prop · GY0383 · 2011-03-16 00:00:00 — enstaka eller i samlingar. Tryckta kartor äldre än 200 Tryckta kartor äldre än 200 Arkiv och däri ingående Arkiv och däri ingående delar, som är , på delar, som är , på vilket underlag och i vilket medium vilket underlag och i vilket medium Samlingar och föremål från Samlingar och föremål från numismatiskt intresse samt föremål teknologins historia samt krigs- och konstnärers liv samt till händelser av nationell betydelse. och liknande märken, i enstaka exemplar eller i samlingar. Transportmedel som är äldre Transportmedel som är äldre Prop. Andra antikviteter som inte Andra antikviteter som inte Kulturföremålen i kategorierna A1 Kulturföremålen i kategorierna A1 A14 omfattas av denna lag bara om A14 som förts bort från en stat som ingår i EES omfattas av denna lag endast om deras värde motsvarar gränsvärdena under B. gränsvärdena under B. avses såvitt gäller föremål som har förts bort från en stat som ingår i EES endast föremål som är äldre Om föremålet har förts bort från en stat utanför EES är avses endast föremål som är äldre och A 13 avses endast föremål som än och inte tillhör är och inte tillhör inte förts bort från en stat utanför EES och har tillverkats av en eller flera medlemmar av en stam- eller traditionellt eller rituellt bruk inom till denna befolkning. B.Ekonomiska gränsvärden B. tillämpligt på vissa kategorier under tillämpliga på vissa kategorier - 1 (arkeologiska föremål) - 1 (arkeologiska föremål) - 2 (delar av minnesmärken) - 2 (delar av minnesmärken) - 8 (inkunabler och manuskript) - 8 (inkunabler och manuskript) - 11 (arkiv) - 11 (arkiv) - 4 (mosaiker och teckningar) - 4 (mosaiker och teckningar) - 5 (gravyrer) - 5 (gravyrer) - 7 (fotografier) - 7 (fotografier) - 10 (tryckta kartor) - 10 (tryckta kartor) - 3 a (akvareller) - 3 a (akvareller) - 6 (statyer) - 6 (statyer) - 9 (böcker) - 9 (böcker) - 12 (samlingar) - 12 (samlingar) - 13 (transportmedel) - 13 (transportmedel) - 14 (alla andra föremål) - 14 (alla andra föremål) - 3 (tavlor) - 3 (tavlor) Bedömningen av om villkoren för Bedömningen av om villkoren för ekonomiska värdet är det som ekonomiska värdet är det som föremålet har i den återkrävande föremålet har i den återkrävande Denna lag träder i kraft Förslag till lag om ändring i lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre att det skall införas en ny 9 § av följande lydelse. I stället för den tidsfrist som anges i 3 och 5 §§ gäller i fråga om föremål med ett särskilt betydande kulturellt värde en tidsfrist . 1.Denna lag träder i kraft den 2.I fråga om sådana förvärv som har gjorts före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser gälla. Remissinstanser som gavs tillfälle att yttra sig över betänkandet SOU 2005:3 Följande remissinstanser gavs tillfälle att yttra sig över betänkandet tillträde till Unidroitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål (SOU 2005:3). 20.Förenade Antik- och Konsthandlare () 24.Sveriges Konst- och () Sammanfattning1 av promemorian Nya kapitel i kulturminneslagen författningsändringar vid ett svenskt tillträde till om kulturföremål som stulits eller förts ut olagligt (Ds 2010:28) tillträde till Unidroitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål (SOU 2005:3). Utredningens förslag till författningsändringar syftade till att skulle kunna ansluta sig till om kulturföremål som stulits eller förts ut olagligt (konventionen). I denna promemoria har det arbetats vidare med utredningens förslag för att ytterligare utreda vilka författningsändringar som krävs och är lämpliga för ett svenskt tillträde till konventionen. Utredningen gjorde i betänkandet bedömningen att vid tillträde till konventionen bör anmäla att rådets direktiv /7/EEG av om återlämnande av kulturföremål som olagligen förts bort från en medlemsstats territorium (direktivet) ska tillämpas i förhållande till EES- staterna. Även i promemorian bedöms att en sådan anmälan bör göras. I promemorian föreslås att de bestämmelser som behövs vid ett svenskt tillträde till konventionen ska tas in dels i två nya kapitel i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (kulturminneslagen), dels i en ny bilaga till lagen. Bestämmelserna i det nya 7 kap. kulturminneslagen syftar till att tillgodose konventionens krav avseende återlämnande av kulturföremål som förts ut olagligt ur en stat. Bestämmelserna i det nya 8 kap. syftar till att tillgodose konventionens krav avseende stulna kulturföremål. Begreppet kulturföremål får i det nya 7 kap. kulturminneslagen en definition som i allt väsentligt överensstämmer med konventionens. I promemorian föreslås en huvudregel gällande kulturföremål som förts ut olagligt, innebärande att ett sådant föremål på begäran ska återlämnas till den återkrävande staten. Undantag från huvudregeln föreslås när kulturföremålet förts ut ur staten under upphovsmannens livstid eller från dennes död. Trots detta ska huvudregeln om återlämnande ändå tillämpas, om det aktuella kulturföremålet tillverkats av en eller flera medlemmar av en stam eller ursprungsbefolkning för befolkningens traditionella eller rituella bruk och fråga är om åter- lämnande av föremålet till den befolkningen. Huvudregeln om åter- lämnande är mer generös än vad konventionen kräver, medan undantags- regeln med dess begränsning överensstämmer med konventionskraven. Tvister enligt det nya 7 kap. kulturminneslagen föreslås utgöra dispositiva tvistemål, vilket gör det möjligt att uppfylla konventionens krav på att skiljeförfarande ska kunna utnyttjas. Tvistemål enligt 6 kap. utgör indispositiva tvistemål. De föreslås framöver i stället utgöra dispositiva tvistemål. 1 Hämtad ur promemorian, s. 9 ff. Ersättning till godtroende innehavare som enligt 7 kap. kulturminnes- lagen får lämna ifrån sig ett kulturföremål föreslås kunna utgå såväl till den som innehar föremålet för egen räkning som till den som innehar föremålet för annans räkning. föreslås få en uttrycklig och exklusiv behörighet att i utlandet föra svenska statens talan om återlämnande då ett kulturföremål olagligt förts ut från . ges däremot inte möjlighet att överklaga beslut enligt de nya 7 och 8 kap. kulturminneslagen och den nu gällande behörigheten att överklaga beslut enligt 6 kap. föreslås upphöra. Utökade tidsfrister för återkrav och lösen av stulna föremål föreslås i det nya 8 kap. kulturminneslagen. De utökade tidsfristerna föreslås begränsas till föremål som utgör kulturföremål enligt den definition begreppet har i 7 kap. kulturminneslagen och som har stulits utomlands i en konventionsstat. Detta innebär att tidsfristerna inte föreslås utökas i vidare utsträckning än vad konventionen kräver och att de således endast gäller vid vissa internationella förhållanden. I 8 kap. kulturminneslagen föreslås vidare en bestämmelse som kompletterar 2 § lagen (1986:796) om godtrosförvärv och som anger vilka omständigheter som särskilt kan beaktas vid bedömningen av om en förvärvare av ett kulturföremål var i god tro. Vid ett svenskt tillträde till konventionen föreslås att den ska anmäla att en begäran om återlämnande av kulturföremål kan framställas direkt vid allmän domstol eller hos behörig kronofogdemyndighet. Författningsändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Detta ska ske när konventionen träder i kraft för , vilket blir efter den dag deponerat sitt ratifikationsinstrument. Övergångsbestämmelser föreslås till ändringen i kulturminneslagen, med innebörden att bestämmelsen i 8 kap. 3 § inte ska tillämpas i fråga om sådana förvärv som har gjorts före ikraftträdandet. Förslagen i promemorian bedöms inte medföra några nämnvärda konsekvenser i de avseenden som anges i kommittéförordningen (1998:1474) eller för miljön. Författningsförslaget i promemorian Ds 2010:28 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. dels att nuvarande bilaga ska betecknas bilaga A, dels att 1 kap. 2 §, 6 kap. 2, 3, 7 och 14 §§ samt rubriken till 6 kap. ska ha följande lydelse, dels att två nya kapitel, 7 kap. och 8 kap., och en ny bilaga, bilaga B, införs av följande lydelse. I denna lag finns bestämmelser om ortnamn, fornminnen, byggnadsminnen och kyrkliga kulturminnen samt om utförsel och återlämnande av kulturföremål. har tillsyn över kulturminnesvården i länet. vården i landet. vården i landet. ämbetet får överklaga beslut av ämbetet får överklaga beslut av enligt denna lag. enligt 1-5 kapitlet i denna lag. bort från en stat som ingår i EES Med ett kulturföremål avses i Med ett kulturföremål avses i detta kapitel ett föremål som detta kapitel ett föremål som 1. i den stat det förts bort från 1. i den stat det förts bort från betraktas som en nationell skatt av betraktas som en nationell skatt av konstnärligt, historiskt eller arkeo- konstnärligt, historiskt eller arkeo- logiskt värde enligt lagar eller logiskt värde enligt lagar eller förenliga med artikel 36 i förenliga med artikel 36 i Fördraget om Europeiska unionens 2. tillhör någon av de kategorier 2. tillhör någon av de kategorier 1Senaste lydelse 2000:265. 2Senaste lydelse 1994:1523. som anges i bilagan till denna lag som anges i bilaga A till denna lag eller är en integrerad del av institution eller en integrerad del av institution eller en integrerad del av en offentlig samling och upptagen i en offentlig samling och upptagen i museum, ett arkiv eller en museum, ett arkiv eller en Med en offentlig samling avses en samling som ägs av en stat som avses i 1 §, en lokal eller regional myndighet i en sådan stat, eller en offentlig institution i en sådan stat vilken ägs eller till stor del finansieras av staten eller av en lokal eller regional myndighet. Med att ett kulturföremål olagligt Med att ett kulturföremål olagligt förts bort avses att föremålet förts förts bort avses i detta kapitel att från en stats territorium i strid med den statens regler till skydd för 1. förts från en stats territorium i nationella skatter, eller att efter en strid med den statens regler till skydd för nationella skatter, eller föremålet inte har återlämnats eller 2. efter en tidsbegränsad laglig något annat villkor för bortförseln bortförsel inte har återlämnats eller något annat villkor för bortförseln återlämnas är den som innehar återlämnas är den som innehar berättigad till skälig ersättning av berättigad till skälig ersättning av anskaffandet av föremålet och i anskaffandet av föremålet och i fråga om hur föremålet förts bort fråga om hur föremålet förts bort från den återkrävande staten. från den återkrävande staten. som förvärvat föremålet genom arv, som förvärvat föremålet genom arv, testamente, eller gåva är berättigad testamente, gåva eller bodelning är till ersättning endast om den som berättigad till ersättning endast om föremålet förvärvats från skulle ha den som föremålet förvärvats från skulle ha varit det. 3Senaste lydelse 1994:1523. 4Senaste lydelse 1994:1523. Vid rättegången i mål enligt detta Vid rättegången i mål enligt detta Bilaga 7 kapitel tillämpas vad som är kapitel tillämpas vad som är tvistemål där förlikning är tillåten. Vid handläggningen av frågor som avses i 8 och 11 §§ gäller lagen (1996:242) om domstolsärenden. Om inte annat sägs i detta kapitel avgörs frågan om behörig domstol enligt 10 kap. . I rättegång om återlämnande kan ersättning enligt 7 § yrkas utan stämning. Över återlämnande och ersättning får i samma rättegång dömas endast i ett sammanhang. 7 kap. Återlämnande av kulturföremål som olagligt förts ut från en stat utanför EES som har tillträtt 1 § Ett kulturföremål som finns i och som efter den XX 20XX (=datum då konventionen trätt i kraft i ) olagligt förts ut från en stat utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) som har tillträtt av , ska på begäran återlämnas till den återkrävande staten. Föremålet ska dock inte återlämnas om föremålet förts ut ur staten under upphovsmannens livstid eller från dennes död. Andra stycket tillämpas inte i fråga om ett kulturförmål som har tillverkats av en eller flera medlemmar av en stam eller urspungsbefolkning för befolkningens traditionella eller rituella bruk och föremålet ska återlämnas till befolkningen. 2 § Med ett kulturföremål avses i detta kapitel ett föremål som är av betydelse för arkeologin, förhistorien, historien, litteraturen, konsten eller vetenskapen och som tillhör någon av de kategorier som anges i bilaga B till denna lag. 3 § Med att ett kulturförmål olagligt förts ut avses i detta kapitel att föremålet 1.förts ut från en stats territorium i strid med den statens regler om utförsel av kulturförmål som har till syfte att skydda statens kulturarv, eller 2.efter en tidsbegränsad laglig utförsel inte har återlämnats eller något annat villkor för utförseln har överträtts. 5 Senaste lydelse 1996:264. 4 § Den stat från vars territorium kulturföremålet olagligt förts ut kan vid allmän domstol väcka talan om återlämnande. Talan ska riktas mot den som innehar föremålet. Till en ansökan om stämning i mål som avses i första stycket ska fogas dels en handling som beskriver föremålet och som anger att det är ett kulturföremål, dels en förklaring av den behöriga myndigheten i den återkrävande staten om att föremålet olagligt har förts ut. Är annan än den som innehar föremålet ägare, ska domstolen, om ägaren är känd, underrätta honom om att talan väckts. Detsamma gäller i fråga om den som har en särskild rätt till föremålet. 5 § Domstolen får på ansökan av den stat från vars territorium ett kulturföremål olagligt förts ut besluta om säkerhetsåtgärd beträffande föremålet. Därvid ska bestämmelserna i 15 kap. 2, 5, 7, 8 och 10 §§ tillämpas. Med bättre rätt till viss egendom ska i det sammanhanget avses rätt att få egendom återlämnad. 6 § Talan om återlämnande ska väckas från det att den återkrävande staten fick kännedom om föremålets belägenhet och om vem som innehade det. Talan får dock inte väckas senare än efter det att föremålet olagligt fördes ut. Om utförseln är olaglig när talan väcks, ska talan ogillas. 7 § Om ett kulturföremål ska återlämnas är den som innehar föremålet berättigad till skälig ersättning av den återkrävande staten, om innehavaren visat vederbörlig omsorg och uppmärksamhet vid anskaffandet av föremålet och i fråga om hur föremålet förts ut från den återkrävande staten. Den som förvärvat föremålet genom arv, testamente, gåva eller bodelning är berättigad till ersättning endast om den som föremålet förvärvats från skulle ha varit det. 8 § Vid rättegången i mål enligt detta kapitel tillämpas vad som är föreskrivet i om tvistemål där förlikning är tillåten. I rättegång om återlämnande kan ersättning enligt 7 § yrkas utan stämning. Över återlämnande och ersättning får i samma rättegång dömas endast i ett sammanhang. 9 § I mål enligt detta kapitel gäller i fråga om rättegångskostnaderna 18 kap. med följande ändringar. Om den återkrävande statens motpart inte insett eller bort inse att föremålet olagligt förts ut, ska den återkrävande staten svara för kostnaderna vid tingsrätten. Detsamma gäller under sådana omständigheter kostnaderna i högre rätt, om de har orsakats av att staten överklagat. För kostnad som avses i 18 kap. 6 § svarar dock alltid den part som orsakat 10 § Den återkrävande staten svarar för kostnaderna för verkställigheten av en dom om återlämnande av ett kulturföremål. 11 § Om ett kulturföremål som olagligt förts ut från en stat återlämnats, ska äganderätten till föremålet bestämmas enligt den återkrävande statens 8 kap. Återlämnande av kulturföremål som stulits utomlands i en 1 § För föremål som utgör kulturföremål enligt den definition begreppet har i 7 kap. och som har stulits utomlands i en stat som tillträtt Unidroit- konventionen av gäller lagen (1986:796) om godtrosförvärv med de avvikelser som anges i 2 och 3 §§. 2 § Vid bedömningen av om förvärvaren var i god tro enligt 2 § lagen om godtrosförvärv kan följande särskilt beaktas: 2.vilket pris som har betalats, 3.om förvärvaren gjort efterforskningar i register över stulna kulturföremål eller annan relevant dokumentation, 4.om förvärvaren konsulterat tillgängliga organ, eller 5.om förvärvaren på annat sätt vidtagit sådana åtgärder som en aktsam och omsorgsfull person skulle ha gjort med hänsyn till omständigheterna. 3 § I stället för de tidsfrister som anges i 3 och 5 §§ lagen om godtrosförvärv ska tidsfrister gälla. De kategorier som avses i 7 kap. 2 § är följande. 1.Sällsynta zoologiska, botaniska, mineralogiska och anatomiska exemplar eller samlingar samt föremål av paleontologiskt intresse. 2.Föremål med historisk anknytning, innefattande vetenskapens och teknologins historia samt krigs- och samhällshistoria, föremål med anknytning till nationella ledares, filosofers, vetenskapsmäns och konstnärers liv samt till händelser av nationell betydelse. 3.Fynd från tillåtna eller otillåtna arkeologiska utgrävningar eller från arkeologiska upptäckter. 4.Delar av konstnärliga eller historiska monument eller fasta fornlämningar som tagits sönder. 5.Antikviteter som är äldre än , såsom inskriptioner, mynt och graverade sigillstämplar. Föremål av etnologiskt intresse. Föremål av konstnärligt intresse, såsom - tavlor, målningar och teckningar som gjorts helt för hand, oavsett underlag och material, med undantag för industridesign och industritillverkade föremål som dekorerats för hand, - originalverk i form av statyer och skulpturer, oavsett material, - gravyrer, tryck och litografier i original, eller - konstnärliga assemblage och montage i original, oavsett material. 8.Enstaka exemplar eller samlingar av sällsynta handskrifter och inkunabler, äldre böcker, dokument och publikationer av särskilt intresse, t.ex. historiskt, konstnärligt, vetenskapligt eller litterärt intresse. 9.Frimärken eller stämpelmärken och liknande märken, i enstaka exemplar eller i samlingar. 10.Arkiv, inklusive samlingar av ljudupptagningar, fotografier och filmupptagningar. 11.Möbler som är äldre än och äldre musikinstrument. 1.Denna lag träder i kraft den 2.Bestämmelsen i 8 kap. 3 § ska inte tillämpas i fråga om sådana förvärv som har gjorts före ikraftträdandet. Förslag till förordning om ändring i förordningen (1988:1188) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1988:1188) om kulturminnen m.m. att det i förordningen införs en ny paragraf, 35 b §, av följande lydelse. återlämnande av sådana kultur- föremål som avses i 6 och 7 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen Denna förordning träder i kraft Remissinstanser som gavs tillfälle att yttra sig över promemorian Ds 2010:28 Följande remissinstanser gavs tillfälle att yttra sig över promemorian Nya kapitel i kulturminneslagen författningsändringar vid ett svenskt tillträde till om kulturföremål som stulits eller förts ut olagligt (Ds 2010:28). 5.Brottsförebyggande rådet () 6.Göteborgs universitet () 18.Statens museer för världskultur 27.Förenade Antik- och Konsthandlare () 28.Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) 32.Sveriges Konst- och () Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.1 dels att nuvarande bilaga ska betecknas bilaga 1, dels att 1 kap. 2 §, 6 kap. 27 och 14 §§ samt rubriken till 6 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 6 kap. 14 a §, två nya kapitel, 7 och 8 kap., samt en ny bilaga, bilaga 2, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse I denna lag finns bestämmelser om ortnamn, fornminnen, byggnadsminnen och kyrkliga kulturminnen samt om utförsel och återlämnande av kulturföremål. har tillsyn över kulturminnesvården i länet. överklaga beslut av domstol eller överklaga beslut av domstol eller annan myndighet enligt denna lag. annan myndighet enligt 15 kap. 6 kap. Återlämnande av kultur- föremål som olagligt förts bort från en stat som ingår i EES Med ett kulturföremål avses i detta kapitel ett föremål som 1. i den stat det förts bort från 1. i den stat det förts bort från betraktas som en nationell skatt av betraktas som en nationell skatt av som är förenliga med artikel 36 i som är förenliga med artikel 36 i 1 Lagen omtryckt 2002:620. 2. tillhör någon av de kategorier unionens funktionssätt, och 2. tillhör någon av de kategorier som anges i bilagan till denna lag som anges i bilaga 1 till denna lag eller är en integrerad del av eller är en integrerad del av inventarierna hos en kyrklig institution eller en integrerad del institution eller en integrerad del av en offentlig samling och av en offentlig samling och hos ett museum, ett arkiv eller en hos ett museum, ett arkiv eller en Med en offentlig samling avses en samling som ägs av en stat som avses i 1 §, en lokal eller regional myndighet i en sådan stat, eller en offentlig institution i en sådan stat vilken ägs eller till stor del finansieras av staten eller av en lokal eller regional myndighet. Med att ett kulturföremål olagligt förts bort avses att föremålet förts från en stats territorium i strid med den statens regler till skydd för nationella skatter, eller att efter en tidsbegränsad laglig bortförsel föremålet inte har återlämnats eller något annat villkor för bortförseln har överträtts. Med att ett kulturföremål olagligt förts bort avses i detta kapitel att 1. föremålet förts från en stats territorium i strid med den statens regler till skydd för nationella skatter, eller 2. föremålet efter en tidsbegränsad laglig bortförsel inte har återlämnats eller något annat villkor för bortförseln har över- trätts. Den stat från vars territorium kulturföremålet olagligt förts bort kan vid allmän domstol väcka talan om återlämnande. Talan skall riktas mot den som innehar föremålet. Till en ansökan om stämning i mål som avses i första stycket skall fogas dels en handling som beskriver föremålet och som anger att det är ett kulturföremål, dels en förklaring av den behöriga myndigheten i den återkrävande staten om att föremålet olagligt har förts bort. Är annan än den som innehar föremålet ägare, skall domstolen, om ägaren är känd, underrätta honom om att talan väckts. Den stat från vars territorium kulturföremålet olagligt förts bort får vid allmän domstol väcka talan om återlämnande. Talan ska riktas mot den som innehar föremålet. Till en ansökan om stämning i mål som avses i första stycket ska fogas dels en handling som beskriver föremålet och som anger att det är ett kulturföremål, dels en förklaring av den behöriga myndigheten i den återkrävande staten om att föremålet olagligt har förts bort. Är någon annan än den som innehar föremålet ägare till det, ska domstolen, om ägaren är känd, underrätta honom eller henne om Detsamma gäller i fråga om den att talan väckts. som har en särskild rätt till fråga om den som har en särskild rätt till föremålet. Domstolen får på ansökan av den stat från vars territorium ett kulturföremål olagligt förts bort besluta om säkerhetsåtgärd beträffande föremålet. Därvid skall bestämmelserna i 15 kap. 2, 5, 7, 8 och 10 §§ tillämpas. Med bättre rätt till viss egendom skall i det sammanhanget avses rätt att få egendom återlämnad. Domstolen får på ansökan av den stat från vars territorium ett kulturföremål olagligt förts bort besluta om säkerhetsåtgärd beträffande föremålet. I sådana fall ska 15 kap. 2, 5, 7, 8 och 10 §§ tillämpas. Med bättre rätt till viss egendom ska i det sammanhanget avses rätt att få egendom återlämnad. Talan om återlämnande skall väckas från det att den återkrävande staten fick kännedom om föremålets belägenhet och om vem som innehade det. Talan får dock inte väckas senare än efter det att föremålet olagligt fördes bort. I fråga om föremål som enligt 2 § tillhör en offentlig samling och kyrkliga föremål som har ett särskilt skydd enligt det återkrävande landets lag, får dock talan väckas efter bortförseln. Om bortförseln är olaglig när talan väcks, skall talan ogillas.