella utvecklingen av löner och priser väl, medan de processer som styr den fördelningsmässiga utvecklingen inte modelleras explicit. Den bedömning av inkomstnivåernas utveckling som redovisas är därför av hög kvalitet, medan de framskrivna fördelningsutfallen ska tolkas med stor försiktighet. 1.2Inkomstutveckling för olika grupper Inkomstutvecklingen i har varit gynnsam (se tabell 1.1). ökade den reala medianinkomsten i befolkningen , vilket motsvarar en ökning med i genomsnitt . Om i stället 1995 väljs som referensår, dvs. om krisåren exkluderas, var ökningen , eller . Den ekonomiska standarden har förbättrats påtagligt för i stort sett samtliga grupper, men i olika stor utsträckning. De senaste två decennierna har det skett vissa förskjutningar mellan olika åldersgruppers inkomster. För dem i yrkesaktiv ålder innebar 1990-talskrisen stagnerande eller sjunkande inkomster. Yngre vuxna mellan har haft en relativt svag inkomstutveckling. En viktig orsak är att denna grupp kraftigt ökade sina högskolestudier, vilket har höjt etableringsåldern för unga på arbetsmarknaden. Yrkesaktiva har däremot haft en stabil inkomstökning . Ökningen har, till följd av ökat förvärvsarbete, varit kraftigast för den äldre arbetskraften mellan . Pensionärsgruppens inkomster har också haft en stabil utveckling. Pensionärernas reala inkomstförbättring beror främst på att pensionärskollektivet förnyas och att de nyblivna pensionärerna har högre pension än de redan pensionerade. Kvinnor och män har haft en likartad inkomstutveckling . De mellan som inte arbetar har haft en relativt svag inkomsttillväxt . Detta kan förklaras av att många individer som ingår i denna grupp huvudsakligen försörjs av transfereringar. 2010/11:100 BILAGA 3 kopplade till prisutvecklingen och växer därmed långsammare än den genomsnittliga löneinkomsten. Den nuvarande regeringens reformer av arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen har tillsammans med jobbskatteavdraget bidragit till att öka skillnaden mellan att vara i arbete och att få sin försörjning från socialförsäkringssystemet. Tabell 1.1 Inkomstnivå 2009 samt utveckling över tiden Ensamstående kvinnor utan barn Ensamstående män utan barn Anm. 1: Utvecklingstakterna avser real förändring av median av justerad disponibel inkomst inom respektive grupp. Den relativa inkomstnivån avser gruppernas medianvärde jämfört med medianen i hela befolkningen. Anm. 2: Utfall 20012009, prognos 20102012. Källor: och egna beräkningar. Av tabell 1.1 framgår också nivån på olika gruppers ekonomiska standard 2009 i förhållande till medianinkomsten i befolkningen. Kvinnor har lägre justerad disponibel inkomst än män. Om befolkningen delas in efter hushållstyp återfinns samboende utan barn i toppen av fördelningen med en inkomststandard som motsvarar av medianinkomsten i befolkningen. Lägst standard har äldre ensamstående pensionärer och ensamstående kvinnor med barn.15 Den världsomspännande kris som präglat den ekonomiska utvecklingen orsakade en inbromsning av inkomsttillväxten (se diagram 1.1). Trots stigande arbetslöshet och fallande kapitalinkomster ökade dock den reala medianinkomsten mellan 2007 och 2009.16 Som jämförelse kan noteras att 1990- talskrisen ledde till sjunkande inkomster. föll medianinkomsten i fasta priser med . Diagram 1.1 Utveckling av justerad disponibel inkomst för olika åldersgrupper Anm. 1: Utvecklingstakterna avser real förändring av median av justerad disponibel inkomst inom respektive åldersgrupp. Anm. 2: Utfall 2001-2009, prognos 2010-2012. Källor: och egna beräkningar. Pensionärernas inkomster utvecklades relativt gynnsamt . En förklaring till detta är att pensionerna inte påverkas direkt vid en ekonomisk kris utan med en viss eftersläpning. Det innebär att pensionerna påverkades 15Kategorin ensamstående med barn är problematisk att hantera då växelvis boende är vanligt. Det gör att inkomstnivån för ensamstående kvinnor med barn i statistiken kan te sig lägre än i verkligheten, då det är vanligast att barnen är skrivna hos sin mamma. 16Mellan 2007 och ökade justerad disponibel inkomst (medianvärde i fasta priser) i befolkningen . först , när pensionssystemets automatiska balansering aktiverades.17 drabbade den stigande arbetslösheten framför allt grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. För yngre i yrkesaktiv ålder, lågutbildade och invandrare ökade arbetslösheten mer än för andra grupper. Denna utveckling resulterade som förväntat i en relativt svag inkomsttillväxt för yngre mellan vars reala disponibla inkomster minskade . Perioden 20102012 präglas av återhämtning i ekonomin och en förväntad real ökning av inkomsten med i genomsnitt (se tabell 1.1 och diagram 1.1). Inkomstfördelningens utveckling analyseras dels genom att studera inkomsterna i olika delar av fördelningen, dels med hjälp av den s.k. Ginikoefficienten. Gini-koefficienten är ett vanligt förekommande mått som sammanfattar hela inkomstfördelningen. Ju lägre värde, desto jämnare är fördelningen.18 I avsnitt 1.1. konstaterades att det finns goda skäl för att använda årlig disponibel inkomst som inkomstbegrepp i fördelningsanalyser, men att värdet av offentligt finansierad vård, omsorg och utbildning som hushållen nyttjar inte fångas av den disponibla inkomsten. I avsnitt 1.3.3 diskuteras hur inkomstfördelningen påverkas när hänsyn tas till den offentliga konsumtionen. Valet av tidsenhet, dvs. årsinkomster, styrs snarare av tillgången på data än av teoretiska överväganden. Att studera inkomster skulle sannolikt ge en mer nyanserad bild av hushållens faktiska konsumtionsmöjligheter. I en tidigare fördelningspolitisk redogörelse visades att inkomstspridningen minskar kraftigt när man ändrar analysperspektiv från årstill livsinkomster. Gini-koefficienten för de disponibla inkomsterna minskade med 2010/11:100 BILAGA 3 , från 0,27 till 0,13.19 Anledningen till att livsinkomster är mer jämnt fördelade än årsinkomster är att det finns en viss inkomströrlighet. Individer som har en låg inkomst kan ha en högre inkomst och tvärtom. Inkomströrligheten kan vara både kortsiktig, till exempel vid temporära arbetsuppehåll, och mer långsiktig, till exempel vid vidareutbildning och befordran. Effekterna av att skifta tidsperspektiv från årstill livsinkomster analyseras inte vidare i denna redogörelse, men regeringen avser att återkomma framöver med fördjupade analyser på detta område. 1.3.1Fördelning av disponibel årsinkomst Den ekonomiska standarden har förbättrats för samtliga inkomstgrupper , men ökningen har varit större för dem med höga inkomster (se diagram 1.2). För den har den justerade disponibla inkomsten ökat , eller med i genomsnitt . Motsvarande ökning för den är , eller per år.20 Diagram 1.2 Inkomstutveckling för olika inkomstgrupper Anm. 1: Utvecklingstakterna avser real förändring av justerad disponibel inkomst. Anm. 2: Utfall 1991-2009, prognos 2010-2012. Källor: och egna beräkningar. 17Bland annat för att motverka denna minskning av pensionerna har grundavdraget höjts för pensionärer, vilket förväntas bidra till att ge pensionärerna en positiv inkomstutveckling även . 18Gini-koefficienten kan anta värden mellan 0 och 1. Om koefficienten är 0 har alla samma inkomst. Om den är 1 får en person alla inkomster medan övriga inte får något alls. I underbilagan redogörs mer i detalj för Gini-koefficientens definition. 2006/07:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. bilaga 3. Beräkningarna baseras på simulerade data och avser födelseårgångarna 20002005 som simulerats . Livsinkomsterna bildas genom att beräkna medelvärdet av individens årliga inkomster. 20Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har lägst inkomster. Den är den inkomst som avgränsar de av befolkningen som har högst inkomster. 2010/11:100 BILAGA 3 En i förhållande till medianen snabb inkomsttillväxt i toppen av inkomstfördelningen och en något långsammare tillväxt i fördelningens nedre del har lett till ökade inkomstskillnader. Ginikoefficienten för justerad disponibel inkomst har ökat från 0,226 till 0,291 (se diagram 1.3). Detta innebär att inkomstskillnaderna, mätt på detta sätt, har ökat . Diagram 1.3 Inkomstfördelningens utveckling Gini-koefficienten för justerad disponibel inkomst Anm.: Utfall 1991-2009, prognos 2010-2012. Källor: och egna beräkningar. Den ekonomiska kris som inleddes innebar att inkomstspridningen föll tillbaka års historiskt höga nivå. Personer i toppen av fördelningen upplevde den största försämringen 2008 (diagram 1.2). Det kan främst förklaras av att kapitalvinsterna föll kraftigt till följd av en svag utveckling på aktie- och bostadsmarknaden. Inkomstförändringen blev också förhållandevis stor längst ner i fördelningen. Det berodde framför allt på att ett begränsat antal människor redovisade stora kapitalförluster eller negativa näringsinkomster. För dem som befann sig nederst i fördelningen på grund av att de saknade egna arbetsinkomster blev effekten mindre. Det sociala skyddsnätet i form av arbetslöshetsersättning, bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd innebar att inkomsterna för dessa grupper inte försämrades i samma utsträckning som för dem som gjorde stora kapitalförluster i toppen och botten av fördelningen. Trots stigande arbetslöshet och fortsatt fallande kapitalinkomster ökade den reala disponibla inkomsten 2009 över hela inkomstfördelningen (diagram 1.2). störst i toppen av fördelningen, vilket innebar att inkomstspridningen mätt med Gini-koefficien- ten ökade något under 2009.21 Perioden 20102012 präglas av en stark återhämtning i ekonomin och inkomstspridningen förväntas fortsätta att öka (se diagram 1.3). Denna bedömning tar dock inte hänsyn till de ökningar av arbetsutbudet som väntas uppkomma genom jobbskatteavdraget. Effekterna av jobbskatteavdraget väntas vara störst i de lägre inkomstskikten (se avsnitt 2.1.3 nedan), vilket därmed bör ha en dämpande effekt på uppgången i inkomstspridningen. Varför ökar inkomstspridningen? I diagram 1.3 redovisas även utvecklingen exklusive kapitalvinster.22 Denna utveckling är av betydelse då kapitalvinsterna varierar kraftigt mellan åren och inte speglar individens avkastning på kapital på ett helt rättvisande sätt.23 När kapitalvinsterna rensas bort blir variationerna mellan åren betydligt mindre och den trendmässiga ökningen något flackare. Den långsiktiga trenden mot ökade inkomstskillnader finns dock fortfarande kvar. Om även övriga kapitalinkomster exkluderas från det analyserade inkomstbegreppet minskar uppgången i inkomstspridningen ytterligare (se diagram 1.3). över hela perioden 19912009 är det tydligt att ökade kapitalvinster och övriga kapitalinkomster kan förklara en betydande del av de ökade inkomstskillnaderna. Med undantag för en nedgång 2002 och 2003 ökar dock inkomstspridningen gradvis även när samtliga kapitalinkomster exkluderas. Detta visar att utvecklingen av andra inkomstslag än kapitalvinster och övriga kapitalinkomster också har påverkat utvecklingen. I tabell 1.2 görs en uppdelning av olika inkomstslags bidrag till förändringen av Ginikoefficienten samt 1991 2001 och 20012009. Bidragen kan vara både positiva och negativa, vissa bidrag kan därför 21Att inkomstfördelningen var förhållandevis stabil betyder inte att enskilda hushåll och individer inte drabbades hårt av den ekonomiska nedgången och den stigande arbetslösheten. Det kan ske stora förändringar inom en given fördelning, genom att hushåll byter plats med varandra, utan att fördelningens sammantagna utseende påverkas. 22Med kapitalvinster avses realiserade vinster vid försäljning av värdepapper, bostäder m.m. 23I underbilagan redogörs för de problem som kapitalvinsterna medför vid inkomstfördelningsanalyser. dessutom vara större än den totala ökningen av Gini-koefficienten.24 Tabell 1.2 Olika inkomstslags betydelse för Ginikoefficientens utveckling -3,4 -0,3 -0,4 -0,5 -0,8 -4,4 -0,1 Anm.: Av metodtekniska skäl avviker Giniförändringarna något från de som återfinns i diagram 1.3 och i tabell U.2. Källor: och egna beräkningar. över hela perioden 19912009 är det framför allt ökade kapitalvinster och kapitalinkomster som förklarar de ökade inkomstskillnaderna. Ökade löneskillnader, och i viss mån även transfereringar, har också bidragit medan skatterna motverkat ökningen. Löneinkomsternas bidrag till de ökade inkomstskillnaderna kan helt hänföras till 1990- talets senare del då lönespridningen ökade (se tabell U.2 i underbilagan). En stor del av den trend mot ökade inkomstskillnader, som i diagram 1.3 kvarstår även när såväl kapitalvinster som kapitalinkomster exkluderats, kan således förklaras av en ökad lönespridning. Under 2000- talet har lönespridningen stagnerat och lönerna har i stället bidragit till att utjämna inkomstspridningen . Transfereringarna har bidragit relativt lite till de ökade inkomstskillnaderna. har transfereringarna bidragit till att utjämna inkomstspridningen. Skatterna har sett över hela perioden 2009 haft en utjämnade effekt och bidragit till att motverka ökade inkomstskillnader. Detta beror på de skattereformer som ägde rum under 1990- talet i kölvattnet av den ekonomiska krisen. har dock inkomstskatternas utjämnande effekt minskat, dels genom kompensationen för egenavgiften i början av 2000- 24 Gini-koefficienten för den justerade disponibla inkomsten har i en dekomponeringsanalys delats upp på bidrag från de ingående inkomstslagen. För en närmare beskrivning av dekomponeringsmetodiken, se underbilagan. Se även prop. 2009/10:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. bilaga 4. 2010/11:100 BILAGA 3 talet, dels genom införandet av jobbskatteavdraget 2007. 1.3.2Inkomstfördelning i ett internationellt perspektiv Trots att inkomstskillnaderna i har ökat har fortfarande en internationellt sett mycket jämn inkomstfördelning. Internationellt jämförbar statistik över inkomstfördelningen i olika länder produceras regelbundet av , och Income Study. Resultaten varierar något, men har enligt samtliga källor en av de jämnaste inkomstfördelningarna i världen. Den mest aktuella statistiken kommer från och avser 2009. I diagram 1.4 redovisas Gini-koefficienten för samtliga EU-länder. Värdet för är 0,248 vilket kan jämföras med 0,304 för EU som helhet.25 I avsnitt 1.3.1 konstaterades att inkomstskillnaderna i ökat . Utvecklingen är inte unik för utan gäller även många andra länder.26 En viktig förklaring är, även internationellt, att de högre inkomsterna har ökat snabbare än medianinkomsten. Detta fenomen har uppmärksammats i den ekonomiska litteraturen.27 Genom att studera utvecklingen av inkomstandelar för den högst betalda tiondelen, hundradelen eller tusendelen av befolkningen kan generella och landspecifika trender analyseras. Den översta tusendelens inkomstandel är lägre i , , och än i och (se diagram 1.5). En indelning av de studerade länderna efter hur utvecklingen sett ut ger samma resultat. Utvecklingen har varit ganska odramatisk i , , och , medan fördelningen mätt på detta sätt blivit ojämnare i och . varierade andelen mellan i . Därefter har den ökat kraftigt och 2008 erhöll 25Eurostats och regeringens beräkningar av Gini-koefficienten är inte helt jämförbara på grund av olikheter med avseende på data och metodval. 26OECD (2008), Growing Unequal? Income Distribution and Poverty in Countries. 27Se t.ex. , A. B. och T. Piketty (Eds.) (2007), Top Incomes over the Twentieth Century A Contrast between European and English-Speaking Countries, . 2010/11:100 BILAGA 3 den tusendel med högst inkomster av inkomstsumman. I har de med högst inkomst en betydligt lägre andel av inkomstsumman och låg andelen på nivåer kring en procent. har andelen ökat även i , men i en betydligt lägre takt än i och . Diagram 1.4 Inkomstspridning inom EU 2009 Källa: (2011). Även om ökningen i ett internationellt perspektiv framstår som liten ökade ändå den tusendel med högst inkomster sin andel av inkomstsumman i från 2006. Denna uppmätta ökning på kan till viss del förklaras av att inkomstbegreppet förändrades vid skattereformen 1990/1991.28 Den egentliga ökningen var således något lägre. Men även ökade inkomstandelen påtagligt, från . 28 Se t.ex. , B., J. Hussénius och R. (1995), Fördelningseffekter av skattereformen, bilaga 5 till SOU 1995:104. Diagram 1.5 Den översta tusendelens inkomstandel i ett internationellt perspektiv Anm.: Redovisningen avser här inte justerade disponibla hushållsinkomster utan individuella bruttoinkomster. För att möjliggöra jämförelser med andra länder inkluderas inte kapitalvinster i inkomstbegreppet. Källa: Alvaredo, F., A. B. , T. Piketty and E. Saez, The Top Incomes Database, 02/03/2011. Den ökade koncentrationen av inkomster till den absoluta toppen av fördelningen brukar i inkomstfördelningslitteraturen bland annat förklaras med att den tekniska utvecklingen och globaliseringen förskjuter efterfrågan från lågtill högutbildad arbetskraft och att inkomsterna för de högutbildade därför ökar i en snabbare takt.29 Denna förklaringsmodell är dock inte oomtvistad och en förutsättning för att en sådan förskjutning i efterfrågan ska resultera i ökade löneskillnader är att utbudet inte anpassas. Om utbudet av högutbildad arbetskraft håller jämna steg med efterfrågan kan relativlönerna hållas konstanta och om utbildningssystemet expanderar snabbare än efterfrågan pressas lönefördelningen ihop.30 En annan förklaring till att de allra högst betalda drar ifrån är att marknaden numera, genom framför allt media och modern kommunikationsteknik, skapar fokus på de absolut bästa i olika verksamheter. Det möjliggör extrema inkomster för dessa individer.31 Detta gäller t.ex. artister, idrottsmän, specialister och personer i ledande befattningar som fått ökade möjligheter 29 För en genomgång av de vanligaste förklaringarna till inkomstfördelningens utveckling se t.ex. , A. (2003), Income Inequality in Countries: Data and Explanations, CESifo working paper No. Se även , I. och R. J. (2008), Controversies About the of American Inequality: A Survey, NBER Working Paper 13982. 30Denna kapplöpning mellan utbildning och teknologisk utveckling beskrevs först i , J. (1975), Income Distribution Analysis and Policies, . (1981), The Economics of Superstars, , vol. 71, s. 845858. att marknadsföra sig på en allt större marknad. Då fler efterfrågar tjänsterna från dem som förefaller vara bäst, driver detta upp inkomsterna för dessa. Regeringen har i olika sammanhang framhållit att analyserna av fördelningen av den ekonomiska välfärden behöver breddas och fördjupas. Nästan alla fördelningsanalyser, inklusive de som presenteras i denna redogörelse, använder disponibel inkomst som mått på levnadsstandard och fördelning av ekonomiskt välstånd. I avsnitt 1.1 konstaterades att detta inkomstbegrepp, trots vissa brister, är väl lämpat att basera fördelningsanalyser på. Den disponibla inkomsten exkluderar emellertid värdet av offentligt finansierad privat konsumtion av vård, omsorg och utbildning som hushållen nyttjar. Då dessa förmåner är generella och tillfaller alla, utan hänsyn till betalningsförmåga, kommer sannolikt de uppmätta inkomstskillnaderna nivåmässigt att överskattas. Jämförelser kan också påverkas om den offentliga konsumtionen växer snabbare eller långsammare än de disponibla inkomsterna. Jämförelser mellan länder påverkas också då omfattningen och inriktningen av den offentligt finansierade välfärdskonsumtionen skiljer sig mellan länder. I länder där en relativt stor del av konsumtionen är offentligt finansierad kan möjligen större skillnader i kontantinkomster accepteras jämfört med länder där hushållen själva i större utsträckning måste betala för vård, skola och omsorg. För att få en mer komplett bild av välfärdens fördelning bör därför värdet av offentligt finansierade tjänster inkluderas i inkomstbegreppet. En förklaring till att detta inte sker i normalfallet är att tillgången på data av hög kvalitet är begränsad. Idealiskt sett vill man veta vilken offentligt finansierad konsumtion varje enskild individ erhållit och värdet av denna. Sådan information finns i regel inte tillgänglig i de datamaterial som används för inkomstfördelningsstudier. Ytterligare en förklaring är de svåra metodologiska problem som måste lösas när kontantinkomster och subventioner slås samman. Ett antal studier över välfärdstjänsternas fördelningseffekter har dock publicerats. I dessa antas i regel att värdet av subventionen motsvarar produktionskostnaden (med avdrag för 2010/11:100 BILAGA 3 eventuell användaravgift). Detta är en förenkling då individens egentliga värdering av tjänsten inte nödvändigtvis överensstämmer med produktionskostnaden. Ett annat standardmässigt antagande är att värdet av vissa tjänster inte enbart gynnar den faktiska mottagaren. Värdet av att omfattas av en sjukvårdsförsäkring gynnar inte enbart den som blir allvarligt sjuk eller råkar ut för en olycka. Av detta skäl används då en försäkringsansats där kostnaden utjämnas över riskgrupper baserade på t.ex. ålder, kön och utbildningsbakgrund. Värdet av subventionen antas i dessa fall inte motsvara produktionskostnaden, utan premien för den försäkring som mottagaren hade behövt teckna i avsaknad av en offentligt subventionerad tjänst. I en flitigt citerad studie baserad på data från sju länder, däribland , analyseras effekten av att inkludera subventioner för sjukvård, utbildning och boende i inkomstbegreppet.32 Ett av huvudresultaten var att inkomstskillnaderna minskade betydligt i alla undersökta länder då subventionerna inkluderades i inkomsten. Utjämningseffekten var något större i länder där inkomstspridningen i utgångsläget var stor. En tänkbar förklaring till detta är att det krävs relativt sett större subventioner för att utjämna en redan jämn fördelning jämfört med att utjämna en skev fördelning. Dessutom tenderar länder med stora inkomstskillnader att rikta subventionerna mot låginkomsthushåll medan stöden i mer jämlika länder som är generella och kommer alla till del, även höginkomsttagare. Hur den svenska inkomstfördelningen påverkas om hänsyn tas till den offentliga konsumtionen har analyserats i två tidigare fördelningspolitiska redogörelser.33 Inkomstskillnaderna, mätt med Gini-koefficienten, minskade , vilket ligger väl i linje med de som rapporterades i en äldre ESO- rapport.34 32 Smeeding, T., P. , J. Coder, S. , J. , A. Hagenaars, R. Hauser och M. (1993), Poverty, Inequality, and Family Living Standards Impacts Across Seven Nations: The Effect of Noncash Subsidies for Health, Education and Housing, 39, 229256. 1999/2000:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m. bilaga 4 och bilaga 3 till prop. 2001/02:100. Följande subventioner inkluderades i dessa analyser; utbildning, barnomsorg, äldreomsorg i form av särskilt boende och hemtjänst, sluten sjukhusvård och öppenvård samt subventioner av läkemedel och tandvård. 2010/11:100 BILAGA 3 När de offentligt finansierade tjänsterna adderas till inkomsten påverkas inkomstfördelningen i flera dimensioner. Bland annat lyfts barn och ungdomar som erhåller subventionerad utbildning och deras familjer upp i inkomstfördelningen relativt hushåll med enbart vuxna. Detsamma gäller äldre som erhåller vård- och omsorgstjänster och därigenom lyfts relativt yngre och mindre vårdbehövande åldrar. Försäkringsansatsen medför att hela åldersgrupper lyfts, snarare än de som specifikt mottar vårdtjänsterna. Det är dock inte uppenbart att denna ansats är helt rättvisande; anledningen till att äldre erhåller mer vård och omsorg är sannolikt att de faktiskt har ett större behov av dessa tjänster.