prop · GY03129 · 2011-04-14 00:00:00 — Enligt andra stycket gäller dock 3 § om skyldigheten för svenska myndigheter att följa användningsbegränsande villkor som andra stater ställer upp även i för- hållande till andra stater än dem som anges i första stycket. Regeringen anser att svenska myndigheter på motsvarande sätt bör kunna ställa upp användningsbegränsande villkor i förhållande till andra stater än med- lemsstater i Europeiska unionen, , och . Det mesta talar också för att avsikten när bestämmelsen föreslogs och genomfördes aldrig var att begränsa möjligheten till endast vissa stater utan att bestäm- melsen skulle vara generellt tillämplig. Hänvisningen i 1 § andra stycket bör därför omfatta även 3 a §. Regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna ska träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: Av artikel 36.1 i rådsbeslutet följer att det automatiserade uppgiftsutbytet ska börja tillämpas . De föreslagna lagändringarna bör därför träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behövs inte. Regeringens bedömning: De kostnader som förslagen kan ge upphov till kan finansieras inom befintliga anslag. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Datainspektionen är den enda remissinstans som har yttrat sig särskilt över promemorians bedömning. Myndigheten delar inte bedömningen att dess uppgifter med anledning av rådsbeslutet kan finansieras inom befintligt anslag. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 34 i rådsbeslutet ska de driftskostnader som de nationella myndigheterna ådrar sig i sam- band med genomförandet och tillämpningen av detta belasta varje med- lemsstats budget. De myndigheter vars verksamhet berörs av det nya informationsutbytet är framför allt , men också Transportstyrelsen och . Genomförandet av rådsbeslutet förutsätter inte att några nya register skapas, eftersom det redan förs register över de uppgifter som informa- tionsutbytet omfattar. Några kostnader för nya databaser uppstår därför inte. Däremot torde genomförandet kräva en viss anpassning av registren för att möjliggöra automatiska sökningar och jämförelser i dem. Det rör sig dock om en mindre och väl avgränsad mängd uppgifter som är skyldigt att ge andra medlemsstater tillgång till. Anpassningskostna- derna bör därför bli begränsade. Merparten av kostnaderna kan förväntas uppstå i samband med den initiala tekniska översynen av befintliga system och när registren anpassas till det gränsöverskridande uppgifts- utbyte som rådsbeslutet föreskriver. Med hänsyn till att Transportstyrel- sen redan deltar i informationsutbyte genom EUCARIS, vilket är den tekniska plattform som ska användas även för utbyte av fordonsuppgifter enligt rådsbeslutet (se avsnitt 11.2), bör myndighetens anpassningskost- nader bli relativt begränsade. En generell effekt av rådsbeslutet blir ett ökat antal förfrågningar och kontakter. Dessa kommer att hanteras av kontaktstället, dvs. Rikspolis- styrelsen, utom när det gäller inkommande förfrågningar avseende for- donsuppgifter. En viss arbetsökning kan bli följden, men ersätts en del av dagens mer omständliga hantering i styrelsens uppgift som kon- taktyta mellan polismyndigheter och åklagare å ena sidan och och Europol å den andra av automatiska sökförfaranden. Dessa föränd- ringar bör i kostnadshänseende kunna ta ut varandra. Transportstyrelsen ska som kontaktställe automatiskt besvara de sök- ningar som görs från utländska kontaktställen och registrera dessa. Både besvarandet av sökningar och registreringsskyldigheten kommer att ske helt automatiskt. När väl den tekniska anpassningen av vägtrafikregistret är gjord bör myndighetens kostnader som kontaktställe därför vara mycket begränsade. Det är som konstateras i promemorian svårt att beräkna hur många sök- ningar i svenska register som kan bli följden när rådsbeslutet har genom- förts i alla delar. Den eventuella ökningen av driftskostnaderna torde dock bli mycket begränsad. Mot vissa ökade kostnader ska ställas de fördelar i stort som genom- förandet av rådsbeslutet innebär för svensk del. Ett förbättrat informa- tionsutbyte samt enklare och snabbare tillgång till utländska uppgifter om DNA-profiler, fingeravtryck och fordon kommer att effektivisera polisens och andra brottsbekämpande myndigheters arbete. Datainspektionen får i viss utsträckning ökade tillsynsuppgifter. In- spektionen har påpekat att dessa uppgifter inte kan finansieras inom be- fintliga anslag. Det merarbete som de ökade tillsynsuppgifterna kommer att medföra för Datainspektionen bedöms rymmas inom ordinarie bud- getramar. Regeringen kommer dock att följa utvecklingen. Sammantaget bedöms kostnaderna kunna finansieras inom myndig- heternas befintliga anslag. 16.1Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622) 1 § Denna lag gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter i polisens verksamhet och i polisverksamhet vid Ekobrottsmyn- digheten för att 1.förebygga brott och andra störningar av den allmänna ordningen och säker- heten, 2.övervaka den allmänna ordningen och säkerheten, hindra störningar därav samt ingripa när sådana har inträffat eller 3.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som hör under allmänt åtal. Lagen gäller också behandling av sådana uppgifter som avses i 25 och 26 §§. Lagen gäller inte för behandling av personuppgifter som företas med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister, lagen (2000:344) om Schengens informationssystem eller lagen (2006:444) om passagerarregister. I lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bestämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella överenskommelser. Om det i dessa författningar finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. I paragrafen regleras lagens tillämpningsområde och hur den förhåller sig till bl.a. personuppgiftslagen (1998:204). Ändringen har behandlats i avsnitt 7.2. Första, andra och tredje styckena är oförändrade. Av fjärde stycket, som är nytt, framgår att det i lagen (2000:343) och förordningen (2010:705) om internationellt polisiärt samarbete finns bes- tämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internatio- nella överenskommelser. Ett exempel på en sådan överenskommelse är Prümrådsbeslutet. Om det i dessa författningar finns bestämmelser som avviker från polisdatalagen, ska de bestämmelserna tillämpas i stället. I annat fall tillämpas polisdatalagens bestämmelser. 3 § I denna lag avses med underrättelseverksamhet: polisverksamhet som består i att samla, bearbeta och analysera information för att klarlägga om brottslig verksamhet har utövats eller kan komma att utövas och som inte utgör förundersökning enligt 23 kap. rätte- kriminalunderrättelseverksamhet: annan underrättelseverksamhet än den som bedrivs av Säkerhetspolisen, allvarlig brottslig verksamhet: verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller däröver, särskild undersökning: en undersökning i kriminalunderrättelseverksamhet som innebär insamling, bearbetning och analys av uppgifter i syfte att ge under- lag för beslut om förundersökning eller om särskilda åtgärder för att förebygga, förhindra eller upptäcka brott, DNA-analys: varje förfarande som kan användas för analys av deoxyribonu- kleinsyra i humant material, DNA-profil: resultatet av en DNA-analys som presenteras i form av siffror eller bokstäver, och fingeravtryck: fingeravtryck eller handavtryck. De begrepp som i övrigt används i denna lag har samma betydelse som i personuppgiftslagen (1998:204). Paragrafen innehåller definitioner av vissa begrepp som används i lagen. Ändringarna har behandlats i avsnitt 8.3.2 och 10.3.1. De fyra första definitionerna i första stycket är oförändrade. I definitionen av DNA-analys har ett tillägg gjorts för att tydliggöra att regleringen enbart omfattar DNA-analys av prov från en människa. Vid en DNA-analys undersöks en liten del av arvsmassan i syfte att få fram för individen unika identifikationsuppgifter. Samma definition finns i 2 kap. 3 § polisdatalagen (2010:361). Definitionen av DNA-profil är ny. En DNA-profil är resultatet av en DNA-analys. Begreppet ersätter uttrycket uppgifter om resultatet av DNA-analyser. En DNA-profil består av uppgifter som har tagits fram med hjälp av DNA-analys, dvs. analys av deoxyribonukleinsyra i an- tingen ett särskilt prov från humant biologiskt material (t.ex. blod, hår eller hudceller) eller från spår som innehåller sådant material och som har påträffats på eller i nära anslutning till en brottsplats. En DNA-profil får enbart presenteras i form av siffror eller bokstäver eller en kom- bination av siffror och bokstäver. Därmed går det inte att identifiera en person enbart med stöd av DNA-profilen. Samma definition finns i 2 kap. 3 § polisdatalagen (2010:361). I paragrafen definieras även fingeravtryck. Definitionen är densamma som i 2 kap. 3 § polisdatalagen (2010:361) och motsvarar vad som regist- reras , dvs. avtryck av fingrar eller hand. Det andra stycket är oförändrat. 22 § DNA-profiler får behandlas endast för att underlätta identifiering av per- soner i samband med utredning av brott. får föra register över DNA-profiler (, utredningsregistret och spårregistret) i enlighet med 2327 §§. DNA-profiler får även behandlas i förundersökningar och särskilda undersök- ningar eller om behandlingen behövs för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Paragrafen reglerar vilka register över DNA-profiler som får föras och för vilka ändamål. Ändringarna har behandlats i avsnitt 8.3.2 och 8.3.3. I första stycket har uppgifter om resultat av DNA-analyser ersatts av DNA-profil. En definition av DNA-profil finns i 3 § (se kommentaren till den paragrafen). Genom ändringen tydliggörs att det är DNA- profilen, som inte innehåller någon information om den registrerades personliga egenskaper, som registreras. De tre DNA-registren benämns i förtydligande syfte i bestämd form (, utredningsregistret och spårregistret). I andra stycket klargörs först att det är DNA-profiler som får behandlas i förundersökningar och särskilda undersökningar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av tillägget framgår att DNA-profiler också får behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Sådana förpliktelser finns i exempelvis artiklarna 3 och 4 i Prümråds- beslutet. Motsvarande ändamål anges i 2 kap. 7 § 3 och 4 kap. 1 § polisdatalagen (2010:361). Av 16 § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete framgår att ett utländskt kontaktställe får göra auto- Prop. 2010/11:129 matiska sökningar i de svenska DNA-registren. 23 § får innehålla DNA-profiler från prov som har tagits med stöd av 28 kap. och som avser personer som 1.genom lagakraftvunnen dom har dömts till annan påföljd än böter, eller 2.har godkänt ett strafföreläggande som avser villkorlig dom. Paragrafen reglerar tillsammans med 24 § innehållet i . I paragrafen har en ändring gjorts med anledning av definitionen i 3 § av begreppet DNA-profil (se kommentaren till den paragrafen). Härigenom tydliggörs att det är DNA-profilen som registreras och utgör det primära innehållet i registret. Vidare har benämningen på registret ändrats till bestämd form i konsekvens med ändringen i 22 §. Dessa ändringar har behandlats i avsnitt 8.3.2. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 2 § polisdatalagen (2010:361). 24 § En DNA-profil som registreras får endast ge information om identitet och inte om personliga egenskaper. Utöver DNA-profiler får innehålla uppgifter om vem analysen avser och i vilket ärende profilen har tagits fram samt brottskod. Paragrafen reglerar tillsammans med 23 § innehåll. Änd- ringarna har behandlats i avsnitt 8.3.2. I paragrafen har ändringar gjorts med anledning av definitionen i 3 § av begreppet DNA-profil (se kommentaren till den paragrafen). Härigenom tydliggörs att det är DNA-profilen som registreras. Vissa språkliga justeringar har också gjorts. Slutligen har det tydliggjorts att uppgifter om brottskoder får antecknas i registret. Med brottskod avses den kod som används för att framställa brottsstatistik och som anger vilket brott som den aktuella personen är dömd för. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 3 § polisdatalagen (2010:361). 24 a § får innehålla DNA-profiler från prov som har tagits med stöd av 28 kap. och som avser personer som är skäligen misstänkta för brott på vilket fängelse kan följa. Bestämmelserna i 24 § gäller också vid registrering i utredningsregistret. Paragrafen reglerar innehållet i utredningsregistret. Ändringarna i första stycket är av samma slag som i 23 § och har behandlats i avsnitt 8.3.2. I andra stycket har vissa språkliga justeringar gjorts. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 4 § polisdatalagen (2010:361). 25 § får innehålla DNA-profiler som har tagits fram under utred- ning av brott och som inte kan hänföras till en identifierbar person. Utöver DNA- profiler får spårregistret innehålla upplysningar som visar i vilket ärende profilen har tagits fram och brottskod. Paragrafen reglerar vad spårregistret får innehålla. Ändringarna har be- handlats i avsnitt 8.3.2. I paragrafen har en ändring gjorts med anledning av definitionen i 3 § av begreppet DNA-profil (se kommentaren till den paragrafen). Häri- genom tydliggörs att det är DNA-profilen som registreras och utgör det primära innehållet i registret. Vidare har benämningen på registret änd- rats till bestämd form i konsekvens med ändringen i 22 §. Vissa språkliga justeringar har också gjorts. Slutligen har det tydliggjorts att uppgifter om brottskoder får antecknas i registret. Med brottskod avses den kod som används för att framställa brottsstatistik och som anger vilket brott misstanken gäller. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 5 § polisdatalagen (2010:361). 26 § DNA-profiler i spårregistret får jämföras med DNA-profiler 1.som inte kan hänföras till en identifierbar person, 2.som finns i , eller 3.som kan hänföras till en person som är skäligen misstänkt för brott. DNA-profiler i spårregistret får också jämföras i andra fall om det är nödvän- digt för att fullgöra en internationell överenskommelse som efter riks- dagens godkännande har tillträtt eller om det följer av en EU-rättsakt. Paragrafen innehåller bestämmelser som begränsar användningen av uppgifter i spårregistret, som enbart innehåller DNA-profiler från oiden- tifierade personer. Ändringarna har behandlats i avsnitt 8.3.2 och 8.3.3. Första stycket är oförändrat i sak, men har ändrats med anledning av definitionen i 3 § av begreppet DNA-profil (se kommentaren till den para- grafen). Enligt det nya andra stycket får DNA-profiler jämföras med uppgifter i spårregistret om ett internationellt åtagande kräver det. Ett sådant finns i artikel 4 i Prümrådsbeslutet. Enligt den artikeln ska andra staters oidenti- fierade DNA-profiler efter en särskild överenskommelse automatiskt kunna jämföras med de referensuppgifter som finns i det svenska spår- registret. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 6 § polisdatalagen (2010:361). 27 a § Ett prov för DNA-analys som har tagits med stöd av 28 kap. rättegångs- balken, eller på begäran av en annan stat, ska förstöras senast efter det att provet togs. Paragrafen reglerar när DNA-prover ska förstöras. Det rör sig om prover som har tagits på personer med stöd av bestämmelserna om kropps- besiktning i 28 kap. eller på begäran av en annan stat. En enhetlig tidsgräns för när DNA-prov ska förstöras har införts. för DNA-analys ska förstöras senast efter det att provet Prop. 2010/11:129 togs. Kravet på förstöring omfattar såväl prov som har tagits enligt be- stämmelserna om förundersökning som motsvarande prov som tagits på begäran av en annan stat. Prov av sistnämnda slag kan tas med anledning av en framställning om rättslig hjälp i brottmål. Ändringarna har behandlats i avsnitt 9. Genom ändringarna motsvarar paragrafen 4 kap. 9 § polisdatalagen (2010:361). 29 § För att underlätta identifiering av personer i samband med brott får Riks- polisstyrelsen behandla uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister. Ett sådant register får användas för identifiering av okända personer även i andra fall. Sådana uppgifter som avses i första stycket får även behandlas i förunder- sökningar och särskilda undersökningar eller om behandlingen behövs för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Paragrafen reglerar för vilka ändamål uppgifter får behandlas i finger- avtrycks- och signalementsregister. Ändringarna har behandlats i avsnitt 10.3.2. Första stycket är oförändrat. I andra stycket anges först att fingeravtrycks- och signalementsupp- gifter får behandlas i förundersökningar och särskilda undersökningar. Av tillägget framgår att sådana uppgifter också får behandlas för att full- göra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Sådana förplik- telser finns i exempelvis artiklarna 8 och 9 i Prümrådsbeslutet. Mot- svarande ändamål anges i 2 kap. 7 § 3 och 4 kap. 11 § polisdatalagen (2010:361). Av 18 § lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete framgår att ett utländskt kontaktställe får göra automatiska sökningar i svenska fingeravtrycksregister. 31 § Uppgifter i fingeravtrycks- eller signalementsregister om en misstänkt per- son ska gallras när förundersökning eller åtal mot personen läggs ned eller när åtal ogillas. Uppgifterna får dock bevaras längre om andra uppgifter om den registrerade ska behandlas med stöd av 10 eller 11 §. När dessa uppgifter gallras ska även uppgifter i fingeravtrycks- och signalementsregister gallras. Om den registrerade döms ska uppgifterna i registret gallras senast vid den tid- punkt då uppgifterna gallras ur belastningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter som inte kan hänföras till en identifierbar person ska gallras senast efter registreringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1.mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2.folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket , 3.folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. Regeringen får meddela föreskrifter om gallring av uppgifter om den som har lämnat fingeravtryck enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Paragrafen reglerar gallring av uppgifter i fingeravtrycks- eller signale- mentsregister som behandlas med stöd av 29 och 30 §§. behandlats i avsnitt 10.3.1. I första och andra styckena har endast språkliga ändringar gjorts. I tredje stycket, som är nytt, regleras gallring av sådana fingeravtryck från oidentifierade personer som har säkrats i en brottsutredning, dvs. spår från en brottsplats. Sådana uppgifter ska enligt huvudregeln gallras senast efter registreringen. Undantag görs för uppgifter som hänför sig till utredningar om vissa brott. Det rör sig om sådana brott som reglerna om preskription inte är tillämpliga på enligt 35 kap. 2 § Då ska uppgifterna i stället gallras senast efter Motsvarande gallringsregel gäller enligt 4 kap. 14 § andra stycket polisdatalagen (2010:361). Regleringen motsvarar också vad som enligt 27 § polisdatalagen (1998:622) gäller för oidentifierade DNA-spår. Fjärde stycket är oförändrat. För de personregister som förs med Datainspektionens tillstånd gäller bestämmelserna i datalagen (1973:289) till och med . För ett sådant register ska dock 68 §§ gälla från ikraftträdandet. För fingeravtrycksregister ska dock samtliga bestämmelser i lagen gälla . Ändringen har behandlats i avsnitt 10.3.1. Bestämmelserna i polisdatalagen (1998:622) om fingeravtrycksregister har inte tillämpats. Det beror på att punkten 2 i övergångsbestäm- melserna till lagen medger att de personregister som vid lagens ikraft- trädande fördes med stöd av den numera upphävda datalagen (1973:289) och tillstånd av Datainspektionen får fortsätta att föras . Den tiden har förlängts och övergångsbestämmelserna gäller nu fram till och med . Ändringen i övergångsbestämmelserna innebär att polisdatalagens reg- ler från och med ikraftträdandet ska tillämpas på fingeravtrycksregister som för med tillstånd från Datainspektionen. Genom ändringen blir det möjligt att göra ändringar i regleringen av finger- avtrycksregister, vilket krävs för att Prümrådsbeslutet ska kunna genom- föras. 16.2Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) 2a § I lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bes- tämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella överens- kommelser. Om det i dessa författningar finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 7.2. Av paragrafen framgår att det i lagen (2000:343) och förordningen (2010:705) om internationellt polisiärt samarbete finns bestämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella överenskom- Ett exempel på en sådan överenskommelse är Prümrådsbeslutet. 2010/11:129 Om det i dessa författningar finns bestämmelser som avviker från polis- datalagen, ska de bestämmelserna tillämpas i stället. I annat fall tillämpas polisdatalagens bestämmelser, inklusive bestämmelserna i personuppgifts- lagen (1998:204) till vilka polisdatalagen hänvisar (2 kap. 2 §). 16.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbe- kämpande verksamhet 1 a § I lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete och i föreskrifter som regeringen har meddelat i anslutning till den lagen, finns det särskilda bes- tämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella överenskommelser om polisiärt samarbete. Om det i dessa författningar finns avvikande bestämmelser, ska de tillämpas i stället för bestämmelserna i denna lag. Paragrafen, som är ny, har behandlats i avsnitt 7.2. Av paragrafen framgår att det i lagen (2000:343) och förordningen (2010:705) om internationellt polisiärt samarbete finns bestämmelser om behandling av personuppgifter som följer av internationella överenskom- melser om polisiärt samarbete. Ett exempel på en sådan överenskommel- se är Prümrådsbeslutet. Om det i dessa författningar finns bestämmelser som avviker från lagen om behandling av uppgifter i brotts- bekämpande verksamhet, ska de bestämmelserna tillämpas i stället. I annat fall tillämpas bestämmelserna i lagen om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet, inklusive bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) till vilka lagen hänvisar (6 §). 16.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete 1 § Denna lag tillämpas på polisiärt samarbete mellan och andra med- lemsstater i Europeiska unionen samt , och , i den utsträck- ning i en internationell överenskommelse har gjort sådana åtaganden som avses i denna lag. Föreskrifterna i 3 och 3 a §§ gäller även i förhållande till andra stater än dem som anges i första stycket. I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Lagen är enligt första stycket, som är oförändrat, tillämplig på polisiärt samarbete mellan och andra medlemsstater i Europeiska unionen samt , och . Enligt andra stycket gäller 3 § även i förhållande till andra stater. Genom hänvisningen till 3 a § blir det möjligt att ställa upp användnings- begränsande villkor även i förhållande till andra stater än dem som anges i första stycket. Skälen till ändringen har beskrivits i avsnitt 13. Förhållandet till andra bestämmelser om personuppgiftsbehandling