prop · GY03112 · 2011-04-13 00:00:00 — klagas hos allmän förvaltnings- bestämma en avgift enligt 22 § får domstol när det gäller beslut att prövning enligt 10 a §, återkalla ett tillstånd eller en certifiering enligt 16 §, en leverantör inte får utnyttja ett generellt tillstånd enligt 16 §, landet eller lämnande av tekniskt bistånd utanför landet till ett annat land inom EES enligt ett generellt tillstånd tills vidare inte får ske till en viss certifierad mottagare enligt 16 a §, 5. bestämma en avgift enligt Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra förvaltningsbeslut enligt denna lag får inte överklagas. Den som bryter mot någon av Till böter eller fängelse i högst två 35 §§ eller 710 §§ eller mot år döms den som uppsåtligen förbud som har meddelats med 1. bryter mot någon av 35 §§, 6 stöd av 12 § döms, § när det gäller krav på tillstånd 1. om gärningen har skett för lämnande av tekniskt bistånd eller 710 §§ eller mot förbud som fängelse i högst , har meddelats med stöd av 12 §, 2. om gärningen har skett av lämna tillstånd enligt någon av 3 5 §§, 6 § när det gäller krav på tillstånd för lämnande av tekniskt enligt någon av 35 §§ eller 710 bistånd eller 710 §§ och §§ och därigenom föranleder att fullföljs, att tekniskt bistånd lämnas till någon utanför landet stånd döms till böter eller fängelse eller att tillhandahållande kommer skett av oaktsamhet, döms till Om gärningen har begåtts av böter eller fängelse i högst sex oaktsamhet, döms till böter eller I ringa fall skall inte dömas till I ringa fall ska inte dömas till Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen underrättelse enligt 12 § eller att underrättelse enligt 12 eller 20 b § lämna uppgifter enligt 17 §, 15 a, 17 eller 20 c §, 2. underlåter att göra sådan anmälan som avses i 21 §, 3. i annat fall än som avses i 25 3. i annat fall än som avses i 25 eller 26 § lämnar en oriktig uppgift eller 26 § lämnar en oriktig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för handling som är av betydelse för denna lag eller som annars ges in till tillsynsmyndigheten, 4. åsidosätter ett villkor eller bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Lydelse enligt prop. 29 § Krigsmateriel som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. denna lag eller som är av betydelse ur kontrollsynpunkt och som annars ges in till tillsyns- myndigheten, 4.åsidosätter ett villkor eller bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag, 5.bryter mot 20 a §, 6.bryter mot ett skriftligt åtagande som har getts in till enligt en föreskrift som har meddelats med stöd av 10 b § andra stycket. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Krigsmateriel eller tekniskt bistånd som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Tillstånd som har meddelats enligt äldre föreskrifter ska anses meddelade enligt denna lag. 3.De nya bestämmelserna i 9 § ska tillämpas även på sådana avtal om tekniskt bistånd som avses i 8 § och som har ingåtts före . 3 Ärendet och dess beredning antogs och rådets direktiv /43/EG om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen, se bilaga 1. Som titeln antyder är direktivets syfte att förenkla bestämmelser och förfaranden som tillämpas på överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen, i syfte att se till att den inre marknaden fungerar väl. Direktivet trädde i kraft och Europeiska unionens medlemsstater ska anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Bestämmelserna ska tillämpas från . Direktivet är ändrat genom kommissionens direktiv /80/EU av om ändring av och rådets direktiv /43/EG vad gäller förteckningen över försvarsrelaterade produkter, se bilaga 2. antog rådet den gemensamma ståndpunkten 2008/944/GUSP om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel, se bilaga 3. gav statsrådet i uppdrag åt en utredare att utreda bl.a. vilka författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga och lämpliga för att ska uppfylla åtagandena i direktivet och den gemensamma ståndpunkten. Utredaren överlämnade promemorian Genomförande av direktiv om överföring av krigsmateriel inom EU, m.m. (Ds 2010:29). Utredarens sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4 och lagförslagen i bilaga 5. Promemorian har remitterats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr UF 2010/49606/). Regeringen beslutade om direktiv för en statlig offentlig utredning med uppdrag att se över den svenska krigsmateriel- lagstiftningen och anpassa de nuvarande riktlinjerna för krigsmateriel- export. Utredningen antog namnet KRUT, KRigsmaterielUTredningen. Utredningen lade fram betänkandet KRUT Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel (SOU 2005:9). Betänkandet har remissbehandlats. I propositionen behandlas de lagändringar som föreslås i promemorian (Ds 2010:29). Vissa lagändringar som föreslås i promemorian föreslås också i KRUT och endast på det sättet berörs KRUT i detta lagstiftningsärende. I övrigt bereds KRUT inom . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. i bilaga 8. Lagrådet har föreslagit vissa ändringar. Regeringen har i allt väsentligt följt förslagen. Lagrådets synpunkter kommenteras i avsnitt 5.1.2 (under rubrikerna Artikel 4.1, Artiklarna 4.4 och 4.5, Artiklarna 4.7 och 4.8 samt Artikel 5.4), i avsnitt 5.1.3 (under rubrikerna Artikel 8.1, Artikel 9.2 och Artikel 9.6), i avsnitt 5.1.6 (under rubriken 15 Skyddsåtgärder och Artikel 16 Sanktioner) och i författnings- Dessutom har vissa redaktionella ändringar genomförts i förhållande till lagrådsremissen. 4 Bakgrund och gällande rätt Kommissionen har intresserat sig för uppbyggnaden av en europeisk marknad för krigsmateriel. antogs ett meddelande om en EU-politik för försvarsutrustning (KOM [2003] 113 slutlig). beslutade kommissionen en grönbok om försvarsupphandlingar (KOM [2004] 608 slutlig). I ett tolkningsmeddelande (KOM [2006] uttalade sig kommissionen om tillämpningen av artikel 346 i EUF-fördraget på försvarsupphandlingsområdet. Därefter har kommissionen tagit initiativ till ett direktiv. Ett direktiv om överföring av försvarsrelaterade produkter antogs slutligen av och rådet . Direktivet är den första unionsrättsliga rättsakten som innehåller bestämmelser om kontroll av överföring av krigsmateriel inom unionen. Direktivet utgör en del av ett försvarspaket som även omfattar ett direktiv om försvars- och säkerhetsupphandling (och rådets direktiv /81/EG av om samordningen av förfarandena vid tilldelning av vissa kontrakt för byggentreprenader, varor och tjänster av upphandlande myndigheter och enheter på försvars- och säkerhetsområdet och om ändring i direktiven /17/EG och 2004/18/EG [EUT L 216, 20.8.2009, s. 76, Celex 32009L0081]). Försvarspaketet omfattar också ett meddelande som gäller en strategi för en starkare och konkurrenskraftigare europeisk försvarsindustri (KOM [2007] 764 slutlig). Regeringen har i 2011 beslutat att till Lagrådet överlämna lagrådsremissen Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. har haft ett principiellt förbud mot utförsel av krigsmateriel . Tillståndskrav för tillverkning av krigsmateriel infördes medan tillståndskrav för tillhandahållande av krigsmateriel infördes . regleras tillverkning, tillhandahållande och utförsel av krigsmateriel i lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. I avsnitt 5 redogörs i samband med genomgången av direktivets och den gemensamma ståndpunktens artiklar ingående för gällande svensk rätt. I detta avsnitt görs därför endast en översiktlig genomgång. Lagen om krigsmateriel föreskriver att krigsmateriel inte får tillverkas utan tillstånd. Enligt lagen får inte heller krigsmateriel föras ut ur landet utan tillstånd, om inte annat följer av lagen eller annan författning. Även all försvarsindustriell utlandssamverkan förutsätter tillstånd. Med utlandssamverkan förstås exportförsäljning eller annat tillhandahållande (bl.a. överlåtelse eller förmedling) av krigsmateriel. Vidare omfattar begreppet upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrättigheter, avtal med någon i utlandet om att gemensamt med denne eller för dennes räkning utveckla krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel eller om att gemensamt tillverka krigsmateriel. Slutligen krävs tillstånd, med vissa undantag, för att bedriva militärt inriktad utbildning. fattas beslut om tillstånd enligt lagen om krigsmateriel i första hand av , utom i sådana fall där ett ärende bedöms vara av principiell betydelse eller annars av särskild vikt. Ärendet ska i sådant fall överlämnas till regeringen för avgörande. Samråd ska ske med innan beslut fattas i viktigare ärenden. I vissa fall prövar polismyndigheterna, enligt 1113 §§ förordningen (1992:1303) om krigsmateriel, frågor om tillstånd för export av vapen som utgör krigsmateriel. Enligt 1 § andra stycket lagen om krigsmateriel får tillstånd enligt lagen lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. De närmare principerna för prövningen har lagts fast i regeringens praxis och kommit till uttryck i regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan (jfr. prop.1991/92:174 s. 41 f., prop.1995/96:31 s. 23 f. och bet. 1992/93:UU1). tillämpas i praxis parallellt med de nämnda riktlinjerna även de riktlinjer för export som 1998 antagits inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen, den s.k. uppförandekoden. antogs uppförandekoden som gemensam ståndpunkt (rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/GUSP av om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av militär teknik och krigsmateriel). Krigsmateriel indelas i två kategorier: krigsmateriel för strid (KS) och Prop. 2010/11:112 övrig krigsmateriel (ÖK). Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i de två kategorierna återfinns i förordningen om krigsmateriel. Kategorin krigsmateriel för strid omfattar materiel med förstörelse- bringande verkan, inklusive sikten för sådan materiel, samt materiel för eldledning. Kategorin övrig krigsmateriel omfattar delar och komponenter till krigsmateriel för strid samt materiel som ej har direkt förstörelsebringande verkan i en stridssituation, t.ex. spanings- radaranläggningar eller simulatorer för utbildningsändamål. 5 Överväganden och förslag I detta avsnitt redovisas regeringens överväganden rörande direktivets och den gemensamma ståndpunktens krav på genomförandeåtgärder i svensk rätt. Allmänt om genomförande av direktiv i svensk rätt Enligt artikel 288 tredje stycket i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget, är ett EU-direktiv bindande för medlemsstaterna med avseende på det resultat som ska uppnås med direktivet. Hur själva genomförandet av direktivet i en medlemsstats rättsordning närmare ska gå till överlämnas emellertid åt varje stat att själv avgöra; dvs. form och tillvägagångssätt för genomförandet bestäms av medlemsstaten. En medlemsstat är alltså inte bunden av ett direktivs terminologi eller systematik, om det avsedda resultatet kan uppnås på något annat sätt. Det anförda innebär att ett EU-direktiv ska införlivas i svensk nationell rätt genom den lagstiftningsteknik som är ändamålsenlig. Ett införlivande av ett EU-direktiv i svensk rätt kräver inte att bestämmelserna i direktivet återges ordagrant i uttryckliga och specifika författningsbestämmelser. Varje medlemsstat har emellertid att i nationell rätt se till att direktivet tillämpas fullt ut på ett tillräckligt klart och precist sätt. Vidare ska enskilda ha möjlighet att identifiera sina rättigheter enligt direktivet och göra dessa rättigheter gällande i domstol. Medlemsstaterna har också att verka för en enhetlig tolkning och tillämpning av . Detta är särskilt relevant när det gäller direktiv som syftar till att säkerställa en väl fungerande inre marknad, där likartad tolkning och tillämpning av reglerna bidrar till att erbjuda näringsidkare likartade konkurrensvillkor. Endast är slutligt behörig att fastställa innebörden av unionsrättsliga regler. Lagrådet har anfört att det framstår som naturligt och önskvärt att lagstiftaren har möjlighet att argumentera för varför en viss lösning till lagförslag har valts (Lagrådets yttrande i prop. 2001/02:121 s. 193). Detta är särskilt viktigt om en regel i ett EU- direktiv förefaller oklar och lämnar utrymme för lagstiftaren att välja Prop. 2010/11:112 mellan skilda sätt för dess genomförande i svensk rätt. ankomma på de rättstillämpande myndigheterna att värdera dessa uttalanden. Därtill kommer att domstolarna alltid kan begära ett förhandsavgörande från , om det framstår som motiverat. Allmänt om nu aktuellt direktiv Genomgången av direktivet visar att svensk lagstiftning i viss utsträckning redan uppfyller direktivet krav. I vissa delar, framför allt i fråga om de nya tillståndsslagen, det nya certifieringssystemet och introduktionen av begreppet tekniskt bistånd, krävs dock författnings- ändringar. Genomgången av direktivet följer dess kapitelindelning. Genomgången avslutas med ett avsnitt om överklagande. Direktivet har relevans för Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). I förhållande till departementspromemorians lagförslag medför detta den justeringen i propositionens lagförslag att Europeiska unionen ersätts med Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I direktivets ingress redovisas motiv till dels direktivet som sådant, dels de enskilda bestämmelserna i direktivet. Ingressen kan i vissa fall under- lätta en tolkning av direktivet men kräver inte i sig några ändringar i de nationella reglerna. Direktivets syfte, tillämpningsområde och definitioner (artiklarna 13) Regeringens förslag: Direktivet ska genomföras genom lagen om krigsmateriel och genom förordning. Lagens tillämpningsområde utökas till att omfatta tekniskt bistånd. I den inledande bestämmelsen i lagen anges att den gäller dels materiel som är utformad för militärt bruk och som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel, dels lämnande av tekniskt stöd avseende krigsmateriel som enligt regeringens föreskrifter utgör Direktivets definitioner av begreppen överföring, överförings- tillstånd och transitering införs i lagen. Regeringens bedömning: EU:s militära förteckning bör i huvudsak ersätta den nuvarande svenska förteckningen över vad som utgör Förteckningen bör emellertid vid behov kunna kompletteras med materiel som kan ha anledning att vilja Del C i den nuvarande svenska förteckningen som anger kemiska ämnen för vilka deklarationsskyldighet föreligger enligt FN:s konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring bör finnas Till förteckningen bör vidare fogas en förklaring över vilken krigsmateriel som utgör krigsmateriel för strid eller övrig krigsmateriel enligt de svenska riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan av krigsmateriel. Direktivets definition av begreppet försvarsrelaterade produkter bör genomföras genom att det i svensk författning etablerade begreppet krigsmateriel används i stället för direktivets begrepp, utom i de fall direktivets begrepp avser tekniskt bistånd. Direktivets definitioner av begreppen leverantör, mottagare och exporttillstånd bör genomföras i svensk rätt genom att de vid behov förklaras i sitt sammanhang i författningstexten. Promemorians förslag och bedömning: Motsvarar i princip regeringens förslag och bedömning. Promemorian saknar dock bedömningen att den svenska förteckningen över krigsmateriel vid behov bör kunna kompletteras med materiel som kan ha anledning att vilja kontrollera. Vidare saknar promemorian bedömningen att det till förteckningen till följd av att EU:s militära lista inte delar in krigsmaterielen i krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel bör fogas en förklaring över vilken krigsmateriel enligt förteckningen som utgör krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel enligt de svenska riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan av krigsmateriel. I promemorian görs i stället bedömningen att i sin tillämpning av regelverket bör utgå från en tänkt indelning i krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. Promemorian föreslår att tekniskt bistånd ska definieras i 2 § lagen om krigsmateriel och föreslår inte att regeringen ska ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vad som utgör tekniskt bistånd. Promemorian föreslår inte att direktivets definitioner av begreppen överföring, överföringstillstånd och transitering ska definieras i lagen om krigsmateriel, utan i stället att dessa ska förklaras kontextuellt i författningstexten. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen i stort eller har inget att erinra. föreslår i första hand att begreppen krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel avskaffas och att ett känslighetskriterium i stället tillförs i grunderna för klassificering av krigsmateriel. I andra hand föreslår inspektionen att det till den svenska förteckningen över krigsmateriel fogas en förklaring över vilken krigsmateriel enligt EU:s militära lista som utgör krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel. påpekar att EU:s militära lista, till skillnad från den nuvarande svenska förteckningen över krigsmateriel, inte omfattar kärnladdningar, speciella delar eller substanser till sådana. Det nuvarande förbudet enligt lagen om krigsmateriel mot tillverkning, tillhandahållande och utförsel av kärnladdningar riskerar därmed att gå förlorad om promemorians förslag antas. samt vänder sig mot promemorians bedömning att ISP ska avgöra hur en tänkt uppdelning mellan krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel ska se ut, utan vill i stället se en redovisning om detta som det sedan formellt De, liksom Kristna Råd, tillstyrker att begreppet Prop. 2010/11:112 krigsmateriel behålls. Säkerhets- och försvarsföretagen, och anser att uttrycket krigsmateriel bör ändras till försvarsrelaterade produkter. De anser vidare att definitionen av tekniskt bistånd bör harmoniseras med vad som utgör tekniskt bistånd enligt ML22 i EU:s gemensamma militära lista, eftersom det tycks vara så att den föreslagna definitionen av tekniskt bistånd är mer restriktiv än vad som avses med ML22, teknik, definition inklusive dess undantag. Skälen för regeringens förslag och bedömning Artikeln behandlar syftet med direktivet. I punkten 1 anges att syftet med direktivet är att förenkla de bestämmelser som tillämpas på överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen, i syfte att se till att den inre marknaden fungerar väl. I punkten 2 anges att direktivet inte påverkar medlemsstaternas handlingsfrihet i fråga om politiken för export av försvarsrelaterade produkter. I punkten 3 anges att direktivet ska tillämpas i enlighet med artiklarna 30 och 296 i fördraget. Avslutningsvis anges i punkten 4 att direktivet inte påverkar medlemsstaternas möjlighet att fortsätta och vidareutveckla mellanstatligt samarbete, förutsatt att bestämmelserna i direktivet följs. Det svenska begreppet utförsel enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel (nedan KML) innefattar såväl export av krigsmateriel till tredjeland som överföring av sådan materiel mellan EU:s medlemsstater. Begreppet krigsmateriel enligt KML motsvarar i stort det som i direktivet benämns försvarsrelaterade produkter. I likhet med utredaren anser regeringen att artikeln inte i sig innehåller några krav på genomförandeåtgärder. När det gäller de begrepp som används i punkten 1 i direktivet kommer frågan om hur det svenska regelverket ska anpassas till dessa att tas upp i övervägandena avseende artikel 3. Punkterna 2 och 3 signalerar att medlemsstaterna genom direktivet inte har fråntagits sin fördragsfästa rätt att införa restriktioner i eller vidta andra åtgärder mot handeln med försvarsrelaterade produkter på de grunder som anges i artiklarna 30 och 296 i EG-fördraget (efter Lissabonfördragets ikraftträdande motsvaras artikel 30 av artikel 36 i EUF-fördraget medan artikel 296 motsvaras av artikel 346), dvs. med hänsyn till allmän moral, allmän ordning eller allmän säkerhet eller intresset att skydda människors och djurs hälsa och liv, att bevara växter, att skydda nationella skatter av konstnärligt, historiskt eller arkeologiskt värde eller att skydda industriell och kommersiell äganderätt (artikel 30) samt för att skydda sina väsentliga säkerhetsintressen (artikel 296). 2010/11:112 åligger den medlemsstat som hävdar att det är befogat att vidta åtgärder enligt artiklarna att bevisa att så är fallet. Punkten 4 handlar om medlemsstaternas rätt att fortsätta och vidareutveckla mellanstatligt samarbete. Texten klargör att det står medlemsstaterna fritt att samarbeta kring mer långtgående åtgärder än direktivet föreskriver för att förenkla och underlätta utbytet av försvarsrelaterade produkter sinsemellan. Artikeln anger att direktivet ska tillämpas på de försvarsrelaterade produkter som förtecknas i bilagan. Av artikel 13.1 följer vidare att kommissionen ska uppdatera förteckningen i bilagan i strikt överensstämmelse med Europeiska unionens gemensamma militära förteckning. Det bör påpekas att en uppdatering av förteckningen i bilagan redan har skett genom kommissionens direktiv /80/EU av om ändring av och rådets direktiv /43/EG vad gäller förteckningen över försvarsrelaterade produkter (EUT L 308 24.11.2010, s. 1145, Celex 32010L0080). Lagen om krigsmateriel är enligt 1 § tillämplig på sådant som enligt regeringens föreskrifter utgör krigsmateriel. Den materiel som därmed avses finns förtecknad i en bilaga till förordningen (1992:1303) om krigsmateriel (nedan KMF). Materielen i bilagan delas upp i kategorierna krigsmateriel för strid, övrig krigsmateriel och produkter/ämnen för vilka deklarationsskyldighet föreligger enligt 25 § KMF. Enligt KML krävs tillstånd för all utförsel av krigsmateriel. därmed fler överväganden och förändringar än bara beträffande den svenska krigsmaterielförteckningen för att möta direktivets krav på administrativ förenkling vid just överföring av försvarsrelaterade produkter mellan medlemsstaterna. Regeringen gör, liksom utredaren, bedömningen att det är mest förmånligt att söka en lösning där direktivets bestämmelser om överföring arbetas in i lagen om krigsmateriel och i förordningen om krigsmateriel, utan att för den sakens skull begreppet utförsel utmönstras. I samband med tillkomsten av KML redogjordes noggrant i propositionen (prop. 1991/92:174 s. 27 övervägandena för klassificeringen av sådan materiel för att dessa skulle ges en bred parlamentarisk förankring. Det var dock inte möjligt att i lagen införa sådana klara definitioner gränsdragningen mellan civil och militär materiel undanröjdes. Det konstaterades vidare att uppgiften att göra de tekniska bedömningar som leder fram till en krigsmaterielförteckning inte heller borde ankomma på . I stället bemyndigades regeringen att fastställa vilka vapen, ammunition och annan för militärt bruk utformad materiel som skulle utgöra krigsmateriel. Den av regeringen sålunda fastställda krigsmaterielförteckningen finns som bilaga till KMF. Klassificeringen av krigsmateriel sker med utgångspunkt i materielens funktion och konstruktion. Produkter med såväl civil som militär användning klassificeras som krigsmateriel när de i sin militära funktion har en förstörelsebringande effekt. I krigsmaterielförteckningen delas dessutom materielen in i kategorierna krigsmateriel för strid och övrig krigsmateriel.