prop · GY03115 · 2011-03-22 00:00:00 — com AB anser att förslaget ska begränsas till konsumenter. verket och anser att undantag bör kunna göras när det krävs kundspecifika investeringar. anser att det är oklart om förslaget om en längsta löptid avser bindnings- tid eller avtalstid och avstyrker förslaget om det är avtalstid som avses. ifrågasätter att förslaget inte innehåller någon civilrättslig sanktionsmöjlighet. slaget om avtalstider men menar, i likhet med , att undantag bör kunna göras när det krävs för kundspecifika investeringar. Vissa remissinstanser anser att avtalstiderna bör vara kortare. språkar att den maximala bindningstiden bestäms till 12 eller 18 måna- /KO anser att det bör införas en bestämmelse som innebär en maximal bindningstid . Även SKL anser att detta bör övervägas. Skälen för regeringens förslag: Långa bindningstider och långa avtal kan verka hämmande på abonnenters möjlighet att byta leverantör, vilket i sin tur verkar hämmande på konkurrensen. Att sätta maximala tids- gränser för bindningstider och avtalsperioder är metoder som bidrar till att användare kan växla oftare mellan olika tjänsteleverantörer för att på så sätt dra nytta av olika erbjudanden. Enligt artikel 30.5 i direktivet om samhällsomfattande tjänster får bind- ningstiden för avtal som ingås mellan konsumenter och företag som till- handahåller elektroniska kommunikationstjänster inte överstiga 24 måna- der. Användare ska vidare ha möjlighet att ingå ett avtal med en maximal giltighetstid . Mot bakgrund av direktivsregleringen sak- nas alternativ till lagstiftning. För att uppfylla direktivets krav bör det så- ledes i LEK införas bestämmelser om längsta bindningstid och om möj- lighet att ingå avtal med en maximal giltighetstid . och har förespråkat att den maximala bindningstiden bör vara kortare än den 24 månader. Vi kan konstatera att det inte är ovanligt med bindningstider . Detta skapar möjligheter för tjänsteleverantörer att koppla försäljning av abonnemang till subventioner av avancerad terminalutrust- ning, som efterfrågas av användarna. Utgångspunkten för regeringen är att avtalsfrihet bör råda på marknaden i så stor utsträckning som möjligt. Det är inte givet vilka konsekvenser en begränsning av bindningstidens längd skulle medföra. Enligt vår bedömning bör därför den längsta bind- ningstiden vara 24 månader, i likhet med vad som föreslogs i promemo- rian. Första ledet i artikel 30.5 i direktivet om samhällsomfattande tjänster, som gäller den inledande bindningstiden , omfattar endast konsumenter, och inte andra slutanvändare. Flera remissinstanser har också påpekat att både en tjänsteleverantör och ett företag som köper dess tjänster i många fall har intresse av att kunna avtala om en längre inledande bindningstid än 24 månader. Till skillnad från vad som före- slogs i promemorian bör det därför inte finnas någon automatisk begräns- ning av den längsta inledande bindningstiden i förhållande till andra slut- användare än konsumenter. För att uppnå en så rörlig och flexibel mark- nad som möjligt och skydda bl.a. mikroföretag och små före- tag, bör dock även andra slutanvändare än konsumenter ha möjlighet att kräva en längsta inledande bindningstid . har ifrågasatt varför överträdelser av bestämmelserna inte är civilrättsligt sanktionerade, t.ex. på sådant sätt att avtalsvillkor som strider mot bestämmelserna är ogiltiga. De allmänna skyldigheter som anges i LEK saknar dock genomgående denna typ av sanktion. Det gäller även de bestämmelser som medför rättigheter till skydd för någon, t.ex. för konsumenter. I stället övervakar tillsyns- myndigheten att de allmänna skyldigheterna följs. Vid överträdelser har tillsynsmyndigheten möjlighet att ingripa inom ramen för den allmänna tillsynen, genom att meddela de förelägganden och förbud som behövs för att skyldigheten ska följas. Förelägganden och förbud får förenas med vite. Enligt vår mening saknas det tillräckliga skäl att för den nu aktuella bestämmelsen ha ett annat sanktionssystem vid överträdelser, så som har föreslagit. Regeringens förslag: Bestämmelserna om insyn och offentliggörande av information ska omfatta samtliga tjänster som ger anslutning till ett allmänt elektroniskt kommunikationsnät eller allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster. Informationen ska vara tydlig, jämförbar, adekvat och aktuell. Företag ska kunna förpliktas att informera abonnenter om de tjänster som tillhandahålls. En skyldighet att offentliggöra adekvat, jämförbar och aktuell infor- mation om tjänsternas kvalitet vidgas till att också omfatta den som tillhandahåller elektroniska kommunikationstjänster. En skyldighet att offentliggöra information ska även kunna avse vil- ka åtgärder som vidtagits för att ge slutanvändare med funktionsned- sättning tillträde till tjänster i samma utsträckning som andra slut- användare. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: (.SE) tillstyrker förutsätter att det inte ställs krav på en detaljnivå som försvårar eller omöjliggör en snabb och effektiv hantering av situationer med överbelastning. PTS tillstyrker förslaget om att en skyldighet att offentliggöra information även ska kunna avse vilka åtgär- der som vidtagits för att säkerställa likvärdigt tillträde för slutanvändare Däremot anser PTS att ingripande bör ske ge- nom föreskrifter i stället för beslut i enskilda fall. fund har synpunkter på utformningen av bestämmelsen om offentlig- görande av information till abonnenter med funktionsnedsättning. sam och PTS anser att det bör finnas en skyldighet i lagen att information ska tillhandahållas i en tydlig, heltäckande och lättillgänglig form. Skälen för regeringens förslag: I 5 kap. 17 § LEK anges att den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig telefonitjänst ska hålla information om gällande priser, taxor och allmänna villkor för tillgång till och an- vändning av telefonitjänsten allmänt tillgänglig. Av artikel 21.1 i direktivet om samhällsomfattande tjänster följer att informationskravet måste utvidgas till att avse företag som tillhanda- håller allmänna elektroniska kommunikationsnät eller allmänt tillgäng- liga elektroniska kommunikationstjänster. Vidare ska den information som lämnas vara tydlig, jämförbar, adekvat och aktuell. bör föras in i 5 kap. 17 §. Bestämmelsen i 5 kap. 17 § tar i första hand sikte på att leverantörerna ska förpliktas att hålla information allmänt tillgänglig. melsen i artikel 21.3 i direktivet går dock lite längre genom att kräva en mer aktiv handling av företaget än att bara hålla informationen allmänt Leverantörerna ska i stället kunna åläggas att tillhandahålla vissa uppgifter direkt till abonnenterna. Den information som avses i artikel 21.3 gäller tillämpliga taxor för eventuella nummer eller tjänster som omfattas av särskild prissättning, ändringar av villkor som begränsar tillgången till eller användningen av tjänster och tillämpningar, ändringar när det gäller tillgång till nödsamtal, förfaranden för att mäta och styra trafiken i syfte att undvika att en del av nätet fylls eller överbelastas, huruvida abonnentuppgifter ska föras in i en Prop. 2010/11:115 abonnentförteckning samt produkter och tjänster som är riktade till abonnenter med funktionsnedsättning. Om det bedöms lämpligt får de nationella regleringsmyndigheterna främja själv- eller samregleringsåt- gärder innan någon skyldighet åläggs. Lagen behöver anpassas till de beskrivna ändringarna i direktivet. Möj- ligheten att ålägga dessa skyldigheter bör föras in i en ny paragraf i an- slutning till 5 kap. 17 § LEK. Det är dock inte fråga om att reglerings- myndigheten direkt och generellt ska gå in och besluta om att den in- formation som räknas upp i artikel 21.3 ska lämnas, utan det får förut- sättas att myndigheten först identifierar ett behov hos abonnenterna av att viss information lämnas. I 5 kap. 18 § LEK anges att den som tillhandahåller allmänt tillgäng- liga elektroniska kommunikationstjänster får förpliktas att för slutanvän- darna offentliggöra jämförbar, adekvat och aktuell information om tjäns- ternas kvalitet. Den bakomliggande bestämmelsen i artikel 22.1 i direk- tivet om samhällsomfattande tjänster har utvidgats till att även omfatta företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga elektroniska kommuni- kationsnät. Vidare har det införts ett krav på att den information som ska offentliggöras även ska kunna avse de åtgärder som vidtagits för att ge slutanvändare med funktionsnedsättning tillträde till tjänster i samma ut- sträckning som andra slutanvändare. Motsvarande tillägg bör göras i lagen. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen be- stämmer får vid behov meddela föreskrifter om krav på lägsta tjänste- kvalitet för företag som tillhandahåller allmänna elektroniska kommu- nikationsnät. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: PTS, Juliagruppen och infrastruktur (.SE) tillstyrker förslaget. slaget till skyldighet ska användas först om branschen inte själv har löst utesluter inte att det kan vara samhällseko- nomiskt önskvärt att i vissa fall kunna meddela föreskrifter om krav på avstyrker förslaget i dess nuvarande anser att förslaget har givits ett för långt- anser att det klart och tyd- ligt bör framgå vad som avses med lägsta tjänstekvalitet. katsamfund anser att förslaget bör kompletteras med en skyldighet att kommunicera med kommissionen och Berec samt att föreskrifternas innehåll och utformning ska medge en proportionerlig och rättssäker Flera remissinstanser, bland dem PTS, och Hi3G , anser att tillämpningsområdet för den föreslagna bestämmel- sen är oklar och att innebörden av de termer som används behöver för- PTS menar att detta kan avhjälpas vid det samråd som enligt direktivet ska ske med Europeiska kommissionen och Berec innan före- Vissa remissinstanser, däribland Handels- kammare och , pekar på risken för att begränsningar av möjligheten att använda trafikstyrningsåtgärder får negativa konsekven- ser för såväl konsumenter som konkurrensen, liksom på investerings- viljan och innovationsklimatet. framför liknande syn- punkter. Skälen för regeringens förslag: I syfte att förebygga försämring av tjänster och förhindrad eller långsam trafik i näten har det införts en ny bestämmelse i artikel 22.3 i direktivet om samhällsomfattande tjänster. Där anges att medlemsstaterna ska se till att nationella reglerings- myndigheter kan fastställa krav på lägsta tjänstekvalitet för företag som tillhandahåller allmänna kommunikationsnät. Det anges också att de nationella regleringsmyndigheterna innan sådana krav fastställs ska förse kommissionen med en samman- fattning av skälen för åtgärden, de planerade kraven och det föreslagna tillvägagångssättet. Uppgifter ska även lämnas till organet för europeiska regleringsmyndigheter för elektronisk kommunikation (Berec). Kom- missionen får lämna synpunkter eller utfärda rekommendationer i frågan, framför allt i syfte att säkerställa att de planerade kraven inte inverkar negativt på den inre marknadens funktion. De nationella reglerings- myndigheterna ska ta största möjliga hänsyn till kommissionens syn- punkter eller rekommendationer när de fattar beslut om kraven. Syftet med direktivsbestämmelsen är att säkerställa en minimikvali- tetsnivå som hindrar försämrade tjänster, blockering av tillträde och långsam nättrafik. Det skulle exempelvis kunna vara att en viss typ av Internettelefoni helt blockeras eller fungerar långsammare än en mot- svarande ip-tjänst i samma nät. Finns det skäl att misstänka att nedpriori- tering eller blockering av viss trafik görs i diskriminerande syfte och detta påverkar användarna negativt bör PTS undersöka om det finns skäl att meddela föreskrifter om att tjänsten i fråga ska hålla en viss specifi- cerad kvalitet. Det är däremot inte fråga om att reglera begränsningar i tillgången till näten som t.ex. följer av tillgång till bandbredd eller tak för nedladdad kapacitet i enlighet med olika prismodeller som förekommer på marknaden. Enligt PTS rapport nät och tjänster (PTS-ER-2009:32) är inte blockering eller prioritering av trafik kopplat till affärsmodeller en vanlig företeelse i . När blockering eller prioritering sker av svenska operatörer är detta snarare motiverat av juridiska, säkerhetsmässiga och kapacitetsmässiga skäl. Enligt PTS rapport har det dock i andra länder förekommit att det skett nedprioritering av Internettrafik som vissa tjäns- ter genererar från andra länder. Vi anser att det är viktigt att kontinuerligt följa utvecklingen mot allt mer kapacitetskrävande tjänster och hur detta förhåller sig till företagens affärsmodeller. Det är inte otänkbart att marknaden står inför ett skifte vad avser affärsmodeller och att detta skulle kunna leda till otillbörlig diskriminering av viss trafik. Det är viktigt även ur ett innovationsper- spektiv att företag och entreprenörer som utvecklar elektroniska slut- kundstjänster på Internet kan nå fram till hela konsumentmarknaden. Många tjänsteinnovationer kräver en stor användarbas för att bli lön- samma och för att en efterfrågan ska skapas. bör därför inte ske i syfte att undgå konkurrens från Internetbaserade Prop. 2010/11:115 tjänster som levereras av andra aktörer än tjänsteleverantören själv. En fungerande konkurrens på marknaden bidrar till att problem med utestängande av vissa tjänster kan minskas. En konkurrensutsatt marknad kräver att konsumenter i hög grad kan fatta beslut utifrån att de är väl- informerade om sina alternativ och kan jämföra avtal och erbjudanden på marknaden. Både bestämmelserna om utförliga avtal och om utgifts- kontroll, vilka behandlas i avsnitt 8.2.1 respektive 8.3, skapar transpa- rens, vilket i sin tur ökar operatörernas incitament att anpassa sina tjäns- ter. På så vis torde behovet av att meddela föreskrifter på detta område kunna minska. För att genomföra artikel 22.3 på ett korrekt sätt bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges möjlighet att vid behov meddela föreskrifter om krav på lägsta tjänstekvalitet. En sådan bestäm- melse bör föras in i LEK som en ny 5 kap. 6 d §. I författningskommen- taren utvecklas vidare när och hur bestämmelsen är avsedd att tillämpas. Kravet på samråd med Europeiska kommissionen och Berec innan föreskrifter meddelas utgör ett led i beredningen av föreskriftsärendet. De bestämmelser som behövs för att genomföra denna del av direktivet är därmed av sådan art att de kan meddelas i förordning. 8.3Användares kontroll över sina utgifter Regeringens förslag: Den som tillhandahåller ett allmänt kommuni- kationsnät eller en allmänt tillgänglig telefonitjänst ska avgiftsfritt till- handahålla specificerade räkningar som gäller användningen av ett allmänt kommunikationsnät. Om en abonnent inte betalar för tillhandahållandet av ett allmänt kommunikationsnät eller för en allmänt tillgänglig telefonitjänst, får tillhandahållandet av tjänsten avbrytas först sedan abonnenten upp- manats att betala inom viss skälig tid och varnats om att tjänsten kan komma att avbrytas. Den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig telefonitjänst ska på begäran av en abonnent avgiftsfritt spärra vissa nummer eller typer av utgående samtal eller sms-meddelanden med förhöjd taxa. Den som har utsetts att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst får åläggas att 1.göra det möjligt för konsumenter att på förhand betala för anslut- ning till det allmänna kommunikationsnätet och för användning av allmänt tillgängliga telefonitjänster, 2.tillåta konsumenter att betala för anslutning till det allmänna kommunikationsnätet genom betalningar som är fördelade över tiden, och 3.på en abonnents begäran upplysa om alternativa taxor som ger en lägre kostnad. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att den som tillhandahåller en allmänt till- gänglig telefonitjänst ska erbjuda abonnenter möjlighet att på annat sätt kontrollera sina kostnader för användningen av tjänsten. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorian var skyldigheterna att tillhandahålla specificerade räkningar avseende tillhandahållandet av ett allmänt kommunikationsnät och möjlighet till kostnadskontroll i form av varningsmeddelanden vid onormalt hög användning av en tjänst begränsade till den som utsetts att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst. Vidare bedömdes i prome- att gällande rätt överensstämde med direktivets bestämmelser om åtgärder vid utebliven betalning och spärr av nummer och sms- meddelanden med förhöjd taxa. Remissinstanserna: PTS är positiv till förslaget, men föreslår att bestämmelserna om specificerade räkningar, varningsmeddelanden vid onormala konsumtionsmönster och råd om taxor bör vara teknikneutrala och gälla alla tjänsteleverantörer. anser att åt- gärderna vid utebliven betalning ska gälla även den som tillhandahåller mobiltelefonitjänster. /KO anser att bestämmelserna om samtalsspärrar även bör omfatta datatrafik. Telecomix/Werebuild anser att det bör klargöras att onormala konsumtionsmönster endast avser ökad eller minskad trafikmängd. Skälen för regeringens förslag Medlemsstaterna ska enligt artikel 10.2 i direktivet om samhällsom- fattande tjänster säkerställa att företag som har utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster tillförsäkrar användarna möjligheter att ha kontroll över sina utgifter. Bestämmelsen knyts till en uppräkning av tjänster i bilaga 1 del A till direktivet. Av artikel 29 i direktivet följer att det ska finnas möjlighet att kräva att alla företag som tillhandahåller allmänt tillgängliga telefonitjänster eller tillträde till allmänna kommunikationsnät erbjuder de tjänster som räknas upp i samma bilaga till direktivet. Medlemsstaterna kan underlåta att införa en sådan möjlighet endast om det redan finns tillräcklig tillgång till sådana tjänster. De skyldigheter som räknas upp i bilaga 1 del A till direktivet om samhällsomfattande tjänster är b.selektiva spärrar för samtal och meddelanden, c.system för förhandsbetalning, d.betalning av anslutningsavgifter fördelade över tiden, e.åtgärder vid utebliven betalning, f.råd om taxor, och g.andra former av kostnadskontroll. Tjänsterna i punkterna ae har ändrats i olika avseenden medan de i punkterna f och g är nya. Specificerad räkning, system för förhandsbetalning och betalning av anslutningsavgifter fördelade över tiden I 5 kap. 7 § första stycket 4 LEK anges att den som tillhandahåller en allmänt tillgänglig telefonitjänst avgiftsfritt ska tillhandahålla abonnenter specificerade telefonräkningar som gäller användning av ett allmänt tele- fonnät eller därtill hörande allmänt tillgängliga telefonitjänster, om inte abonnenten har begärt att räkningen ska vara ospecificerad. Enligt 5 kap. 4 § första stycket 2 och 3 LEK får den som tillhandahåller en samhällsomfattande tjänst i tillämpliga fall åläggas skyldighet att dels göra det möjligt för konsumenter att på förhand betala för anslutning till det allmänna telefonnätet och för användning av allmänna telefoni- tjänster, dels tillåta konsumenter att betala för anslutning till det allmänna telefonnätet genom betalningar som är fördelade över tiden Bestämmelserna i direktivet som motsvarar de angivna skyldigheterna i lagen har utvidgats till att avse användning av ett allmänt kommuni- kationsnät respektive användning av allmänt tillgängliga telefonitjänster. De angivna bestämmelserna i 5 kap. 4 och 7 §§ LEK måste därför ändras så att de överensstämmer med direktivets nya lydelse. Selektiva spärrar för samtal och meddelanden Enligt 5 kap. 7 a § LEK ska den som tillhandahåller en allmänt tillgäng- lig telefonitjänst på begäran av en abonnent avgiftsfritt spärra vissa nummer eller typer av utgående samtal. Den motsvarande bestämmelsen i direktivet har ändrats så att den även omfattar utgående sms-meddelanden med förhöjd taxa och, där så är tek- niskt möjligt, andra typer av liknande tillämpningar. Med telefonitjänster avses endast elektroniska kommunikationstjänster som ger möjlighet att föra samtal. Hit hör således inte sms-tjänster med förhöjd taxa, vilka innebär överföring av text, bild eller videosekvenser. Till skillnad från vad som föreslogs i promemorian måste därför lagen ändras så att den blir förenlig med direktivets nya lydelse. Åtgärder vid utebliven betalning I 5 kap. 19 § LEK anges hur den som tillhandahåller en telefonitjänst till en fast nätanslutningspunkt ska gå till väga för att avbryta tillhanda- hållandet av tjänsten när abonnenten inte betalar för den. betalning får tillhandahållandet av tjänsten avbrytas först sedan abonnen- ten uppmanats att betala inom en viss skälig tid. Direktivet har ändrats så att det numera inte endast är telefonräkningar avseende användning av det allmänna telefonnätet i fasta anslutnings- punkter som avses. omfattas alla räkningar som avser använd- ning av ett allmänt kommunikationsnät i en fast anslutningspunkt respek- tive allmänt tillgängliga telefonitjänster, exempelvis mobiltelefoni. Till skillnad från vad som föreslogs i promemorian måste därför lagen ändras så att den blir förenlig med direktivets nya lydelse. Råd om taxor är en ny tjänst i bilaga 1 del A till direktivet. avses en tjänst som gör det möjligt för abonnenter att begära att företag upplyser om alternativa taxor till lägre kostnad, om sådana taxor är Förbättrade förutsättningar för en god överblick och kontroll över kost- nader och priser bidrar till att konsumenten lättare kan välja den tjänste- leverantör som har de bästa erbjudandena, vilket främjar konkurrensen på Konkurrensen om slutkunderna gör att operatörerna på marknaden erbjuder en mängd olika skräddarsydda villkor för att erbjuda konsumenterna att teckna abonnemang. finnas något problem på marknaden när det gäller konsumenters möjlig- heter att i syfte att sänka sina kostnader få reda på vilka alternativa abonnemangsformer som en tjänsteleverantör erbjuder. oberoende tjänster som tillhandahåller prisjämförelser, som exempelvis tjänsten Telepriskollen hos PTS. Mot bakgrund av de omfattande möjligheter som finns att få råd om taxor saknas behov av att införa en generell skyldighet att tillhandahålla Det är tillräckligt att det i lagen införs en bestämmelse som innebär att skyldigheten får åläggas den som har utsetts att tillhandahålla en samhällsomfattande tjänst. Andra former av kostnadskontroll I direktivet anges att nationella regleringsmyndigheter, om det anses lämpligt, ska kunna säkerställa att företag erbjuder andra tjänster för kostnadskontroll än dem som räknas upp i bilaga 1 del A punkt af. kostnadskontroll avses en tjänst där företag erbjuder andra sätt att kon- trollera kostnaderna för allmänt tillgängliga telefonitjänster, såsom kost- nadsfria varningsmeddelanden till konsumenter, om onormala konsum- Detta tar sikte på den situationen att trafikvoly- men ökar kraftigt på ett sätt som riskerar att leda till väsentligt högre kostnader för konsumenten. Som anges ovan har en abonnent enligt 5 kap. 7 § första stycket 4 LEK rätt att avgiftsfritt få specificerade telefonräkningar. abonnenten få en överblick över sina telefonikostnader. I 5 kap. 7 a och b §§ LEK finns ytterligare bestämmelser som ger abonnenterna möjlighet att kontrollera sina telefonikostnader. av bestämmelserna kan abonnenten begära att vissa nummer eller ut- gående samtal avgiftsfritt ska spärras. Abonnenten har under löpande avtalsperiod rätt att avgiftsfritt ändra spärrningen. ha möjlighet att få tjänsten spärrad vid ett på förhand angivet belopp. Även denna spärr kan ändras under löpande avtalsperiod. De skyldigheter som anges i lagen innebär att en abonnent måste vara aktiv för att skydda sig mot oväntat höga telefonräkningar. liga syftet med direktivet och det exempel som anges i detta är att täcka upp för det fall andra åtgärder för kostnadskontroll är otillräckliga. kan finnas behov av ett kompletterande skydd om en abonnent som inte funnit anledning att på eget initiativ vidta åtgärder på förhand riskerar att