prop · GZ034 · 2011-09-21 00:00:00 — I andra stycket har förtydligats att en utredning enligt första stycket får genomföras även när ett barn har avlidit utomlands, om barnet vid döds- fallet var svensk medborgare eller hade hemvist i . Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om i vilka fall en kvinnas eller en mans dödsfall ska utredas. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Bestämmelsen har utformats med utgångspunkt i 2 §. Även om be- stämmelserna inte är identiska så kan vid tillämpningen av denna para- graf viss vägledning hämtas från förarbetena till 2 § (jfr prop. 2006/07:108 s. 60 ff.). I första styckets första punkt anges de första två kriterierna som måste vara uppfyllda för att en utredning ska vidtas, nämligen dels att en kvinna eller en man ska ha avlidit med anledning av ett brott och dels att brottet ska ha begåtts av en närstående eller tidigare närstående person. Bedömningen av om en gärning utgör ett brott eller inte ligger hos de allmänna domstolarna och de brottsutredande myndigheterna. Med ut- trycket med anledning av brott avses inte enbart fall där någon fälls till ansvar enligt straffbud som förutsätter att någon avlidit (t.ex. mord, dråp eller vållande till annans död), utan även fall där någon inte kan fällas till ansvar för kvinnans eller mannens död men för vållande av kroppsskada eller sjukdom, vilken i sin tur har lett till dödsfallet. Bestämmelsen inne- bär vidare att vissa fall där frågan om ansvar för brott inte har prövats slutligt ska utredas. Till dessa fall hör de fall där gärningsmannen har tagit sitt eget liv efter att ha dödat en närstående eller tidigare närstående kvinna eller man. Vidare kan det finnas särskilda skäl att utreda ett fall trots att det i strikt juridisk-teknisk mening inte har begåtts ett brott som kvinnan eller mannen har avlidit av. Det kan handla om fall där åtal har ogillats på grund av ansvarsfrihet enligt 24 kap. . Ytterligare ett exem- pel är fall där gärningsmannen på grund av en psykisk störning inte har varit i sådan grad medveten om sitt handlande att uppsåt eller oaktsamhet i straffrättslig mening har förelegat. Med närstående eller tidigare närstående avses samma krets av per- soner som omfattas både av begreppet närstående eller tidigare närstå- ende i 4 kap. 4 a § första stycket och begreppet närstående i 29 kap. 2 § 8 . Vägledning för vad som menas med dessa begrepp kan hämtas från förarbetena till dessa bestämmelser (prop. 1997/98:55 s. 132 och prop. 2002/03:53 s. 111). Till närståendekretsen hör således främst en person som den avlidna kvinnan eller mannen har eller har haft ett fast förhållande med och kvinnans eller mannens mor, far, fosterföräldrar och syskon. Vidare hör till denna krets barn till den avlidna kvinnan eller mannen och barn till en person som kvinnan eller mannen har bott till- sammans med eller levt i ett fast förhållande med. Även t.ex. mor- och farföräldrar, mostrar, morbröder, fastrar och farbröder omfattas av be- stämmelsen. I första styckets andra punkt anges det tredje kriteriet som måste vara uppfyllt för att en utredning ska vidtas, nämligen att det finns särskild anledning att anta att dödsfallet har samband med något förhållande som har inneburit att kvinnan eller mannen varit i behov av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation. Med detta menas att det ska finnas någon konkret omständighet som talar för att dödsfallet har samband med förhållanden som har inneburit att kvinnan eller mannen har varit i behov av någon form av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation. Exempel på sådana konkreta omständigheter är att kvinnan eller mannen har utsatts för hot eller våld av gärningsmannen. Ett annat exempel är att kvinnan eller mannen har varit i kontakt med någon myndighet eller frivilligorganisation för att be om hjälp. Kontakten behöver inte handla om det faktiska våldet utan kvinnan eller mannen kan t.ex. ha kontaktat myndigheten för att få hjälp med sitt missbruk. Med behov av skydd avses främst kvinnans eller mannens behov av att skyddas från att bli utsatt för brott mot liv, hälsa, frihet och frid. Ytter- ligare vägledning för vad som menas med behov av skydd kan hämtas från t.ex. 2 och 23 §§ polislagen (1984:387), 1 § lagen (1988:688) om besöksförbud och 1 § lagen (1991:483) om fingerade personuppgifter samt förarbetena till dessa bestämmelser. Vägledning för vad som menas med stöd och hjälp för att förändra sin situation kan hämtas från 5 kap. 11 § socialtjänstlagen (2001:453) och förarbetena till den paragrafen. Av paragrafens andra stycke följer att utredningar enligt paragrafens första stycke får genomföras även när en kvinna eller en man har avlidit utomlands, om hon eller han vid dödsfallet var svensk medborgare eller hade hemvist i . Även vid dödsfall som inträffat utomlands måste förutsättningar i första stycket vara uppfyllda för att en utredning ska kunna genomföras. Till skillnad från vad som gäller för dödsfall som inträffat i , finns inte någon skyldighet att utreda dödsfall som inträffat utomlands. Hemvistbegreppet som anges i paragrafen bör tillämpas på samma sätt som begreppet tillämpas vid bestämmande av forum i tvistemål. ning om hemvistbegreppet i denna lag kan således hämtas från förarbeten och praxis som avser 10 kap. 1 § . Övervägandena finns i avsnitt 5.2.1. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om underrättelseskyldighet, har följdändrats med anledning av införandet av 2 a §. Paragrafen har utfor- mats i enlighet med Lagrådets förslag. På samma sätt som gäller för utredningar avseende barn som av- lidit med anledning av brott ska polis och åklagare underrätta utred- ningsmyndigheten i vissa fall när kvinnor och män har avlidit med an- ledning av brott av närstående eller tidigare närstående personer. Väg- ledning för tillämpning av paragrafen kan således hämtas från de tidigare lagmotiven (se prop. 2006/07:108 s. 62 f.). Övervägandena finns i avsnitt 5.2.3. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om uppgiftsskyldighet vid utredningar enligt 2 §, har ändrats redaktionellt i syfte att tydliggöra att paragrafen gäller utredningar av barns dödsfall. Som en konsekvens av utformningen av 5 a § första stycket 3 har första styckets fjärde punkt förtydligats. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.4. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om uppgiftsskyldighet i andra fall än som avses i 5 §, dvs. när det handlar om utredningar enligt 2 a §. Paragrafen har utformats med ledning av Lagrådets förslag. Bestämmelsen har utformats med utgångspunkt i 5 §. Även om be- stämmelserna inte är identiska så kan vid tillämpningen av denna para- graf viss vägledning hämtas från förarbetena till 5 § (jfr prop. 2006/07:108 s. 63 ff.). Uppgiftsskyldigheten bryter sekretess enligt 10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Skyldigheten gäller endast sådana upp- gifter som behövs för den aktuella utredningen. Även om det som regel inte torde finnas anledning att ifrågasätta utredningsmyndighetens be- dömning av att en uppgift behövs för en utredning, ankommer det på den som är uppgiftsskyldig att göra en egen bedömning av om en uppgift ska lämnas ut. bör i möjligaste mån precisera vilka uppgifter den önskar få del av. Omständigheterna i det enskilda fallet kan dock vara sådana att det finns anledning att få ta del av samtliga uppgif- ter i en akt eller en patientjournal. Det kan vara svårt för utredningsmyn- digheten att veta vilka uppgifter som den tillfrågade myndigheten eller annan uppgiftsskyldig har tillgång till och vad de i så fall kan betyda för utredningsmyndighetens utredning. I sådana fall kan utredningsmyndig- heten behöva lämna ytterligare information om vilka uppgifter som be- hövs och för vilket ändamål uppgifterna behövs. I första styckets första punkt anges att myndigheter som i sin verksam- het har kommit i kontakt med den kvinna eller man, vars dödsfall är aktuellt för utredning, omfattas av uppgiftsskyldigheten. Uppgiftsskyl- digheten riktar sig till myndigheter som i sin verksamhet på något sätt har kommit i kontakt med den person vars dödsfall utreds. Med detta menas att det inom myndigheten finns sådana uppgifter som behövs för utredningen. Detta gäller oberoende av om verksamheten primärt berör kvinnor eller män som utsätts för brott av närstående eller inte. Det kan exempelvis handla om beslut i myndighetens ärendehandläggning, som i direkt eller indirekt mening kan anses ha haft betydelse med avseende på det behov av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation som kvinnan eller mannen hade. Med verksamhet förstås inte enbart den verksamhet som utgör handläggning av ett ärende utan även rent faktisk verksamhet, t.ex. vård och behandling. Uppgiftsskyldigheten omfattar exempelvis åklagar- och polismyndig- heter, , , , kriminalvår- den, skolmyndigheter och alla verksamheter inom hälso- och sjukvården. Även annan rättspsykiatrisk undersökningsverksamhet än sådan som bedrivs inom hälso- och sjukvården omfattas samt Statens institutions- styrelse och kommunalt drivna hem för vård eller boende för vuxna. I första styckets andra punkt anges att anställda hos sådana myndig- heter som avses i 1 omfattas av uppgiftsskyldigheten. Med anställda avses arbetstagare som har anställningsavtal med sådana myndigheter. Uppgiftsskyldigheten gäller förhållanden som den anställde har fått kän- nedom om i sin verksamhet hos myndigheten. Förhållanden som den anställde har fått kännedom om som privatperson omfattas inte av upp- giftsskyldigheten. I första styckets tredje punkt anges att de som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet och fullgör uppgifter inom hälso- och sjukvården eller på område omfattas av upp- giftsskyldigheten. Uppgiftsskyldigheten gäller oberoende av om verk- samheten primärt berör kvinnor eller män som utsätts för brott av närstå- ende eller inte. Med verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet avses anställda, uppdragstagare, praktikanter och andra som får ersättning utöver ren kostnadstäckning för sina insatser. Vägledning för vad som menas med begreppet fullgör uppgifter kan hämtas från 14 kap. 2 och 3 §§ socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, och för- arbetena till de paragraferna (prop. 2009/10:131 s. 26 och 50 f.). Inom den enskilda hälso- och sjukvården kommer därmed exempelvis läkare, sjuksköterskor, barnmorskor, kuratorer, psykologer och psykoterapeuter att ingå i kretsen av uppgiftsskyldiga. Även anställda hos bemannings- företag, t.ex. hyrdoktorer, som fullgör uppgifter på en statlig institution omfattas av den föreslagna uppgiftsskyldigheten eftersom de genom sin anställning är verksamma i en yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet. I enskild verksamhet som bedrivs inom område ingår verksamma inom exempelvis hem för vård eller boende enligt SoL och gruppbostäder enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. När en ideell organisation utför socialtjänst omfattas verksamheten av uppgiftsskyldigheten. Lagrådet har föreslagit att punkten förtydligas på så sätt att skyldig- heten omfattar de som är verksamma på område eller i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet inom hälso- och sjukvården. Regeringen anser mot bakgrund av att punkten har utformats med ut- gångspunkt i 5 §, som i sin tur har utformats med utgångspunkt i 14 kap. 1 § SoL, att det kan leda till missförstånd om dessa paragrafer ges olika Prop. 2011/12:4 utformning. I första styckets fjärde punkt anges att de myndigheter som utövar till- syn över de verksamheter som avses i 13, dock inte om- budsmän, , omfattas av uppgifts- skyldigheten. Exempel på sådana tillsynsmyndigheter som kan omfattas av uppgiftsskyldigheten är , , Inspektio- nen för socialförsäkringen och Inspektionen för arbetslöshetsförsäk- ringen. I andra stycket anges att uppgiftsskyldigheten enligt första stycket inte gäller för sådan familjerådgivning som avses i 5 kap. 3 § SoL. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.4. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka förhållanden som en utred- ning ska klarlägga. I första stycket anges såsom tidigare att en utredning ska klarlägga samtliga förhållanden som har inneburit att det avlidna barnet har varit i behov av skydd och vilka åtgärder som har vidtagits eller kunnat vidtas för att skydda barnet (jfr prop. 2006/07:108 s. 65). Stycket har ändrats endast redaktionellt i syfte att tydliggöra att det gäller utredningar av barns dödsfall, dvs. enligt 2 §. I andra stycket, som är nytt, anges att en utredning enligt 2 a § ska klarlägga samtliga förhållanden som har inneburit att den avlidna kvin- nan eller mannen har varit i behov av skydd eller stöd och hjälp för att förändra sin situation och vilka åtgärder som har vidtagits eller kunnat vidtas för att skydda eller stödja och hjälpa henne eller honom. Till de förhållanden som ska klarläggas hör såväl sådana som myndigheter och yrkesverksamma som anges i 5 a § känt till, som andra förhållanden som dessa myndigheter och yrkesverksamma inte känt till men som indikerar den avlidna personens behov av skydd eller stöd och hjälp. Även eventu- ella åtgärder som har vidtagits eller hade kunnat vidtas som är riktade till förövaren i syfte att förhindra att brott upprepas eller för att skydda den utsatte ska beaktas. Det är genom dessa klarlägganden som utrednings- verksamhetens syfte kan uppnås, dvs. ge underlag för förslag till åtgärder som förebygger att kvinnor och män utsätts för våld eller andra över- grepp av närstående eller tidigare närstående personer. De slutsatser som utredningarna leder till kan sedan användas för de återkommande rap- porter som utredningsmyndigheten ska sammanställa. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.5. Förslag till lag om ändring i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som avses med socialtjänst. På samma sätt som gäller för utredningar avseende barn som har avlidit med anledning av brott ska utredningar avseende kvinnor och män som har avlidit med anledning av brott av närstående eller tidigare när- stående personer anses som socialtjänst i denna lags mening. för tillämpning av paragrafen kan således hämtas från de tidigare lag- Prop. 2011/12:4 motiven (se prop. 2006/07:108 s. 67). I första stycket 9 har därför en hänvisning ändrats på grund av att lagen (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. bytt namn till lagen (2007:606) om utredningar avseende vissa dödsfall. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som får tas in i sammanställningar av personuppgifter. På samma sätt som gäller för utredningar avseende barn som har avlidit med anledning av brott ska undantag från paragrafens första stycke göras för utredningar avseende kvinnor och män som har avlidit med anledning av brott av närstående eller tidigare närstående personer. Vägledning för tillämpning av paragrafen kan således hämtas från de tidigare lagmotiven (se prop. 2006/07:108 s. 67 f.). I andra stycket 5 har därför en hänvisning ändrats på grund av att lagen (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. bytt namn till lagen (2007:606) om utredningar avseende vissa dödsfall. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 7.3Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen innehåller bestämmelser om sekretess på om- råde. Den har ändrats på så sätt att bestämmelsen i andra stycket 3, som innebär att verksamhet enligt lagen (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. räknas till socialtjänst i OSL:s mening, tas bort. Bestämmelsen ersätts av en ny sekretess- bestämmelse i den nya 10 a §. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om sekretess i utred- ningsverksamhet avseende både barn som avlidit med anledning av brott och kvinnor och män som avlidit med anledning av brott av närstående eller tidigare närstående personer. Utredningsverksamheten utgör en egen verksamhetsgren i OSL:s mening. Under förutsättning att utrednings- myndighetens verksamhet organiseras så att denna verksamhetsgren är självständig i förhållande till andra verksamhetsgrenar inom myndig- heten, kommer det att gälla en sekretessgräns mellan utredningsverk- samheten och övrig verksamhet inom utredningsmyndigheten. Av första stycket följer att sekretess gäller i utredningsverksamheten för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men, dvs. det råder en presumtion för sekretess för sådana uppgifter. I andra stycket anges att sekretessen för uppgift i en allmän handling gäller i högst . Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om inskränkning i rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihets- grundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter, har ändrats med anledning av införandet av den nya 10 a §. Ändringen innebär att den tystnadsplikt som följer av 10 a § inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift om annat än verk- ställigheten av beslut om omhändertagande, beslut om vård utan sam- tycke eller beslut om sluten ungdomsvård. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Utredningar avseende kvinnor som har avlidit med anledning av brott begångna av närstående m.m. fick 2007 ett regeringsuppdrag att utreda och analysera förutsättningarna för att införa ett system för utredningar avseende kvin- nor som har avlidit med anledning av brott i nära relationer. Social- styrelsen ska bl.a. överväga lämpligheten i att införliva en sådan verk- samhet i den verksamhet som regleras av lagen (2007:606) om utred- ningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. (LuB). Om förutsättningar finns för att införa systemet ska nödvändiga författ- ningsförslag lämnas. ska även göra en kostnadsberäkning av de ekonomiska konsekvenserna av systemet. Bakgrunden till uppdra- get finns i propositionen stöd till våldsutsatta kvinnor (prop. 2006/07:38). Författningsförslagen i rapporten har för fullständighetens skull givits den form som är bruklig i propositioner. Avgränsningen brott i nära relationer i uppdragets lydelse är i försla- get utbytt mot brott begångna av närstående. Skälet till detta redovisas i det följande. bedömer är att det aktuella systemet kan och bör infö- ras. Syftet med systemet är att ge underlag för förslag till åtgärder som förebygger att kvinnor utsätts för brott av närstående. En utredning ska klarlägga samtliga förhållanden som har inneburit att kvinnan har varit i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Även vilka åtgärder som vidtagits eller hade kunnat vidtas för att beakta hennes behov ska klarläggas. Föreliggande förslag innebär att de centrala bestämmelserna införs i en särskild lag. Förarbetena till LuB framhåller vikten av en lättillgänglig reglering när många myndigheter och enskilda yrkesutövare berörs. Samma förhållanden gör sig gällande här. Lagens konstruktion bör så långt möjligt motsvara den hos LuB. instämmer med skälen till att myndigheten åläggs an- svaret för de utredningar som regleras av LuB. Därför föreslås bli utredningsmyndighet även i detta fall, och utrednings- verksamheten införlivas med den som regleras av LuB. har följande förslag till lagtext. 1.1Förslag till lag om utredningar avseende kvinnor som har avlidit med anledning av brott begångna av närstående m.m. 1 § En utredning enligt denna lag ska genomföras när 1.ett brott har begåtts mot en kvinna av en närstående till henne och hon har avlidit med anledning av brottet, eller det annars finns särskilda skäl att utreda en kvinnas dödsfall, och 2.det finns särskild anledning att anta att dödsfallet har samband med något förhållande som har inneburit att kvinnan har varit i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. En utredning enligt första stycket får även genomföras när en kvinna har avlidit utomlands, om kvinnan vid dödsfallet var svensk medborgare eller hade hemvist i . Lagen ska tillämpas avseende kvinnor som vid dödsfallet hade fyllt . 2 § Syftet med utredningsverksamheten enligt denna lag ska vara att ge underlag för förslag till åtgärder som förebygger att kvinnor utsätts för brott av närstående. 3 § Utredningsverksamheten ska bedrivas av den myndighet som reger- ingen bestämmer (utredningsmyndigheten). 4 § Om en polismyndighet eller en åklagare beslutar att inte inleda eller att lägga ned en förundersökning som avser misstanke om brott som avses i 1 § första stycket 1 eller en utredning enligt 31 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare som avser sådan misstanke, ska utredningsmyndigheten underrättas om be- slutet. Vad som föreskrivs i första stycket ska också gälla andra beslut som innebär att en åklagare avslutar en förundersökning eller en utredning enligt 31 § lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare utan att åtal eller bevistalan enligt 38 § nämnda lag väcks. Om åklagare har väckt åtal eller bevistalan för brott som avses i 1 § första stycket 1 ska åklagaren, efter att domstolens dom eller slutliga beslut i målet har vunnit laga kraft, underrätta utredningsmyndigheten om domen eller beslutet. 5 § Följande myndigheter och yrkesverksamma är skyldiga att på utred- ningsmyndighetens begäran lämna de uppgifter som behövs för en utred- ning enligt denna lag: 1.myndigheter vars verksamhet har kommit i kontakt med en kvinna, vars dödsfall är aktuellt för utredning enligt 1 §, 2.anställda hos sådana myndigheter som avses i 1, 3.de som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksam- het inom hälso- och sjukvården eller på område, och 4.de myndigheter som utövar tillsyn över de verksamheter som avses i 13, dock inte ombudsmän, . Skyldigheten enligt första stycket gäller inte för sådan familjerådgiv- ning som avses i 5 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453). 6 § får inte inleda en utredning förrän en under- rättelse enligt 4 § har kommit in till myndigheten. Om ett dödsfall har inträffat utomlands får en utredning dock inledas när det står klart att dödsfallet inte kommer att utredas av svensk brotts- utredande myndighet. 7 § En utredning ska klarlägga samtliga förhållanden som har inneburit att den avlidna kvinnan har varit i behov av stöd och hjälp för att för- ändra sin situation, och vilka åtgärder som har vidtagits eller kunnat vidtas för att beakta hennes behov. 8 § En utredning får inte genomföras på ett sådant sätt att den medför nackdel för en brottsutredning, en rättegång eller ett ärende om tillsyn. 9 § Bestämmelser om behandling av personuppgifter i verksamhet enligt denna lag finns i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom . 1.Denna lag träder i kraft den .. 2.Vid dödsfall som har inträffat före lagens ikraftträdande får utred- ningar inledas utan sådan underrättelse som avses i 4 §. Sådana utred- ningar får endast avse fall där det genom en lagakraftvunnen dom har konstaterats att ett brott har begåtts mot en kvinna av en närstående till henne och hon har avlidit med anledning av brottet. 1.2Förslag till förordning om ändring i förordningen (2007:748) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (2007:748) om utred- ningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. att rubri- ken till förordningen samt 1, 3, 5 och 6 §§ ska ha följande lydelse. Förordning om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. Förordning om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. samt utredningar avseende kvinnor som har avlidit med anledning av brott begångna av närstående m.m. Utredningar enligt lagen (2007:606) om utredningar avse- ende barn som har avlidit i anled- ning av brott m.m. bedrivs av (utredningsmyn- digheten).