prop · GZ031d29 · 2011-09-20 00:00:00 — Myndigheten redovisade sin bedömning att det offentliga utbildningsväsendets styrdokument svarar mot de krav som ställs i rekommendationen med avseende på läranderesultat (learning outcomes), att det offentliga utbildningsväsendet uppfyller de krav som finns på kvalitetssäkringssystem samt att det finns ett intresse både för EQF och NQF från branscher och privata aktörer. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 att några branscher kommit långt i arbetet med kvalifikationsbeskrivningar som är anpassade till EQF (dnr U2010/2752/SV). Myndigheten har på regeringens uppdrag även tagit fram ett förslag på deskriptorer till en nationell referensram för kvalifikationer. Av uppdraget framgick att deskriptorerna skulle vara utformade så att de täcker och kan tillämpas inom alla delar av det offentliga utbildningssystemet som de möjliggör för aktörer utanför det offentliga utbildningssystemet att koppla sina kvalifikationer till referensramen. Arbetet har skett i bred samverkan med berörda aktörer och förslaget redovisades till () (dnr U2009/7339/SV). Myndigheten föreslår att den svenska referensramen bör ligga så nära EQF som möjligt och ha samma grundläggande struktur, vilket skulle innebära att referensramen får åtta nivåer och att deskriptorerna kunskap, färdighet och kompetens skulle användas. Myndigheten föreslår vidare att den svenska referensramen ska ha en öppenhet och beredskap att inkludera alla typer av lärande på samtliga nivåer, att den utformas så att den underlättar kompetensutveckling såväl genom utbildning som i arbetslivet samt att den bör omprövas med jämna tidsintervall. I sitt regleringsbrev fick myndigheten ett uppföljande uppdrag i tre delar angående implementeringen av NQF i . En första del var att komplettera förslaget till referensram och föreslå hur utbildningsbevis och motsvarande kan kopplas till den föreslagna referensramens åtta nivåer. Detta uppdrag redovisades till (Utbildnings- (dnr U2011/3584/SV). draget var att utveckla den modell som myndigheten tidigare föreslagit för hur aktörer utanför det offentliga utbildningssystemet ska kunna koppla sina kvalifikationer till en nationell referensram Myndigheten redovisade sitt förslag . Myndigheten för föreslår att regeringen utser en myndighet med ansvar för att fatta beslut om koppling av kvalifikationer utanför det offentliga utbildningssystemet till NQF. Vidare föreslås att ett nationellt råd för kvalifikationer inrättas och att det måste finnas nationella kvalitetskriterier som ska uppfyllas om en kvalifikation ska få ansluta sig till NQF. Myndighetens olika förslag bereds inom Regerings- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 kansliet (). Den tredje delen av uppdraget är att myndigheten, i enlighet med rekommendationen om EQF, ska styra kopplingen mellan det fastställda nationella ramverket och EQF. Detta arbete ska presenteras i en referensrapport som ska redovisas för () . European Credit system for Vocational Education and Training ställer sig bakom och rådets rekommendation om ett europeiskt system för meritöverföring inom yrkesutbildningen (European Credit system for Vocational Education and Training, ECVET) och avser att implementera rekommendationen. Medlemsländerna förväntas skapa nödvändiga förutsättningar så att ECVET gradvis kan börja tillämpas. fick i sitt regleringsbrev för i uppdrag att i samarbete med Myndigheten för och Internationella programkontoret för utbildningsområdet analysera och föreslå åtgärder på nationell nivå som kan stödja regionala och lokala aktörer i arbetet med att tillämpa ECVET inom yrkesutbildningen på alla nivåer . Regional och nationell tillväxt avslutades de insatser som gjordes på regional nivå av regeringens utsedda varselsamordnare. Det har visat sig finnas ett behov av nationell samordning och samsyn på regional nivå inom arbetsmarknadspolitiken, utbildningspolitiken och den regionala tillväxtpolitiken när det gäller arbetet med kompetensförsörjning. Regeringen har gett aktörer med regionalt tillväxtansvar i uppdrag att etablera kompetensplattformar för samverkan när det gäller kompetensförsörjning och utbildningsplanering, . En delrapport där vuxenutbildningens roll tydliggjorts har lämnats till . Regeringen gav ett antal myndigheter, bl.a. , i uppdrag att samverka på nationell nivå för att stärka förutsättningarna för privat och offentlig verksamhet att få tillgång till Myndigheten för är samordningsansvarig. Uppdraget ska slutredovisas senast . Regeringens förslag: tidigare ställningstagande om grunderna för statligt ekonomiskt stöd till utbildning i teckenspråk för föräldrar till barn som är beroende av teckenspråk för kommunikation ska inte längre gälla. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslog i propositionen Utbildning i teckenspråk för vissa föräldrar m.m. (prop. 1996/97:162) att skulle godkänna det som regeringen förordade om grunderna för statligt ekonomiskt stöd till utbildning i teckenspråk för föräldrar till barn som är beroende av teckenspråk för kommunikation. beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1997/98:UbU4, rskr. 1997/98:13). I propositionen angav regeringen bl.a. följande. Föräldrar till yngre barn ska prioriteras. Utbildningen ska i första hand ges innan barnet nått skolåldern och bör genomföras inom loppet av . Utbildningen ska vara sammanhållen, bestå av påbyggbara kurser och omfatta . Utbildningen ska anordnas på regional basis. Dessutom ska det finnas en anordnare med hela landet som upptagningsområde. Förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar måste nu revideras för att bl.a. bättre möta föräldrars behov och önskemål. För att möjliggöra nödvändiga ändringar i förordningen bör därför riksdagsbindningen om grunderna för statligt ekonomiskt stöd till utbildning i teckenspråk för föräldrar till barn som är beroende av teckenspråk för kommunikation hävas. tidigare ställningstagande på området ska alltså inte längre gälla. Det ska få ankomma på regeringen att meddela de föreskrifter som behövs. Den ökade efterfrågan på yrkeskompetens på grund av konjunkturläget har gjort att behovet av samordning mellan olika aktörer på regional och nationell nivå blivit särskilt tydligt. På kommer kompetensförsörjning att vara en stor utmaning såväl ur det nationella perspektivet som utifrån ett regionalt och lokalt perspektiv. har kraftfulla satsningar genomförts för att öka tillgången till yrkesutbildningar och därmed göra det möjligt för fler att återvända till arbetsmarknaden med ny eller förstärkt kompetens. Ansökningar om att få anordna utbildningar inom satsningen på yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux) och överskred även 2010 vida de medel som anvisats och Myndigheten för för ändamålen. In- tresset för att delta i utbildningar inom ramen för översteg också kraftigt tilldelade medel. Det visar att det finns ett behov av utbildningsplatser, inte minst för att den enskilde individen ska kunna ställa om för ett förändrat yrkesliv genom att skaffa sig nya kunskaper och kompetenser. Kommunernas vuxenutbildning ska utgå från ett individperspektiv, dvs. att det är den enskildes behov och förutsättningar som ska vara utgångspunkt när det gäller vilka utbildningar som ges och hur de genomförs. har en annan övergripande utgångspunkt, nämligen arbetslivets behov av kompetens. Därför är målet för den samhällsstödda vuxenutbildningen mångfasetterat och kräver i sig en bred samverkan mellan verksamheter tillhörande flera olika politikområden. En mångfald av utbildningsanordnare är enligt regeringens mening en viktig förutsättning för att den enskilde ska kunna erbjudas den utbildning han eller hon efterfrågar. Införandet av en utvidgad s.k. betygsrätt är en viktig komponent i detta sammanhang, bl.a. för att öka rättssäkerheten och motverka återvändsgränder i utbildningssystemet. Den påbörjade utvecklingen av huvudmännens samverkan med företrädare för andra politikområden och med det omgivande samhället i övrigt är betydelsefull. Sådan samverkan bör känneteckna all vuxenutbildning, även den som kommunerna själva finansierar. Det skapar goda förutsättningar för att den enskilde genom information och vägledning ska kunna få underlag för ställningstaganden avseende studier. Vad gäller kommunernas vuxenutbildning anser regeringen att tillsynen, uppföljningen och ut- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 värderingsarbetet måste utvecklas ytterligare på såväl lokal som nationell nivå. Både och lyfter fram behovet av att utveckla såväl uppföljning av resultat som utvärdering. har i sin lägesbedömning 2010 (rapport 349, 2010) på nytt betonat vikten och behovet av att kommunerna utvärderar och analyserar verksamheten inom vuxenutbildning och svenskundervisning för invandrare (sfi) med avseende på studieavbrotten för att minska dessa. Enligt regeringens bedömning bör den höga avbrottsfrekvensen belysas mer ingående på lokal nivå. Att mäta måluppfyllelse inom vuxenutbildningen är svårt eftersom ett avbrott inte behöver innebära något negativt. Avbrotten kan bero på att individen fått ett arbete, bytt skolform, kurs eller nivå m.m. Kunskapen om avbrott behöver utvecklas för att ge en mer nyanserad bild av måluppfyllelsen. har därför fått i uppdrag att göra en fördjupad studie av avbrotten inom vuxenutbildningen. Grundläggande vuxenutbildning är en del av vuxenutbildningen som i många avseenden inte fungerar så väl som den borde. Genomströmningen är relativt låg t.ex. är avbrotten från kurser är 2010, vilket är en högre andel än i alla andra skolformer med undantag av sfi som har ungefär samma andel avbrott. Många elever studerar förhållandevis länge inom grundläggande vuxenutbildning vilket riskerar att leda till att de som delfinansierar sina studier med studielån skuldsätter sig i allt för hög grad. Av lägesbedömning 2010 framgår att den gymnasiala vuxenutbildningen fått en delvis annorlunda roll. Den kategori elever som tidigare studerade i syfte att höja redan godkända betyg för att ha större chans att bli antagna till högskoleutbildning s.k. konkurrenskomplettering har i stort helt försvunnit. I stället har de vuxna som har minst utbildning getts företräde till vuxenutbildningen, vilket också är det primära urvalskriteriet. Yrkesvux nådde sin största omfattning . Totalt utbildade sig 31 600 personer inom ramen för regeringens tillfälliga förstärkning av satsningen. Yrkesvuxsatsningen har under krisåren varit ett nödvändigt komple- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 ment till andra utbildningar, inte minst arbetsmarknadsutbildningar. Till skillnad från annan vuxenutbildning riktar sig yrkesvuxsatsningen i första hand till personer med en svag ställning på arbetsmarknaden. Detta innebär dock inte alltid att det är arbetslösa som deltar i syfte att finna ett jobb. Eleverna kan också vara outbildad personal inom t.ex. vården som skaffar sig en undersköterskeutbildning, och därmed både ökar möjligheterna till fortsatt arbete och högre lön samt lägger grunden för vidare studier. Det kan också röra sig om individer som hotas av arbetslöshet och som på eget initiativ väljer att utbilda sig inom ett nytt yrkesområde och därmed förbättra sina möjligheter på arbetsmarknaden. Yrkesvuxsatsningen uppgick till 24 300 platser. Samtidig har antalet platser inom gymnasial vuxenutbildning ökat med 14 000 . Det är för tidigt att ange de exakta orsakerna till varför yrkesvuxsatsningen inte inneburit en motsvarande ökning av antalet platser inom den kommunala vuxenutbildningen. En orsak kan vara att kommuner delvis använt statsbidraget till att minska sin egen finansiering av den kommunala vuxenutbildningen. Vuxenutbildning för personer med funktionshinder Stödet till personer med funktionsnedsättning, t.ex. specialpedagogiskt stöd, bedöms även fortsättningsvis behövas i motsvarande omfattning som 2010. Inom vuxenutbildning för utvecklingsstörda är det av stor vikt att en individuell bedömning av den enskildes förutsättningar, kunskaper och behov sker i samband med att en individuell studieplan upprättas. Antalet elever i sfi har ökat kraftigt . Efterfrågan på svenskundervisning antas bli fortsatt hög och det ställer fortsatt höga krav på att utbildningen är tillgänglig, individanpassad och flexibel. Skolinspektionens kvalitetsgranskning av sfi (rapport 2011:6) visar att kommunerna i högre grad måste prioritera utbildningen och att undervisningens planering och genomförande i större utsträckning måste utgå från elevernas bakgrund och erfarenheter. Lärarnas kompetens har stor betydelse för den enskildes resultat och det är viktigt att de har rätt ämneskunskaper samt god ämnesdidaktisk kompetens. Sfi är en av de skolformer inom skolväsendet som har lägst andel lärare med högskoleexamen med pedagogisk inriktning. An- delen elever som avbryter sina sfi-studier är hög. Som tidigare angetts har fått i uppdrag att göra en fördjupad studie avseende orsakerna till avbrott inom vuxenutbildningen. Som ett resultat av ett utökat samarbete mellan bl.a. näringslivet, vuxenutbildningen och annan offentlig verksamhet har arbetsplatsförlagda utbildningar i lärlingsliknande former samt möjligheter till validering fått en större betydelse i kommunernas vuxenutbildning. Regeringens bedömning är dock att mycket utvecklingsarbete återstår för att individen ska få fullgoda förutsättningar att kunna ställa om till en ny yrkesinriktning och för att arbetslivet ska få tillgång till efterfrågad kompetens även sett i ett längre perspektiv. redovisar i sin lägesbedömning 2010 att tillgången till vägledning varierar mycket kraftigt mellan kommunerna. En fortsatt utveckling av kommunernas vägledning och validering är önskvärd om verksamheten ska uppnå nationellt fastställda mål och ambitioner. Vägledning är väsentligt för att den enskilde ska kunna få just den kompetensutveckling hon eller han eftersträvar samt för att huvudmannen ska kunna få underlag för sin bedömning av vilka utbildningar som bör erbjudas och genomföras. Det finns ett stort intresse för . Det visar sig bl.a. på så sätt att söktrycket till utbildningarna är fortsatt högt och att ansökningarna om att anordna utbildningar inom blivit fler. Andelen studerande som fått ett arbete eller startat ett eget företag efter avslutad utbildning ligger på en hög nivå och har inte minskat, trots konjunkturnedgången som påverkade arbetsmarknaden även 2010. Utbildningsutbudet har inte ändrats nämnvärt. En förändring är dock att utbildningarna inom området Teknik och tillverkning har ökat jämfört med . Statistik visar dock att söktrycket när det gäller dessa utbildningar är svagare än för andra utbildningar inom . Det kan vara förståeligt eftersom Teknik och tillverkning är det område som påverkats mest av den senaste konjunkturnedgången. Inför kommande ansökningsomgångar bör det dock vara viktigt att genom vägledning och informationsinsatser göra dessa utbildningsinriktningar attraktiva igen eftersom det finns en stigande efterfrågan på kvalificerad arbetskraft inom området. är det stora könsskillnader mellan olika utbildningsområden och det är ett mönster som inte har förändrats . Myndigheten för har i uppgift att bidra till att bryta traditioner i fråga om könsbundna utbildnings- och yrkesval och det är viktigt att denna uppgift prioriteras. Tillsyn och kvalitetsgranskning är myndighetens främsta verktyg för uppföljning och bedömning av utbildningarnas kvalitet när det gäller både resultat och genomförande. har tillsyn utövats och uppföljning gjorts i väsentligt större omfattning än 2009. Den kritik myndigheten riktat mot utbildningsanordnare som inte kan ge studerande relevant yrkespraktik är viktig att följa upp. Kännetecknande för utbildningar ska vara att de har arbetslivsanknytning och arbetsmarknadsrelevans. En förutsättning för detta är att arbetslivet erbjuder platser i (Lärande I Arbetslivet) och säkerställer att det finns handledning. De studerande måste ges möjlighet att utveckla ett kvalificerat yrkeskunnande. För legitimitet och för att intresset från såväl studerande som utbildningsanordnare fortsatt ska vara starkt är det positivt att utbildningarna generellt håller god kvalitet. Vuxenutbildningen ska utgå från individens behov och förutsättningar. Enligt styrdokumenten finns goda möjligheter för utrikes födda att skräddarsy den utbildning de behöver vid ankomsten till . Anpassningen till individens behov och förutsättningar borde bl.a. innebära att eleven ges möjlighet att välja att läsa kurser på distans eller på kvällstid och att kombinera kurser på olika nivåer eller språkstudier med praktik. I praktiken är det dock vanligt förekommande att de flesta studerande följer en och samma utbildningsväg. Oavsett förkunskaper börjar vanligtvis utrikes födda sina studier inom sfi, går vidare till grundläggande vuxenutbildning och fortsätter därefter till gymnasial vuxenutbildning. Andelen studerande med utländsk bakgrund i är lägre än i andra utbildningsformer. En yrkeshögskoleutbildning kan vara en dörr till den svenska arbetsmarknaden som bör öppnas för fler utlandsfödda. Myndigheten för har därför fått i uppdrag att sprida information om utbildningar i syfte att öka andelen studerande med utländsk bakgrund i utbildningarna. Genom en ändring i förordningen (2009:130) om yrkes- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 högskolan är det vidare möjligt för myndigheten att fördela extra statsbidrag till utbildningsanordnare som kan kombinera yrkesutbildning med utbildning i svenska med yrkesinriktning. För personer som uppfyller förkunskapskrav men som kanske inte riktigt behärskar det svenska språket kan extra stöd i form av svenska med yrkesinriktning göra det möjligt att följa utbildningen på villkor som liknar dem som gäller för andra studerande. Myndigheten för har tagit emot många fler ansökningar om bedömning av utländsk yrkeskunskap än förväntat. Det tyder på att det finns ett stort behov av att få sina kvalifikationer bedömda och det är positivt om detta kan underlätta individernas etablering på arbetsmarknaden. Folkhögskolor och studieförbund har en given plats i det livslånga lärandet. Verksamheten, som uppvisar en betydande bredd när det gäller innehåll och upplägg, har också stor geografisk spridning. Aktörerna når i stort sett alla segment av befolkningen. Genom folkbildningen bereds människor goda möjligheter till personlig utveckling, en meningsfull fritid och ett ökat engagemang för att delta i samhällsutvecklingen och kulturlivet. Härigenom lämnas viktiga bidrag till en höjd utbildnings- och bildningsnivå och till ansträngningarna att förbättra folkhälsan. Till folkbildningens mest angelägna uppgifter framgent hör att på alla nivåer fortsätta det systematiska uppföljnings- och utvärderingsarbetet. Folkbildningens verksamhet håller i allt väsentligt hög kvalitet. Folkbildningens aktörer når viktiga målgrupper och upprätthåller en god geografisk täckning. bedriver folkhögskolor och studieförbund ett systematiskt kvalitetsarbete som har initierats av . Det utvärderingsarbete som bedriver på central nivå fokuserar bl.a. på att analysera folkbildningens samhällseffekter. Sammantaget leder insatserna inom folkbildningen avseende utarbetandet och förankrandet av gemensamma ramar för kvalitetsarbetet till bättre möjligheter att bedöma enskilda verksamheter liksom till att göra jämförelser mellan dem. Med anledning av regeringens förslag och bedömningar i propositionen En akademi i tiden ökad frihet för universitet och högskolor (prop. 2009/10:149, bet. 2009/10:UbU23, rskr. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 2009/10:337) avser regeringen att upphäva förordningen (1993:920) om . Som en följd av detta bedömer regeringen att Myndigheten för bör ta över ansvaret för att fördela de särskilda statsbidragen till folkhögskolor och m.m. samt att utöva tillsyn över den statsbidragsberättigade verksamheten. I syfte att bl.a. öka teckenspråktolkutbildningens forskningsanknytning anser regeringen att även högskolan bör få ta del av medlen för bidrag till anordnande av teckenspråktolkutbildning. Folkhögskolan bör även fortsättningsvis kunna anordna dessa utbildningar med stöd av anslaget. Statskontoret har fått ett uppdrag att bl.a. analysera hur utbudet av kontakttolkar kan öka så att det bättre motsvarar efterfrågan. Detta kan ske t.ex. genom att andra utbildningsanordnare ges möjlighet att anordna tolkutbildning med stöd av särskilt statsbidrag. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 6 Universitet och högskolor Avsnittet om universitet och högskolor omfattar högskoleutbildning och forskning vid statliga universitet och högskolor samt utbildning och forskning vid högskolor med enskild huvudman. Verksamhet vid redovisas under utgiftsområde 23, men för att ge en fullständig bild av högre utbildning och forskning redovisas i vissa fall uppgifter om även i detta avsnitt. Inom området finns anslag för universitet och högskolor, enskilda utbildningsanordnare, ersättning för klinisk utbildning och forskning samt anslag för och Verket för högskoleservice. Målet för delområdet är att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt sett hög kvalitet och bedrivas effektivt. Uppföljning av målet sker genom att utvecklingen inom sektorn följs genom ett antal indikatorer som kan anses vara av vikt för utbildning och forskning av hög kvalitet och effektivitet. Dessa är bl.a. kvalitetsutvärderingar och beslut om tillstånd att utfärda examina, andelen disputerade lärare, prestationsgrad, genomströmning i utbildning på forskarnivå samt vetenskaplig produktion och förmågan att attrahera externa medel för forskning. 6.2Övergripande om universitet och högskolor Det finns sammanlagt 51 högskolor och universitet som ger akademisk utbildning i . Av dessa är 14 statliga universitet och 20 statliga högskolor. Därutöver finns det 17 enskilda utbildningsanordnare varav tre har tillstånd att utfärda examina t.o.m. forskarnivå, nämligen , och i . Övriga enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda vissa examina på grundnivå och avancerad nivå medan fyra enskilda utbildningsanordnare har tillstånd att utfärda psykoterapeutexamen. De totala kostnaderna för verksamheten vid universitet och högskolor uppgick till . De direkta statliga anslagen till universitet och högskolor uppgick till . De statliga anslagen har ökat med jämfört med föregående år. Utöver de direkta statsanslagen finansierar staten verksamhet vid universitet och högskolor med via olika statliga myndigheter, framför allt genom forskningsråden. Sammantaget innebär detta att av verksamheten vid universitet och högskolor är statligt finansierad. I förhållande till bruttonationalprodukten avsätter till högskolesektorn. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 beslutade om propositionen Fokus på kunskap kvalitet i den högre utbildningen (prop. 2009/10:139, bet. 2009/10:UbU20, rskr. 2009/10:320). Beslutet innebar att ett nytt kvalitetssäkringssystem för högre utbildning infördes. Det nya systemet består av två delar: kvalitetsutvärderingar av utbildning på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå samt prövningar av examenstillstånd. Utbildning som leder till examen på grundnivå och avancerad nivå ska utvärderas av i fyraårscykler och avse utbildningarnas resultat. fick i uppdrag att närmare utforma det nya systemet (dnr U2010/4164/UH) och har kvalitetsutvärderingar enligt det nya systemet påbörjats. har även i uppgift att utvärdera utbildning på forskarnivå. kvalitetsutvärderingar avser program och ämnen som leder till examen. Inom högskolan ges därutöver ett stort antal kurser som inte kan utgöra huvudämne i en examen och som därmed inte omfattas av verkets ordinarie utvärderingar. Regeringen gav därför i uppdrag (dnr U2010/427/UH) att även utvärdera ett urval av dessa utbildningar för att säkerställa att de uppfyller kraven på högskoleutbildning enligt högskolelagen. Parallellt med utvecklingsarbetet med ett nytt kvalitetsutvärderingssystem har avslutat tidigare påbörjade kvalitetsutvärderingar av utbildningar.