prop · GZ037 · 2011-10-05 00:00:00 — Remissinstanserna: Flera remissinstanser har betonat vikten av om- menar att information om de nya tandvårdsstöden bör förberedas väl så att den finns på plats i god tid innan de nya stöden kan erhållas. månsverket (TLV) förordar att särskilda ersättningsberättigande åtgärder tas fram för de patienter som kan komma att beröras av de särskilda tand- vårdsstöden för att tillgodose deras behov av ökad information och even- tuellt förlängd undersökningstid. Genom detta förfarande belastar tiden och kostnaden endast de patienter som har detta behov. Ett par instanser, bl.a. , har framfört att det är viktigt att de patienter som ska vara berättigade till stöden snabbt identifieras så att de kan få ta del av insatser innan problemen blir alltför Myndigheten för handikappolitisk samordning Handisam betonar att den information som går ut bör vara tydlig och tillgänglig för alla berörda målgrupper, inte minst personer med olika funktionsnedsätt- Bland andra framför att det inte är rimligt att lägga hela informationsansvaret på tandvården. anser att information till och utbildning för tandhygienister och tand- läkare är en mycket viktig del för att reformen ska bli lyckosam. framhåller vikten av att information om de särskilda stöden är tydlig och lättillgänglig för de enskilda behandlarna, så att de i sin tur kan avgöra om en patient kan komma i fråga för särskilt stöd och informera patienten. Skälen för regeringens bedömning För att regeringens intentioner med de nya selektiva tandvårdsstöden ska uppfyllas är det av stor betydelse att informationen kring de särskilda stöden blir tydlig och lättillgänglig för alla berörda parter. har i flera rapporter pekat på behov av bättre information kring tand- Behoven av tydlig och pedagogisk information ökar när fler former av stöd införs. Patienterna kommer inte att utnyttja stöden om de inte känner till dem. Vårdgivarna behöver också få tillgång till bra och tydlig information som är lätt att kommunicera vidare till patienterna. Det finns mycket information samlad kring tandvård på webbplatsen () som på uppdrag av regeringen har ut- vecklats av (f.d. ). finns även på myndigheternas webbplatser. Informationen ska vara lätt att hitta och ta del av. Den behöver vidare anpassas till olika målgrupper såsom patienter, behandlande tandläkare och tandhygienister, samt läkare och annan personal inom hälso- och sjukvård och omsorg som kommer i Prop. 2011/12:7 kontakt med målgrupperna för de särskilda tandvårdsstöden. Riktade informationsinsatser och utbildningsinsatser kan också komma att be- Informationen kring de särskilda tandvårdsstöden bör förberedas väl så att den finns på plats innan de nya bestämmelserna träder i kraft. Utöver pedagogiska beskrivningar om regelverken för tandvårdsstöden och hur dessa fungerar i praktiken kan vissa webbaserade verktyg vara värdefulla för både patienter och behandlare. Det skulle till exempel kunna vara standardiserade formulär för läkarintyg (se avsnitt 5.7). Verk- tyg och tillgängliga uppgifter som kan underlätta för behandlande tand- läkare och tandhygienister att avgöra om en patient kan erhålla särskilt stöd skulle förenkla deras administration som efterfrågan på förhandsbesked från minskar. Tandvårdens och hälso- och sjukvårdens informationsansvar Förutom det ansvar som staten, framförallt , har för övergripande informationsinsatser, får det även anses ligga i vård- givarnas ansvar att informera sina patienter om de tandvårdsstöd som finns. Ansvaret kan exempelvis tillgodoses genom att behandlande tand- läkare/tandhygienist går igenom de olika formerna för tandvårdsstöd med patienten inklusive de sjukdomar och funktionsnedsättningar som kan ut- göra grund för sådana stöd. Det är viktigt att kunskap om stöden sprids så att dessa inte underutnyttjas på grund av informationsbrist. Eftersom besökstid kommer att behöva tas i anspråk för information och kommunikation kring de nya tandvårdsstöden kan () komma att behöva se över innehåll i och referenspris för undersökningsåtgärderna. I promemorian föreslogs att myndigheten skulle ta fram en särskild undersökningsåtgärd för in- formation kring stöden för patienter som bedöms kunna vara berörda av dem. TLV har i sitt remissyttrande förordat detta. På så sätt belastar tid och kostnader endast de patienter som har sådana behov. Kostnaderna bör enligt TLV vara ersättningsberättigande inom ramen för det statliga tandvårdsstödet. Regeringen instämmer i TLV:s bedömning. 12 Konsekvenser av förslagen Regeringens bedömning: De nya selektiva tandvårdsstöden kommer att medföra kostnader för staten och landstingen om totalt . Inför ikraftträdandet av de nya stöden kommer även informations- insatser, föreskriftsarbete och justeringar i it-stöd att behöva vidtas. Förslagen bedöms inte medföra några nämnvärda nya kostnader eller ökad regelbörda för de privata vårdgivarna. Övriga förslag bedöms inte medföra några nämnvärda kostnads- ökningar. Promemoriornas bedömningar: Överensstämmer med regeringens bedömningar. Remissinstanserna: Kammarrätten i konstaterar att då det särskilda tandvårdbidraget är ett helt nytt stöd som regleras genom en särskild lagstiftningsteknik kan måltillströmningen till de allmänna för- valtningsdomstolarna bli större än vad som förutses i promemorian. Detta kan medföra en inte försumbar ökning av arbetsbelastningen, vilket kan behöva beaktas vid resurstilldelningen. under- stryker att om medlen för efterhandskontroller är konstanta innebär det att myndigheten måste sänka ambitionen när det gäller antalet efter- handskontroller av andra åtgärder och diagnoser/tillstånd. Om nuvarande kontroller ska hållas konstanta medför det en merkostnad om Försäk- ringskassan även ska utföra kontroller kring särskilt tandvårdsbidrag. , landsting, läns landsting, landsting, , läns landsting, läns landsting, Västra , läns landsting, och läns landsting förutsätter att den s.k. finansieringsprincipen tillämpas vad avser de för- slag som innebär nya arbetsuppgifter för landstingen med därtill hörande kostnader. Kommuner och Landsting (SKL) påpekar vikten av att kostnadsutfallet följs upp och hanteras i syfte att säkerställa finan- sieringsprincipen. SKL efterfrågar en mer specificerad bedömning av de administrativa kostnaderna för landstingen gällande bl.a. informations- insatser, ökat antal läkarintyg, ökad registrering, ökad kostnad för upp- följning samt ökad kostnad för utveckling och anpassning av it-system. SKL saknar även en kostnadsbedömning, samt ansvarförtydligande mellan stat och landsting, för den informationsinsats som kommer att krävas i samband med införandet av det särskilda tandvårdsstödet. Skälen för regeringens bedömning Totalt beräknas 285 600 personer initialt vara berättigade till särskilt tandvårdsbidrag, medan 55 900 personer beräknas kunna erhålla tand- vård till hälso- och sjukvårdsavgift inom de nya målgrupperna. Bland dessa individer finns det sannolikt ett inte obetydligt antal som har flera av de sjukdomar eller funktionsnedsättningar som ska berättiga till stöd. En och samma person kan dock endast få stöd beviljat på en grund, dvs. en person kan inte vara berättigad till flera särskilda tand- vårdsbidrag bara för att han eller hon har flera bidragsgrundande sjuk- domar eller funktionsnedsättningar. Det totala antalet patienter kan där- igenom komma att bli lägre än beräknat. Regeringen har, utifrån hur nu befintliga stöd har nyttjats, beräknat att av de personer som är berättigade till de nya selektiva tandvårdsstöden kommer att utnyttja dessa. Tandvårdskostnaderna för de nya tandvårdsstöden beräknas därför initialt att uppgå till cirka 445 mil- joner kronor , varav avser kostnader för den tandvård som landstingen föreslås tillhandahålla. Regeringen avser att in- för ikraftträdandet av de nya reglerna ersätta landstingen för de kostnader Prop. 2011/12:7 som förslagen medför. Den kommunala finansieringsprincipen innebär att kommuner och landsting inte ska åläggas nya uppgifter utan att de får möjlighet att finansiera dessa med annat än höjda skatter. I regel sker detta genom att statsbidragen höjs. Administrativa kostnader kopplade till de nya stödformerna De administrativa kostnader, det vill säga kostnader för bl.a. handlägg- ning av ärenden och övrig administration, som de nya stöden medför beräknas uppgå till . Kostnaderna avser , domstolarnas och landstingens hantering av de nya tandvårdsstöden. Avsikten med konstruktionen av det särskilda tandvårdsbidraget är att administrationen kring stödet ska bli så enkel som möjligt för alla be- rörda. Vårdgivaren ska kunna göra bedömningen på basis av läkarintyg m.m. och förväntas endast i undantagsfall vända sig till Försäkrings- kassan för att begära förhandsprövning. Handläggningskostnaderna för bör därför inte öka nämnvärt på grund av införandet av det särskilda tandvårdsbidraget. Däremot kommer att behöva genomföra efterhandskontroller av det särskilda tandvårds- bidraget. Regeringen bedömer att stödets funktion ska bli mer flexibelt på så sätt att läkarintyg inte ska vara obligatoriskt i varje enskilt fall (se avsnitt 5.6). Vidare bedömer regeringen att läkarintygen inte ska behöva förnyas oftare än var fjärde år. Detta bör, enligt regeringens mening, minska risken för onödig administration och därmed förknippade kost- nader. I Ds 2010:42 beräknades att och landstingens administrativa kostnader skulle uppgå till . Då flera remissinstanser påtalat att administrationen av de nya stöden och land- stingens kostnader för bl.a. intygsskrivande kan komma att bli högre än vad som bedömdes i promemorian anser regeringen det rimligt att avsätta mer medel för detta ändamål. Av de medel för administrationskostnader som avsätts bör få och landstingen . Förslaget förväntas medföra en ökad måltillströmning till de allmänna förvaltningsdomstolarna. Av de medel som avsätts för administrations- kostnader bör de allmänna förvaltningsdomstolarna anvisas . Kostnader och insatser inför ikraftträdandet De nya bestämmelserna ska i huvudsak träda i kraft . Regeringen bedömer att genomförandearbete och förberedelser kommer att medföra kostnader i form av informationsinsatser, anpassningar av it-stöd och föreskriftsarbete. Regeringen avser att i budgetpropositionen tydliggöra hur medel för dessa ändamål ska fördelas. I finns drygt 2 000 privata företag som bedriver tandvård, varav många små. Regeringen föreslår i propositionen att ett tvådelat sär- skilt tandvårdsstöd införs för personer med vissa sjukdomar eller funk- tionsnedsättningar. Viss administration kommer att naturligtvis att behövas för att stöd ska kunna utgå till berörda patienter, men vid stödens utformning har tydlighet och ett så administrativt lätthanterligt förfarande som möjligt varit uttalade mål. Av den anledningen bör i för- ordningar och myndighetsföreskrifter tydligt definieras vilka patient- grupper som ska omfattas av de respektive stöden samt hur dessa ska av- gränsas. bör få fastställa vilka underlag som ska behövas för att vårdgivarna ska kunna ta ställning till om särskilt tandvårdsbidrag ska utgå. Eftersom besökstid kommer att behöva tas i anspråk för in- formation och kommunikation kring de nya tandvårdsstöden kan Tand- vårds- och läkemedelsförmånsverket (TLV) komma att behöva se över innehåll i och referenspris för undersökningsåtgärderna. I promemorian föreslogs att myndigheten skulle ta fram en särskild undersökningsåtgärd för information kring de särskilda stöden för patienter som bedöms kunna vara berörda av dem. TLV har i sitt remissyttrande förordat detta. På så sätt belastar tid och kostnader endast de patienter som har sådana behov. Kostnaderna bör enligt TLV vara ersättningsberättigande inom ramen för det statliga tandvårdsstödet. Regeringen instämmer i TLV:s bedömning. Vårdgivaren får därigenom möjlighet att debitera den ökade tidsåtgången. Regeringen anser att bör utfärda föreskrifter avseende samtliga former av tandvård till hälso- och sjukvårdsavgift. Även detta leder till ökad tydlighet och trygghet för vårdgivarna. Att tandhälsoregistret föreslås omfatta fler uppgifter innebär att tand- vård och tandstatus kommer att behöva rapporteras för två nya patient- grupper patienter som erhåller nödvändig tandvård och patienter som erhåller tandvård till hälso- och sjukvårdsavgift på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Grunden för särskilt tandvårdsbidrag är en annan tillkommande uppgift som föreslås få registreras. Uppgifts- lämnandet ska dock ske i samma form som tidigare, dvs. inom För- säkringskassans it-stöd, som i princip alla vårdgivare redan använder. De särskilda stöden gäller dessutom ett förhållandevis litet antal patienter varför rapportering till tandhälsoregistret inte bedöms utgöra någon större administrativ pålaga. Regeringens sammantagna bedömning är således att varken kostnader eller administrativ regelbörda kommer att öka i nämnvärd omfattning för företagen med anledning av förslagen i denna proposition. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Det finns en viss skillnad i kvinnors och mäns konsumtion av tandvård, även om den inte är stor. Till exempel visar analys av besöksfrekvenser att en större andel kvinnor än män har gjort minst ett förebyggande tandvårdsbesök efter det reformerade statliga tandvårdsstödets ikraftträdande. Regeringens be- Prop. 2011/12:7 dömning är att de förslag som lämnas inte har några övergripande jäm- ställdhetspolitiska konsekvenser. Förslagen om ett tvådelat selektivt stöd riktas till personer med tand- vårdsbehov som uppstår som en följd av sjukdom eller funktionsned- sättning. Ett antal patientgrupper/sjukdomar/diagnoser ställs upp för att precisera och avgränsa målgrupperna. Hur många personer som kan komma i fråga för stöden har uppskattats på basis av visst dataunderlag, men framför allt på kunskap och beprövad erfarenhet hos tillfrågad medicinsk expertis. Det har inte varit möjligt att få tillförlitliga uppgifter om hur könsfördelningen ser ut inom de olika (väl avgränsade) patient- kategorierna som bedöms kunna omfattas av de selektiva stöden. Där- emot finns kännedom på ett mer allmänt plan om könsfördelningen inom vissa sjukdomsgrupper. För de flesta av grupperna finns det inte några tydliga könsskillnader, men det är känt att reumatism och syn- drom är vanligare bland kvinnor än bland män. Det omvända gäller för Parkinsons sjukdom. Regeringens bedömning är att förslagen om särskilt tandvårdsstöd för sjuka och personer med funktionsnedsättningar gynnar kvinnor och män i ungefär lika hög utsträckning. Två patientgrupper som får tandvård till hälso- och sjuk- vårdsavgift bedöms istället vara berättigade till särskilt tandvårdsbidrag. Det gäller patienter med syndrom och patienter som får tand- vård efter strålbehandling. Omkring 4 100 kvinnor och 1 300 män berörs av den föreslagna förändringen. Enligt förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgiv- ning ska en myndighet, innan den beslutar nya föreskrifter, bl.a. ge en beskrivning av vilka alternativa lösningar som finns för det man vill upp- nå och vilka effekterna blir om någon reglering inte kommer till stånd. För att kunna åstadkomma verkningsfulla stöd till personer som på grund av sjukdomar och funktionsnedsättningar har stora behov av tand- vård bedömer regeringen det nödvändigt att föreslå nya regler för såväl myndigheter som vårdgivare. Regeringens uppfattning är dock att den föreslagna regleringen på ett bra sätt kompletterar och bygger vidare på befintligt regelverk på tandvårdsområdet. Om ett helt nytt administrativt system hade byggts upp för dessa patientgrupper hade där- med förknippade kostnader också ökat. Regeringen bedömer därför inte att det har funnits några alternativa lösningar för det som regeringen har velat uppnå. 13.1Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) I den nuvarande lydelsen av första stycket anges att det för tandvård som avses i 8 a § gäller särskilda bestämmelser om patientavgift. Särskilda bestämmelser om avgift gäller dock även för annan tandvård än som avses i 8 a §. Ändringen innebär att en hänvisning i stället görs till 15 a §, där bestämmelserna om avgiftsfri tandvård för barn och unga samt om tandvård till hälso- och sjukvårdsavgift finns. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.1. I tredje stycket införs en punktuppställning. Punkt 2, som är ny, inne- bär att landstingen ska se till att tandvård kan erbjudas dem som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktions- nedsättning. Av 15 a § sjätte stycket följer att bestämmelserna om avgifter i den öppna vården enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) gäller vid tandvård för dessa patienter. Regeringen avser att i tandvårdsförordningen (1998:1338) ange vilka sjukdomar och funktionsnedsättningar som ska kunna ligga till grund för det nya stödet, dvs. som typiskt sett medför stora behov av tandvård. I föreskrifter på myndighetsnivå ska preciseras hur allvarliga dessa sjuk- domar eller funktionsnedsättningar i det enskilda fallet ska vara för att patienten ska vara berättigad till tandvård till hälso- och sjukvårdsavgift. I övrigt görs endast språkliga och redaktionella ändringar. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 7.2. I paragrafen införs en sekretessbrytande bestämmelse om uppgifts- skyldighet för vårdgivare i förhållande till . Vårdgivare, som utfört nödvändig tandvård enligt 8 a § andra stycket eller tandvård på personer som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning enligt den nya punkten i tredje stycket samma paragraf, ska lämna uppgifter till dels om patienternas tandhälsa, dels om den utförda tandvården. Avsikten är att uppgifterna ska föras in i tandhälsoregistret hos . Paragrafen innehåller normgivningsbemyndiganden och har getts en modernare utformning. I sak innebär ändringarna bl.a. att det nuvarande bemyndigandet har begränsats och preciserats. Punkterna 13 i paragrafen, som är nya, behandlas i avsnitt 6.1 och punkt 4, som också är ny, i avsnitt 7.2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att meddela föreskrifter om uppsökande verksamhet enligt 8 a § första stycket samt om undersökning för och utförande av oralkirurgisk behand- ling som kräver ett sjukhus tekniska och medicinska resurser (punkterna Prop. 1 och 3). Punkt 2 har utformats i enlighet med Lagrådets yttrande. Bestäm- melsen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att meddela föreskrifter om de sjukdomar och funktionsnedsättningar som avses i 8 a § tredje stycket (se kommentaren till den paragrafen ovan) och om tandvård i övrigt enligt 8 a §. Punkt 4 innehåller ett bemyndigande att meddela föreskrifter om vård- givarens uppgiftsskyldighet i förhållande till enligt den nya 15 c §. Även bemyndigandet att meddela föreskrifter om tjänster inom folk- tandvården i 15 § har en omodern utformning. Den paragrafen upphävs. Ett motsvarande bemyndigande har i stället införts i denna paragraf (punkt 5). Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Någon ändring i sak är inte avsedd. Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:145) om 1 kap. 1 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. I andra stycket görs ett tillägg med innebörd att statligt tandvårdsstöd även kan lämnas i form av särskilt tandvårdsbidrag. 2 kap. 1 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. Det allmänna tandvårdsbidraget kan, till skillnad från det föreslagna särskilda tandvårdsbidraget, inte användas för betalning mer än vid ett Detta tydliggörs i ett nytt andra stycke i paragrafen. 2 kap. 1 a § Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 5.1 och 5.2. Enligt första stycket får särskilt tandvårdsbidrag användas för betalning av ersättningsberättigande förebyggande tandvårdsåtgärder. får användas , räknat från och med Det bidrag som blir tillgängligt den kan således användas som längst t.o.m. och bidraget som kan användas fr.o.m. gäller för betalning av tandvård året ut. Bidraget består i ett personligt tillgodohavande hos Av första stycket punkt 1 följer att patienten det datum det särskilda tandvårdsbidraget blir tillgängligt för användning måste uppfylla kraven i 1 kap. 5 § 1 eller 2 lagen om statligt tandvårdsstöd, dvs. försäkrad för bosättningsbaserade förmåner enligt 4 och 5 kap. socialför- säkringsbalken eller utan att vara bosatt här ha rätt till förmåner som följer av förordning (EG) nr 883/2004. Enligt punkt 2 krävs dessutom för särskilt tandvårdsbidrag att patienten har en sjukdom eller funktions- nedsättning som medför risk för försämrad tandhälsa. ning ska föreligga när tandvårdsåtgärden påbörjas. En person som har en sådan sjukdom eller funktionsnedsättning som kan ligga till grund för särskilt tandvårdsbidrag och som exempelvis bosätter sig i och besöker tandläkaren kan ha rätt till statligt tandvårdsstöd i form av tandvårdsersättning eftersom han eller hon när tandvårdsåtgärden påbörjas är bosatt i landet (jfr. 1 kap. 5 §). Någon rätt till särskilt tandvårdsbidrag har personen i fråga däremot inte eftersom han eller hon inte var bosatt här . Det särskilda tandvårdsbidraget får användas för betalning av sådana förebyggande tandvårdsåtgärder som är ersättningsberättigande enligt Tandvårds- och läkemedelsförmånsverkets föreskrifter på området. Medan det allmänna tandvårdsbidraget kan sparas och användas förfaller det särskilda tandvårdsbidraget efter den sexmånaders- period som det hänför sig till. Patienten behöver däremot inte utnyttja hela det särskilda tandvårdsbidraget vid ett och samma tillfälle utan kan använda delar av det för betalning av tandvårdsåtgärder som utförs senare under samma halvår. I andra stycket finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om de sjuk- domar och funktionsnedsättningar som kan berättiga till särskilt tand- vårdsbidrag. Regeringen avser att i förordningen (2008:193) om statligt tandvårdsstöd ange vilka sjukdomar och funktionsnedsättningar som medför risk för försämrad tandhälsa och som därmed kan ligga till grund för begäran om särskilt tandvårdsbidrag. Det ska vara tillräckligt att en patient har en sådan angiven sjukdom eller funktionsnedsättning för att han eller hon, om övriga förutsättningar är uppfyllda, ska vara berättigad till särskilt tandvårdsbidrag. Det behöver således inte konstateras att den enskilda patienten löper risk att få försämrad tandhälsa på grund av sjuk- domen eller funktionsnedsättningen. 2 kap. 2 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. Paragrafen justeras så att det framgår att båda typerna av tandvårds- bidrag (allmänt och särskilt) under vissa förutsättningar kan användas för betalning enligt ett avtal om abonnemangstandvård. Avtalet ska innebära att vårdgivaren av till fast pris ska utföra viss tand- vård som patienten behöver. Minimikravet är att avtalet omfattar under- sökningar och utredningar, hälsofrämjande insatser, behandling av sjuk- doms- och smärttillstånd samt reparativ vård, men avtalet kan även om- fatta annan tandvård. 2 kap. 3 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. Genom ändringen framgår det att regeringen meddelar föreskrifter om storleken på såväl det allmänna som det särskilda tandvårdsbidraget. 2 kap. 5 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3. Ändringen i andra stycket innebär att tandvårdsersättning inte får läm- nas för tandvårdsåtgärder till den del de betalas med särskilt tandvårds- bidrag. Liksom vad gäller för det allmänna tandvårdsbidraget ska det sär- skilda tandvårdsbidraget således räknas av från patientens sammanlagda kostnader för ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder. 3 kap. 3 § Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Genom att punkt 2 i första stycket upphävs upphör vårdgivarens skyldighet att till lämna uppgifter om aktuella priser för de ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder som vårdgivaren utför. Ändringen föranleds av att inte längre ska tillhanda- hålla någon prisjämförelsetjänst på tandvårdsområdet. 4 kap. 2 § Paragrafen behandlas i avsnitt 5.6.