prop · GY03135 · 2011-05-05 00:00:00 — Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag: I UCITS IV-direktivet har det införts en tidsfrist för den behöriga myndighetens prövning av en ansökan om tillstånd att bilda ett fondföretag. Den behöriga myndigheten ska efter det att fullständiga ansökningshandlingar har lämnats in underrätta förvaltningsbolaget om fondföretaget har beviljats tillstånd eller inte (se artikel 5.4 andra stycket). Tidsfristen infördes tillsammans med reglerna om det utvidgade förvaltningsbolagspasset men gäller generellt, dvs. oavsett om förvaltningsbolaget är inhemskt eller utländskt. För att genomföra regeln i direktivet bör det i LIF införas en bestämmelse om att ett fondbolag eller ett förvaltningsbolag ska underrättas om beslut i fråga om godkännande av fondbestämmelser från det att en fullständig ansökan om godkännande lämnats in (4 kap. 9 § jfr med 1 kap. 6 d §). Samma tidsfrist bör gälla när fråga är om ändring av fondbestämmelser. 13.1.4Undantag från vissa begränsningsregler i 5 kap. Regeringens förslag: Den möjlighet som finns för att tillåta avvikelser från begränsningsreglerna vid godkännande av nya fondbestämmelser ska gälla även när fondbestämmelser ändras. får både vid godkännande av fondbestämmelser för en ny fond och ändrade fondbestämmelser tillåta avvikelser från fondbestämmelserna . Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 24 § LIF får besluta att avvikelse får ske från vissa begränsningsregler i 5 kap. LIF från det att verksamheten påbörjats. Bakgrunden till denna bestämmelse är att det kan vara svårt för nystartade fonder att hålla sig inom de begränsningsregler som anges i 5 kap. 24 § LIF och fatta välgrundade och ekonomiskt riktiga investeringsbeslut. praktiska skäl för att tillåta tillfälliga avvikelser. En förutsättning är att Prop. 2010/11:135 fonden ändå har en lämplig fördelning av placeringar med hänsyn till den riskspridning som är förenad med fondens placeringsinriktning enligt fondbestämmelserna (prop. 2002/03:150 s. 322). När en värdepappersfond omvandlas till en matarfond ändrar fonden karaktär på ett sådant sätt att en övergångsperiod normalt om inte värdepappersfonden kan betala för andelar i mottagarfonden genom att överföra finansiella instrument som finns i värdepappersfonden måste anses erforderlig. Även vid annan ändrad placeringsinriktning kan det vara lämpligt med en övergångsperiod under vilken fondens innehav kan anpassas efter den nya inriktningen. Det kan i sådana fall inte anses ligga i andelsägarnas intresse att kräva att placeringarna omgående ska stå i överensstämmelse med den nya lydelsen av fondbestämmelserna, utan avveckling av innehav och nya investeringar bör få göras på ett ekonomiskt försvarbart sätt. Även om fondbolaget inte måste frångå begränsningsreglerna i LIF kan det vara nödvändigt att avvika från fondbestämmelserna . Regeringen anser att det mot denna bakgrund är motiverat att även när det gäller befintliga fonder där fondbestämmelserna ändras, ska kunna tillåta avvikelser från placeringsbegränsningarna i 5 kap. LIF eller från fondbestämmelserna. Såsom när det gäller nystartade fonder gäller detta under förutsättning att fonden har en lämplig fördelning av sina placeringar med hänsyn till den riskspridning som är förenad med fondens placeringsinriktning enligt fondbestämmelserna. Vid bedömningen av om avvikelser ska tillåtas, och i så fall , kan inspektionen beakta bl.a. fondens storlek, vilken placeringsinriktning fonden har, de enskilda innehavens storlek och likviditeten i de marknader som fonden handlar på. Ett undantag bör aldrig beviljas för än som kan motiveras med hänsyn till andelsägarnas gemensamma intresse. Även för nystartade fonder bör det vara möjligt att tillåta avvikelser från fondbestämmelserna på motsvarande sätt. Övergångsperioden ska liksom kunna vara . 13.2Information till andelsägare med förvaltarregistrerade fondandelar ska föra eller låta föra ett register över samtliga innehavare av andelar i investeringsfonden (4 kap. 11 § LIF). fondandelsägare har lämnat sina andelar för förvaltning till någon som har fått tillstånd till registrering som förvaltare, får förvaltaren anges i registret i stället för andelsägaren. I registret ska det särskilt anmärkas att fondandelen förvaltas för någon annans räkning (4 kap. 12 § första Så kallad förvaltarregistrering är vanlig när fondandelarna har köpts genom en distributör, t.ex. ett värdepappersinstitut. Information från fondbolaget till andelsägarna lämnas till de som informationen således till förvaltaren. Denne för i sin tur ett eget Prop. 2010/11:135 kundregister över de andelsägare vars fondandelar förvaltaren förvaltar. Förvaltaren ska till andelsägaren lämna den information förvaltaren får från fondbolaget, om inte andelsägaren avstått från sådan information (4 kap. 12 § första stycket LIF). Avstående från sådan information kan förekomma i standardavtal mellan en förvaltare och en fondandelsägare. Mellan en förvaltare och en fondandelsägare kan det förekomma mellanhänder i flera led. Det finns inga bestämmelser som föreskriver att information som fondbolaget lämnar ska vidarebefordras i alla led så att den når den slutliga fondandelsägaren. Regeringens förslag: Den som är förvaltarregistrerad för kunds räkning ska skyndsamt lämna vidare information som förvaltaren får från fondbolaget till andelsägaren eller den som förvaltaren antecknat i andelsägarens ställe. Ett avstående av rätten till sådan information kan inte omfatta information om ändringar av fondbestämmelser som medför att fondandelsägarna ges en rätt att lösa in sina fondandelar innan ändringen träder i kraft. Avståendet kan heller omfatta information om att en fond ska fusioneras. Ett värdepappersinstitut som får information om nämnda fondbestämmelseändringar eller om fusion från den som förvaltarregistrerats i andelsägarregistret ska skyndsamt lämna vidare informationen till sina kunder. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur informationen ska vidarebefordras till andelsägarna. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att informationsavståendet, förutom information om att en fond ska fusioneras eller delas, inte ska kunna omfatta information om fondbestämmelseändringar som är av väsentlig betydelse för andelsägarna. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. ifrågasätter den föreslagna begränsningen av avtalsfriheten och anser att UCITS IV- direktivet inte hindrar att rätten till information avtalas bort. påpekar att en motsvarande begränsning av avtalsfriheten inte ansetts befogad beträffande aktieägares rätt till information om ändringar av bolagsordningar. anser att begreppet väsentlig ändring bör klargöras. påpekar att det är angeläget att fondbolagen utvecklar en standard för hur information till värdepappersinstituten ska vara utformad, eftersom det skulle underlätta hanteringen och vidarebefordrandet av informationen. Skälen för regeringens förslag: Skyldigheten att informera fondandelsägare är det sätt som i UCITS IV-direktivet används för att upprätthålla ett skydd för andelsägarna vid stora förändringar beträffande ett fondföretag som möjliggörs i direktivet. Det gäller såväl vid fusion av fondföretag som vid omvandling till matarfondföretag eller byte av mottagarfondföretag. I skälen till kommissionens direktiv /44/EU påpekas att informationen bör tillställas andelsägarna personligen, eftersom de bör vara medvetna om att fondföretaget genomgår en genomgripande förändring och ha möjlighet att läsa informationen. Det påpekas vidare att direktivet inte bör ålägga fondföretagen att informera sina andelsägare direkt, utan direktivet bör ta vederbörlig hänsyn till de specifika förhållandena i vissa medlemsstater där fondföretag eller deras förvaltningsbolag av juridiska eller praktiska skäl inte kan ta direktkontakt med andelsägarna. Fondföretagen bör ha möjlighet att tillhandahålla informationen genom att lämna den till mellanhänder, om det säkerställs att alla andelsägare sedan får den (skäl 5). Det ska påpekas att de förändringar av en fond för vilka UCITS IV- direktivet föreskriver att information ska lämnas till andelsägarna, inte har kunnat genomföras tidigare i . En värdepappersfond har inte kunnat omvandlas till matarfond och en fond har inte heller kunnat fusioneras med en fond med en helt annan placeringsinriktning. När sådana och andra väsentliga förändringar av fondbestämmelserna nu tillåts är det enligt regeringens mening rimligt och lämpligt att det säkerställs att information om dessa förändringar alltid kommer fram till fondandelsägarna. I dessa fall ges andelsägarna information om förändringen av deras investering och om möjligheten att lösa in sina fondandelar innan förändringen genomförs. Det är av stor vikt att informationen når varje andelsägare för att ge denne en reell möjlighet att reagera på informationen och utnyttja sin rätt till inlösen . Sådan information ska därför alltid skyndsamt lämnas vidare av en förvaltare, och i alla led av mellanhänder, till dess den når andelsägarna. Avstående från information får därmed inte omfatta denna typ av informationen. Den som innehar fondandelar för annans räkning ska således vara skyldig att vidarebefordra information som denne får från ett fondbolag till den som förvaltaren antecknat i andelsägarens ställe, och ett värdepappersinstitut som får information ska vara skyldig att lämna vidare viss informationen till sin kund. Skyldigheten för mellanhänder som inte finns registrerade som förvaltare i andelsägarregistret bör införas i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. Skyldigheten bör endast avse sådan information som inte kan avstås enligt LIF. Eftersom det i LIF kommer att finnas ett bemyndigande angående sättet för tillhandahållande av information om fusioner eller ändringar i fondbestämmelser bör ett motsvarande bemyndigande finnas i lagen om värdepappersmarknaden avseende sättet för informationslämnandet. I detta avsnitt lämnas förslag som inte har direkt anknytning till genomförandet av UCITS IV-direktivet. Förslagen rör möjlighet att ha olika andelsklasser i en investeringsfond, möjlighet att låta inlösen av andelar ske endast via en reglerad marknad, möjlighet att utfärda andelar innan betalning tillförts fonden, förbättrad möjlighet att i vissa fall senarelägga försäljning och inlösen av fondandelar, avskaffad tillståndsplikt vid fondbolags utförande av uppgifter på uppdrag, minskade krav på uppdragsavtal som avser distribution av fondandelar samt förenklad avveckling av fond i vissa fall. Härutöver tas några frågor upp som behandlas av men där några förslag inte lämnas. Dessa gäller delning av en investeringsfond och justerat fondandelsvärde. Regeringens förslag: I en investeringsfond får det finnas andelar av olika slag (andelsklasser). Andelsklasser i en och samma fond får vara förenade med olika villkor för utdelning, avgifter, lägsta teckningsbelopp och i vilken valuta andelarna tecknas och inlöses. Andelarna i en andelsklass ska vara lika stora och medföra lika rätt till den egendom som ingår i fonden. Om det finns andelsklasser ska värdet av en fondandel bestämmas med beaktande av de villkor som är förenade med andelsklassen. I fondbestämmelserna ska anges vilka andelsklasser som ska finnas och vad som utmärker respektive andelsklass. När fondbolaget bekräftar att en fondandelsägares innehav har registrerats ska, i förekommande fall, andelsklassens beteckning Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens förslag innebär dock, till skillnad från utredningens, att det anges i lagtexten vilka villkor andelsklasser får vara förenade med. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som uttryckt en uppfattning är i princip positiva till förslaget att möjliggöra menar dock att utredningens analys är så otillräcklig att förslaget inte bör genomföras . påpekar att förslagets konsekvenser är otillräckligt belysta. anser att byten mellan andelsklasser skattemässigt inte ska ses som en avyttring och att de därmed ska undantas från kapitalvinstskatt. att säkerställa att en andelsklass inte gynnas på bekostnad av en annan. Skälen för regeringens förslag: Enligt 4 kap. 10 § första stycket lagen (2004:46) om investeringsfonder (LIF) ska andelarna i en investeringsfond vara lika stora och medföra lika rätt till den egendom som ingår i fonden. I paragrafens andra stycke anges att värdet av en fondandel är fondens värde delat med antalet fondandelar. ger uttryck för den fondrättsliga likabehandlingsprincipen som infördes I förarbetena till den lagen angavs att andelarna i en aktiefond skall vara lika stora, dvs. avse samma kvotdel av fonden, och medföra lika rätt till den egendom som ingår i fonden. Detta innebär att varje andel alltid skall ha samma värde som var och en av de övriga andelarna i samma aktiefond. Genom denna föreskrift förhindras att det i en aktiefond finns fondandelar med sinsemellan olika värde. Någon motsvarighet till preferensaktier kan alltså aldrig uppkomma (se prop. 1974:128, s. 170). Likabehandlingsprincipen innebär att det inte är möjligt för fondbolag att erbjuda investeringsfonder med s.k. andelsklasser, dvs. fonder där den underliggande förmögenhetsmassan är gemensam och förvaltas med samma placeringsinriktning, men där investerare erbjuds att förvärva andelar som är förenade med olika rättigheter. Att kunna erbjuda fonder med andelsklasser har varit ett önskemål från fondbolagens sida, och varit uppe till diskussion i olika tidigare översyner av lagstiftning som relaterar till fondverksamhet. Andelsklasser eller aktiekategorier i fonder är en vanlig företeelse utanför och förekommer i t.ex. och . Andelsklasser används i dessa länder för att differentiera avgifter och för att erbjuda investerare andelar uttryckta i olika valutor. Vidare förekommer även valutasäkrade andelsklasser och andelsklasser som är förenade med utbetalning respektive ackumulering av utdelning. En möjlighet för fondbolag att kunna erbjuda andelar i olika andelsklasser i en fond kan vara ett kostnadseffektivt sätt att differentiera en fonds egenskaper i enlighet med efterfrågan på marknaden. Till exempel är fondbolag hänvisade till att bilda två fonder för det fall att fondbolaget vill erbjuda investerare att placera i andelar i en fond som är utdelande respektive icke utdelande, trots att förvaltning och placeringsinriktning är densamma för fonderna. Utredningen har föreslagit att andelsklasser bör tillåtas även i , och att fondbolag bör ges uttrycklig möjlighet att erbjuda fondandelsklasser för differentiering av avgifter, för notering av andelsvärde i olika valutor, för valutasäkring av fondförmögenheten samt för ackumulering respektive utbetalning av utdelning. Även kombinationer av dessa alternativ bör enligt utredningen tillåtas. Utredningen har också föreslagit att ska ges möjlighet att godkänna andra andelsklasser än de uppräknade. Regeringen anser i likhet med utredningen att andelsklasser bör tillåtas. Med tanke på att andelsklasser är en för svenska förhållanden ny företeelse och innebär en delvis komplex hantering, både administrativt och ur informationssynpunkt, finns dock skäl att gå stegvis fram. Om erfarenheterna visar sig positiva, finns skäl att senare överväga ytterligare möjligheter. Regeringen menar därför att fondbolag bör ges uttrycklig möjlighet att erbjuda fondandelsklasser för differentiering av avgifter, för notering av andelsvärde i olika valutor, och för ackumulering respektive utbetalning av utdelning (4 kap. 10 § andra stycket). Även kombinationer av dessa alternativ bör kunna tillåtas. Till skillnad från utredningen anser regeringen dock inte att det på detta stadium bör ges möjlighet att inrätta andelsklasser för valutasäkring av fondförmögenheten, eftersom detta, som påpekat, bl.a. reser frågor om på vilket sätt de finansiella instrument som kan bli aktuella att utnyttja för att åstadkomma detta ska hanteras i förhållande till den för samtliga andelsklasser gemensamma fondförmögenheten. Detta kräver en fördjupad analys som det inte finns möjlighet att genomföra inom ramen för detta lagstiftningsarbete. Det bör vidare inte på detta stadium öppnas möjlighet att få andra typer av andelsklasser godkända. Beträffande frågorna kring den skattemässiga behandlingen som rests av avser regeringen inte att införa någon skattemässig särreglering. Huruvida byten mellan andelsklasser utlöser kapitalvinstskatt får avgöras enligt allmänna skatterättsliga regler. När det gäller ett införande av möjlighet att inrätta andelsklasser är det enligt regeringens uppfattning viktigt att slå fast ett antal grundläggande principer. Principen om likabehandling av alla andelar i fonden modifieras endast på så sätt att de villkor som får föreskrivas i fondbestämmelserna för respektive andelsklass får skilja sig åt mellan andelarna i fonden. I övrigt ska alla villkor vara lika. Fondförmögenheten för en fond med olika andelsklasser är fortfarande gemensam och en andelsägare i en andelsklass äger fonden gemensamt med övriga fondandelsägare, oavsett andelsklass. Även placeringsinriktningen ska vara gemensam för alla andelsklasser i fonden. För en andelsklass gäller också samma principer som för en enskild fond, exempelvis kravet på kollektiv förvaltning. Rättigheter och skyldigheter för en andelsklass får således inte vara utformade på ett sådant sätt att andelsklassen uppfyller förutsättningarna för individuell portföljförvaltning (se prop. 2002/03:150 s. 253 f). Andelarna i en andelsklass medför lika rätt till tillgångarna i fonden som andelarna i en annan andelsklass i fonden men med justering för de villkor som gäller för andelsklassen. Det kan innebära att den ekonomiska rättigheten skiljer sig åt för andelsägare i olika andelsklasser. Detta kan illustreras med ett exempel. I en fond förekommer två andelsklasser; en utdelande andelsklass och en icke-utdelande (eller ackumulerande) andelsklass. Att en andelsklass är utdelande innebär att andelsägarna erhåller sin del av fondens resultat genom utdelning. Att en andelsklass är icke-utdelande innebär att andelsägarna erhåller sin del av fondens resultat genom att resultatet återinvesteras i fonden. I ett sådant fall kommer andelsägarna med andelar i den icke-utdelande andelsklassen att ha investerat ett större belopp i fonden per andel än de andelsägare som har andelar i den utdelande andelsklassen. För detta kan andelsägarna i den icke-utdelande klassen kompenseras genom att tilldelas ytterligare andelar i fonden eller genom att de befintliga andelarna åsätts ett högre värde vid beräkningen av fondandelsvärdet. I det senare fallet kommer alltså fondandelsvärdet att skilja sig åt mellan andelarna i de olika andelsklasserna. Vidare är det från konsumentsynpunkt centralt att en andelsklass inte i något avseende får gynnas på bekostnad av någon annan andelsklass. Kostnader som är särskilt hänförbara till en viss andelsklass, ska enbart belasta denna andelsklass och inte övriga andelsklasser. Gemensamma kostnader ska belasta varje fondandel lika, oavsett andelsklass. Det kan heller inte accepteras att ett fondbolag gynnar en andelsklass på bekostnad av annan andelsklass genom en fördelning av intäkter eller kostnader som inte sker på rent sakliga grunder. Det åligger fondbolaget att identifiera och hantera de eventuella intressekonflikter som kan uppkomma mellan olika fondandelsklasser, och att, i samband med att fondbestämmelserna prövas av , på ett tydligt sätt visa att dessa förutsättningar är uppfyllda. Den hantering som krävs när en fond har andelsklasser ställer särskilda krav på fondbolaget. Att fondbolaget har de rutiner, den kompetens osv. som krävs för att klara av hanteringen får prövas i samband med ansökan om godkännande av fondbestämmelser. Oavsett om andelsklasser införs i en nybildad fond eller genom ändring av fondbestämmelser i en befintlig fond krävs att godkänner detta i form av godkännande av fondbestämmelser. Huruvida bolaget kan anses ha kapacitet att hantera andelsklasser kommer därmed alltid att hamna under prövning. Det åligger fondbolaget att visa att man har den nödvändiga förmågan härvidlag och kan utforma adekvata lösningar. Vilka andelsklasser som ska finnas i en fond ska tydligt anges i fondbestämmelserna (4 kap. 8 § första stycket 3 LIF). Det innebär bl.a. att beteckning på varje andelsklass ska anges. Det ska också anges på vilka sätt en fonds olika andelsklasser skiljer sig åt, dvs. vilka villkor som är förenade med respektive andelsklass. Det finns möjlighet för att närmare föreskriva om innehållet i fondbestämmelserna och därmed även hur andelsklasser ska anges i dessa (1 § 9 förordningen [2004:75] om investeringsfonder). Som huvudregel ska ett faktablad upprättas för varje andelsklass. I kapitel II avsnitt 2 artikel 26 i kommissionens förordning (EU) nr 583/2010 anges när information om två eller flera andelsklasser får samlas i ett enda faktablad eller när en andelsklass får representera en annan andelsklass i ett faktablad. När ett fondbolag till varje fondandelsägare bekräftar att dennes innehav har registrerats bör det av bekräftelsen framgå såväl investeringsfondens som, i förekommande fall, andelsklassens beteckning (4 kap. 11 § fjärde stycket LIF). En andelsklass bör, som nämnts, kunna införas i samband med att fondbestämmelserna godkänns eller genom en ändring av fondbestämmelserna. Inledningsvis innebär det att andelsklassen är utan andelsägare. Så är det både i det fall då fonden är ny och då det införs en ny andelsklass i en befintlig fond. Om en befintlig andelsägare vill ha de villkor som erbjuds i en ny andelsklass, får andelsägaren lösa in sina ursprungliga andelar och i stället förvärva andelar i den nya andelsklassen. En andelsklass bör kunna indirekt avvecklas genom att de villkor som enligt fondbestämmelserna gäller för andelsklassen ändras så att de blir identiska med dem i en annan andelsklass i fonden. Detta torde regelmässigt utgöra en väsentlig ändring av fondbestämmelserna för andelsägarna i den aktuella andelsklassen, vilka då har de särskilda rättigheter som gäller vid sådana fondbestämmelseändringar. Vid införandet av andelsklasser bör särskilt uppmärksammas huru- vida kravet på att en värdepappersfond ska vara öppen för allmänheten ger utrymme för ett fondbolag att rikta en fondandelsklass mot vissa investerare. Regeringen anser att andelsklasser i en värdepappersfond som uttryckligen riktar sig till vissa investerare inte bör tillåtas. Detta bör dock inte hindra att man kan etablera andelsklasser som genom krav på lägsta insättning eller höga insättningsavgifter indirekt riktar sig till framför allt institutionella investerare. En förutsättning för att en fond vid förekomsten av sådana andelsklasser ska leva upp till kravet att vara öppen för allmänheten, är emellertid att fonden även erbjuder minst en fondandelsklass utan den typen av krav som i realiteten exkluderar Prop. 2010/11:135 flertalet konsumenter. Om detta krav är uppfyllt kvarstår en reell möjlighet även för konsumenter att investera i fonden och få tillgång till den placeringsinriktning som fonden erbjuder. Handel med fondandelar på sekundärmarknaden Regeringens förslag: Det ska inte längre behöva finnas en möjlighet att lösa in andelar i en investeringsfond eller ett fondföretag vars andelar är upptagna till handel på en reglerad marknad. under förutsättning att det är säkerställt att andelarnas noterade värde inte i väsentlig mån avviker från det verkliga fondandelsvärdet. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot pekar dock på några aspekter som man anser