prop · GY0351 · 2011-01-14 00:00:00 — Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av oaktsamhet yrkesmäs- sigt saluför mobila maskiner eller motorer till dessa i strid mot före- skrifter som har meddelats med stöd av 4 § 1, 2 och 68. Det sagda gäller dock inte motorer som är EG-typgodkända i en annan stat. Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av oaktsamhet yrkesmäs- sigt saluför mobila maskiner eller motorer till dessa i strid mot före- skrifter som har meddelats med stöd av 4 § 1, 2, 6, 7 eller 8. Det sagda gäller dock inte motorer som är EU-typgodkända i en annan stat. Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av grov oaktsamhet förser en motor till en mobil maskin med märke om att den överensstämmer med ett EG-typgodkännande trots att så inte är fallet. Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av grov oaktsamhet förser en motor till en mobil maskin med märke om att den överensstämmer med ett EU-typgodkännande trots att så inte är fallet. Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av grov oaktsamhet ändrar eller gör ingrepp i utrustning som 3 Senaste lydelse 2001:1083. Till böter eller fängelse döms den som med upp- såt eller av grov oaktsamhet ändrar eller gör ingrepp i utrustning som reglerar avgaser på en EG-typgod- känd motor till en mobil maskin på ett sådant sätt att motorn inte län- gre uppfyller kraven för det typ- godkända utförandet. reglerar avgaser på en EU-typgod- känd motor till en mobil maskin på ett sådant sätt att motorn inte län- gre uppfyller kraven för det typ- godkända utförandet. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i fordonslagen (2002:574) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § och 3 kap. 5 § fordonslagen (2002: 574) ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Ett typgodkännande meddelas för Ett typgodkännande meddelas för en typ av fordon, system, kompo- en typ av fordon, system, kompo- nent eller separat teknisk enhet nent eller separat teknisk enhet som uppfyller föreskrivna krav i som uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och utrust- fråga om beskaffenhet och utrust- Typgodkännande kan ske i Typgodkännande kan ske i enlighet med EG-rättsakter på enlighet med EU-rättsakter på området (EG-typgodkännande), i området (EG-typgodkännande), i upprättade inom Förenta nationer- upprättade inom Förenta nationer- nas ekonomiska kommission för nas ekonomiska kommission för (ECE-typgodkännande) el- (ECE-typgodkännande) el- ler som nationellt typgodkännande. ler som nationellt typgodkännande. Typgodkännande kan även meddelas för en fordonstyp som inte är färdigbyggd eller för en fordonstyp som byggs med en tillverknings- process som är uppdelad i separata etapper, om fordonstypen i det tillverkningsstadium där den befinner sig uppfyller föreskrivna krav i fråga om beskaffenhet och utrustning (etappvist typgodkännande). ande i fråga om avgasrening finns ande i fråga om avgasrening finns i lagen (2001:1080) om motorfor- i avgasreningslagen (2011:000). dons avgasrening och motorbräns- Sådan provkörning som avses i 4 § får ske även om det finns hinder mot att använda fordonet enligt denna lag, lagen (2001:558) om vägtrafikregister eller lagen (2001:1080) om motorfordons av- gasrening och motorbränslen eller enligt föreskrifter som har med- delats med stöd av dessa lagar. Sådan provkörning som avses i 4 § får ske även om det finns hinder mot att använda fordonet enligt denna lag, lagen (2001:558) om vägtrafikregister eller avgasren- ingslagen (2011:000) eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar. 1 Senaste lydelse 2009:224. Denna lag träder i kraft . motorbensin eller dieselbränsle: bensin eller dieselbränsle enligt definitionerna i 3 § drivmedels- lagen (2011:000), Förslag till lag om ändring i lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel Härmed föreskrivs att 2 § lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhanda- hålla förnybara drivmedel ska ha följande lydelse. I denna lag avses med förnybart drivmedel: drivmedel, med undantag för elektricitet, avsett för transportändamål och som helt eller till övervägande del har fram- ställts från förnybara energikällor enligt definitionen i Europaparlamen- tets och rådets direktiv /77/EG av om främ- jande av el producerad från förnybara energikällor på den inre markna- den för el, ändrat genom akt om villkoren för Republiken , Re- publiken , Republiken , Republiken , Repu- bliken , Republiken , Republiken , Republiken , Republiken och Republiken anslutning till de fördrag som ligger till grund för Europeiska unionen och om anpass- ning av fördragen, motorbensin eller dieselbränsle: motorbensin eller dieselbränsle enligt definitionerna i 2 § lagen (2001:1080) om motorfordons av- gasrening och motorbränslen, säljställe: försäljningsställe för motorbensin eller dieselbränsle avsett för vägburna transporter, där bränslet finns tillgängligt för allmänheten genom en eller flera bränslepumpar avsedda för tankning direkt i det for- don där bränslet är avsett att förbrukas, bränslesäljare: den som driver rörelse i vilken motorbensin eller die- selbränsle yrkesmässigt tillhandahålls på ett eller flera säljställen. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet , regeringsrådet och justitierådet . Nya lagar om avgasrening och drivmedel Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 3.lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 4.lag om ändring i , 5.lag om ändring i lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och av- gaser från mobila maskiner, 6.lag om ändring i fordonslagen (2002:574), 7.lag om ändring i lagen (2005:1248) om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementssekreteraren . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås att två nya lagar, avgasreningslagen och driv- medelslagen, ska ersätta lagen (2001:1080) om motorfordons avgas- rening och motorbränslen. Bortsett från att förslaget till drivmedelslag har tillförts vissa nya bestämmelser innehåller lagarna i övrigt inte några direkta nyheter i förhållande till gällande rätt utan utgör huvudsakligen en omarbetning och modernisering av språket och en ändrad struktur av lagarna. Lagförslagen medför också att följdändringar måste göras i vissa anslutande lagar. I de nya lagarna förekommer dels konstruktionen föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, dels uttryckssättet föreskrifter som med- delats i anslutning till lagen. Lagrådet förordar det sistnämnda uttrycks- sättet. Anledningen härtill är att förvaltningsmyndigheters föreskrifter kommer att ha stöd av den förordning som regeringen senare utfärdar och således inte av den ifrågavarande lagen. Vidare förekommer i lagtexterna att ordet föreskrifter försetts med bestämningen gällande eller tillämp- liga. Båda bestämningarna framstår i allmänhet som onödiga och kan därför slopas. Lagens syfte är, enligt första stycket, att förebygga att föroreningar från bränslen i motorfordon skadar miljön eller orsakar olägenheter för män- I lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen har syftet i motsvarande del angetts som skadar eller orsakar olägen- heter för människors hälsa eller miljön. Enligt Lagrådets mening har orden olägenhet och skada inte riktigt samma innebörd. med en negativ påverkan av en förorening för att rekvisitet orsaka olägenhet ska anses uppfyllt. I allmänhet krävs det dock mer än så för att en skada ska anses föreligga. Av lagrådsremissen framgår inte att någon saklig ändring är avsedd med den nya formuleringen. därför att den nuvarande lydelsen skadar eller orsakar olägenheter för människors hälsa eller miljön tas in i den föreslagna lagen. Jfr 1 kap. 1 § andra stycket 1 . I paragrafen används termen motorbensin. I 2 § lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen anges vad denna term är avsedd att be- Förslaget till avgasreningslag innehåller dock inte någon liknande Däremot finns det i förslaget till drivmedelslag en definition på begreppet bensin i 2 §. Denna definition är densamma som den för motorbensin i den nuvarande lagen. Ordet motorbensin i 6 § bör därför bytas ut mot ordet bensin. Detsamma gäller uttrycket alternativt motorbränsle. I förslaget till driv- medelslag finns begreppet alternativt bränsle, vilket då också bör an- Lagrådet föreslår att paragrafen efter viss omformulering ges följande Med typgodkännande avses i denna lag ett godkännande av att en typ av motorfordon, motor, system, komponent, separat teknisk enhet eller konverteringssats uppfyller utsläppskraven i 1.någon av EU-förordningarna, eller 2.denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. I paragrafen används termen fordon i viss sammansättning. Enligt 3 § har termer och uttryck samma betydelse som i bl.a. lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat följer av bl.a. 8 §. Av sistnämnda lag framgår att beteckningen fordon omfattar även andra fordon än motor- fordon, t.ex. cyklar. Termen motorfordon bör därför användas i den före- slagna lagen för att inte bestämmelserna ska få en vidare tillämpning än vad som avses. Syftet med bestämmelsen är att informera om att EU-förordningarna innehåller regleringar i liknande frågor som de som regleras i lagen. Be- stämmelsen bör dock i vissa hänseenden kompletteras eller förtydligas. I likhet med lagförslagets 7 § innehåller förordningarna inte bara regler om typgodkännande av motorfordon och motorer utan också regler om typ- godkännande av system, komponenter och separata tekniska enheter. Detta bör åtminstone framgå på så sätt att uttrycket med mera läggs till i punkten 1. I punkten 2 bör för fullständighetens skull efter ordet motor- fordon läggas till och motorer. Jfr art. 5.2 och rådets förordning (EG) nr 595/2009. Vidare bör punkten 5 förtydligas så att det därav framgår att förbudet avser användningen av manipulations- anordningar som försämrar effekten hos system eller utrustning för kon- troll av utsläpp. Se art. 5.2 i och rådets förordning (EG) nr 715/2007 och art. 5.3 i förordning (EG) nr 595/2009. Det saknas språklig överensstämmelse mellan orden motor och försett (punkten 1) samt fordonet och typgodkänd (punkten 3). För att komma till rätta med dessa brister kan punkterna förslagsvis ges följande lydelse: Ett motorfordon eller en motor som inte omfattas av någon av EU- förordningarna 1.ska, i den omfattning som följer av denna lag eller föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen, ha utsläppsbegränsande anord- ningar som fungerar, 2.får typgodkännas enligt denna lag eller föreskrifter som medde- lats i anslutning till lagen, och 3.ska anses uppfylla de utsläppskrav som följer av denna lag eller föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen, om fordonet eller motorn omfattas av ett typgodkännande och annat inte följer av 15 § om bilägarens ansvar eller 19 och 20 §§ om brister i typgodkännande- förfarandet. Punkten 2 vilken egentligen borde lyda: förebygga att utsläpp skadar eller orsakar olägenheter för människors hälsa eller miljön borde pla- ceras i 36 § där andra bemyndiganden av liknande art finns upptagna. Därvid borde övervägas om inte bemyndigandet i 36 § 1 har samma tillämpningsområde som bemyndigandet i punkten 2. Med hänsyn till vad som föreskrivs i 11 § 2 och 3 framstår den före- slagna bestämmelsen i 16 § som obehövlig. Enligt punkten 1 ansvarar en tillverkare, som har ansökt om eller fått ett typgodkännande enligt denna lag, inför godkännandemyndigheten för alla aspekter av typgodkännandeprocessen. För Lagrådet framstår punk- ten som nästintill obegriplig. Vad som menas med uttrycket för alla as- pekter av typgodkännandeprocessen är således höljt i dunkel. Menas med processen detsamma som förfarandet? Jfr typgodkännandeförfaran- de i 40 §. Ska ordet aspekter läsas som synpunkter och i så fall vad är prepositionen för avsedd att uttrycka? Av författningskommentaren framgår att den som ansöker om eller har fått ett typgodkännande är skyl- dig att underkasta sig viss kontroll för produktionsöverensstämmelse och kontroll av fordon i bruk i enlighet med vad som anges i paragrafen. Om det skulle vara något åt det hållet som punkten 1 är avsedd att uttrycka, måste den formuleras om så att innebörden blir tydlig för en läsare. 19, 21 och 22 §§ I 19 § regleras möjligheten för godkännandemyndigheten att återkalla typgodkännandet, om fordonet, motorn, systemet, komponenten, den separata tekniska enheten eller konverteringssatsen inte längre stämmer överens med den typ som myndigheten har godkänt. I författningskom- mentaren hänvisas till uttalanden i kommentaren till 11 § lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen om att myndigheten i första hand ska verka för att en åtgärdsplan upprättas och att rättelse sker genom tillverkarens försorg innan den mer drastiska åtgärden att åter- kalla typgodkännandet tillgrips. Endast om det är uppenbart att felet inte kommer att kunna åtgärdas bör ett återkallande ske utan att föregås av andra åtgärder. Möjligheten för godkännandemyndigheten att förelägga tillverkaren att utarbeta en åtgärdsplan för att avhjälpa bristerna regleras först i 21 § och följs i 22 § av en bestämmelse om myndighetens prövning och god- kännande av denna plan. För att underlätta läsbarheten bör nämnda para- grafer tas upp i samma ordning som i lagen om motorfordons avgas- rening och motorbränslen, dvs. bestämmelserna om åtgärdsplaner och godkännandet av planerna bör föregå bestämmelsen om återkallelse. Paragraferna bör betecknas 19, 20 och 21 §§. Om avsikten är att en återkallelse ska föregås av en åtgärdsplan och på det sätt som i övrigt beskrivits i författningskommentaren bör detta komma till tydligare uttryck i lagtexten. Av bestämmelserna bör då fram- gå att godkännandemyndigheten får återkalla typgodkännandet om ett föreläggande enligt 19 § inte följs av tillverkaren och att sådan åter- kallelse också får ske om tillverkaren inte följer en godkänd åtgärdsplan. Det behövs möjligen också en bestämmelse om att återkallelse får ske utan att tillverkaren har beretts tillfälle att utarbeta en åt- gärdsplan, om det är uppenbart att felet inte kommer att kunna avhjälpas. Kompletterande bestämmelser i nämnda avseenden bör övervägas i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Termen tillverkaren förekommer i ett stort antal paragrafer i den före- slagna lagen. I vissa fall är den som tillverkar t.ex. en komponent sanno- likt en annan än den som tillverkar motorfordonet eller motorn. Vanligt- vis är det tillverkaren av en produkt som är adressaten för ett eventuellt bevis om att produkten är godkänd. Mot bakgrund av de föreslagna be- stämmelserna om bl.a. tillverkarens ansvar, åtgärdsplaner och förfarandet vid återkallelse av typgodkännanden uppkommer fråga om det, i fall med olika tillverkare av motorfordon och särskilda produkter, är tillverkaren av motorfordonet eller tillverkaren av produkten som är adressaten för ett typgodkännande och en eventuell återkallelse av ett sådant godkännande. Frågan behöver klargöras i den fortsatta beredningen av lagstiftnings- I fråga om termen fordon i 19 och 21 §§ hänvisas till vad Lagrådet anfört under 8 §. I paragrafen föreskrivs att ett typgodkännande av fordon upphör att gälla när tillverkningen av den godkända fordonstypen, varianten eller ver- sionen slutgiltigt och frivilligt har upphört eller när giltighetstiden för godkännandet har gått ut. Lagrådet ifrågasätter om inte varianten eller versionen och orden och frivilligt i punkten 1 kan utgå. vidare ifrågasättas om inte typgodkännanden av motorer, system, kompo- nenter, separata tekniska enheter och konverteringssatser också bör upp- höra i de situationer som anges i paragrafen. Med den föreslagna lydelsen omfattas inte dessa fall. Frågan bör övervägas i det fortsatta lagstiftnings- När det gäller termen fordon hänvisas till vad Lagrådet anfört under 8 §. Mot bakgrund av vad som anförts ovan bör paragrafen placeras efter bestämmelsen om återkallelse och betecknas 22 §. Rubriken till 23 § Lydelsen av rubriken är missvisande och innefattar även tillverkarens an- svar gentemot det allmänna, vilket regleras i föregående paragrafer. rådet föreslår att rubriken ges lydelsen Tillverkares ansvar gentemot en Den föreslagna paragrafen tycks ha fått ett missvisande innehåll. Lagrådet uppfattat saken är avsikten att uttrycka att tillverkaren är an- svarig endast om fordonet är och inte har körts längre än Detta kan förslagsvis formuleras på följande sätt: Bestämmelserna i 2430 §§ gäller endast i fråga om personbilar, lätta lastbilar och lätta bussar som inte är äldre än och inte har körts Lagrådet föreslår att begreppet EU-förordningarna placeras före Paragrafen motsvarar i huvudsak 17 § i lagen om motorfordons avgas- rening och motorbränslen men har när det gäller punkten 1 fått en annor- Med den nya skrivningen kan ifrågasättas om inte formuleringen om bilägarens bristande underhåll omfattar även van- vård i punkten 5. Frågan bör övervägas i det fortsatta lagstiftnings- arbetet. Bestämmelsen är i första punkten en s.k. rättighetsregel. I den andra punkten anges inte någon rättighet utan tvärtom avsaknaden av en sådan. Den andra punkten klargör i själva verket en viktig begränsning av första punkten. Enligt Lagrådets mening är det olämpligt att slå ihop de två reg- lerna till en enda regel. Rättighetsregeln i första punkten bör bilda en egen regel och regeln i andra punkten liksom är fallet i 18 § nuvarande lag bör bli en självständig kompletterande regel. Liksom i 26 § har två bestämmelser i nuvarande lag (19 §) slagits ihop till en bestämmelse. Detta leder till att vad som föreskrivs i andra punk- ten inte passar in på vad som föreskrivs inledningsvis. Om dessa båda partier läses i en följd skulle innebörden bli att i fråga om en tillverkares skyldigheter den som för tillverkarens räkning yrkesmässigt för in bilar till ansvarar solidariskt med tillverkaren. Enligt Lagrådets mening borde punkten 1 bilda en regel och punkten 2 en annan. Lagrådet föreslår att paragrafen förenklas och förslagsvis får följande lydelse: I fråga om bilar som har ändrats med en konverteringssats ska skyldigheterna enligt 2326, 28 och 29 §§ gälla den som tillverkat eller för tillverkarens räkning yrkesmässigt för in konverteringssatser, om felet beror på konverteringssatsen. Enligt paragrafen ska föreskrivas att klassificeringen enligt 3133 §§ görs av den myndighet som regeringen bestämmer. Någon motsvarighet till bestämmelsen finns inte i nuvarande lag. Det framgår inte av författ- ningskommentaren vad syftet med regeln egentligen är. Regeringen äger inom ramen för sin s.k. restkompetens enligt 8 kap. 13 § första stycket 2 regeringsformen utse den myndighet som ska vara klassificeringsmyn- dighet, varför regeln inte kan vara avsedd att utgöra en kompetensregel. Om regeln är tänkt att innehålla en viss information för läsaren, kommer denne ändå inte att få reda på vilken denna myndighet är utan får i stället gå till den ifrågavarande förordningen för att få kunskap härom. Med hänsyn till det anförda finner Lagrådet att bestämmelsen knappast fyller någon uppgift. Eftersom det i bestämmelsen avsedda föreläggandet får förenas med vite, bör bestämmelsen utformas så att föreläggandena kommer att uppfylla sedvanerättsliga krav på vitesförelägganden. Bestämmelsen innebär att godkännandemyndigheten får förelägga en tillverkare att fullgöra sin skyldighet enligt vissa artiklar i EU-förordningar. I praxis har inte godtagits sådana vitesförelägganden som enbart sanktionerar adressatens skyldighet att iaktta vad som föreskrivs i en författningsbestämmelse. Lagrådet vill därför föreslå att första meningen i paragrafen formuleras om på följande sätt: får förelägga en tillverkare att tillhanda- hålla sådan information om reparation och underhåll av fordon som följer av artiklarna 6 och 7 i förordning (EG) nr 715/2007 eller artikel 6 i förordning (EG) nr 595/2009. Under 12 § har närmare angetts hur 36 § borde justeras. I paragrafens första punkt föreskrivs bl.a. en skyldighet för den som salu- för viss utrustning att lämna tillträde till utrustningen och slutna ut- rymmen i utrustningen. Enligt Lagrådets mening är innebörden av denna regel oklar. I författningskommentaren anges att paragrafen har sin före- bild i 5 kap. 3 b § fordonslagen (2002:574). Lagrådet föreslår att para- grafen ges en formulering som närmare anknyter till hur förebilden i fordonslagen är utformad. Följande lydelse föreslås: Den som saluför motorfordon, motorer, system, komponenter, sepa- rata tekniska enheter, fordonsdelar eller annan utrustning till fordon ska på begäran av tillsynsmyndigheten 1.lämna tillträde till fordonen och slutna utrymmen i fordonen samt till lokaler och anslutande områden där fordonen eller utrust- ningen finns, samt 2.lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar, varu- prover och liknande som behövs för tillsynen. För att bättre avspegla gången i förfarandena bör den angivna ordningen i punkten 1 vara ett typgodkännandeförfarande, ett genomförande av en åtgärdsplan eller ett återkallandeförfarande. Enligt första stycket får en förvaltningsmyndighets beslut i enskilda fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Om avsikten med formuleringen i enskilda fall är att normbeslut dvs. beslut om att meddela föreskrift inte ska få överklagas, förefaller det mer ändamåls- enligt att i stället ha en uttrycklig överklaganderegel som gäller sådana beslut. Lagrådet föreslår att första stycket får följande lydelse: En förvaltningsmyndighets beslut enligt denna lag eller enligt före- skrifter som har meddelats i anslutning till lagen får överklagas hos Detta gäller dock inte beslut i ärenden som avses i 20 § första stycket 5 förvaltningslagen (1986:223). Enligt andra punkten gäller avgasreningskraven enligt den upphävda lagen för motorfordon och motorer som typgodkänts och registrerats före den nya lagens ikraftträdande. Lagrådet ifrågasätter om kravet på regi- strering ska finnas med. Vidare kan det övervägas om inte äldre avgas- reningskrav ska gälla även för system, komponenter, tekniska enheter och konverteringssatser som typgodkänts före den nya lagens ikraftträ- I fråga om formuleringen av lagens syfte hänvisar Lagrådet till det som anförts under 1 § förslaget till avgasreningslag. Vad gäller definitionen av begreppet drivmedel är det från språklig syn- punkt att märka att orden bränsle och energi har olika genus. får betydelse för böjningen av verbet avse i bisatsen. En möjlig utväg är att skriva: ett bränsle som är avsett för motordrift eller energi i annan form som också är avsedd för motordrift. Begreppet leverantör finns redan i den juridiska terminologin. vänds nämligen i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling med den innebörden att härmed menas den som på marknaden tillhandahåller varor eller tjänster eller utför byggentreprenader (se 2 kap. 11 § i lagen). Se också de på upphandlingsområdet tillämpliga författningarna lagen (2008:962) om valfrihetssystem och lagen (2010:536) om valfrihet hos Det är aldrig lyckat om ett juridiskt begrepp ges olika betydelser i rättstillämpningen. Genom att ändra benämningen i den föreslagna lagen skulle man kunna göra det möjligt att särskilja be- Således skulle man kunna benämna ifrågavarande begrepp drivmedelsleverantör och på så sätt markera en skillnad till upphand- Definitionerna av begreppen sommar och vinter bör förbättras från Således bör båda definitionerna inledas med ordet Vidare bör i sommardefinitionen inskjutas ordet den framför 1 Paragraferna innehåller specifikationer över vilka tekniska krav som gäller för bensin i olika miljöklasser. specifikationerna överförts från bilaga 2 till lagen om motorfordons avgasrening och motorbränslen. Vissa ändringar har dock gjorts i speci-