prop · GZ0351 · 2011-12-20 00:00:00 — När det gäller den nya bestämmelsen i 11 kap. 8 § bör denna endast tillämpas på beslut som meddelas . 11 Följdändringar i andra lagar Regeringens förslag: Följdändringar ska göras i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m., lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund och skatteförfarandelagen (2011:1244). Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslog dock inte någon följdändring i skattebetalningslagen (1997:483) vilken nu kommer att ersättas av skatteförfarandelagen. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte särskilt kommenterat utredningens förslag. Skälen för regeringens förslag: Lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. bör ändras med anledning av förslaget i avsnitt 8 att begravningsavgiften för den som tillhör inte längre ska räknas in i kyrkoavgiften. Av samma skäl bör 2 § lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund upphöra att gälla samt följdändringar göras i 56 kap. 6 och 8 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244). Förslagen i detta ärende innebär att tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering förkortas och att begravningsavgiften frikopplas från kyrkoavgiften. Vidare tydliggörs att en gravrätt kan upplåtas med begränsningar och att det i sådana fall är upplåtaren som ansvarar för att gravplatsen hålls i ordnat och värdigt skick. Det införs också bestämmelser om återupptagande och upplåtelse av återlämnad gravrätt. Det tydliggörs att ansvarar för tillsynen över begravningsverksamheten. För att kunna fullgöra tillsynsansvaret ges rätt att inspektera verksamhet och på begäran få de upplysningar, handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Kraven på de av förordnade begravningsombuden utökas och förtydligas. Länsstyrelserna har ett allmänt tillsynsansvar över begravnings- I detta ärende föreslås ett förtydligande av tillsynsansvaret genom en reglering i begravningslagen. En del i tillsynsansvar är skyldigheten att förordna I detta ärende föreslås ett förtydligande av vilka krav en person bör ha för att anses lämplig för ett sådant uppdrag. arbetar ungefär 3,5 årsarbetskrafter med begravningsfrågor hos landets 21 länsstyrelser. Den arbetstid som en person lägger ner på begravningsfrågor hos varje länsstyrelse är således mycket begränsad. Vidare innebär proposition 2011/12:31 att begravningsfrågor i fram- tiden inte ska handläggas av fler länsstyrelser än sju för att ge förutsätt- ningar för en ökad effektivitet, ökade kunskaper och högre kvalitet i hanteringen av frågorna. Sammantaget bedöms förslagen inte leda till några ökade kostnader för länsstyrelserna och några ökade anslag bedöms inte vara nödvändiga. Kammarkollegiet föreslås få ett utökat bemyndigande att även fastställa begravningsavgiftssatser för dem som är medlemmar i . Detta bedöms inte medföra något större merarbete för kollegiet som har till uppgift att fastställa avgiftssatsen för dem som inte Den arbetsinsats som detta kräver bör kunna finansieras inom ramen för befintliga anslag mot bakgrund av vissa lättnader i arbetsuppgifter i Bland annat bedöms förslaget i detta ärende om att företrädare för huvudmännen ska lämna förslag till taxa till Kammarkollegiet samt att kollegiets skyldigheten att samråda med huvudmännen om underlaget upphävs leda till minskade arbetsuppgifter för Kammarkollegiet. Den förkortade tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering till en månad kommer att medföra att får fler anståndsärenden Denna ökning av antalet ärenden får dock hanteras inom Förslagen i detta ärende bedöms inte ha några nämnvärda ekonomiska konsekvenser för kommunerna. Förslaget om att förkorta tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering till högst en månad kommer att bidra till att behovet av för- varingslokaler minskar och innebär således en kostnadsbesparing för Förslaget om en förkortad tid mellan dödsfall och gravsättning eller kre- mering påverkar enskilda. Inget av dessa förslag bedöms dock få några ekonomiska konsekvenser för enskilda. Förslagen kommer inte att påverka de små företagens arbetsförutsätt- Förslagen bedöms inte heller påverka den kommunala självstyrel- sen, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättningen och den offentliga servicen i olika delar av landet eller jämställdheten mellan kvinnor och män. Avseende möjligheten att nå de integrationspolitiska målen kan en ökad kompetens hos begravningsombuden bidra till att personer som tillhör något annat trossamfund får en bättre vägledning som i större utsträckning än tar hänsyn till deras särskilda behov och förutsätt- Förslaget till lag om ändring i begravningslagen I paragrafen utvidgas definitionen av termen gravsättning för att bättre svara mot de olika former av gravsättning som förekommer . Med gravsättning avses bl.a. placering av stoft eller aska inom en bestämd gravplats vilket innefattar kist- och urngravar av traditionell karaktär, men även placering av urna i kolumbarium eller urnmur. Med gravsättning avses också när aska placeras eller strös ut i minneslund eller på någon annan plats än begravningsplats. Det som har tillkommit är placering av stoft eller aska inom ett gemensamt gravområde utan bestämda gravplatser. Ett sådant gemensamt gravområde kan t.ex. vara en kistminneslund, askgravlund men också det som av hävd avses med minneslund. Gravsättning i lagens mening avser således alla förfaranden genom vilka en avlidens stoft eller aska lämnas i slutligt förvar. I övrigt har endast språkliga justeringar gjorts. Förslaget behandlas i avsnitt 4. I paragrafens första stycke regleras längsta tillåtna tid mellan dödsfall och gravsättning eller kremering. Stoftet efter en avliden person eller en dödfödd ska kremeras eller gravsättas möjligt och senast inom en månad efter dödsfallet, vilket är en halvering av den tid som tidigare Syftet med ändringen är just att bidra till en förkortning av tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering. Andra stycket är oförändrat vilket innebär att fortfarande får ge anstånd med gravsättningen eller kremeringen om det finns särskilda skäl. Till följd av ändringen i första stycket ska en sådan prövning göras i stället för . I övrigt har endast redaktionella ändringar gjorts i paragrafen. Förslaget behandlas i avsnitt 5. Paragrafen är ny och behandlas i avsnitt 6.1. Av paragrafen framgår vad som menas med en begränsad gravrätt. Begränsningarna avser dels rättigheten att bestämma över gravanordningen och gravplatsen och dels skyldigheten att sköta gravplatsen, jämför 7 kap. 3 och 26 §§ vad gäller en gravrätt utan begränsningar. Paragrafen blir tillämplig på gemensamma gravanläggningar som upplåts med gravrätt, såsom urnnischer i kolumbarier och urnmurar, men också nya former av gravsättning såsom askgravplats och kistnischer i kistmurar. Den nya regleringen gäller avseende dödsfall som har inträffat från (se övergångsbestämmelserna till lagen). Andra stycket är nytt och innebär att en gravrätt som har återlämnats kan återupptas och upplåtas till någon som tillhör den personkrets som anges i 11 §. Det ska således vara fråga om en person som genom släktskap eller på något annat sätt har nära anknytning antingen till den som har återlämnat gravrätten eller till någon som är gravsatt inom gravplatsen. En ansökan om återupptagande och upplåtelse ska göras från gravsättningen, dvs. som anges i 20 §. Återupptagande och upplåtelse ska göras enligt de regler som gäller för återupptagandet. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2. Den ändring som har gjorts i första stycket av paragrafen innebär att även en gravrätt som har återlämnats enligt 12 § ska hållas fredad under efter den senaste gravsättningen. Paragrafen har tillförts ett nytt andra stycke, vari anges att första stycket inte gäller vid upplåtelse av en begränsad gravrätt enligt 8 §. Frågan om begränsad gravrätt behandlas närmare i avsnitt 6.1. Det tidigare andra stycket i paragrafen, i vilket det föreskrevs att begravningsavgiften för den som tillhör ska räknas in i kyrkoavgiften, har tagits bort. Det innebär att begravningsavgiften inte längre kommer att ingå i kyrkoavgiften. I stället kommer begravningsavgiften att bli helt fristående från kyrkoavgiften. I övrigt har endast språkliga justeringar gjorts. Frågan om begravningsavgift behandlas närmare i avsnitt 7. Ändringen i paragrafens första stycke första mening är en följd av att begravningsavgiften ska beslutas särskilt även för dem som är medlemmar i . I övrigt har endast språkliga justeringar gjorts. Se närmare avsnitt 7. Ändringarna i paragrafen är en följd av att begravningsavgiften inte längre kommer att ingå i kyrkoavgiften. Till följd av detta finns något behov av att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska rapportera avgiftssatserna till , som sedan ska rapportera till . Av förenklingsskäl ska därför rapporteringen av avgiftssatserna ske direkt till . Vidare finns inte något behov av att lämnar de ytterligare uppgifter som behövs för att beräkna, debitera, redovisa och ta in avgifterna, varför detta har tagits bort. Se närmare avsnitt 7. Rubriken ersätter den tidigare rubriken . Skälet är att en anpassning görs till innehållet i den nya 1 § som handlar om länsstyrelsernas tillsynsansvar. Eftersom ombudsverksamheten får anses vara en del av tillsynen över begravningsverksamheten är det lämpligt att den vidare termen tillsyn får utgöra namn på kapitelrubriken. Paragrafen är ny. I bestämmelsens första stycke klargörs att ansvarar för tillsynen över begravningsverksamheten. Termen begravningsverksamhet definieras i 1 kap. 1 § och innefattar de olika åtgärder som har direkt samband med förvaltningen av allmänna begravningsplatser. Den nya lydelsen medför också att det förtydligas att övergripande tillsynsansvar kvarstår även om ett eller flera begravningsombud har förordnats. Enligt paragrafens andra stycke ges rätt att inspektera verksamhet som står under deras tillsyn. Vidare får inhämta upplysningar samt ta del av handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Förslaget behandlas i avsnitt 8. Paragrafen betecknades tidigare 1 §. Ett andra stycke har tillkommit, i vilket det föreskrivs vilka krav som ska ställas på ett begravningsombud. Regeln markerar att måste göra en aktiv prövning av en persons kvalifikationer och lämplighet innan han eller hon förordnas som begravningsombud. I lämplighetsbedömningen ingår också en jävsprövning. Det tilltänkta ombudet får t.ex. inte ha sådana kopplingar till eller annat trossamfund att hans eller hennes opartiskhet kan ifrågasättas. Medlemskap kan i sig inte anses diskvalificerande, utan det handlar om anställning eller innehav av förtroendeuppdrag. 2011/12:51 prövningen bör ta ställning till begravningsombudets möj- ligheter att utöva sitt uppdrag på ett korrekt och objektivt sätt men också till hur situationen kan uppfattas av dem som begravningsombudet är satt att företräda. I styckets andra mening föreskrivs vad som särskilt bör beaktas vid bedömningen av en persons lämplighet. Kunskaper om ekonomi är helt nödvändiga för att ett begravningsombud ska kunna följa med i budgetarbetet. Likaså för att kunna granska huvudmannens redovisning och för att kunna avge ett yttrande över förslaget till begravningsavgift. Även kunskaper om och förståelse för andra religioner, livsåskådningar och olika begravningsseder är viktiga aspekter att ta med i bedömningen. I övrigt har endast vissa redaktionella ändringar gjorts. Frågan om begravningsombuden behandlas närmare i avsnitt 9.1. I paragraferna har följdändringar gjorts på så sätt att ombud i stället benämns begravningsombud. I övrigt har endast språkliga justeringar gjorts. I paragrafen har gjorts ett tillägg innebärande att inte heller beslut att förordna begravningsombud får överklagas. I övrigt har vissa redaktionella ändringar gjorts i paragrafen. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 9.2. 13.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. I 4 a § fjärde stycket tas slutet av den första meningen, om den inte enligt 3 § lagen om avgift till registrerat trossamfund skall räknas in i kyrkoavgiften bort. Skälet till detta är att begravningsavgiften ska separeras från kyrkoavgiften. Se avsnitt 11 för motivering av förslaget. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund Lagändringen innebär att 2 § upphör att gälla. Upphörandet är en följdändring av förslaget i avsnitt 8 att begravningsavgiften för den som tillhör inte längre ska räknas in i kyrkoavgiften. Se avsnitt 11 för motivering av förslaget. 13.4Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Lagändringarna i 56 kap. 6 och 8 §§ är en följd av förslaget att begravningsavgiften även för den som tillhör ska separeras från kyrkoavgiften. Se avsnitt 11 för motivering av förslaget. Utredningen har haft i uppdrag att se över vissa frågor på begravningsområdet. I översynen har ingått att behandla länsstyrelsernas tillsyn och begravningsombudens roll, begravningsavgiftssatsernas variation och frågor om s.k. begravningsclearing, nya begrepp inom begravningsverksamheten samt en alternativ begravningsmetod. Genom tilläggsdirektiv gavs utredningen i uppdrag att därutöver förutsättningslöst se över frågan om tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering. Våra överväganden och förslag Begravningsombuden -Avsnitt 2 Systemet med begravningsombud infördes i samband med statkyrkareformen . Begravningsombudens uppgift är att granska hur de kyrkliga huvudmännen tar till vara de personers intressen som inte tillhör samt företräda dessa personer i begravningsfrågor. riktade i en rapport kritik mot begravningsombudens verksamhet. Vi kan efter våra granskningar i allt väsentligt ställa oss bakom slutsatser. I vårt uppdrag har inte legat att överväga om systemet med begravningsombud ska avskaffas. Vår utgångspunkt har därför varit att systemet ska finnas kvar men reformeras. Ett av problemen är det stora antalet begravningsombud, 303 stycken. Vi föreslår att för huvudmannen eller huvudmännen inom en kommun ska förordna ett begravningsombud. Endast om det finns särskilda skäl får fler än ett ombud förordnas. Om förordnar fler än ett ombud för samma huvudman ska den enligt våra förslag besluta om arbetsfördelningen mellan ombuden. Som tidigare kan också förordna ett ombud för flera kommuner. Begravningsombudens kompetens behöver förbättras och det måste ställas tydligare krav på dem. Vi föreslår en ny generellt utformad bestämmelse i begravningslagen där det framgår att till begravningsombud ska utses en för uppdraget lämplig och kvalificerad person. Genom regeln markeras att länsstyrelserna, innan en person förordnas som begravningsombud, måste göra en aktiv lämplighets och jävsprövning. Uppdraget som begravningsombud ställer krav på kunskaper inom många områden. Vi har ansett det lämpligt att i lagtext lyfta fram vissa områden där kunskaper kan vara särskilt värdefulla. Vid bedömningen av en persons lämplighet för uppdraget som begravningsombud ska således särskilt beaktas kunskaper inom ekonomi samt kunskaper om och förståelse för olika religioner och livsåskådningar och dessas begravningsseder. Innan förordnar ett begravningsombud ska den ge kommunen tillfälle att föreslå lämpliga personer. Denna förslagsrätt ska finnas kvar. Ett problem är dock att uppdraget som begravnings- ombud av många kommuner kommit att ses som ett politiskt uppdrag. föreslår därför ett krav på att de förslag på lämpliga begravningsombud som lämnas av kommunen ska vara skriftligt motiverade utifrån de kvalifikationer som anges i begravningslagen. För att ytterligare bredda underlaget vid rekryteringen av begravningsombud föreslår vi dessutom att andra trossamfund än samt livsåskådningsorganisationer som är verksamma inom kommunens område ska ges tillfälle att nominera ombud. Även dessa förslag ska vara skriftligt motiverade. Vår bedömning är att kontrollen av särredovisningen måste förbättras, liksom begravningsombudens kompetens på det ekonomiska området. Vi föreslår en ökad samverkan mellan begravningsombuden och huvudmännens revisorer. Vårt förslag går ut på att begravningsombudet ska samråda med huvudmannens godkända eller auktoriserade revisor eller, om flera finns, med en av dem. Samrådet ska särskilt avse huvudmannens årsredovisning och hur kravet på särredovisning har uppfyllts. Begravningsombudet ska i sin årsberättelse till lämna en redogörelse för samrådet. Begravningsombuden behöver bättre utbildning. Vi anser att det är självklart att alla nyutnämnda ombud ska få en grundläggande introduktion samt att de även i övrigt ska få den utbildning de behöver för att kunna fullgöra sitt uppdrag. Vi föreslår också ett ökat erfarenhetsutbyte ombuden emellan samt att ombuden av länsstyrelserna ska få det stöd och de råd som de behöver för att kunna göra ett gott arbete. Begravningsombuden har rätt till skälig ersättning för sitt arbete och sina kostnader. Enligt dagens regler ska begravningsombuden begära ersättning hos var och en av huvudmännen inom verksamhetsområdet. Vi föreslår att reglerna ändras så att ska fastställa ombudets ersättning i beslut, och att huvudmannen därefter verkställer utbetalningen. Även kostnader för begravningsombudens utbildning ska betalas av huvudmännen. ska kunna fakturera huvudmännen för kostnader hänförliga till begravningsombudens utbildning. Även kostnader för förlorad arbetsförtjänst som uppkommer för begravningsombuden i samband med utbildningstillfällen ska ge rätt till ersättning. Begravningsombuden har rätt till ett årligt grundarvode samt ett arvode för de sammanträden ombudet deltar i. Ersättningsnivåerna har varit oförändrade sedan systemet med begravningsombud infördes . Vi föreslår att ombudens årliga grundarvode och sammanträdesarvodet höjs med . När det gäller begravningsombudens kontrollerande uppgifter föreslår vi förtydliganden i ytterligare ett par avseenden. Huvudmannen har en skyldighet att tillhandahålla en lokal för begravningsceremoni utan religiösa symboler. Vi anser att det faller inom begravningsombudens uppgifter att kontrollera hur huvudmannen uppfyller det kravet. För att tydliggöra vikten av att sådana kontroller utförs, något som inte alltid görs, föreslår vi att begravningsombudens kontrollskyldighet kommer till uttryck i begravningslagen. Vi föreslår också att begravningsombudens skyldighet att kontrollera tillgången på gravplatser för dem som inte tillhör något kristet trossamfund ska framgå av begravningslagen. Länsstyrelsernas tillsyn över begravningsverksamheten - Avsnitt 3 Begravningsfrågorna handläggs av samtliga 21 länsstyrelser. sysselsatte begravningsverksamheten inte mer än totalt 3,6 årsarbetskrafter vid samtliga länsstyrelser och några större ändringar torde inte ha skett . Att upprätthålla hög kompetens och engagemang när så liten tid kan ägnas åt en viss fråga är som vi ser det knappast möjligt. Vår bedömning är att begravningsfrågorna bör handläggas av ett väsentligt färre antal länsstyrelser än . Antalet bör inte överstiga sju, vilket förslag (Ds 2007:28) går ut på, utan snarare vara färre. Länsstyrelsernas tillsynsansvar för begravningsverksamheten är otydligt. Vi föreslår att det införs en ny bestämmelse i begravningslagen där det framgår att har tillsyn över begravningsverksamheten. Begravningsombuden ska ses som en förstärkning av länsstyrelsernas tillsynsansvar och inte som en ersättning för det. Länsstyrelsernas tillsyn över begravningsverksamheten är i allt väsentligt händelsestyrd. Den typen av tillsyn kommer även i fortsättningen att utgöra en viktig del i tillsynsarbetet. Flera av våra förslag syftar också till att förbättra underlaget för bedömning av om en tillsynsåtgärd kan vara befogad. Därutöver kan det i vissa fall finnas behov av mer generella tillsynsåtgärder. Vi föreslår att länsstyrelserna ges en lagstadgad rätt att inspektera begravningsverksamhet som står under deras tillsyn samt en rätt att inhämta upplysningar och ta del av handlingar och annat material som behövs för tillsynen. I begravningsförordningen klargörs att länsstyrelserna har ansvar för begravningsombudens utbildning. Hur utbildningen ska utformas överlåts åt länsstyrelserna att bestämma. Vi föreslår också att det införs en skyldighet för länsstyrelserna att med råd stödja begravningsombuden i deras verksamhet samt främja erfarenhetsutbyte mellan ombuden. De årsberättelser som begravningsombuden ska lämna in till håller generellt sett en låg kvalitet. Den granskning som länsstyrelserna utför av årsberättelserna är också bristfällig och måste enligt vår uppfattning göras betydligt mer omsorgsfullt än . Vi föreslår att åläggs att granska begravningsombudens årsberättelser och, om de är bristfälliga, förelägga om komplettering. Vi föreslår också att länsstyrelserna ges möjlighet att entlediga ett begravningsombud inte bara då denne inte sköter uppdraget på ett tillfredsställande sätt, utan också om ombudet i övrigt kan anses lämplig för uppdraget eller på ombudets egen begäran. Begravningsavgifterna -Avsnitt 4 Begravningsverksamheten finansieras genom en obligatorisk begravningsavgift som betalas av alla folkbokförda i landet. Den avgiftssats enligt vilken begravningsavgift betalas varierar kraftigt mellan olika huvudmän. var den lägsta begravningsavgiftssatsen för de kyrkliga huvudmännen och den högsta . För en person med en genomsnittlig inkomst kunde begravningsavgiften det året variera mellan och beroende på huvudmannatillhörighet. För ett hushåll med två genomsnittsinkomster kan skillnaden i ett livsinkomstperspektiv () uppgå till . uppgick den genomsnittliga begravningsavgiftssatsen bland de kyrkliga huvudmännen till . Orsakerna till varför begravningsavgiftssatserna varierar kan sammanfattningsvis hänföras till följande faktorer: befolkningsunderlag, skattekraft, kvoten avlidna, transportavstånd, avskrivningskostnader och administrationskostnader. Av dessa är befolkningsunderlaget och skattekraften de viktigaste faktorerna. Resultaten i de utredningar som har gjorts talar för att - generellt sett - ju större befolkningsunderlaget är desto lägre är begravningsavgiftssatsen. Staten har ett ansvar för att begravningsverksamheten bedrivs på ett bra och effektivt sätt. Med detta följer ett ansvar att se till att medborgarna inte betalar begravningsavgifter vars storlek inte är sakligt motiverade. Det finns också ett missnöje med de varierande avgiftssatserna, särskilt inom närområden där inte geografiska faktorer kan tjäna som förklaring. Vi har ansett det särskilt angeläget att försöka åstadkomma en förändring av avgiftssatserna inom en kommun. finns det 787 kyrkliga huvudmän för begravningsverksamheten. En ordning med en begravningshuvudman per kommun är enligt vår uppfattning det bästa sättet att åstadkomma en enhetlig begravningsavgiftssats inom en kommun som förutsättningar skapas för en rationell och effektiv begravningsverksamhet. Detta är en uppfattning som delas såväl av som av () och kyrkogårds och krematorieförbund (SKKF), något som framgår av ett gemensamt dokument som organisationerna ställt sig bakom . De problem, bl.a. tidsmässiga, som är förknippade med genomförandet av ett förslag om en begravningshuvudman per kommun gör dock att vi har valt att inte redan nu lägga fram ett konkret sådant förslag. I stället föreslår vi att det införs en regel i begravningslagen om att den avgiftssats enligt vilken begravningsavgift ska betalas ska vara densamma inom en kommun. Enligt våra förslag ska detta uppnås genom att en avgiftssats, precis som , fastställs för varje huvudman, baserat på vilka kostnader huvudmannen behöver få täckta genom begravningsavgiften. Enligt våra förslag ska Kammarkollegiet, på förslag av huvudmännen, fastställa avgiftssatsen både för dem som är medlemmar i och dem som inte är det.