prop · GY03105 · 2011-03-16 00:00:00 — har förhandlingar pågått om inrättandet av en europeisk kulturarvsmärkning på EU-nivå. Det förslag till organisation och administration av kulturarvsmärkningen som kommissionen har lagt fram liknar den struktur som finns för de europeiska kulturhuvud- städerna. Det innebär att medlemsstaterna nominerar platser och att urvalet görs av en expertpanel på EU-nivå. Förhandlingarna är i huvudsak avslutade i rådet förutom frågorna om beslutande instans och finansiering. Ramprogrammet för kultur 20072013 EU:s ramprogram för kultur, Kultur (20072013), omfattar alla konst- och kulturområden utom de audiovisuella medierna (film, tv och video). Programmet har tre övergripande mål: främjande av rörlighet för personer, främjande av rörlighet för konstnärliga produkter samt främjande av den interkulturella dialogen. Antalet länder uppgick till totalt 34 styck- Det totala beloppet som har fått ta del av 2009 inom EU:s kulturprogram (stöd till kulturprojekt, översättningsstöd och stöd till organisationer verksamma på europeisk nivå) uppgick till . Mottagare var bland andra Alfabeta bokförlag för översättningsstöd och Skådebanan för projektet , där konstnärer inom ramen för olika program för Kreativ Personal- och Organisations- Skr. 2010/11:105 utveckling, hjälper företag och organisationer med nya möjligheter att 47.2.1Direktivet om audiovisuella medietjänster har en kodifierad och mer lättillgänglig version av direktivet om audiovisuella medietjänster (2010/13/EU) antagits. Det nya direktivet ersätter de tidigare rättsakterna som genomförs i direktivet om gränsöver- skridande television (89/552/EEG). Innehållet i bestämmelserna har dock inte förändrats. Rådsslutsatser antogs om det europeiska digitala . Rådet underströk sitt engagemang för Europeana och relaterade insatser på området digitalisering, elektronisk tillgång och digitalt bevarande. De nya slutsatserna betonar bl.a. betydelsen av att urvalet och kvaliteten på det material som kulturinstitutionerna levererar till Europeana förbättras. var en av de största leverantörerna av innehåll till Europeana. Europeana har även lyfts fram inom ramen för den digitala agendan för . Kommissionen lade fram ett meddelande (KOM(2010)487 slutlig) om en ny strategi och handlingsplan för att hjälpa europeiska biografer att övergå till digital teknik och uppmuntra dem att visa fler europeiska filmer för att bredda utbudet för biobesökarna. Filmdistributionen kommer att inom till största delen att vara digital. Det gäller också svenska biografer. På grund av höga omställningskostnader finns risk för att vissa biografer slås ut, främst sådana på mindre orter. Rådsslutsatserna om möjligheter och utmaningar för den europeiska filmen i den digitala tidsåldern (2010/C 323/05) belyser motsvarande europeiska situation som den i . kunde därför stödja slutsatserna vid rådsmötet . Överläggning med kulturutskottet ägde rum och samråd i ägde rum och . 47.2.4 Det europeiska filmarvet Rådet antog även rådsslutsatser angående det europeiska filmarvet, inbegripet den digitala erans utmaningar (2010/C 24/01). Dessa handlar i huvudsak om filmarkivens roll i filmpolitiken t.ex. när det gäller insamling och deponering av filmer, bevarande och framställ- Skr. 2010/11:105 ande av digitala exemplar samt filmarkivens möjligheter att tillgänglig- göra filmarkiven i vissa avseenden. Bakgrunden till slutsatserna var kommissionens uppföljning av filmarvsrekommendation i medlemsstaterna, och rådets uppföljning av tidigare rådsslutsatser . Det är viktigt att de audiovisuella arkiven bevaras för framtiden, och att arkiven blir mer tillgängliga. Rättighetsfrågorna är i sammanhanget av stor betydelse. Eftersom slutsatserna tar hänsyn till dessa aspekter kunde stödja dem. Samråd ägde rum med , och . 47.2.5Programmet för ett säkrare Internet Programmet För ett säkrare Internet gäller för perioden 20092013 och syftar till att främja en säkrare användning av Internet för barn. Programmet går ut på att fördjupa kunskapen om barns användning av ny teknik samt att kartlägga och bekämpa de risker de är utsatta för. Utöver arbetet mot olagligt och skadligt innehåll, riktar sig programmet mot skadligt beteende. I har deltagit med . För perioden 20092010 fick ca för projektet genom programmet. 47.2.6Ramprogrammet Media 2007 (20072013) Ramprogrammet Media 2007 är EU:s stödprogram för film-, tv- och multimediebranschen. Programmet syftar till att stärka den europeiska audiovisuella sektorn bl.a. genom att stödja distributionen av audio- visuella verk inom och utanför EU samt att stärka konkurrenskraften genom finansieringsvägar och användandet av digital teknik. tilldelades svenska projekt ca , varav utgjorde stöd till producenter och distributionsstöd. 47.3Programmet Ett för medborgarna Programmet Ett för medborgarna löper 2013 och syftar till att överbrygga klyftan mellan medborgarna och EU:s institutioner samt att stärka sammanhållningen mellan européer. Kommissionen har genomfört en större utvärdering av programmet samt en öppen konsultation om programmets innehåll inför nästa programperiod. Både utvärderingen och konsultationen kommer att ligga till grund för ett förslag om programmets innehåll efter 2013. Kommissionen har föreslagit att en nationell kontaktpunkt ska sättas upp i varje land för att öka kunskapen om programmet och främja deltagande. Kommuner och Landsting (SKL) hade uppdrag av regeringen att vara kontaktpunkt i . 47.4.1Idrottens ställning inom EU I och med Lissabonfördragets ikraftträdande blev idrottspolitiken en formell del av EU-samarbetet eftersom unionen enligt fördraget ska bidra till att främja europeiska idrottsfrågor. Unionens kompetens på idrotts- området är av främjande karaktär och målen för unionens insatser ska vara att utveckla idrottens europeiska dimension. Fördragets idrotts- artikel ger däremot inte utrymme för en harmonisering av medlems- staternas nationella idrottspolitik. Detta är i linje med regeringens hållning avseende idrottsfrågor inom EU. Det informella idrottssamarbete som bedrivits inom EU spänner över ett brett politiskt fält. har särskilt frågan om idrottens särart och de rättsliga förutsättningarna för idrotten att bedriva sin verksamhet uppmärksammats. 47.4.2Icke rådsanknutet arbete på idrottsområdet fortsatte kommissionen sitt arbete med att genomföra hand- lingsplanen de ur vitboken om idrotten och EU . Kommissionen hanterade även den förberedande programverksam- het som sträcker sig över budgetåren 20092011. Denna program- verksamhet ska utvärderas inför ett eventuellt förslag om ordinarie programverksamhet 20142020. Det spanska ordförandeskapet arrangerade ett informellt sport- direktörsmöte samt ett informellt idrottsministermöte. Båda mötena fokuserade på den spanska ambitionen att skapa en strukturerad dialog med idrotten och den olympiska rörelsen. Det belgiska ordförandeskapet fokuserade främst på frågan om EU:s roll i världsantidopningsbyrån (). 47.4.3EU:s strukturerade dialog om idrott antog rådet en resolution som behandlar formerna för hur högnivåmöten mellan företrädare för och idrotten ska genom- föras. Dessa möten ska komplettera den dialog som redan existerar, t.ex. kommissionens årliga EU-idrottsforum. deltog aktivt i råds- arbetet och arbetade framgångsrikt för att varje ordförandeskap skulle ges flexibilitet att självt utforma högnivåmötenas dagordning och sammansättning. informerades och samråd med ägde rum . Idrottens roll som upphov till och pådrivande faktor för aktiv social integration antog rådet slutsatser om idrottens roll som upphov till och pådrivande faktor för aktiv social integration. Det belgiska ordförandeskapet prioriterade fattigdomsbekämpning och sociala frågor inom flera politikområden, även inom idrotten. deltog aktivt i arbetet med slutsatserna och hade många synpunkter på slutsatserna som inledningsvis inte respekterade idrottens självständighet i tillräcklig ut- sträckning. fick även bort skrivningar som förutsätter eventuella framtida EU-idrottsprogram. informerades och samråd med ägde rum . 47.4.5EU:s roll i det internationella arbetet mot dopning antog rådet slutsatser om EU:s roll i det internationella arbetet mot dopning. Slutsatserna innebär konkret att EU-samordning ska ske inför styrelsemötena i världsantidopningsbyrån () där regeringar har fem platser varav tre utses ur EU-kretsen. välkomnade att EU och särskilt kommissionen tar ett starkare och ett mer samlat grepp om dopningsproblematiken. I arbetet med slutsatserna har med framgång arbetat för att EU-koordinering endast ska ske i de frågor där nationell kompetens saknas. har betonat vikten av att den existerande koordineringsfunktionen i kan bestå i syfte att säkerställa att hela intressen och synpunkter tas tillvara. informerades och samråd med ägde rum . DEL 11 EU:S INSTITUTIONER EU måste företrädas av moderna, effektiva, öppna och medborgar- orienterade institutioner. Se avsnitt 2. har fortsatt beställt tolkning till rådsarbetsgrupperna i en relativt hög omfattning . använder ungefär hälften av det tilldelade ekonomiska anslaget för tolkning som står till vårt förfogande. Den nytillträdda kommissionen lade fram ett trettiotal strategiska initiativ och drog även upp riktlinjerna för den återstående mandatperioden. Kommissionens arbete var fokuserat kring fyra rubriker: hantering av den ekonomiska krisen, medborgaren i centrum, EU:s yttre åtgärder samt moderniseringen av EU:s arbetssätt. Kommissionen upprättar en resultattavla där de enskilda medlemsstaternas genomförande av s.k. inremarknadsdirektiv redovisas i procenttal. Medlemsstaterna har kommit överens om en politisk målsättning som innebär att mängden inremarknadsdirektiv som medlemsstaterna inte genomfört högst får uppgå till , och när det gäller direktiv som är försenade . För svensk del noterades det i höstens resultattavla att andelen utestående inremarknadsdirektiv uppgick till och att ett direktiv var försenat . I och med Lissabonfördragets ikraftträdande har kommissionen fått nya befogenheter att agera för att säkerställa att medlemsstaterna genomförande sker inom utsatt tid. Kommissionen kan, när det gäller genomföranden som anmälts , inom en och samma process inför få fastställt att medlemsstaten inte genomfört ett direktiv inom utsatt tid samt yrka ekonomiska sanktioner för att så inte skett. I praktiken betyder det att ekonomiska sanktioner kan utdömas snabbare än , då kommissionen var tvungen att föra två separata processer inför . har aldrig varit föremål för process om ekonomiska sanktioner för sent genomförda direktiv. Kommissionen övervakar att medlemsstaterna tillämpar och genomför på ett riktigt sätt. Om kommissionen anser att en medlemsstat inte uppfyller sina skyldigheter, kan den inleda ett s.k. överträdelse- förfarande. Överträdelseärenden kan röra antingen utebliven anmälan om genomförande av direktiv, eller felaktigt genomförande alternativt tillämpning av EU-rätt. Överträdelseförfarandet består av tre formella steg. I det första steget fattar kommissionen beslut om en s.k. formell underrättelse till berörd medlemsstat, som kan svara . Om kommissionen inte är nöjd med svaret, kan den avge ett s.k. motiverat yttrande. Om medlemsstaten inte , normalt , vidtar de åtgärder som kommissionen bedömer vara nödvändiga, kan kommissionen i ett tredje steg föra ärendet vidare till . överlämnade kommissionen 25 formella underrättelser till . Av dessa rör 1 verkställighet av dom, vilket kan leda till ekonomiska sanktioner mot , och 20 rör utebliven anmälan om genomförande av direktiv. överlämnade kommissionen 28 formella underrättelser till , varav 13 avsåg utebliven anmälan om genomförande av direktiv. riktade kommissionen 17 motiverade yttranden mot . Av dessa rör 5 utebliven anmälan om genomförande av direktiv. väckte kommissionen talan mot i för fördragsbrott i tre fall. riktade kommissionen 12 motiverade yttranden mot , varav 7 avsåg utebliven anmälan om genom- förande av direktiv, och kommissionen väckte talan mot om fördragsbrott i 1 fall. skrev kommissionen av 30 ärenden som varit föremål för formellt överträdelseförfarande mot . 2009 skrevs 34 sådana ärenden av. Det kan vara intressant att jämföra de nu redovisade siffrorna med läget i och 2010. När det gäller överlämnade kommissionen 53 formella underrättelser (varav 49 rörde utebliven anmälan om genomförande av direktiv) och 10 motiverade yttranden, (varav 9 rörde utebliven anmälan om genomförande av direktiv). Kommissionen stämde vidare för fördragsbrott i två fall. Beträffande överlämnade kommissionen 16 formella underrättelser och 7 motiverade yttranden, samt stämde för fördragsbrott i ett fall. startade kommissionen ett pilotprojekt för att utveckla nya arbetsmetoder för bättre och mer effektiv handläggning av klagomål. deltar i projektet tillsammans med fjorton andra medlemsstater. har 8 ytterligare medlemsstater beslutat att ansluta sig till Skr. 2010/11:105 projektet. syftar till att om möjligt lösa frågor avseende tolkning och tillämpning av unionsrätten i medlemsstaterna utanför det formella överträdelseförfarandet. har erhållit 28 ärenden inom ramen för pilotprojektet och 23 ärenden har avslutats. finns 21 öppna ärenden inom ramen för pilotprojektet. Det kan nämnas att och mottog 20 respektive 28 nya ärenden inom ramen för pilotprojektet 2010. Utvärdering av pilotprojektet pågår. I bilaga 2 redogörs för läget per beträffande överträdelseärenden mot . För en översikt av överträdelseärenden som kommissionen driver mot medlemsstaterna hänvisas till kommissionens årliga rapport om kontrollen av unionsrättens tillämpning. Det gångna året i präglades av genomförandet av Lissabonfördraget. Efter Lissabonfördragets ikraftträdande omfattas i stort sett all EU:s lagstiftning av det ordinarie lagstiftningsförfarandet (tidigare kallat medbeslutande) vilket innebär att har fått lika stor makt som rådet i förhandlingarna och beslutsfattandet. Det praktiska justerandet av denna nya maktbalans har lett till en del interinstitutionella motsättningar . utgångspunkt under implementeringsprocessen har varit att kräva likabehandling med rådet. De områden har stridit för gällde större insyn i programmeringen, dvs. planeringen av EU:s lagstiftningsarbete, tillgång till säkerhetsklassad information och roll i förhandlingar kring internationella avtal. underströk allvaret i sina krav genom att vägra godkänna det s.k. , som handlar om hur och när amerikanska myndigheter ska få tillgång till sekretessbelagda uppgifter om europeiska banktransaktioner i syfte att kartlägga terrorist- nätverkens finansiella kanaler. I förhandlingarna kring upprättandet av den nya europeiska utrikestjänsten (EEAS) har effektivt drivit igenom bl. a möjligheten att få höra nyutnämnda delegationschefer, rätt att granska budgeten, och ökat fokus på mänskliga rättigheter. En central fråga har varit arbetet med EU:s nästa långtids- budget. Ett nytt tillfälligt utskott SURE har etablerats för ändamålet. I det praktiska lagstiftnings- och policyarbetet har uppföljningen av den finansiella och ekonomiska krisen dominerat. Genom Lissabonfördraget förändrades reglerna om EU:s eget domstolssystem på så sätt att domstolen numera som utgångspunkt är behörig på samtliga politikområden. Uttryckliga undantag från domstolens behörighet görs dels för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken, där domstolen i stort sett saknar behörighet (artikel 275 i EUF-fördraget), dels för området med frihet, säkerhet och rättvisa, där domstolen inte ska vara behörig att pröva giltigheten eller proportionaliteten av insatser som polis eller andra brottsbekämpande organ gör i en medlemsstat. Detsamma gäller när medlemsstaterna utövar sitt ansvar för att upprätthålla lag och ordning och skydda den inre säkerheten (artikel 276 i EUF-fördraget). Domstolens uppgift är att säkerställa att lag och rätt följs vid tolkningen och tillämpningen av (artikel 19 i EUF-fördraget). ska se till att unionens institutioner handlar inom sina respektive behörighetsområden och i enlighet med . Det är också som ytterst avgör om medlemsstaterna och unionens institutioner följer och tillämpar korrekt. En lägre instans med behörighet att pröva vissa särskilda grupper av ärenden är knuten till domstolen, vilken genom Lissabonfördraget bytte namn från förstainstansrätten till tribunalen (artikel 256 i EUF-fördraget). Tribunalens domar kan överklagas till domstolen. Europeiska unionens personaldomstol, som inrättades 2005, är knuten till tribunalen på samma sätt som tribunalen till domstolen. I personaldomstolen handläggs mål mellan institutionerna och deras anställda. De vanligaste målen vid rör förhandsavgöranden enligt artikel 267 i EUF-fördraget. Sådana mål inleds genom en begäran från en nationell domstol i någon av medlemsstaterna. I begäran ställer den nationella domstolen en eller flera frågor om hur ska tolkas och tillämpas. I domen i sådana mål lämnar domstolen bindande uttalanden om tolkningen av fördragen och om tolkningen eller giltigheten av rättsakter som har beslutats av unionens institutioner. begärde nationella domstolar förhandsavgörande från EU- domstolen i 316 fall. Av dessa kom 6 från svenska domstolar. yttrade sig den skriftligen i 17 mål om förhandsavgörande och deltog vid muntlig förhandling i 14 sådana mål. yttrade sig vidare muntligen i 1 mål om rådgivande yttrande i enlighet med artikel 300.6 EG (numera artikel 218.11 i EUF-fördraget). För att effektivisera verksamhet och korta handlägg- ningstiderna infördes ett förfarande för brådskande mål om för- handsavgörande. Förfarandet, som är tillämpligt på området frihet, säker- het och rättvisa, möjliggör en snabb och rättssäker hantering av mål som kräver en mycket skyndsam handläggning, t.ex. vissa fall av frihets- berövande. beslutade domstolen om tillämpning av för- farandet i 5 mål. Vid handläggs även mål om så kallad direkt talan, dvs. mål där talan väcks direkt vid eller tribunalen. I dom- stolen är det huvudsakligen fråga om mål som inleds när en institution eller en medlemsstat väckt talan mot en annan medlemsstat eller institution, t.ex. i mål där kommissionen har väckt fördragsbrottstalan mot en medlemsstat enligt artikel 258 i EUF-fördraget. väcktes talan mot i 3 fall avseende fördragsbrott. Den ansökte om att få föra talan till stöd för en av parterna (intervention) i 6 mål om fördragsbrott vid och regeringen deltog också vid muntlig förhandling i 1 sådant mål vid domstolen . Mål där talan väcks av fysiska eller juridiska personer mot EU- institutionernas beslut handläggs av tribunalen, och kan överklagas till Skr. 2010/11:105 domstolen. Regeringen deltog vid förhandling i domstolen i 1 mål som intervenerade i 2 mål vid tribunalen. Regeringen deltog också vid förhandling i tribunalen i 4 mål i vilka tidigare intervenerat. I bilaga 1 finns en redogörelse för mål av svenskt intresse vid dom- stolen och tribunalen . Det gäller dels mål där den har agerat eller där en begäran om förhandsavgörande har inkommit från en svensk domstol, dels mål där är part eller har stött en av parterna. har haft fem plenarsessioner. Flera yttranden har antagits, bl.a. om sammanhållningspolitikens framtid, klimatpolitik och 2020-strategin. har haft tre rapportörskap. ansvarade för ett yttrande om utvidgnings- strategi och huvudfrågor 20092010, potentiella kandidatländer, ansvarade för ett yttrande om utveckling av offentlig- privata partnerskap och för ett yttrande om hemlöshet. 47.10 Öppenhet och insyn , rådet och kommissionen tillämpar sedan den 3 förordningen (1049/2001) om allmänhetens tillgång till , rådets och kommissionens handlingar (öppenhets- I behandlingen av de enskilda ärendena om utlämnande av handlingar som rådet beslutar i har sedan reglerna antogs agerat aktivt för att främja en öppenhetsvänlig tolkning av förordningen. Handlingsoffentligheten inom EU har ökat väsentligt sedan öppenhets- Många handlingar som var hemliga är numera direkt sökbara på Internet. Utvecklingen mot ökad handlings- offentlighet är dock inte entydig. Under den översyn av öppenhets- förordningen som inleddes och fortfarande pågår, har även framförts förslag som skulle kunna leda till minskad öppenhet. målsättning i förhandlingarna är ökad, eller i vart fall bibehållen, öppenhet i EU:s institutioner. Kommissionen lade fram ett förslag till ändringar av förordningen den (KOM(2008) 229). Enligt uppfattning var förslag- et i vissa delar positivt medan andra delar borde omarbetas om det uttalade syftet med ändringarna, att öka öppenheten, ska uppnås. har i och för sig behandlat förslaget men har ännu inte avgett något yttrande. Rådet, som har gått igenom kommissionens förslag i två omgångar, avvaktar nu ställnings- I de fortsatta förhandlingarna ska också den nya rättsliga grunden för förordningen beaktas (artikel 15.3 i EUF-fördraget). innebär att allmänhetens rätt till tillgång till handlingar har utvidgats till att, med några få undantag, omfatta EU:s samtliga institutioner, organ Alla mål vid och tribunalen med anknytning till Skr. 2010/11:105 allmänhetens tillgång till handlingar bevakas. fortsatt att agera i de mål där är aktivt samt intervenerat i tre nya principiellt viktiga mål vid tribunalen. De nya målen behandlar bl.a. öppenhetsförordningens tillämplighet på uppgifter i databaser (/09), insynsintresset vid antagande av rättsakter som beslutas av kommissionen (T-180/10) och betydelsen av bestämmelser om insyn i konkurrensärenden för tolkningen av öppenhetsförordningen (C-404/10 P). höll en muntlig förhandling i ett mål om sekretess för handlingar som rör ett avslutat konkurrensärende (C-506/08 P), vid vilken deltog. Tribunalen har hållit muntlig förhandling i målen T-362/08, T-29/08 och T-471/08, vid vilka deltog. meddelade domar i tre mål av principiell betydelse där hade intervenerat (C-139/07 P, C-28/08 P och C- 514/07 P). Målen har det gemensamt att de rör frågan om hur bestämmelser i andra rättsakter ska få påverka tolkningen av öppenhets- förordningen. Domarna innebär på olika sätt avsteg från huvudregeln att en presumtion för offentlighet ska gälla, såvitt avser personuppgifter, information i statsstödsärenden och handlingar som upprättats med anledning av pågående mål vid domstolen. 47.11Personalpolitik i EU:s institutioner Anställningsvillkoren för tjänstemännen i EU:s institutioner och EU- organ regleras i de s.k. tjänsteföreskrifterna. Detta regelverk reformera- des och moderniserades i samband med den administrativa reform som genomfördes i kommissionen . De reviderade tjänsteföreskrifterna trädde ikraft . I regelverket finns bl.a. en metod fastställd för årlig justering av löner och pensioner. Metoden ska tillförsäkra likvärdig köpkraftsutveckling för EU:s tjänstemän som för tjänstemän i medlemsstaternas centrala statsförvaltningar. I enlighet med denna metod, och beräkning- ar enligt denna, har löneplan, lönetillägg och pensioner justeras upp med verkan . Enligt tjänsteföreskrifterna ska de anställda betala en pensionsavgift som motsvarar en tredjedel av kostnaden för pensionssystemet. För att tillförsäkra att avgiften ligger rätt genomförs en beräkning av den försäkringstekniska balansen i pensionssystemet. Beräkningen som gjordes 2010 visade att avgiften borde sänkas från . Mot bakgrund av detta antogs ett förslag från kommissionen med denna innebörd. presenterade på rådets begäran en rapport om de långsiktiga kostnadseffekterna av de pensionsvillkor som gäller för EU:s tjänstemän. Med anledning av denna antog rådet slutsatser som syftar till en översyn av villkoren. Översynen ska göras i enlighet med de mål som har satts upp i kommissionens med sikte mot till- räckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU, som publicerades . En konsekvent, enhetlig och tillgänglig terminologi är nödvändig för att hålla en hög kvalitet i de svenska översättningarna vid EU-institutionerna och i information om EU-arbetet.