prop · GY03132 · 2011-05-03 00:00:00 — Annars finns det en risk för stora kapitalutflöden och därmed ett stort, destabiliserande, deprecieringstryck på den isländska kronan. Den isländska kan då behöva använda ränteinstrumentet för att stabilisera kapitalflöden och måste också ha tillräckliga internationella reserver. Både IMF och Europeiska kommissionen pekar på att tillväxtförutsättningar begränsas av den höga skuldsättningen hos hushåll och företag, vilket hämmar möjligheterna för privat konsumtion och investeringar. Ytterligare en osäkerhetsfaktor för den framtida tillväxten är risken att planerade investeringar i energi och energiintensiv industri försenas ytterligare. Det faktum att frågan om ekonomiska ansvar för hanteringen av insättare i Landsbankis filialer i och ännu inte fått en lösning har sannolikt en negativ effekt på återhämtning. Kreditvärderingsinstituten lyfter fram att de negativa konsekvenserna av folkomröstningsresultatet främst är att en betydande osäkerhet gällande och dess kreditvärdighet kommer att kvarstå. Detta påverkar möjlighet för återtillträde till de internationella kapitalmarknaderna, senarelägger tidpunkten för möjliga lättnader av kapitalkontrollerna och dämpar därmed sannolikt ekonomiska återhämtning. En ytterligare aspekt som kan påverka kredit- värdighet är att den rättsliga process som kan komma att ta vid skulle kunna leda till att döms att, utöver minimibeloppet, även betala hela insättningsbeloppen till insättare i utländska filialer. Orsaken till detta skulle vara att insättare på har gått skadelösa. De lån från och som har diskuterats har avsett återbetalning för att täcka minimibeloppet i insättningsgarantin, dvs. Därutöver fanns också insättare med högre insättnings- belopp. har betalat ut till dessa insättare och har betalat ut hela insättningsbeloppen. Fordringar från och samt från nederländska insättare med insättningar , finns alltså på Landsbankis konkursbo även om de inte har omfattats av . skulle behöva täcka samtliga insättningar utöver minimi- garantin stiger beloppet med ca , dvs. till totalt ca . Den potentiella ekonomiska konsekvensen av detta för är dock sannolikt betydligt mindre eftersom de återvunna tillgångarna i Landsbankis konkursbo fördelas mellan samtliga insättare. Den förväntade täckningen från Landsbankis konkurs- bo på gäller alltså de totala insättningarna och inte endast för minimibeloppet i insättningsgarantin. Som nämnts ovan finns det dock risker för att andelen insättningar som kan täckas via konkursboet blir lägre. Det skulle kunna bli fallet om inte realiseringen av tillgångar i konkursboet blir lika hög som beräknat p.g.a. växelkursfluktuationer, eller om den isländska krislagstiftningens prioritering av insättare framför andra fordringsägare skulle underkännas. EFTA:s tillsyns- myndighets beslut att den isländska krislag- stiftningen inte står i strid med EES-lagstiftningen minskar dock risken för det sistnämnda, som ytterligare en process om krislag- stiftningens giltighet kan förväntas. IMF pekar i sin analys av skuldhållbarhet på vikten av att den finanspolitiska konsolideringen fortsätter framöver. Den isländska regeringen har redan uppnått mycket, men det finns en risk för att acceptansen för att genomföra ytterligare konsolidering sjunker. IMF pekar också på risken för att stora nya statliga förpliktelser uppstår, t.ex. som nämnts ovan om den isländska krislagstiftningens prioritering av insättare skulle underkännas. IMF har i sin analys av ändå gjort bedömningen att landet är på god väg mot återhämtning. är ett land med i grunden en djupt förankrad demokrati, välutvecklade institutioner och en tidigare uppvisad förmåga att snabbt anpassa ekonomin till nya förhållanden. Landet har också betydande naturtillgångar och ytterligare investeringar relaterade till landets energitillgångar förväntas, t.ex. inom den energiintensiva aluminiumsektorn. Statens kostnader för bankkrisen har blivit mindre än väntat och bruttoskulden förväntas öka mindre än i tidigare prognoser (skulden beräknas motsvara av BNP 2011). IMF gör i sin skuldhållbarhetsanalys bedömningen att genom sin finanspolitiska konsolideringsplan kommer att uppnå kontinuerligt sjunkande statsskuld i relation till BNP och att landets återbetalningsförmåga är tillfredsställande. Förlängning av tillgänglighetsperioden för Regeringens förslag: medger att regeringen beslutar om förlängd tillgänglighetsperiod till utgången av 2011 för den svenska krediten till på . Skälen för regeringens förslag: bidrar till internationellt samordnade insatser genom medlemskapet i EU och via mellanstatliga organisationer, såsom IMF. Regeringen anser att , vid behov av kompletterande bilateralt stöd, även bör lämna kredit till annan stat som befinner sig i en särskilt svår situation och med vilken har nära ekonomiska och politiska förbindelser. Det är av stor betydelse att också kan bidra till att motverka att en finansiell kris i en annan stat sprids och därigenom riskerar att skapa allvarliga problem i det finansiella systemet regionalt. är en liten och öppen ekonomi. Regeringen anser därför att det är angeläget för att bidra till finansiell stabilitet i . Som ett litet land har anledning att vara med och ta ansvar för andra små länder inom EU och i vår mer direkta närhet. Mot denna bakgrund har tidigare erbjudit krediter till och samt utlovat en kredit till (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177, prop. 2009/10:1 utg.omr. 2, bet. 2009/10:FiU2, rskr. 2009/10:163). IMF-program har försenats och förlängts jämfört med den ursprungliga planen. IMF har gjort bedömningen att har fortsatt behov av extern finansiering (se avsnitt 6). Det är därför rimligt att tillgänglighetsperioden också för den svenska krediten till förlängs till slutet av 2011, även om IMF-program planeras avslutas till . Övriga nordiska långivare har redan fattat beslut som möjliggör en förlängning av tillgänglighets- perioden. Regeringen får enligt 9 kap. 8 § andra stycket regeringsformen inte utan att har medgett det ta upp lån eller göra andra ekonomiska åtaganden för staten. För att stöd fortsättningsvis ska kunna ges i den aktuella situationen krävs därför medgivande. Av 5 kap. 1 § budgetlagen (2011:203) följer att efter särskilt bemyndigande som lämnas för ett budgetår i sänder får regeringen eller, efter regeringens bestämmande, ta upp lån till staten för att tillhandahålla sådana krediter som har beslutat om. Bestämmelsen motsvarar 1 § i den numera upphävda lagen (1988:1378) om statens upplåning och skuldförvaltning. har beslutat om ett sådant bemyndigande (prop. 2010/11:1 finansplan m.m., bet. 2010/11:FiU1, rskr. 2010/11:64). Av 6 kap. 3 § första stycket budget- lagen följer vidare att för det ändamål och intill det belopp som har beslutat för ett eller flera budgetår får regeringen besluta om utlåning som finansieras med lån i . godkänner den föreslagna åtgärden kommer på samma sätt som tidigare utbetalningar till utbetalningar som sker med anledning av den förlängda tillgänglighetsperioden att finansieras med lån i med stöd av nämnda bestämmelser. Huvudregeln är att en överenskommelse med annan stat ingås av regeringen. Enligt 10 kap. 3 § första stycket regeringsformen krävs godkännande innan regeringen ingår en för riket bindande internationell överenskommelse som förutsätter lagstiftningsåtgärder eller i övrigt gäller ett ämne som ska besluta om. undertecknades avtal om kredit till med stöd av bemyndigande att besluta om en sådan kredit (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177). Regeringen avser att, efter bemyndigande, ingå ett tilläggsavtal med med innebörden att tillgänglighetsperioden för den svenska krediten till förlängs till och med utgången av 2011. Inga andra ändringar av avtalet är aktuella. Detta innebär att samma ränte- och återbetalningsvillkor kommer att gälla för utbetalningar som sker inom ramen för den föreslagna tillgänglighetsperioden som tidigare utbetalningar enligt avtalet. Som framgår av avsnitt 5.3 har frågan om ekonomiska ansvar för hanteringen av insättare i Landsbankis filialer i och , trots upprepade försök, ännu inte fått sin lösning. Det är bekymmersamt eftersom förtroendet för på de internationella kapitalmarknaderna sannolikt påverkas negativt. De berörda ländernas regeringar har dock uppvisat en god vilja att försöka få till stånd en uppgörelse. Efter resultatet i folkomröstningen på kan inte den tidigare uppnådda förhandlingslösningen formaliseras. En viktig faktor för många som röstade mot har varit uppfattningen att det inte är slutligt juridiskt klarlagt att har ett åtagande att betala för insättningsgarantin. Frågan kan nu komma att avgöras av en domstol. förväntar sig att ett eventuellt framtida EFTA-domstolsutslag skyndsamt implementeras av . Det är positivt att utbetalningar från konkursboet förväntas påbörjas och att av insättningarna i och beräknas täckas av tillgångarna i konkursboet. Det faktum att ekonomiska ansvar för hanteringen av insättare i Landsbankis filialer i och ännu inte har slutligt fastställts kan få en negativ effekt på återhämtning och ytterligare krav på ekonomisk ersättning kan komma att ställas på . Detta innebär att risken för den svenska krediten till har ökat jämfört med om en lösning på frågan hade nåtts. har kommit långt på vägen tillbaka efter den finansiella krisen. Betydande ekonomisk stabilisering har skett, saneringen av de offentliga finanserna har påbörjats och isländska statens bruttoskuld förväntas öka mindre jämfört med tidigare prognoser. Risken för den svenska krediten till kan därmed sammantaget ändå bedömas vara lägre jämfört med när gjorde sitt ursprungliga åtagande att lämna en kredit till /09. anförda omständigheter bör därför inte utgöra något hinder mot att även ges möjlighet till utbetalning enligt låneavtalet. Mot bakgrund av det anförda föreslås medge att regeringen beslutar om förlängd tillgänglighetsperiod till utgången av 2011 för den svenska krediten till på . innebär ett ekonomiskt åtagande för staten. Det föreslagna bemyndigandet får anses innefatta ett medgivande till de ekonomiska åtaganden för staten som följer av avtalet. 2010/11:132 bedömer därför att något särskilt medgivande utöver vad som följer av det föreslagna bemyndigandet inte erfordras. Kreditens statsfinansiella konsekvenser för är att den påverkar statens budgetsaldo och bruttoskuld (statsskuld och s.k. Maastrichtskuld). Vid utlåning försämras budgetsaldot och bruttoskulden ökar. Vid återbetalning förbättras budgetsaldot och bruttoskulden minskar i motsvarande utsträckning. Nettoskulden och den offentliga sektorns finansiella sparande påverkas dock inte, eftersom lånet utgör en fordran för staten. Eventuella kreditförluster skulle däremot försämra det finansiella sparandet då de inträffar. Räntan på det svenska lånet till är satt för att täcka den svenska upplåningskostnaden, ekonomiska risken och administrativa kostnader. För att garantera att inte ska belastas av en negativ räntedifferens innehåller låneavtalet också en klausul som innebär att om skulle få en högre upplåningskostnad än den ränta betalar, så ska den sistnämnda räntan justeras så att den uppgår till upplåningskostnad. Regeringen har gett i uppdrag att handlägga både krediten till och samt att särredovisa åtaganden som är kopplade till krediterna. Den del av ränteintäkterna som överstiger upplånings- och administrativa kostnader utgör riskpremien och särredovisas på ett räntebärande konto i Riksgälds- kontoret. Eventuella kreditförluster i form av långivarens nedskrivning eller avskrivning av fordran skulle alltså i första hand finansieras med dessa avsatta medel. Räcker inte dessa måste underskottet finansieras vilket skulle kunna leda till ökade takbegränsade utgifter. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Sabuni, Adelsohn , , , , , , , Hatt Regeringen beslutar proposition 2010/11:132 Förlängd tillgänglighetsperiod för krediten till .