prop · GY03165 · 2011-09-20 00:00:00 — Remissinstanserna: , som är den enda remissinstans som har yttrat sig i frågan, anser att det är mycket betungande att avgöra om en betalning är ränta eller annan avkastning, dvs. om betalningen ska omfattas av preliminärskatteavdrag eller inte. Förslaget motverkar därför utredningens uppdrag att underlätta och förenkla administration för företagen. Enligt är en framkomlig väg att annan avkastning i inkomstskattelagen (1999:1229) likställs med ränta. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget att avskaffa skyldighe- ten att göra skatteavdrag för drickspengar i avsnitt 10.4.1 har inga effekter eftersom bestämmelsen inte tillämpas . Förslagen i avsnitt 10.4.2 att slopa vissa undantag i bestämmelserna om skatteavdrag har inte någon eller mycket liten betydelse i praktiken. I avsnitt 10.4.4 föreslår regeringen en skyldighet att göra skatteavdrag från annan ersättning än ränta och utdelning som betalas ut med sådan ränta eller utdelning från vilken skatteavdrag ska göras. Förslaget underlättar för de skattskyldiga genom att det blir lättare att förstå kontrolluppgifterna när avkastning som betalas ut med ränta och utdelning i skatteavdragshänseende behandlas på samma sätt. kommer därmed att få färre frågor från de skattskyldiga. För flertalet kreditinstitut och andra utbetalare minskar de administra- tiva kostnaderna för att göra skatteavdrag eftersom utbetalningar som avser såväl ränta eller utdelning som annan avkastning inte längre behöver delas upp. När det gäller Euroclear Sweden AB:s förslag att utvidga skyldigheten att göra skatteavdrag till att även avse annan avkastning som inte betalas ut tillsammans med ränta eller utdelning har regeringen gjort bedömningen att en sådan ändring kräver överväganden som inte kan göras i detta lagstiftningsärende. Lättare att få den preliminära skatten anpassad efter den Prop. Regeringens bedömning: Förslaget innebär en marginell ökning av administration. För företag och andra enskilda är förslaget positivt eftersom möjligheterna att anpassa den preliminära skatten efter beräknade inkomster blir större. Utbetalarna drabbas dock av en marginell ökning av de administrativa kostnaderna. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 720). Remissinstanserna: Bara Företagarna har yttrat sig i denna fråga. De anser att förslaget är bra och bör genomföras. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen föreslår i avsnitt 10.5 att utrymmet för den som vill få sin preliminära skatt bestämd med ledning av beräknade inkomster ska bli större. Förslaget kan förväntas leda till ett ökat antal ansökningar. Eftersom en ansökan kräver vissa arbetsinsatser bedömer regeringen att ökningen inte kommer att bli särskilt stor. Ökningen av administration kan därför bedömas bli marginell. Ett större antal beslut om att skatteavdrag ska göras enligt en särskild beräkningsgrund leder till ökad administration för arbetsgivare och andra utbetalare. Ökningen bör dock bli marginell. Regeringens bedömning: Förslagen leder till att företagens admini- strativa kostnader minskar påtagligt. För är effekterna försumbara. Förslaget att ge fler punktskatteskyldiga möjlighet att redovisa för helår leder till en negativ offentligfinansiell effekt på ca . bedömning (se betänkandet s. 716 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att erinra mot förslagen om minskat uppgiftslämnande och därmed en minskning av den administrativa bördan hos företag och andra enskilda. bedömning (se promemorian s. 24 f.). Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig avseende Skälen för regeringens bedömning Effekter för det allmänna Regeringen föreslår i avsnitt 11.2.1 att de särskilda uppgiftsskyldig- heterna för företagsledare och delägare i fåmansföretag och fåmans- handelsbolag samt deras närstående som infördes för att kontrollera de Prop. 2010/11:165 s.k. stoppreglerna i huvudsak ska slopas. Fysiska personer som är delägare i ett svenskt handelsbolag ska dock lämna uppgift om tillskott till och uttag från bolaget i inkomstdeklarationen. För är konsekvenserna av förslaget försumbara. Pensionsstiftelser ska inte behöva lämna särskilda uppgifter (avsnitt 11.2.2) och handelsbolag ska inte behöva underteckna särskilda uppgifter (avsnitt 11.2.3). För är konsekvenserna av förslagen försumbara. Det nya förfarandet för kontroll av insättningar på skogs- och skogsskadekonto samt upphovsmannakonto innebär en övergång från ett pappersbaserat system där blanketter stämplas och skickas in till ett kontrolluppgiftsbaserat system, vilket gör att uppgifter om insättningar i stället kan lämnas elektroniskt (avsnitt 11.2.4). För leder förslaget till enklare administration. Förslaget att enskilda näringsidkare inte längre ska behöva lämna kontrolluppgifter om ränteinkomster och ränteutgifter innebär att uppgifterna inte kommer att kunna förtryckas och att de deklara- tionsskyldiga måste lämna tilläggsuppgifter om ränteinkomster och ränteutgifter (avsnitt 11.2.5). Antalet tillkommande tilläggsuppgifter är dock försumbart och kommer inte att märkas i deklarationsarbetet. Slopandet av kontrolluppgiftsskyldigheten bedöms inte påverka förutsättningar att bedriva en effektiv kontroll. Även konsekvenserna av förslaget att kontrolluppgift inte behöver lämnas om ersättning eller förmån som är skattepliktig enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., förkortad A-SINK, och som har redovisats i en arbetsgivardeklaration är försumbara för (avsnitt 11.2.6). Regeringens förslag att ge fler punktskatteskyldiga möjlighet att redovisa punktskatt för beskattningsår i stället för kalendermånad innebär att risken för uppbördsförluster ökar något och beräknas leda till en negativ offentligfinansiell effekt på (avsnitt 11.2.7). Effekter för företag och andra enskilda personer Förslaget i avsnitt 11.2.1 att i huvudsak slopa de särskilda uppgifts- skyldigheterna för företagsledare och delägare i fåmansföretag och fåmanshandelsbolag samt deras närstående som infördes för att kontrollera stoppreglerna innebär minskade administrativa kostnader för de berörda personerna. Fysiska personer som är delägare i fåmans- handelsbolag ska även i fortsättningen lämna uppgift om tillskott till och uttag från bolaget. Den uppgiftsskyldigheten ska i fortsättningen också gälla delägare i andra handelsbolag. För de sistnämnda innebär förslaget en tidigareläggning av uppgiftsskyldigheten. Förslaget innebär att uppgiften ska lämnas när den är aktuell och att kan informera om uppgiften i samband med följande års deklarationsutskick. Förslagen minskar de administrativa kostnaderna för samtliga berörda. Förslaget att pensionsstiftelser inte ska behöva lämna särskilda uppgifter (avsnitt 11.2.2) innebär en avsevärd minskning av de admini- strativa kostnaderna för aktuella pensionsstiftelser. Det handlar dock Prop. 2010/11:165 sannolikt om en mycket begränsad grupp. Förslaget att handelsbolag inte ska behöva underteckna särskilda uppgifter (avsnitt 11.2.3) innebär en minskning av de administrativa kostnaderna för handelsbolagen. Nuvarande förfarande för kontroll av avdrag för insättningar på skogs- konto, skogsskadekonto och upphovsmannakonto innebär onödiga bördor för såväl näringsidkarna som kreditinstituten. Regeringens förslag att ersätta nuvarande förfarande med en skyldighet för kreditinstituten att lämna kontrolluppgift om insättningarna leder till minskade admini- strativa kostnader. Det beror dels på att näringsidkarna slipper lämna uppgift om insättningarna på fastställt formulär, dels på att kredit- instituten slipper att genom kontorsstämpel eller maskinkvittering bekräfta att insättningen har verkställts (avsnitt 11.2.4). Förslaget att slopa skyldigheten för enskilda näringsidkare att lämna kontrolluppgifter om ränteinkomster och ränteutgifter leder till minskade administrativa kostnader för berörda näringsidkare. Å andra sidan inne- bär förslaget att de deklarationsskyldiga i stället måste lämna uppgift- erna. De kontrolluppgiftsskyldiga saknar ofta anställda och är därför ovana vid att lämna kontrolluppgift. De berörda deklarationsskyldiga är i många fall näringsidkare som ändå alltid måste lämna tilläggsuppgifter. Ökningen av de deklarationsskyldigas administrativa kostnader bör därför bli något mindre än den minskning av kostnaderna som upp- kommer för dem som slipper lämna kontrolluppgift. Förslaget leder alltså till att den sammanlagda administrativa kostnaden för enskilda minskar något (avsnitt 11.2.5). Det föreslås att kontrolluppgift inte behöver lämnas om ersättning eller förmån som är skattepliktig enligt A-SINK och som har redovisats i en arbetsgivardeklaration (avsnitt 11.2.6). Förslaget innebär att den dubbla uppgiftsskyldighet som finns försvinner. Förslaget att ge fler punktskatteskyldiga möjlighet att redovisa punktskatt för beskattningsår i stället för kalendermånad leder till färre redovisningstillfällen och därmed till minskade administrativa kostnader för berörda skattskyldiga (avsnitt 11.2.7). 24.5Skatt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomst- skatt för utomlands bosatta artister m.fl. ska tas ut enligt skatteförfarandelagen Regeringens bedömning: Förslagen medför sammantaget minskade administrativa kostnader för dem som redovisar och betalar skatt enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. Även för innebär förslagen minskade administrativa kostnader. Förslagen medför inte några konsekvenser för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens Prop. 2010/11:165 bedömning (se promemorian s. 24 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att erinra mot att den särskilda inkomstskatten tas ut enligt skatteförfar- andelagen. Musikarrangörer i samverkan har dock invänt mot förslaget att arrangören redan i samband med redovisningen av skatteavdragen och i en särskild bilaga till den ordinarie skattedeklarationen ska behöva redovisa nödvändiga identifikationsuppgifter i stället för att skicka årliga kontrolluppgifter. Skälen för regeringens bedömning: Antalet personer som beskattades enligt A-SINK, uppgick till 10 471 stycken. Antalet redovisningsskyldiga som har lämnat redovisning under det året var 856 och antalet redovisningar uppgick till 2 856 stycken. Intäkterna från A-SINK uppgick enligt till ca 2008. Detta motsvarar ett underlag för A-SINK på ca . Förslagen rör enbart förfarandet. En nyhet är att ska kunna besluta att den som är skattskyldig själv ska betala skatt enligt A-SINK när skatteavdrag inte har gjorts eller skatten inte har kunnat betalas med skatteavdrag. Det ökar möjligheterna att kräva in skatten men bedöms inte ha några offentligfinansiella effekter, vilket även gäller övriga förslag. Den mest betydelsefulla konsekvensen av att skatteförfarandelagen föreslås gälla för skatt enligt A-SINK är att skatten enligt A-SINK därmed kommer att infogas i skattekontosystemet. Fördelen med det är att skatten kommer att redovisas och betalas på samma sätt som övriga skatter och avgifter. De som ska redovisa och betala skatt enligt A-SINK är nämligen ofta även skyldiga att betala skatter och avgifter som redan omfattas av skattekontosystemet. Genom förslaget slipper de att redovisa skatte- avdrag och arbetsgivaravgifter på samma ersättning enligt två olika förfaranden utan i fortsättningen kan både skatteavdraget och arbets- givaravgifterna redovisas och betalas i skattekontosystemet, dvs. enligt skatteförfarandelagen (avsnitt 7.1). Skatteavdrag för skatt enligt A-SINK ska enligt förslaget, i likhet med vad som gäller för skatteavdrag för preliminär skatt och skatt enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, redovisas tillsammans. I samband med den redovisningen ska nöd- vändiga identifikationsuppgifter för betalningsmottagaren, uppgifter om ersättningen m.m. lämnas. Det innebär inte något ökat uppgiftslämnande utan bara att uppgifterna ska lämnas enligt en annan lag och enligt andra formulär (avsnitt 11.3). Infogningen i skattekontosystemet gör att det blir lättare att redovisa och betala skatt enligt A-SINK. Det leder till minskade administrativa kostnader för dem som redovisar och betalar skatt enligt A-SINK. Att skatten enligt A-SINK infogas i skattekontosystemet innebär även minskade administrativa kostnader för . Däremot får förslagen inte några konsekvenser för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Regeringens bedömning: Förslagen leder sammantaget till en varaktig negativ offentligfinansiell effekt på ca . administrativa kostnader minskar. För vissa företag ökar den administrativa bördan medan den minskar för andra. Sammantaget är dock förslagen till fördel för företagen eftersom risken för fel minskar, skattekrediten blir konkurrensneutral och berörda företag gör likviditetsvinster. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning (se betänkandet s. 723 f.). Remissinstanserna: Bland de remissinstanser som har uttalat sig om utredningens förslag om att möjligheten att redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen (här inkomstdeklaration) ska slopas finns både de som tillstyrker helt och de som avstyrker helt eller delvis. Kammarrätten i och () tillstyrker förslaget. framhåller bl.a. att förslaget ökar effektiviseringen av skatteverksamheten. Enligt verket försvinner risken för att mervärdesskatt dubbelredovisas eller inte alls redovisas. Förslaget motverkar dessutom problemet med undandragande av mervärdesskatt. Flera remissinstanser, såsom Företagarna, , , och Näringslivets skattedelegation till vars yttrande , , , Fastighetsägarna samt IT & Telekomföretagen har anslutit sig, har invänt mot förslaget bl.a. mot bakgrund av att det innebär att tidpunkten för att lämna en deklaration tidigareläggs och att två deklarationer måste lämnas i stället för en. Några av de nämnda remissinstanserna anser att om mervärdesskatt för beskattningsår ska redovisas i en skattedeklaration måste tidpunkten för denna sammanfalla med tidpunkten för att lämna inkomstdeklaration. Andra remissinstanser anser att förslaget för de berörda skattskyldigas administrativa börda inte ökar nämnvärt. anser t.ex. att ökningen av administrationen bara är marginell då möjligheten att redovisa mervärdesskatt för helår ska finnas kvar. Enligt är det administrativa merarbetet för att fylla i en skattedekla- ration försumbart. delar utredningens bedömning att förslaget är till fördel för företagen. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot de övriga förslagen som innebär ett ökat utrymme att redovisa mervärdesskatt för beskattningsår och att det införs en ny regel om från vilken tidpunkt en ny redovisningsperiod ska börja gälla. Skälen för regeringens bedömning Effekter för det allmänna Förslaget i avsnitt 11.5.2 att slopa möjligheten att redovisa mervärdes- skatt i inkomstdeklarationen innebär med automatik att mervärdesskatt inte längre ska ingå i den slutliga skatten och därmed inte heller i den preliminära skatten. Det innebär att mervärdesskatt inte längre kommer att debiteras preliminärt utan alla som redovisar för beskatt- ningsår kommer att betala mervärdesskatt först efter beskattningsårets utgång, dvs. senast den 26 i andra månaden efter utgången av året. För mervärdesskatt som betalas som preliminär skatt innebär det att betalningen senareläggs. Däremot tidigareläggs betalningen för mer- värdesskatt som ska betalas först i samband med att den slutliga skatten betalas, dvs. som s.k. kvarskatt. För staten leder detta samman- taget till en negativ ränteeffekt på ca . Beräkningen bygger på antagandet att av mervärdesskatten betalas som preliminär skatt och först i samband med den slutliga skatten. Beräkningen är mycket känslig för det antagandet. Skattskyldiga med ett beskattningsunderlag på högst ska få redovisa mervärdesskatt för beskattningsår i en skattedeklaration. För handelsbolag och skattskyldiga som inte ska lämna inkomst- deklaration innebär det att gränsen för helårsredovisning höjs från till (avsnitt 11.5.3). Det beräknas leda till en negativ ränteeffekt för staten på ca . Förslaget om från vilken tidpunkt en ny redovisningsperiod ska gälla leder till att övergången till en ny kortare redovisningsperiod sker senare än . Om det inträffar senareläggs även betalningarna (avsnitt 11.5.4 och 11.5.5). Det är svårt att beräkna effekterna av förslaget men ett rimligt antagande är att effekten kommer att vara liten. För innebär förslagen minskade administrativa kostnader. Fördelen med att mervärdesskatt utan undantag ska redovisas i en skattedeklaration är att det minskar risken för fel och att den närmast helt hanteringen av mervärdesskatteuppgifter för- svinner. De nya bestämmelserna om från vilken tidpunkt en ny redovisningsperiod ska gälla förenklar den praktiska hanteringen och leder därmed till minskade kostnader för . Förslagen innebär att deklarationstidpunkten tidigareläggs för dem som redovisar mervärdesskatt i självdeklarationen och senareläggs för sådana handelsbolag och skattskyldiga som inte ska lämna deklaration och har ett beskattningsunderlag mellan och . Detta bedöms sammantaget inte påverka förutsätt- ningar att bedriva en effektiv skattekontroll. Effekter för företag och andra enskilda personer Företag som redovisar mervärdesskatt i självdeklarationen får genom förslaget att slopa denna möjlighet två deklarationstillfällen i stället för ett. Den ökade bördan uppvägs av att risken för fel minskar och att skattekrediten blir konkurrensneutral i stället för som beroende av hur mycket mervärdesskatt som redovisas som preliminär skatt respektive kvarskatt. Dessutom leder förslaget till likviditetsvinster för företagen. I gruppen handelsbolag och skattskyldiga som inte ska lämna inkomst- deklaration kommer fler att kunna redovisa mervärdesskatt för beskatt- ningsår, vilket leder till färre deklarationstillfällen och därmed minskade administrativa kostnader. Dessutom innebär förslaget likviditetsvinster för de företag som kan börja redovisa för beskattningsår. Den nya regeln om från vilken tidpunkt en ny redovisningsperiod ska Prop. 2010/11:165 börja gälla innebär förenklingar även för de skattskyldiga. Regeringens bedömning: administrativa kostnader på- verkas bara marginellt. För företag med brutet räkenskapsår är förslagen negativa eftersom deklarationstidpunkten tidigareläggs. Sammantaget är förslagen dock till fördel för företagen eftersom deklarationstidpunkten för många senareläggs. Företagens administrativa kostnader minskar något. Utredningens bedömning: Utredningens bedömning gäller ett förslag som delvis inte har följts av regeringen (se betänkandet s. 721 f.). Enligt utredningens förslag ska andra juridiska personer än dödsbon deklarera inkomst senast den 1 i den sjunde månaden eller, om deklarationen sker elektroniskt, senast den 1 i den åttonde månaden efter utgången av räken- skapsåret. Remissinstanserna: () lyfter fram att flera deklarationstidpunkter åstadkommer en jämnare och mer utspridd arbetsbelastning för rådgivare, vilket leder till såväl lägre kostnader som högre kvalitet i rådgivningen. Ingen annan remissinstans har yttrat sig i denna fråga. Skälen för regeringens bedömning Effekter för det allmänna Enligt regeringens förslag ska förfarandet att lämna deklaration för att kunna bestämma underlag för att ta ut skatt eller avgift enligt bl.a. inkomstskattelagen (1999:1229) behållas och begreppet självdeklaration ska ersättas med begreppet inkomstdeklaration (avsnitt 11.6). Andra juridiska personer än dödsbon ska lämna inkomstdeklaration , , eller eller, om deklaration lämnas elektroniskt, en månad senare (avsnitt 11.8.3). Deklarationstidpunkten beror på vilket beskattningsår den juridiska personen har. Fysiska personer och dödsbon ska fortfarande lämna deklaration . Det får till följd att också betalningen av slutlig skatt tidigareläggs för dem som har brutet räkenskapsår. Konsekvenserna av detta behandlas i avsnitt 24.10.1. Förslaget innebär att dagens enda deklarationstidpunkt ersätts med fem. kommer att behöva framställa deklarationsblanketter och broschyrer tidigare än . Flera deklarationstidpunkter är positivt för eftersom arbetsbelastningen blir jämnare. ställer det ökade krav på information. Förslaget att förlänga deklarationsfristen för den som lämnar deklaration elektroniskt med en månad bör bidra till ett ökat elektroniskt Det innebär i sin tur minskade administrativa Prop. 2010/11:165 kostnader för . Sammantaget innebär de föreslagna förändringarna av deklarations- tidpunkterna en marginell förändring av administrativa kostnader. Effekter för företag och andra enskilda personer Deklarationstidpunkten beror på vilket beskattningsår den juridiska personen har. De begränsningar som har gällt för andra räkenskapsår än kalenderår (brutna räkenskapsår) har tagits bort (prop. 2009/10:235). Ett brutet räkenskapsår ska dock även fortsättnings- vis påbörjas i en kalendermånad och omfatta tolv kalendermånader. Med hänsyn till att de nya reglerna har gällt så och att det kan antas att det vid ikraftträdandet av skatteförfarandelagen bara är ett fåtal företag som har begagnat sig av möjligheten att ha ett annat brutet räkenskapsår än de tre som var tillåtna före har regeringen vid bedömningen av konsekvenserna av förslaget utgått från att de företag som har ett brutet räkenskapsår vid ikraftträdandet har ett räkenskapsår som slutar , eller . Förslaget i avsnitt 11.8.3 om nya deklarationstidpunkter för andra juridiska personer än dödsbon innebär för många att deklarations- tidpunkten senareläggs. För många juridiska personer som har brutet räkenskapsår innebär däremot de nya deklarationstidpunkterna att deklarationstidpunkten tidigareläggs. Sammantaget innebär de nya deklarationstidpunkterna betydande fördelar för revisionsbyråer och andra som lämnar deklarationshjälp. Genom att en gemensam deklarationstidpunkt ersätts med fem kommer de att få betydligt bättre möjligheter att sprida arbetet. Det bör i sin tur innebära att de deklarationsskyldiga får bättre service. För den som lämnar deklaration elektroniskt innebär de nya deklarationstidpunkterna i många fall att det blir möjligt att samordna uppgiftslämnandet till och . Det minskar de administrativa kostnaderna för fler lagområden. 24.8Ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning Regeringens bedömning: Förslagen leder till en ytterst liten ökning av kostnaderna för det allmänna. och de allmänna förvaltningsdomstolarnas arbets- börda kan öka något, men förslagen bedöms inte leda till några beaktansvärda merkostnader. Förslagen leder till ökade kostnader för Effekten är dock svår verket och de allmänna förvaltningsdomstolarna är svåra att uppskatta (se 725 f.). Utredningens bedömning gäller förslag som till stora delar inte har följts av regeringen. Remissinstanserna: Kammarrätten i avstyrker förslaget om att den enskilde ska kunna få ett överklagbart förhandsbesked i ersättningsfrågan. Förslaget skulle, enligt kammarrätten, bl.a. leda till en väsentligt ökad arbetsbörda för domstolarna. Kammarrätten är inte helt övertygad om att slopandet av framgångskravet är det bästa sättet att ge de enskilda ökade möjligheter att få ersättning för sina biträdeskostnader (här kostnader för ombud, biträde eller utredning). Liknande synpunkter lämnas av Kammarrätten i och Förvaltningsrätten i . Enligt kommer förslaget om mer generösa möjligheter till ersättning att medföra ett ökat antal prövningar som kommer att ombesörjas av de allmänna förvaltningsdomstolarna, antingen som separata mål eller som en särskild fråga i skattemål. Det kan enligt verket inte uteslutas att anspråk på ersättning kommer att bli ett regelmässigt inslag i samband med skattemål. Med möjligheten till en särskild inledande prövning finns även en risk för att skattemålen drar ut . Statskontoret menar att statens kostnader kan öka ordentligt i anledning av förslagen. avstyrker förslagen om rätt till ersättning för biträdeskostnader.