prop · GZ031d21 · 2011-09-20 00:00:00 — Andra exempel är att enskilda personer hänvisas till en annan kommun, ett s.k. muntligt avvisningsbeslut, i stället för få sin sak prövad och att den enskilde inte alltid informeras om sin rätt att överklaga ett avslagsbeslut. Det förekommer också att kommuner, enligt bedömning, dröjer för länge med att skicka ett överklagande till Förvaltningsrätten. Flera regionala tillsynsenheter har, enligt tillsynsrapporten, observerat att barnens situation inte alltid uppmärksammas i familjer med långvarigt ekonomiskt bistånd. Kommunens riktlinjer i förhållande till rekommendationer Det har riktats kritik mot att det vid ansökan om ekonomiskt bistånd i alldeles för liten grad görs individuella bedömningar. Mot denna bakgrund ska kartlägga kommunernas styrdokument beträffande beviljande av ekonomiskt bistånd och analysera hur dessa riktlinjer förhåller sig till rekommendationer. Uppdraget ska redovisas . Uppskattningsvis finns över 100 000 personer med missbruk i något av samhällets vård- och behandlingssystem (, Lägesrapport ). Ett rimligt antagande är enligt att de flesta av dem har allvarliga missbruks- och beroendeproblem. fick t.ex. cirka 36 600 personer med missbruks- och beroendeproblem insatser i slutenvård inom hälso- och sjukvården. uppskattas 330 000 personer enligt betänkande Bättre insatser vid missbruk och beroende (SOU 2011:35) ha ett alkoholberoende och 29 500 ett tungt narkotikabruk (Missbruket, Kunskapen, Vården. , SOU 2011:6). De alkoholrelaterade skadorna fortsätter enligt att öka, särskilt bland kvinnor, och allt fler vårdas till följd av narkotikarelaterade diagnoser (Lägesrapport ). Insatser och kostnader inom Det totala antalet individuellt behovsprövade insatserna för personer med missbruk inom har ökat 2010 jämfört med . Bistånd till boende och öppna insatser har ökat medan heldygnsvården har minskat med nära 100 000 vårddygn. Jämfört med 2009 har däremot det totala antalet insatser minskat (se tabell 7.1). Tvångsvården utgör en relativt liten del av institutionsvården (se Statligt bedriven missbruksvård). Kostnaderna för kommunernas missbruks- och beroendevård har ökat något jämfört med . Kommunernas kostnader var totalt 2010 (5,2009). 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 7.5 Kommunens kostnader missbruksvård Källa: , Kommunernas räkenskapssammandrag 2005- 2010. Tillgång till insatser av god kvalitet Det är först när alkoholproblem blir stora som behandlingssystemet når fram I en forskningsbilaga (SOU 2011:6) som publicerats av dras slutsatsen att den specialiserade vården i huvudsak når personer där beroendet också åtföljs av sociala problem, t.ex. försörjningsproblem eller bostadsproblem. Det stora flertalet alkoholberoende har dock inte denna typ av sociala problem och nås följaktligen inte av , den specialiserade beroendevården eller av behandlingsinsatser från den övriga hälso- och sjukvården. Det är först när alkoholproblemen blir mycket grava som behandlingssystemet når fram i någon större grad. (SOU 2011:6, kap. 10). När det gäller vårdens effekter visar en studie, som genomförts av , att av de klienter som bedömts och följts upp med hjälp av ASI-intervju (bedömningsinstrument för att sätta in rätt insatser) , hade nästan hälften av klienterna med alkoholproblem fått en förbättrad situation och när det gäller personer med narkotikaproblem. Psykisk ohälsa är vanligt förekommande bland klienter med missbruks- och beroendeproblem och uppföljningen visar att har förbättrat sin psykiska hälsa (SOU 2011:6, kap. 6). Tillgängligheten till information om tjänster varierar stort Kommunerna ska enligt lagen tillhandahålla information om det stöd kommunen har att erbjuda för den som är i behov av missbruks- eller beroendevård. En genomgång av kommunernas hemsidor som gjorts av visar att knappt en tredjedel erbjöd enkelt tillgänglig och fyllig information om detta. För ytterligare en tredjedel av hemsidorna fanns det viss infor- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 mation med behov av förbättring. Den sista tredjedelen kunde betraktas som underkända utifrån undersökningens kriterier. Hemsidorna för kommuner med större befolkningsunderlag hade generellt sett fylligare och mer tillgänglig information (Öppna jämförelser, 2010 ). Personer med missbruks- och beroendeproblem vill söka hjälp hos sjukvården Forskningsresultat visar enligt att nio av tio personer med missbruk eller beroende helst vill söka hjälp inom hälso- och sjukvården. vill helst söka vård inom (SOU 2011:35). Användning av bedömningsinstrument för ökad klientsäkerhet Användning av bedömningsinstrument har ökat, men olika dokumentationssystem gör det svårt att göra en nationell uppskattning av problematiken. Nästan hälften av landets kommuner och kommundelar hade 2010 en fastställd och dokumenterad policy för att använda något av de av rekommenderade instrumenten för upptäckt av missbruks- och beroendeproblematik (, Öppna jämförelser). Tre fjärdedelar av kommunerna hade en sådan policy för bedömning av problemtyngd och hjälpbehov. Utvecklingsarbete med utgångspunkt i de nationella riktlinjerna Under 20082011 har det pågått en stor satsning inom missbruks- och beroendeområdet med stöd av statliga medel för att öka kunskapsnivån och användningen av evidensbaserade metoder samt för att utveckla praktiken. deltog alla landsting, 165 kommuner och 22 kommundelar i ett utvecklingsarbete med utgångspunkt i nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården. Utbildning och kompetensutveckling är en väsentlig del och vid utgången av 2010 beräknas närmare 10 000 personer ha deltagit i den baskurs som Kommuner och Landsting tagit fram inom projektet. Satsningen är föremål för utvärdering, men av det som har framkommit tycks de nationella riktlinjerna ha fått ett ökat genomslag (Lägesrapport , ). Se även avsnitt 7.4.1, Plattform för evidensbaserad praktik. har slutredovisat ett uppdrag om en ökad och utvecklad tillsyn för att stärka kvalitet och likvärdighet i de vård- och behandlingsinsatser som kommuner och landsting tillhandahåller. Uppdraget har pågått och regeringen har satsat totalt på detta uppdrag. Drygt 670 verksamheter inom missbruks- och beroendevården har granskats . Vid 50 av dessa har gemensam tillsyn genomförts av både hälso- och sjukvård och socialtjänst (Tillsynsrapport , samt Missbruks- och beroendevården iakttagelser och resultat från tillsynen 20082010, 2011). De nationella riktlinjerna för missbruks- och beroendevården har enligt fått genomslag både inom hälso- och sjukvårdens och missbruks- och beroendevård. Det är framför allt inom primärvården och bland HVB som kunskapen om och användningen av riktlinjerna behöver öka. Samverkan mellan och hälso- och sjukvården fungerade vidare enligt bra, särskilt då olika samverkanslösningar har byggts upp. Däremot behöver samarbetet utvecklas mellan primärvården och den specialiserade beroendevården, särskilt när beroendevården bedrivs vid psykiatriska kliniker. Det gick i allmänhet snabbt att få påbörja behandling inom såväl som landstingens missbruks- och beroendevård. Tillsynen visar också att majoriteten av behandlingspersonalen har adekvat utbildning på gymnasienivå inom vård och omsorg i öppenvård och HVB. Både och hälso- och sjukvården uppgav enligt att man uppmärksammade eventuella barns situation och behandlingen anpassades till familjesituationen. Närstående erbjöds ofta stöd inom missbruks- och beroendevården medan stöd till barn gavs av enheter för barn och familj eller frivilligorganisationer. Inom flera beroendeenheter och inom öppenvård fanns s.k. barnombud som stöd till övrig personal. Däremot visade tillsynen att dokumentation av barnens situation behöver förbättras. Inom primärvården saknades ofta skriftliga rutiner för hur man ska anmäla till socialnämnden om barn har behov av stöd och skydd. Många verksamheter inom och en tredjedel av landstingens beroendevård erbjöd särskilda behandlingsgrupper för kvinnor. stor andel av landstingens beroendevård erbjöd insatser för gravida kvinnor med missbruks- och beroendeproblem. har krävt att åtgärder ska vidtas för att de brister som uppmärksammats ska rättas till. Brister i delaktighet och brukarinflytande Resultatet av öppna jämförelser pekar på att missbruks- och beroendevården generellt visar stora regionala skillnader. Det område som enligt tycks vara mest eftersatt är delaktighet, dvs. det saknas ofta lokala riktlinjer och rutiner för bl.a. brukarråd och vårdplaner (/oppnajamforelser). av kommunerna har en policy för brukarinflytande i verksamheten genom t.ex. brukarråd, brukarrevisioner eller deltagande i referens- eller styrgrupp. När det gäller inflytande på individnivå har drygt hälften av kommunerna rutiner för uppföljnings- eller avslutningssamtal i enskilda ärenden och ungefär lika stor andel av kommunerna har en fastställd och dokumenterad rutin för hur klienter och handläggare gemensamt utarbetar vårdplanen. SiS drev 11 LVM-hem (13 ) som sammanlagt hade 320 platser (348 ). Antalet intagna personer var i stort sett oförändrat 2010 jämfört med cirka 1 040 personer (kvinnor och män). Den genomsnittliga beläggningen ökade till (2009). Genomsnittligt antal vårddygn för utskrivna klienter var 136 (130 ). Sammantaget innebär detta att institutionerna haft mycket hög beläggning . (Källa: , SiS) SiS har arbetat bedrivit ett utvecklingsarbete bl.a. genom att förbättra rättssäkerheten och utbilda personalen. Se vidare under avsnittet Statligt bedriven ungdomsvård. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Hög beläggning men och klienterna är överlag nöjda efterfrågan på missbruksvård var hög . Den höga beläggningen inom , på vissa institutioner överbeläggning, har enligt SiS årsredovisning haft negativ inverkan på säkerheten på institutionerna och klienternas upplevelse av trygghet. har ett arbete pågått med att förbättra säkerheten inom verksamheten på olika nivåer, till exempel genom utbildningar. Vidare har SiS tagit fram riktlinjer för det personnära säkerhetsarbetet. SiS bedömer i årsredovisningen att de bedriver ett framgångsrikt arbete med att motivera klienter till frivillig vård. För en t.ex. klienter med samsjuklighet (missbruk i kombination med psykisk problematik) är det dock svårt att finna ett passande alternativ. Vid utskrivningen uppger av klienterna att de fått bra stöd av personalen att fundera över sin situation. Kvinnor tycker i något högre grad än män att de fått stöd att fundera över sin situation. Vid av utskrivningarna uppger att de skulle förorda en placering på samma institution i ett liknande ärende. Hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden Tillgång till insatser av god kvalitet Inom ramen för regeringens Hemlöshetsstrategi, Hemlöshet många ansikten mångas ansvar , har ett antal insatser genomförts. har fördelats till 23 satsningar. Huvudaktiviteten inom strategins samtliga mål har varit att ge stöd till lokalt utvecklingsarbete för att utveckla arbetssätt och arbetsorganisation i syfte att åstadkomma uthålliga strukturer i arbetet mot hemlöshet Andra viktiga insatser har varit de vägledande dokument som tagits fram och som syftar till att ge kommunerna stöd i bl.a. det vräkningsförebyggande arbetet samt ge olika aktörer stöd i valet av boendelösningar för hemlösa personer (Hemlöshet många ansikten, mångas ansvar, ). Ett viktigt stöd i arbetet med hemlöshet är det webbverktyg som publicerat och som ska fungera som en kunskapsportal där information 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 och verktyg finns samlat för dem som arbetar mot hemlöshet. Utvärderingen av de lokala utvecklingssatsningarna visar att det finns påtagliga positiva resultat från de projekt som arbetade med vräkningsförebyggande arbete, framför allt i projekt där det funnits ett nära samarbete med . Utvärderingen visar dock att insatserna endast i begränsad utsträckning baseras på den forskning som finns på området och att de endast delvis kunnat nå de mål som hemlöshetsstrategin satt upp. (Utvärdering av hemlöshet många ansikten, mångas ansvar, , 2011). Hemlöshet påverkar och påverkas av bostads- och socialpolitik och berör arbetsmarknaden, hälso- och sjukvården och integrationspolitiken. Åtgärder mot hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden kräver därför insatser och samverkan mellan många aktörer. Detta behov har tydliggjorts i och med regeringens hemlöshetsstrategi som angav en tydlig handlingsinriktning och ett brett angreppssätt. Pågående uppdrag som avser hemlöshet ska i samråd med återkommande genomföra uppföljande intervjuer med ett urval av kommuner om kommunernas boendelösningar för personer som av olika skäl inte blir godkända som hyresgäster på den ordinarie bostadsmarknaden. ska även genomföra en nationell kartläggning av hemlöshetens omfattning och karaktär 2011. Omfattningen av hemlösa barnfamiljer ska framgå av kartläggningen samt omfattningen av barn och ungdomar som av olika skäl lever under hemlösa förhållanden utanför familjen. Stöd och hjälp till brottsoffer och deras anhöriga Tillgång till insatser av god kvalitet arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld har enligt förbättrats. Kommunerna tar ett helt annat ansvar än tidigare för dessa personer och tillsyn visar att kommunerna arbetar mer strukturerat än tidigare med dessa frågor. övergripande och omfattar både insatser till våldsutsatta kvinnor samt barn som bevittnar våld och insatser till våldsutövare. Många kommuner satsar på att höja personalens kompetens när det gäller våldsproblematiken och flera kommunerna har involverat äldreomsorgen och omsorgen om personer med funktionsnedsättning i arbetet. Flera kommuner försöker också förbättra samverkan och information. Det förekommer dock fortfarande brister bl.a. när det gäller det långsiktiga arbetet. Vissa särskilda gruppers behov kan inte heller alltid tillgodoses på ett bra sätt. saknas t.ex. skyddade boenden som är anpassade till våldsutsatta kvinnor med särskilda behov, t.ex. kvinnor med missbruksproblem. behöver också bli bättre på att uppmärksamma och utreda behovet av stödinsatser för barn som bevittnat våld. (Lägesrapport och redovisning av fördelade utvecklingsmedel [] för att förstärka kvinnojoursverksamheter och kvalitetsutveckla stödet till våldsutsatta kvinnor och deras barn 20072009). Därutöver har kvinnojourer och brottsofferjourer fått ökad kunskap om och förbättrat bemötandet och stödet till våldsutsatta homosexuella, bisexuella och transpersoner. Det visar uppföljning av de frivilligorganisationer som tilldelats statsbidrag () för ändamålet 20082010 (Rapport om medel för att stärka brottsofferstödet till homosexuella, bisexuella och transpersoner, ). har på uppdrag av regeringen (2008) utvärderat effekten av olika insatser för våldsutsatta kvinnor, barn som bevittnat våld samt män som utövar våld i nära relationer. Resultaten visar att män, som utövat våld och fått insatser, självuppskattade sin psykiska hälsa bättre och de använde mindre alkohol och narkotika. När det gäller insatser till våldsutsatta kvinnor visar resultaten att kvinnornas psykosociala hälsa förbättrades men var det fortfarande en stor andel kvinnor som hade allvarliga psykiska problem. Det var en stor andel av kvinnorna som på nytt hade utsatts för våld under uppföljningsåret. Generellt sett uppskattade kvinnorna insatserna. Insatser direkt riktade till barn dvs. verksamheter inriktade på arbete med våld och BUP visade sig ha positiva effekter, t.ex. när det gäller barnens psykiska hälsa och förmåga att hantera sina känslor jämfört med andra insatser. (redovisning av uppdrag att utvärdera insatser till våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld, ). Behov av ökad kunskap till personer som utsätts för hedersrelaterat våld har på uppdrag av regeringen bl.a. genomfört en behovsinventering för att förbättra stödet till dem som utsätts för eller riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck. bedömer att det finns behov av ökad kunskap och insatser inom flera områden, t.ex. utvärderingar av de insatser som ges under och efter tiden på skyddat boende samt behandlingsinsatser som riktar sig till hela familjen. (redovisning Personer utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck samt barn och unga som blir gifta mot sin vilja, .) I syfte att förbättra och kvalitetsutveckla arbete har kommunerna tilldelats . Dessa medel fördelas enligt regeringens riktlinjer via länsstyrelserna. har haft i uppdrag att följa upp och utvärdera satsningen och redovisade en utvärdering avseende åren 20072009. Utvecklingsmedlen har lett till ett omfattande utvecklingsarbete på området. Totalt har 262 av landets kommuner genomfört 467 projekt. Befintliga verksamheter i såväl ideell som regi har stärkts och nya verksamheter har etablerats. Personalens kompetens har ökat och minst 27 000 personer från och ideella föreningar har fått utbildning. Utvecklingsarbetet har dock inte alltid varit så strukturerat, långsiktigt och samordnat som det var tänkt. lämnar i sin utvärdering förslag till hur medlen ska kunna användas mer effektivt framöver. Med utgångspunkt från den tillsyn som genomförts och den kunskap som finns på området har tagit fram allmänna råd om socialnämndens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld (SOFS 2009:22). Myndigheten har även tagit fram bedömningsinstrument för att effektivisera och göra bedöm- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 ningarna mer enhetliga. En handbok som ska ge ytterligare stöd i det praktiska arbetet har även publicerats. Prostitution och offer för människohandel Tillgång till insatser av god kvalitet Utbildningsmaterial avseende människohandel och prostitution har som en del i regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål (skr. 2007/08:167) tagit fram utbildningsmaterial avseende människohandel och prostitution ett för verksamheter som arbetar med vuxna och ett för verksamheter som arbetar med barn och unga. Materialet ska ge personal inom socialtjänst, hälso- och sjukvård, ungdomsmottagningar och frivilligorganisationer kunskap om prostitution och människohandel för sexuella ändamål. har även i uppdrag att utvärdera arbetet inom kommunerna som rör insatser riktade till sexköpare och arbetet vid prostitutionsgrupper. Uppdraget ska redovisas . Behov av sammanhållna insatser för utsatta personer på SiS (SiS) redovisar i Slutrapporten uppdrag att förstärka arbetet med vuxna missbrukare och ungdomar som har varit, är eller riskerar att bli utsatta för prostitution eller människohandel för sexuella ändamål, att SiS klienter är en utsatt målgrupp som har omfattande behov av insatser på flera livsområden (uppdraget är en del av handlingsplanen mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål). Enligt en kartläggning har av de ungdomar på SiS som intervjuats uppgett att de haft sex i utbyte mot någon form av ersättning främst pengar, alkohol eller narkotika (av flickorna och av pojkarna). När det gäller vuxna uppger av de intervjuade att de haft sex i utbyte mot någon form av ersättning (av kvinnorna och av männen). Utbildning om sexuell exploatering, såsom prostitution och människohandel, har genomförts för SiS personal både ledningspersonal och behandlingspersonal. Ökad kunskap om vikten av sexuell hälsa har bidragit till en bättre 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 eftervårdsplanering i samverkan med . SiS har tillsammans med utvecklat arbetssätt för att stärka samverkan dem emellan. Gemensamma erfarenheter av arbetet med vårdkedjor visar på vikten av en tidig gemensam planering och en sammanhållen vårdinsats som omfattar både institutionsvistelsen och eftervården. (om ). Utredningar, lägesrapporter och tillsynen har fortsatt uppmärksammat allvarliga missförhållanden och brister inom vården av de mest utsatta barnen och ungdomarna som samhället omhändertagit för att de ska få en god, säker och trygg vård. Åtgärder för att förbättra utvecklingen och tillsynen har genomförts under föregående mandatperiod, bl.a. genom de förslag som regeringen lämnade till i propositionen Utveckling av den sociala barn- och ungdomsvården m.m. (prop. 2006/07:129) och i propositionen Samordnad och tydlig tillsyn av (prop. 2008/09:160) om en stärkt barnperspektiv i tillsynen av bl.a. HVB och SiS institutioner. När barn och unga omhändertas av samhället är det viktigt att den vård och omsorg som ges är av god kvalitet och att den är säker och trygg. För att stärka förutsättningarna för en god samhällsvård av barn och unga är ytterligare insatser nödvändiga. , som haft i uppdrag att se över bestämmelserna till stöd och skydd för barn och unga, har lämnat förslag för att ytterligare stärka barnets rättigheter (Lag om stöd och skydd för barn och unga SOU 2009:68). Förslagen syftar bl.a. till att förtydliga ansvar för placerade barn och unga. föreslår i sitt betänkande ett säkerhetsprogram för samhällsvården (SOU 2011:9), att en myndighet systematiskt och kontinuerligt ska följa förekomsten av övergrepp och allvarliga försummelser i samhällsvården samt sprida kunskap om erfarenheter för att så långt det är möjligt förhindra framtida övergrepp och missförhållanden. Det finns grupper med svag förankring på arbetsmarknaden som klarar sin försörjning, helt eller delvis, med hjälp av ekonomiskt bistånd. Utrikes födda är bl.a. över- representerade bland de långvariga biståndsmottagarna. Det krävs breda och långsiktiga lösningar för att motverka denna utveckling. För att motverka att dessa grupper fastnar i passivitet är det viktigt att fortsätta stärka drivkrafterna för arbete. Etableringsreformen, som trädde i kraft , är en viktig åtgärd som syftar till att nyanlända ska få stöd för att snabbare etablera sig på arbetsmarknaden (se vidare utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet). Missbruks- och beroendevården är inne i ett intensivt utvecklingsskede i takt med att kunskapen på området ökar. Det arbete som pågår inom ramen för regeringens överenskommelse med Kommuner och Landsting om en evidensbaserad praktik inom missbruksområdet Kunskap till Praktik tyder på att satsningen bidrar till en positiv utveckling där nationella riktlinjerna får ökat genomslag. , som sett över missbruks- och beroendevården, har lämnat förslag för hur framtidens vård och behandling bör utformas för att fungera bättre. Regeringens hemlöshetsstrategi har lett till att det finns många bra exempel på hur olika aktörer kan arbeta för att undvika vräkning och hemlöshet. Antalet vräkningar varierar kraftigt mellan olika kommuner, vilket tyder på att det finns möjligheter för kommuner att välja effektiva arbetssätt som ger positiva resultat. För att motverka vräkningar är det angeläget att alla kommuner tillägnar sig dessa erfarenheter, särskilt vad avser barnfamiljer. Arbetet med hemlöshet i kommunerna behöver över huvud taget fortsatt utvecklas utifrån den kunskap som finns på området. Utvärderingar visar att få kommuner bygger sitt arbete på aktuell forskning. Istället förekommer en stor mängd lokala modeller och lösningar. Ett omfattande utvecklingsarbete har pågått för att utveckla arbete för att våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld ska få det stöd som de behöver. Det finns en betydande kunskap på området som behöver spridas och tillämpas ute i kommunerna. Tillsynen visar på tydliga förbättringar men identifierar områden som behöver utvecklas. har efter förslag från regeringen beslutat om ändringar i ansvarsfördelningen mellan bosättnings- och vistelsekommunen (prop. 2010/11:49 Ansvarsfördelning mellan bosättningskommun och vistelsekommun). gäller att bosättningskommunen har ett utökat ansvar i förhållande till tidigare även om vistelsekommunens yttersta ansvar kvarstår. Se även avsnitt 7.4.2. trädde nya bestämmelser om sluten ungdomsvård ikraft. Syftet med bestämmelserna är bl.a. att förbättra verkställigheten och öka möjligheterna till successiv utslussning under kontrollerade former (prop. 2010/11:107 Förbättrad utslussning från sluten ungdomsvård). Statens institutionsstyrelses anslag ökade med för att organisera en strukturerad utslussning utifrån de nya bestämmelserna.