prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — 6.13.5.5Undantag från deklarationsskyldighet för schablonintäkt avseende innehav av investeringssparkonto Regeringens förslag: Schablonintäkt avseende innehav av investeringssparkonto undantas från deklarationsskyldighet för fysiska personer och dödsbon i de fall den skattskyldige saknar andra deklarationspliktiga intäkter och kontrolluppgift har lämnats avseende intäkten. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den som äger tillgångar på ett investeringssparkonto föreslås bli skyldig att ta upp en schablonintäkt till beskattning. Förslaget riskerar dock att leda till att ett stort antal personer som inte deklarerar blir deklarationsskyldiga. Det rör sig om personer, främst barn, som endast har kapitalin- komster där det innehålls preliminär skatt. Sådant skatteavdrag ska enligt 5 kap. 8 § skatte- betalningslagen (1997:483) bland annat göras från ränta och utdelning på aktie eller andel i en investeringsfond som lämnas i pengar och som kontrolluppgift ska lämnas för. För sådana intäkter finns för fysiska personer enligt 2 kap. 2 § 3 lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, förkortad LSK, ingen skyldighet att lämna allmän självdeklaration, utan underrättelse om taxeringsbeslut lämnas enligt 7 § taxeringsförordningen (1990:1236) först i besked om slutlig skatt. Ett likalydande undantag från deklarationsskyldighet finns för dödsbon i 2 kap. 4 § 1 LSK. En lösning på problemet att många riskerar att bli deklarationsskyldiga är att undanta scha- blonintäkt avseende innehav av ett investerings- sparkonto från deklarationsskyldighet. Deklara- tionsfriheten bör endast gälla i de fall där den skattskyldige saknar andra deklarationspliktiga intäkter och där kontrolluppgift har lämnats avseende intäkten. Om kontrolluppgift i något fall inte skulle ha lämnats för en schablonintäkt bör deklarationsskyldigheten kvarstå eftersom i dessa fall saknar underlag för att beräkna skatten. Om den skattskyldige har andra deklarationspliktiga intäkter ska allmän självde- klaration lämnas enligt vanliga regler och i så fall ska även schablonintäkten deklareras. Om en skattskyldig skulle vilja deklarera schablonintäkt trots att ingen skyldighet föreligger, t.ex. för att kunna göra avdrag för kapitalförlust, så finns en sådan möjlighet . Att införa deklarationsfrihet för schablonin- täkt innebär således att de som tidigare sluppit deklarera för avkastning på t.ex. aktier och fond- andelar men som vid sparande på investerings- sparkonto skulle bli deklarationsskyldiga för schablonintäkt, inte heller i fortsättningen ska behöva lämna självdeklaration. Undantagen från deklarationsskyldighet för ränta och utdelning finns i 2 kap. 2 § 3 och 2 kap. 4 § 1 LSK och är utformade så att ränta eller utdelning för vilken kontrolluppgift ska lämnas enligt 8 eller 9 kap. LSK ska undantas. Det är lämpligt att välja en liknande modell för undantagen för schablonin- täkt avseende innehav av ett investeringsspar- konto. Kontrolluppgift avseende schablonintäkt ska enligt propositionens förslag lämnas av den som för eller har fört kontot, och bestämmelser om detta föreslås införas i 11 kap. 10 § LSK. Regler som undantar schablonintäkt för vilken kontrolluppgift har lämnats enligt 11 kap. 10 § LSK från deklarationsskyldighet bör därför infö- ras i 2 kap. 2 § 3 och 2 kap. 4 § 1 LSK. På samma sätt bör ett tillägg göras till 7 § taxeringsförord- ningen med innebörden att underrättelse om taxeringsbeslut avseende schablonintäkt lämnas i besked om slutlig skatt. Förslaget föranleder ändring i 2 kap. 2 och 4 §§ LSK, se avsnitt 3.19. Regeringens förslag: De bestämmelser avseende deklarationer, kontrolluppgifter och annan uppgiftsskyldighet som föreslås införas i lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter ska införas även i skatteförfarandelagen. Promemorians förslag: Promemorian inne- håller inget förslag i frågan. Skälen för regeringens förslag: I propositionen Skatteförfarandet (prop. 2010/11:165) föreslås som tidigare nämnts en ny lag, skatteförfarandelagen, förkortad SFL, för i stort sett hela skatteförfarandet. Lagen ska ersätta bland annat LSK. SFL föreslås träda i kraft . När det gäller kontrolluppgifter och informationsuppgifter tillämpas dock lagen första gången på uppgifter som avser . Förslagen om investeringssparkonto och förändrad beskatt- ning av kapitalförsäkring i denna proposition föreslås träda i kraft . Det innebär att bestämmelserna i alltjämt ska tillämpas när det gäller uppgifter som avser , medan bestämmelserna i ska tillämpas när det gäller uppgifter som avser och senare kalenderår. Av den anledningen föreslås de förändringar och nya bestämmelser avseende deklarationer, kontroll- uppgifter och annan uppgiftsskyldighet som förslagen i denna proposition föranleder i såväl LSK som SFL. Förslagen i SFL är i sak identiska med förslagen i LSK. Förslaget föranleder ändringar och nya paragrafer motsvarande de föreslagna ändringarna i LSK. De paragrafer som berörs är 17 kap. 4 §, 19 kap. 4 §, 20 kap. 3, 5 och 6 §§, 21 kap. 35 §§, 22 kap. 1, 12 och 16 §§, 30 kap. 1 och 3 §§ och 34 kap. 8 a och 9 §§ samt vissa mindre följdändringar, se avsnitt 3.21. Regeringens bedömning: För att slippa betala kostnadsränta måste den som är skattskyldig för schablonintäkt och som undantas från dekla- rationsskyldighet betala in skattebeloppet taxeringsåret. bör på lämpligt sätt informera de skattskyldiga om möjligheten att betala in skattebeloppet i sådan tid att de slipper betala kostnadsränta. Promemorians förslag: I promemorian före- slås att före taxeringsåret ska skicka ut information till dem som är skatt- skyldiga för schablonintäkt och som befrias från deklarationsskyldighet som möjliggör för dessa att betala skatten utan att drabbas av kostnads- ränta. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört frågan. Skälen för regeringens bedömning: Enligt förslagen i denna proposition kommer inneha- vare av tillgångar på investeringssparkonto att bli skattskyldiga för en schablonintäkt. Om dessa saknar andra deklarationspliktiga intäkter föreslås att intäkten inte ska behöva deklareras. Eftersom det är fråga om en skattepliktig intäkt kommer dock den skattskyldige ändå att bli skyldig att betala in den skatt som belöper på schablonintäkten. Ett sätt att undvika detta vore att införa regler om skatteavdrag. Regeringen anser dock att nackdelarna med ett sådant system överväger fördelarna, se avsnitt 6.13.3.2. Förslaget om deklarationsfrihet för schablon- intäkt innebär att den skattskyldige underrättas om taxeringsbeslut, där skattebeloppet framgår, först genom besked om slutlig skatt. Sådant besked om den slutliga skatten ska enligt 11 kap. 15 § skattebetalningslagen (1997:483) skickas till den skattskyldige taxe- ringsåret. Enligt 19 kap. 5 § andra stycket skat- tebetalningslagen beräknas kostnadsränta på slutlig skatt taxe- ringsåret. För att slippa betala kostnadsränta måste således skattebeloppet betalas taxeringsåret. I promemorian gjordes bedömningen att en lämplig lösning vore att före taxeringsåret skulle skicka ut information, med vidhängande inbetalningskort, som möjlig- gör för skattskyldiga som befrias från deklara- tionsskyldighet att betala skatten utan att drab- bas av kostnadsränta. Motsvarande lösning föreslogs i ett annat förslag från Finansdeparte- mentet om hanteringen av schablonintäkt avse- ende andelar i investeringsfonder, som lämnades i promemorian Kompletterande förslag till ändrade skatteregler för investeringsfonder och deras delägare (Fi2010/5532). framförde i sitt remissvar över förslaget i den promemorian bland annat att det skulle bli svårt att förklara syftet med ett riktat informationsut- skick, att det rör sig om små räntebelopp samt att utskicket enligt förslaget ska ske som 7,5 miljoner deklarationer skickas ut och arbetsbelastningen hos verket redan är hög. föreslog i stället att verket skulle ansvara för att sprida allmän information till de skattskyldiga om möjligheten att betala in skat- ten i sådan tid att kostnadsränta kan undvikas. Regeringen konstaterar att de flesta sparare som inte har några deklarationspliktiga inkomster har relativt små sparbelopp. I vissa fall kommer spararnas schablonintäkt att understiga gräns- beloppet för beräkning av statlig inkomstskatt och dessa kommer då inte att behöva betala skatt för någon schablonintäkt över huvud taget. Även bland de sparare som har något större innehav på sina investeringssparkonton blir schablonintäkten oftast inte större än att den riskerade räntan på skatten stannar vid relativt låga belopp. Att införa ett system med personligt riktade informationsutskick innebär administra- tion och kostnader för . Det skulle vara betydligt enklare för att ta fram och sprida allmän information via webb- plats och deklarationsbroschyrer m.m. Allmän information kommer dock sannolikt inte att nå alla berörda, och den är inte heller lika lätt att använda sig av som en personligt riktad infor- mation med vidhängande inbetalningskort där skattebeloppet är förtryckt. Med allmän infor- mation ankommer det på den enskilde att själv med hjälp av sin kontrolluppgift beräkna sin skatt och göra en egen inbetalning till skatte- kontot. Med hänsyn till de begränsade belopp i kostnadsränta som det i de allra flesta fall kan bli fråga om anser dock regeringen ändå att det bör vara tillräckligt att på lämpligt sätt informerar de skattskyldiga. Om det senare skulle visa sig att denna information är otillräck- lig är det möjligt att då införa ett system med personligt riktad information. 6.13.6Schablonintäkt och vissa bidragssystem Regeringens förslag: Schablonintäkt avseende innehav av ett investeringssparkonto ska inte beaktas som inkomst av kapital vid beräkning av bidragsgrundande inkomst avseende bostadsbi- drag och bostadstillägg samt vid beräkning av betalningsskyldighet för underhållsstöd för den bidragsskyldige föräldern. Motsvarande ska gälla vid beräkning av äldreförsörjningsstöd och bilstöd. Promemorians förslag: Promemorian innehåller inget förslag i frågan. Skälen för regeringens förslag: Vid beräk- ning av bidragsgrundande inkomst för bostads- bidrag och bostadstillägg ingår överskott i inkomstslaget kapital. Detsamma gäller vid beräkning av äldreförsörjningsstöd och bilstöd i form av anskaffningsbidrag. Enligt 97 kap. 5 § socialförsäkringsbalken, gällande beräkning av bostadsbidrag, ska beräkning av överskott i inkomstslaget kapital göras enligt bestämmel- serna i 41 kap. 12 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, med vissa justeringar. I 102 kap. 9 § socialförsäkringsbalken, gällande beräkning av bostadstillägg, äldreförsörjnings- stöd och bilstöd anges att överskott i inkomst- slaget kapital ska beräknas enligt bestämmelserna i 97 kap. 5 §, dvs. på samma sätt som för bostadsbidrag. Enligt förslagen i denna proposition ska den som äger tillgångar på ett investeringssparkonto ta upp en schablonintäkt till beskattning. Schablonintäkten motsvaras inte av någon faktisk intäkt. Bostadsbidrag och bostadstillägg är en del av grundskyddet i socialförsäkringssy- stemet och syftar till att ge bland annat ekono- miskt svaga barnfamiljer och pensionärer med låga inkomster möjlighet till en bra bostadsstan- dard. Avsikten är att det är de bidragsberättiga- des faktiska inkomster som ska ligga till grund för beräkningen av bostadsbidrag respektive bostadstillägg. Detsamma gäller för äldreförsörj- ningsstöd och bilstöd. Schablonintäkten är emellertid inte en faktisk inkomst och reger- ingen anser därför inte att den bör ingå i den bidragsgrundande inkomsten. Regeringen före- slår därför att ett undantag införs i 97 kap. 5 § socialförsäkringsbalken så att schablonintäkt enligt 42 kap. 36 § IL inte beaktas som inkomst av kapital vid beräkningen av den bidrags- grundande inkomsten för bostadsbidrag, bostadstillägg, äldreförsörjningsstöd och bilstöd. Vid beräkning av den bidragsskyldiges inkomst för betalningsskyldighet för utgivet underhållsstöd ingår överskott i inkomstslaget kapital. Enligt 19 kap. 13 § socialförsäkringsbal- ken ska även denna beräkning av överskott i inkomstslaget kapital göras enligt bestämmel- serna i 41 kap. 12 § IL med vissa justeringar. Underhållsstödet är en del av det ekonomiska familjestödet och garanterar att ett barn till särlevande föräldrar får ett visst underhåll även när den bidragsskyldige föräldern inte fullgör sin underhållsskyldighet. Avsikten är att det är den bidragsskyldiges faktiska inkomster som ska ligga till grund för beräkningen av betalnings- skyldigheten. Den föreslagna schablonintäkten avseende innehav av ett investeringssparkonto är emellertid som redan konstaterats inte någon faktisk inkomst och regeringen anser därför inte att den bör ingå i den bidragsskyldiges inkomst. Regeringen föreslår därför att ett undantag införs i 19 kap. 13 § socialförsäkringsbalken så att schablonintäkt enligt 42 kap. 36 § IL inte beaktas som inkomst av kapital vid beräkningen av den bidragsskyldiges inkomst vid betalnings- skyldighet för underhållsstöd. Förslaget föranleder ändringar i 19 kap. 13 § och 97 kap. 5 § socialförsäkringsbalken, se avsnitt 3.20. Regeringens förslag: Den föreslagna lagen om investeringssparkonto träder i kraft . Detsamma gäller i huvudsak de ändringar som föreslås i inkomstskattelagen, lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel m.fl. lagar. Promemorian förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anser att tidpunkten för lagens ikraftträdande av konkurrensskäl bör anpassas så att det är från att den nya lagen offentliggörs fram till ikraftträdandet. (numera Svensk Försäkring) anför att den före- slagna ändringen av beskattningen av kapitalförsäkringar sammanfaller i tiden med livförsäkringsföretagens förberedelser för det nya rörelseregelsystemet, Solvens 2. Det arbetet är det största regelförändringsarbete som någon- sin genomförts i försäkringsbranschen. Mot denna bakgrund vill ifrågasätta tidpunkten för ikraftträdandet. Det är inte rimligt att införa lagstiftning med omfattande krav på system- ändringar med den framförhållning som föreslås. Skälen för regeringens förslag: Det är ange- läget att de förslag som propositionen innehåller kan träda i kraft relativt snart, bland annat på grund av problemet med s.k. årsskiftestransak- tioner i kapitalförsäkring. Regeringen instämmer därför i bedömningen i promemorian att lagen om investeringssparkonto och de ändringar som föreslås i bland annat inkomstskattelagen (1999:1229) och lagen (1990:661) om avkast- ningsskatt på pensionsmedel ska träda i kraft . Enligt regeringens bedömning får de som berörs av förslagen i denna proposition tillräcklig framförhållning. 6.13.8.1Ekonomiska frågor, särskilt offentligfinansiella effekter Schablonräntan för investeringssparkontot före- slås uppgå till statslåneräntan föregående år. Den offentligfinansiella effekten av förslaget om ett schablonbeskattat investeringssparkonto beror på vilka skatteintäkter tillgångarna på kontot skulle ha gett upphov till om de beskat- tats på konventionellt sätt. I och med att förslaget bedöms få betydande konsekvenser för skattebasernas utveckling, och eftersom investeringssparkontot är en ny sparform, har avsteg gjorts från den allmänna principen om statiskt beräknade offentligfi- nansiella effekter (se Beräkningskonventioner 2011). Detta för att ge en så rättvisande bild som möjligt av de offentligfinansiella effekter som förslaget förväntas ge upphov till. Effekten kan uttryckas som skillnaden i effektiva skattesatser vid schablonbeskattning respektive konventionell beskattning, multiplice- rat med stocken av sparande på investeringsspar- konton. Med effektiv skattesats avses det faktiska skatteuttaget i förhållande till den sanna ekono- miska inkomst som skatten avser. Den effektiva skattesatsen för tillgångar på investeringssparkonto förväntas uppgå till . Beräkningen av den effektiva skatte- satsen bygger på antaganden om tillgångarnas sammansättning och den förväntade avkast- ningen för respektive tillgångsslag. I det följande redovisas dessa antaganden mer ingående. Tillgångarna på kontot antas bestå av aktier och andelar i investeringsfonder samt även en mindre del likvida medel (t.ex. till följd av utdel- ning eller likvid från avyttringar som inte ännu återinvesterats). Fördelningen antas vara i aktier och fondandelar, varav hälften, , i respektive till- gångsslag, och i likvida medel. Investeringsfondernas tillgångar antas i sin tur utgöras av tre fjärdedelar aktier och en fjärdedel räntebärande, vilket är representativt för svenska investeringsfonders samlade tillgångar.133 Riskpremien för aktier, jämfört med långa statspapper, bedöms uppgå till . Denna förväntade överavkastning reflekterar att aktier är riskfyllda tillgångar som fluktuerar kraftigt i värde. För att en investerare ska vilja äga riskfyllda tillgångar bör den förväntade avkastningen överstiga vad investeraren kan få från en riskfri tillgång. Riskpremien är dock ett väntevärde som inte är direkt observerbart. Ekonomisk teori säger att väntevärdet bör vara positivt, men det råder ingen konsensus om hur stor den framtida riskpremien kommer att vara eller exakt hur den ska beräknas. Den realiserade överavkastning som vi i efterhand observerar har fluktuerat avsevärt över tiden och har under långa perioder varit negativ, vilket understryker att den endast ger begränsad vägledning kring den framtida riskpremien. Uppskattningen av riskpremien för aktier utgår ifrån den historiska överavkastningen för det globala indexet i DMS Global Database.134 Indexet omfattar 17 länder, däribland och , . Den histo- riskt observerade överavkastningen för det globala indexet uppgår till . Den historiska överavkastningen reflekterar dock även engångshändelser vilket talar för att den framtida överavkastningen sannolikt kommer understiga den historiskt observerade nivån. Oväntat hög ekonomisk tillväxt och en övergång till högre värderingsmultiplar utgör sannolikt bidragande orsaker till varför överavkastningen varit så pass hög under 1900-talet.135 En relaterad engångseffekt är den kraftiga reduktionen av transaktionskostnader för aktieaffärer som ägde rum , vilket inte minst inneburit kraftigt förbättrade möjligheter till diversifiering. Sammantaget kan dessa engångseffekter ha resulterat i en stor och oförutsedd värdeökning under främst den senare . Det finns således starka skäl som talar mot att den framtida överavkastningen kommer vara i nivå med det som observerats . Med hänsyn till dessa faktorer bedöms den förväntade riskpremien för aktier vara något lägre än den historiskt observerade överavkast- ningen för det globala indexet i DMS Global Database. Nedrevideringen är i linje med det som förespråkas i DMS (2010). För stats- låneräntan används i beräkningarna egna prognoser för åren 20122014. På , där prognoser saknas, antas statslåneräntan uppgå till , motsvarande en förväntad styrränta på mellan samt en löptidspremie på . Sammantaget innebär detta att aktier förvän- tas ge en avkastning på under ett normalår. Räntebärande tillgångar är en hetero- gen kategori och rymmer allt från statsskulds- växlar till företagsobligationer med väsentligt högre risk och förväntad avkastning. Avkast- ningen för räntebärande tillgångar antas i 134 Se Dimson, E., P. Marsh och M. Staunton (2010), Risk and risk premiums, i 2010. 135 Se t.ex. Fama, E. och K. French (2002), Premium, 133 Se SCB:s finansmarknadsstatistik. 57, s. 637659. genomsnitt ligga på samma nivå som statslåne- räntan, dvs. Andelar i investe- ringsfonder antas därmed ha en förväntad avkastning på 0,75 × 0,082 + 0,25 × 0,049 = under ett normalår. Avkastningen för likvida medel antas uppgå till . Med dessa antaganden avseende tillgångarnas sammansättning och avkastningen för respektive tillgångsslag uppgår den genomsnittliga förvän- tade avkastningen för tillgångar på ett invester- ingssparkonto sammantaget till . Schablonintäkten motsvarar statslåneräntan, vilket vid en statslåneränta på och en skattesats på ger ett skatteuttag som uppgår till av tillgångarnas värde. Detta motsvarar en effektiv skattesats vid schablonbeskattning på ca 1,5/7,6 = drygt 19 procent.136 Den effektiva skattesatsen under- stiger den nominella skattesatsen till följd av att schablonräntan understiger den förväntade total- avkastningen för de tillgångar som förväntas inom ramarna för investeringssparkontot. Den effektiva skattesatsen om samma till- gångar i stället beskattas konventionellt bedöms uppgå till . För konventionell beskattning gäller att direktavkastning, t.ex. räntor och utdelningar, beskattas löpande, medan värdeförändring tas upp till beskattning först när innehavet avyttras. För direktavkast- ningen sammanfaller den effektiva och nominella skattesatsen. För värdestegring uppkommer dock en skillnad mellan de två såvida beskatt- ningen äger rum senare i tiden eftersom nuvärdet av skatten då minskar. Ju som går mellan att en värdestegring uppkommit och att den latenta vinsten realiseras och därmed beskattas, desto större skillnad mellan den effektiva och den nominella skattesatsen. Med avseende på totalavkastningen uppgår den effek- tiva skattesatsen vid konventionell beskattning till ett viktat genomsnitt av den nominella skat- tesatsen och den effektiva skattesatsen för värde- stegring, där vikterna ges av totalavkastningens fördelning mellan direktavkastning och värde- stegring. Beräkningen av den effektiva skattesatsen för värdestegring utgår ifrån den metod som 136 Avvikelsen beror på avrundning. beskrivs i King (1977).137 Med denna modell antas kapitalvinster som uppkommer under ett visst år skattas av med en andel q därefter, dvs. den resterande latenta vinsten avtar exponentiellt. Formeln kan tolkas som ett viktat genomsnitt av de effektiva skattesatserna för den vinst som uppkommit under ett visst år, sett från . Vikterna beror på avskatt- ningstakten q och diskonteringsräntan r, där parametern q reflekterar den takt i vilken totalpopulationen realiserar kapitalvinster på direktägda aktier. Parametern kan även tolkas som att den tid det tar innan en vinst realiseras är en slumpvariabel. Sannolikhetsfördelningen för denna ges av uttrycket p(t) = q(1-q)t, där p(t) är sannolikheten att en vinst realiseras . Beräkningen av den effektiva skattesatsen vid konventionell beskattning har gjorts utifrån samma antaganden om tillgångarnas samman- sättning och avkastning som ovan, samt ett kompletterande antagande avseende den takt i vilken latenta vinster realiseras, dvs. parametern q ovan. Forskning från och har visat att omsättningstakten, mätt på individnivå, är förhållandevis hög i dessa länder, med rappor- terade medianvärden för innehavstiden i stor- leksordningen 12 år.138 Det finns sannolika skäl att förvänta sig att innehavstiderna har blivit kortare även för svensk del. Handel över internet har medfört både en ökad tillgänglighet och lägre transaktionskostnader för den som aktivt förvaltar sin portfölj. Med formel är den betingade sannolikheten för en försäljning, dvs. sannolikheten att ett innehav avyttras i period t+1 givet att det inte har avytt- rats efter t perioder, . Både den finska och den norska studien finner emellertid att den betingade sannolikheten för en försäljning är avtagande, vilket reflekteras i en förhållandevis stor skillnad mellan median- och medelvärdena för innehavstiden. Detta talar för ett något lägre q i formel. 137King, M. (1977), Public Policy and the Corporation. 138Kyröläinen, P. och J. (2006), Do individual investors care about transaction costs? Bid-ask spreads and holding periods for common stock, working paper. Naes, R. och B. A. Odegaard (2007), Liquidity and asset pricing: Evidence on the role of investor holding period, working paper. Med hänsyn till ovanstående har parametern q i beräkningarna satts till 0,4 för direktägda aktier och 0,2 för andelar i investeringsfonder.