prop · GZ0340 · 2011-11-23 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:40 Ändrad tillsyn över kreditvärderingsinstitut Regeringens proposition 2011/12:40 Ändrad tillsyn över kreditvärderingsinstitut Regeringen överlämnar denna proposition till . och rådet antog förordning (EU) nr 513/2011 (nedan kallad ändringsförordningen) om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut. Ändringsförordningen innebär i huvudsak att tillsynen över kreditvärderingsinstitut flyttas över från de nationella behöriga myndigheterna i , till en europeisk tillsynsmyndighet, Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, (Authority). Genom en centraliserad tillsyn vill man inom EU uppnå en enhetlig tillämpning av regleringen och en ändamålsenlig och effektiv registrerings- och tillsynsprocess. De behöriga myndigheternas befogenheter och uppgifter som rör tillsynen över kreditvärderingsinstitut upphör enligt ändringsförordningen . I propositionen föreslås ändringar av lagen (2010:1010) om anpassa denna till ändringsförordningen. saknas dock registrerade kreditvärderingsinstitut med säte i . Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1010) om Ärendet och dess beredning.............................................................. Tillsynen ............................över kreditvärderingsinstitut Utbyte av information mellan Uppgifter om tele - och datatrafik Behov av ........................................nationella sanktioner Konsekvenser .........................................för domstolarna 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:1010) om Europaparlaments och rådets förordning (EU) nr 513/2011 av om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om Sammanfattning av promemorian Ändrad tillsyn över Bilaga 4 Promemorians lagförslag...................................................... Förteckning över remissinstanserna ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:1010) om kredit- dels att 316 §§ ska upphöra att gälla, dels att rubrikerna närmast före 3, 4, 8, 15 och 16 §§ ska utgå, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 3 och 4 §§, samt närmast före 3 och 4 §§ nya rubriker av följande lydelse. myndigheten för att en kontroll på plats ska kunna genomföras enligt artikel 23d i förordning (EG) nr 1060/2009. begär det, ska Kronofogde- kontrollen ska genomföras. är ansvarig myndighet för äkthetskontroll av beslut enligt artikel 36d i förordning (EG) nr 1060/2009. Beslut om böter eller viten enligt förordningen får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser på samma sätt som en svensk dom som har vunnit laga kraft, om inte något annat följer av förordningen. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning och rådet antog förordning (EU) nr 513/20111 (nedan kallad ändringsförordningen) om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut. I huvudsak innebär ändringarna att tillsynen över kreditvärderingsinstitut flyttas över från de nationella behöriga myndigheterna i , till en europeisk tillsynsmyndighet, Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten, (Authority). Ändringsförordningen bifogas denna proposition som bilaga 1. och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut2 (nedan kallad förordningen om kreditvärderingsinstitut), vars ursprungliga lydelse framgår av bilaga 2, är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i . Med anledning av förordningen om kreditvärderingsinstitut infördes i kompletterade bestämmelser i lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut. Under förhandlingarna av ändringsförordningen upprättades och överlämnades en faktapromemoria till (2009/10:FPM103). ansåg vid sitt sammanträde att kommissionens förslag inte strider mot den s.k. subsidiaritetsprincipen. informerades vid samråd . Därutöver har skriftligen informerats om förhandlingarna vid följande tillfällen: , (inför beslut om allmän inriktning) samt (inför beslut om rättsaktens antagande). remitterade en promemoria med förslag på vilka nationella lagstiftningsåtgärder som bör vidtas med anledning av ändringsförordningen.3 En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian remissbehandlades under sammanlagt , detta sedan remisstiden förlängts efter kritik från bl.a. Justitiekanslern. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. En remissammanställning finns tillgänglig i (dnr Fi2011/1577). I denna proposition tar vi upp de frågor som behandlades i promemorian. 1EUT L 145, 31.5.2011, s. 30 (Celex 32011R0513). 2EUT L 302, 17.11.2009, s. 1 (Celex 32009R1060). 3Promemorian (Ändrad tillsyn över kreditvärderingsinstitut) är baserad på texten enligt det rådsdokument (70/10), som sedermera antogs av rådet och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. i bilaga 7. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. synpunkter och förslag behandlas i avsnitten 5.1.2 och 5.2 samt i Några redaktionella ändringar har också gjorts i förhållande till lagrådsremissen. Ett kreditvärderingsinstitut är en juridisk person vars verksamhet inbegriper yrkesmässigt utfärdande av kreditbetyg.4 Ett kreditbetyg är en bedömning av kreditvärdigheten hos t.ex. ett företag eller ett finansiellt instrument. Kreditbetyg används av bl.a. investerare och bestämma riskvikter och fatta väl underbyggda investeringsbeslut. I samband med den finansiella krisen fick kreditvärderingsinstituten mycket kritik inte minst för sin värdering av strukturerade finansiella instrument. antogs en EU-förordning om kreditvärderingsinstitut, och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut5 (nedan kallad förordningen om kreditvärderingsinstitut). Förordningen om kreditvärderingsinstitut syftar till att bidra till bättre kvalitet på de kreditbetyg som utfärdas inom unionen, vilket i sin tur ska bidra till att få den inre marknaden att fungera bättre med en hög skyddsnivå för konsumenter och investerare (se artikel 1). Förordningen innehåller regler om registrering, hantering av intressekonflikter, organisations- och verksamhetskrav, kvalitetssäkring, rapportering och transparens. Till detta kopplas regler om tillsyn, varvid ett betydande samarbete förutsätts äga rum mellan nationella behöriga myndigheter med en koordinerande roll för . Förordningen om kreditvärderingsinstitut är bindande i sin helhet och direkt tillämplig i . Med anledning av förordningen infördes i kompletterande bestämmelser i lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut. Enligt lagen om kreditvärderingsinstitut, som trädde i kraft , är behörig myndighet. I lagen finns det bestämmelser om befogenheter och möjligheter att ingripa, liksom om samarbete med andra behöriga myndigheter inom Europeiska unionen. Det finns inga registrerade kreditvärderingsinstitut med säte i . 4Enligt definitionen i artikel 3.1 i och rådets förordning (EG) nr 1060/2009 av om kreditvärderingsinstitut. 5EUT L 302, 17.11.2009, s. 1 (Celex 32009R1060). I förordningen om kreditvärderingsinstitut konstateras att Prop. 2011/12:40 tillsynsstrukturen inte bör ses som en långsiktig lösning (se skäl 51). rekommenderade att det skulle upprättas en ny tillsynsstruktur och att tillsynen över kreditvärderingsinstituten skulle flyttas över till en europeisk tillsynsmyndighet. Arbetet med den nya tillsynsstrukturen har avslutats och tre nya europeiska tillsynsmyndigheter, däribland Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (), finns inrättade . lade kommissionen fram ett förslag till förordning om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut7. Kommissionens förslag förhandlades och i rådet och med Europarlamentet, och antogs och rådets förordning (EU) nr 513/2011 om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut (nedan kallad ändringsförordningen) 8. Ändringsförordningen innebär i huvudsak att tillsynen över kreditvärderingsinstitut flyttas över från de nationella behöriga myndigheterna till . Genom en centraliserad tillsyn vill man garantera en effektiv tillsyn över kreditvärderingsinstituten, rationalisera tillsynsstrukturen för kreditvärderingsindustrin samt garantera rättslig säkerhet för kreditvärderingsinstitut och marknadsdeltagare. ska överta ansvaret för registrering, certifiering samt för att utfärda och uppdatera olika riktlinjer och rapporter. ska också, för godkännande av kommissionen, föreslå tekniska standarder för tillsyn, t.ex. avseende vilken information som ska lämnas vid en ansökan om registrering eller certifiering. För att ska kunna utöva tillsyn över kreditvärderingsinstituten får möjlighet att begära in information och att utföra nödvändiga utredningar av en i ändringsförordningen närmare angiven personkrets. får också möjlighet att genomföra platsundersökningar hos vissa företag. ska ingripa med tillsynsåtgärder och sanktioner för det fall ett kreditvärderingsinstitut gör sig skyldigt till en överträdelse. Genom ändringsförordningen tilldelas således olika befogenheter och uppgifter som tillkommer de behöriga myndigheterna. De behöriga myndigheterna ska finnas kvar men deras uppgifter blir begränsade. 6Se t.ex. och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 av om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut /77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, Celex 32010R1095). 7KOM(2010) 289 slutlig (Celex 52010PC0289). 8EUT L 145, 31.5.2011, s. 30 (Celex 32011R0513). Hänvisningarna till olika artiklar i det följande avser, om inget annat Prop. 2011/12:40 framgår av sammanhanget, förordningen om kreditvärderingsinstitut, enligt den lydelse som införs genom ändringsförordningen. Allmänna begränsningar av Esmas befogenheter I ändringsförordningen finns allmänna begränsningar av Esmas befogenheter. Enligt skäl 26 i ändringsförordningen ska förordningen om kreditvärderingsinstitut tolkas och tillämpas i enlighet med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och i medlemsstaternas konstitutionella traditioner, t.ex. gällande tryckfrihet och yttrandefrihet i medierna. Av nya artikel 23a i förordningen om kreditvärderingsinstitut följer också att de befogenheter som enligt artiklarna 23b23d utövas av , dess tjänstemän eller andra personer som bemyndigats av , inte får användas för att kräva röjande av information eller handlingar som omfattas av rättsliga privilegier. har enligt artikel 23b rätt att begära in alla upplysningar som krävs från den personkrets som framgår av artikel 23b.1 för att ska kunna fullgöra sina uppgifter. får enligt artikel 23b.1 begära information från kreditvärderingsinstitut, personer som medverkar i kreditvärderingsverksamhet, kreditvärderade enheter och anknutna tredje parter och de tredje parter till vilka kreditvärderingsinstituten ger i uppdrag att utföra operativa uppgifter eller operativ verksamhet. får också begära information från andra personer som på annat sätt har samband med eller är knutna till kreditvärderingsinstitut eller kreditvärderingsverksamhet på ett nära och väsentligt sätt. Om begär in upplysningar, ska informera den behöriga myndigheten i den medlemsstat där den berörda personen är bosatt eller etablerad. kan begära information antingen genom en enkel begäran eller genom ett beslut. Om begär information genom en enkel begäran är det frivilligt att svara. Om svar lämnas får det dock inte vara oriktigt eller vilseledande. Om genom ett beslut ålägger någon att lämna upplysningar finns en skyldighet att svara. Det finns då också en rätt att överklaga beslutet till och att få beslutet prövat av Europeiska unionens domstol. När begär information ska myndigheten t.ex. ange syftet med begäran, specificera vilka uppgifter som krävs, fastställa den tidsfrist inom vilken uppgifterna ska lämnas och ange de viten och böter som kan följa om ofullständig, oriktig eller vilseledande information lämnas. För att ska kunna fullgöra sina uppgifter får , enligt artikel 23c, genomföra alla nödvändiga utredningar av den personkrets som anges i artikel 23b.1. Tjänstemän och andra personer som bemyndigas av har därvid befogenhet att granska alla handlingar, uppgifter, förfaranden och annat material som är relevant för utförandet av Esmas uppgifter oberoende av i vilken form de föreligger, göra eller erhålla bestyrkta kopior av eller utdrag ur sådana handlingar, uppgifter, förfaranden och annat material, kalla till sig personer som avses i artikel 23b.1, eller deras företrädare eller personal och be dem om muntliga eller skriftliga förklaringar angående sakförhållanden eller handlingar som rör föremålet för och syftet med utredningen och anteckna svaren, höra fysiska personer eller företrädare för juridiska personer som samtycker därtill i syfte att samla in uppgifter som rör föremålet för en utredning och begära in uppgifter om tele- och datatrafik. De personer som anges i artikel 23b.1 är skyldiga att underkasta sig sådana utredningar som har fattat beslut om. Sådana beslut kan överklagas. De tjänstemän och andra personer som bemyndigar att genomföra utredningar ska utöva sina befogenheter mot uppvisande av ett skriftligt tillstånd, där bl.a. föremålet och syftet med utredningen ska anges. Av tillståndet ska det också framgå de viten och böter som kan följa om t.ex. efterfrågat material inte tillhandahålls eller tillhandahålls i ofullständig form. ska informera den behöriga myndighet i den medlemsstat där utredningen ska genomföras. Den berörda behöriga myndigheten ska på begäran av bistå vid utredningen. Tjänstemän vid den berörda behöriga myndigheten får även på egen begäran närvara vid utredningarna. Om det enligt nationella bestämmelser krävs ett särskilt tillstånd från en rättslig myndighet för att få tillgång till uppgifter om tele- och datatrafik, ska ett sådant tillstånd begäras. Det är också möjligt att ansöka om ett sådant tillstånd i förebyggande syfte. Enligt artikel 23d har möjlighet att genomföra nödvändiga kontroller på plats hos de juridiska personer som anges i artikel 23b.1. får genomföra en kontroll utan förhandsanmälan, om det krävs för att kontrollen ska kunna genomföras på ett korrekt och effektivt sätt. De personer som anges i artikel 23b.1 är skyldiga att underkasta sig sådana undersökningar som har fattat beslut om. Ett sådant beslut kan överklagas. Ett beslut om platsundersökning ska t.ex. fastställa den dag då undersökningen ska inledas och ange de viten som kan följa. Innan fattar beslut om platsundersökning ska myndigheten samråda med den behöriga myndighet i den medlemsstat där undersökningen ska genomföras. Tjänstemän och andra personer som bemyndigat ska få tillträde Prop. 2011/12:40 till alla företagslokaler och mark som tillhör den juridiska person som är föremål för ett utredningsbeslut. De har därvid möjlighet att försegla företagslokaler, räkenskaper och affärshandlingar och har alla de befogenheter som föreskrivs i artikel 23c.1. Dessa personer kan t.ex. granska och ta bestyrkta kopior av handlingar och be om muntliga eller skriftliga förklaringar. De ska utöva dessa befogenheter mot uppvisande av ett skriftligt tillstånd, där föremålet för och syftet med undersökningen ska anges liksom de viten och böter som kan följa om de berörda personerna inte underkastar sig undersökningen. Den berörda behöriga myndigheten ska på begäran aktivt bistå vid platsundersökningen och tjänstemän som är anställda vid eller bemyndigade eller utsedda av den behöriga myndigheten har därvid de befogenheter som tillkommer . För det fall någon motsätter sig en platsundersökning, ska den behöriga myndigheten lämna nödvändigt bistånd och vid behov begära handräckning av polis eller annan verkställande myndighet. enligt nationella bestämmelser krävs ett särskilt tillstånd från en rättslig myndighet för att genomföra en platsundersökning eller för att lämna handräckning, ska den behöriga myndigheten ansöka om ett sådant Ett sådant tillstånd får också ansökas om i förebyggande syfte. Enligt artikel 36b ska vitesförelägga ett kreditvärderingsinstitut för att få det att upphöra med en överträdelse. den personkrets som anges i artikel 23b.1 för att få dem att lämna fullständig information, underkasta sig en utredning eller en platsundersökning som begärts genom ett beslut. Vitesbeloppet ska vara begränsat till en viss del av den berörda personens genomsnittliga omsättning eller inkomst. Innan fattar beslut om att utdöma vite, ska enligt artikel 36c den berörda personen få tillfälle att höras om de omständigheter som får grunda ett beslut om vite endast på omständigheter som den berörda personen har fått möjlighet att yttra sig över. försvar ska iakttas fullt ut under förfarandet. ska också, enligt artikel 23e.8, avstå från att vitesförelägga i de fall där saken redan prövats i ett straffrättsligt förfarande och det finns en dom som vunnit har, enligt artiklarna 24 och 36a, möjlighet att besluta om tillsynsåtgärder och böter för det fall ett kreditvärderingsinstitut uppsåtligen eller av oaktsamhet begår någon av de överträdelser som anges i bilaga III. Med böter avses i förordningen en administrativ sanktion, inte en straffrättslig (se artikel 36d.2). En överträdelse kan avse materiella bestämmelser i förordningen men också bestå i att kreditvärderingsinstitutet lämnar oriktiga eller vilseledande uppgifter till För det fall kommer fram till att det finns allvarliga indikationer på att ett kreditvärderingsinstitut har begått en överträdelse, ska enligt artikel 23e utse en oberoende utredare inom som ska utreda saken. Denne får inte vara eller ha varit involverad i direkt eller indirekt tillsyn eller registrering av det berörda kreditvärderingsinstitutet och ska utföra sina uppgifter oberoende från (det beslutsfattande organet inom ). Utredaren har befogenhet att begära upplysningar och att utföra såväl allmänna utredningar som platsundersökningar. Utredaren ska överlämna en dossier med utredningsresultaten till tillsynsstyrelsen. Tillsynsstyrelsen ska ta ställning till om kreditvärderingsinstitutet uppsåtligen eller av oaktsamhet har begått någon av de överträdelser som anges i bilaga III och i sådana fall vidta en tillsynsåtgärd och utdöma böter. En tillsynsåtgärd kan enligt artiklarna 24.1 d och 36b t.ex. bestå i att vid vite förelägger ett kreditvärderingsinstitut att upphöra med en överträdelse. I dessa fall ska således både förelägga kreditvärderingsinstitutet vite och besluta om böter enligt artiklarna 23e.5, 24 och 36b. ska dock enligt artikel 23e.8 avstå från att besluta om böter i de fall där saken redan prövats efter ett straffrättsligt förfarande genom en dom som vunnit laga kraft. De tillsynsåtgärder som kan vidtas är enligt artikel 24 i allt väsentligt desamma som de tillsynsåtgärder som de behöriga myndigheterna tidigare kunnat besluta om. Tillsynsstyrelsen kan t.ex. återkalla en registrering eller tillfälligt förbjuda ett kreditvärderingsinstitut att utfärda kreditbetyg enligt artikel 24. I artikel 36a och bilaga IV finns det angivet hur böter ska beräknas. Innan tillsynsstyrelsen fattar beslut om tillsynsåtgärd och böter, ska den enligt artiklarna 25 och 36c ge de personer som är föremål för förfarandena möjlighet att höras om de omständigheter som har påtalat. Tillsynsstyrelsen får endast grunda sina beslut på omständigheter som de berörda personerna har fått möjlighet att yttra sig över. Rätten till försvar ska respekteras under förfarandena och de kreditvärderingsinstitut som undersöks ska t.ex. få tillgång till Esmas handlingar i ärendet. Enligt artikel 36e har Europeiska unionens domstol obegränsad behörighet att pröva Esmas beslut om böter eller viten. Domstolen får undanröja, sänka eller höja böter eller viten som har beslutats. 4.2.2De behöriga myndigheternas befogenheter Av artikel 40a.1 följer att de behöriga myndigheternas befogenheter och uppgifter som rör tillsynen över kreditvärderingsinstitut upphör . kan dock, enligt artikel 30, delegera specifika tillsynsuppgifter till de behöriga myndigheterna t.ex. genomförandet av en platsundersökning. Innan delegerar en uppgift ska samråd ske med den berörda behöriga myndigheten. är också skyldigt att ersätta den behöriga myndigheten för de kostnader som uppgiften medfört. Av artikel 30.4 följer att annars inte får delegera tillsynsuppgifter enligt förordningen som t.ex. registreringsbeslut. En delegering påverkar, enligt nämnda artikel, inte Esmas ansvar och begränsar inte heller Esmas möjligheter att genomföra och övervaka den delegerade verksamheten. För det fall begär att en behörig myndighet ska utföra en särskild Prop. 2011/12:40 utredande uppgift eller en platsundersökning å myndighetens vägnar ska, enligt artikel 23d.6, den behöriga myndigheten åtnjuta samma befogenheter som tillkommer . Om begär biträde vid en platsundersökning ska, enligt artikel 23d.5, också de tjänstemän som är anställda vid, bemyndigade eller utsedda av den behöriga myndigheten åtnjuta samma befogenheter som tillkommer Esmas tjänstemän. Enligt artikel 31 har de behöriga myndigheterna en skyldighet att uppmärksamma på misstänkta överträdelser. Delegerade akter, tekniska standarder, riktlinjer och rapporter Kommissionen får genom ändringsförordningen möjlighet att, genom delegerade akter, anta ytterligare regler beträffande när ett tredjelands rättsliga och tillsynsmässiga ramar ska anses likvärdiga (artikel 5.6), avgifter (artikel 19.2) och förfarandet för utövandet av befogenheten att besluta om böter och vite (artikel 23e.7). Kommissionen får även möjlighet att göra ändringar i bilagorna I, II och IV till förordningen om kreditvärderingsinstitut (artikel 37) genom delegerade akter. I och med den nya tillsynsstrukturen har blivit en del av . övertar därför också Europeiska värdepapperstillsynskommitténs uppgift att enligt förordningen om kreditvärderingsinstitut utfärda och uppdatera riktlinjer i särskilda frågor (se artikel 21). övertar också uppgiften att skriva olika rapporter. kan därutöver, för godkännande av kommissionen, föreslå tekniska standarder för tillsyn avseende vissa frågor som anges i artikel 21.4. Enligt artikel 26 har , Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa, Pensions Authority), Europeiska bankmyndigheten (, Authority), de behöriga myndigheterna och de behöriga sektorsmyndigheterna en allmän skyldighet att samarbeta med varandra. Med behöriga sektorsmyndigheter avses de behöriga nationella myndigheter som utsetts enligt den relevanta sektorslagstiftningen för tillsyn över kreditinstitut, värdepappersföretag, försäkrings- och återförsäkringsföretag, företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag), tjänstepensionsinstitut och alternativa investeringsfonder9. Samarbetet mellan dessa myndigheter kan t.ex. ske genom utbyte av information eller samråd. Enligt artikel 32 gäller tystnadsplikt för , de behöriga myndigheterna och alla personer som arbetar eller har arbetat för , 9 Se definitionen i artikel 3.1 q i ändringsförordningen. för de behöriga myndigheterna eller för andra personer till vilken . 2011/12:40 har delegerat uppgifter, t.ex. revisorer och sakkunniga. dock lämnas ut när det krävs i samband med rättsliga åtgärder. Som huvudregel gäller också tystnadsplikt och sekretess avseende information som förvärvas eller utbyts mellan , de behöriga myndigheterna, de behöriga sektorsmyndigheterna samt vissa andra myndigheter och organ.