prop · GY03101 · 2011-04-14 00:00:00 — En specifikation av utestående åtaganden per anslag redovisas i bilaga 4. Störst avvikelse mellan bemyndiganderam och utestående åtagande finns inom utgiftsområdena 7 Internationellt bistånd och 22 Kommunika- tioner. Anslaget 1:1 Biståndsverksamhet under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd har störst avvikelse mellan beslutat bemyndigande och utestående åtaganden, ca . Utfallet påverkas av att avtal sluts senare än beräknat samt att det i mottagarländerna inträffar oförutsedda händelser som inverkar på planerade beslut om projekt och program. Förändringar kan även inträffa på grund av att utbetalningar av redan beslutade insatser förskjuts över tiden. Utestående åtaganden i förhållande till bemyndiganderamen uppgår till för Sidas del av anslaget 1:1 Biståndsverksamhet och har väsentligt förbättrats jämfört med (). Avvikelsen på för anslaget 2:1 Reform- samarbete i beror på att avtalslängd och avtalsbelopp inte har ökat i den omfattning som var planerat. Avvikelsen för anslaget 1:4 Banhållning under utgiftsområde 22 Kommunikationer beror främst på en förändring i redovisningen som innebär att räntekostnader för ännu ej upptagna Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, 1Beslutade bemyndiganden enligt budgetpropositionen och tilläggsbudgetar för lån inte redovisas mot bemyndiganderamen. Detta rör fall där det råder osäkerhet kring om investeringen ska finansieras med lån, anslag eller på annat sätt. I och med denna förändring redovisas åtaganden för anslagen 1:2 Väghållning och 1:4 Banhållning enligt samma principer. Därtill har volymen ingångna åtaganden avseende investeringar på järnvägssidan blivit lägre än tidigare beräknat. Samma förklaring gäller för avvikelsen på anslaget 1:2 Väghållning. För att kunna hantera variationer i kostnaderna för stora investeringsprojekt har bemyndigande- ramarna, så som beskrivs i budgetpropositionen , legat på en högre nivå än beräknade Denna buffert har inte behövt utnyttjas . Vad gäller anslaget 1:12 Trafikavtal förklaras avvikelsen med att priset på de rörliga komponenterna, t.ex. olja, som ingår i trafikavtalen varit lägre än den nivå som hade krävt ett fullt utnyttjande av ramen (se prop. 2009/10:1 utg.omr. 22 avsnitt 3.8.13). Bemyndiganderamen för anslaget 1:10, Fortbildning av lärare och förskolepersonal under utgiftsområde 16 Utbildning och universitets- forskning har av överskridits med . Det beror främst på att förväntade utbetalningar av statsbidrag till huvudmän baseras på uppgifter om beviljat antal platser. Statliga garantier och krediter 6 Statliga garantier och krediter Ett statligt garantiåtagande innebär att staten går i borgen för någon annans betalningsåtagande, vilket leder till en finansiell risk för staten. Generella regler för hanteringen av statliga garantier finns i lagen (1996:1059) om statsbudgeten (budgetlagen). Dessutom finns det garantier som regleras i särskild lagstiftning. Enligt budgetlagen får regeringen ställa ut kreditgarantier och göra andra liknande åtaganden för det ändamål och med högst det belopp som bestämmer. En garantiavgift ska tas ut som motsvarar statens ekonomiska risk och övriga kostnader för åtagandet, om inte beslutar annat. Avgifterna sätts in på konton hos , i bank eller placeras i värdepapper. Avgifterna ska täcka förväntade kostnader för garantierna, vilka består av förväntade förluster (eller eventuella återvinningar) i de fall garantitagaren inte kan fullgöra sina förpliktelser samt administrationskostnader. Garantiverksamheten förväntas på så sätt vara självfinansierad på lång sikt. Denna princip för garantigivning kallas för den statliga garantimodellen. Exempel på stora garantiåtaganden som omfattas av garantimodellen är exportkreditgarantier och kreditgarantier för infrastrukturprojekt. har dock möjlighet att besluta om att undanta specifika garantier från modellen. har beslutat om en ny budgetlag (prop.2011/11:40, bet. 2010/11:KU14, rskr. 2010/11:177). Den nya budgetlagen (2011:203) innebär en rad ändrade och nya bestämmelser i förhållande till den tidigare budgetlagen som bland annat berör statliga garantier och statlig utlåning med kreditrisk. Den största skillnaden inom detta område är en modell för den statliga utlåningen som innebär att garanti- och kreditgivning kommer att behandlas enligt samma principer, dvs. en gemensam statlig garanti- och kreditmodell. Den nya budgetlagen trädde i kraft med vissa övergångsbestämmelser. Med anledning av den nya budgetlagen har regeringen fattat beslut om en ny förordning (2011:211) om utlåning och garantier. Förordningen innehåller mer enhetliga och detaljerade bestämmelser av garantigivning och utlåning med kreditrisk. Vid sidan av budgetlagen finns garantier som regleras i särskilda lagar. Avgifterna för sådana garantier är vanligen angivna direkt i lag och sätts ofta på andra grunder än att det ska täcka de förväntade kostnaderna. Insättningsgarantin, investerarskyddet och bankgarantiprogrammet är exempel på garantier som hanteras utanför garantimodellen. I samband med att den finansiella krisen tilltog beslutade och regeringen om åtgärder för att trygga det finansiella systemet. Flera av dessa åtgärder gällde garantier och ledde till en väsentlig ökning av statens garantiåtagande. Även var statens garantiåtaganden stora. Programmet för garantier av bankers värdepappersupplåning, som tillkom , har förlängts vid flertalet tillfällen och löper nu fram till . har inga nya garantier ställts ut och alla institut har lämnat garantiprogrammet. Dock har några av instituten fortfarande kvar garanterade skuldförbindelser inom ramen för programmet. Oron för kreditförsörjningen till företagssektorn i krisens spår gjorde att höjde ram för garantigivning. Utställda exportkreditgarantier och utfästelser var även på en hög nivå. I beloppet ingår inte de två utestående kapitaltäckningsgarantierna till och , eftersom dessa åtaganden inte kan beloppsbestämmas. Även för investerarskyddet saknas det uppgifter om storleken på statens åtagande. Utöver dessa utfärdade garantier finns det 6.1.1Garantiportföljens sammansättning utfästelser om nya garantier på 186 miljarder Statens garantiportfölj ökade något och uppgick till vid utgången av 2010, jämfört med miljarder . Störst av åtagandena är insättningsgarantin (per ) följd av kreditgarantier () och garantier om tillförsel av kapital (99 miljard- er kronor). Övriga åtaganden, främst pensions- garantier, uppgår till . kronor, i huvudsak i form av exportkreditgarantier. Garantierna hanteras av fyra myndigheter: , (), () samt (Sida). Garantikapital till internationella finansieringsinstitut hanteras av och men redovisas av . Tabell 6.1 Statliga garantiåtaganden och utfästelser Garantier om tillförsel av kapital Affärsverkens garantier, m.fl. 1Åtagandet för Insättningsgarantin avser . 2För investerarskyddet saknas uppgifter om storleken på de skyddade tillgångarna.. 3Avser såväl bundna som obundna utfästelser. 4Det finns två kapitaltäckningsgarantier för vilka inte några värden uppskattats eftersom garantierna är obegränsade till tid och belopp. 5Åtagandet Pensionsgarantier avser . Diagram 6.1 Garantiåtaganden 20042010 I tabell 6.1 redovisas en sammanställning av de garantier och utfästelser som regeringen och myndigheterna utfärdat. I tabell 6.2 redovisas en sammanställning över av beslutade garantiramar och till vilka belopp dessa har utnyttjats. beslutar om en stor mängd garantier inom olika program. I tabell 6.2 anges ramarna för de program där nya garantier får utfärdas. Därutöver finns ett antal enskilda garantier där fastställt ett visst belopp för åtagandet. Sådana enskilda garantier ingår i tabell 6.1 men inte i tabell 6.2, vilket gör att totalbeloppen i dessa tabeller inte är exakt jämförbara. Finanskrisen ledde till både nya och utökade garantiramar och därmed större volymer av utfärdade garantier. Regeringen satte ramen för bankgarantiprogrammet, som tillkom med stöd av lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut, till . Den maximala ramen halverades och är nu . För övriga garantigivning finns ramar för enskilda projekt och några mindre program. höjde ramen för EKN:s garantigivning från Tabell 6.2 Garantiramar och utfärdade garantier beviljade senare en ytterligare ökning till från . Det finns en särskild ram på för EKN:s investeringsgarantier. Den totala ramen för Sidas garantiåtaganden är . BKN får ställa ut kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder till ett belopp om högst inklusive tidigare gjorda åtaganden. För BKN:s övriga verksamhetsgrenar finns ramar på lägre belopp. Garantier till insättare i utländska instituts filialer i 2 Garantier till banker m.fl. för skuldförbindelser3 Kreditgaranti till AB för upplåning2 Kreditgarantier till företag inom fordonsindustrin för lån i EIB för omställning till grön teknologi m. m.4 Kreditgarantier till Konsortiets upplåning Nordiska investeringsbanken, garantier för projektinvesteringslån5 Nordiska investeringsbanken, garantier för miljöinvesteringslån5 Exportkreditgarantier (garantier och utfästelser)6 därav för s.k. SLV-garantier (stipulated loss value-garantier avseende export av civila därav biståndsgarantier (garantier och utfästelser) därav fristående garantier och utfästelser Kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder7 Kreditgarantier för avlösen av kommunala borgensåtaganden8 1Åtagandet för insättningsgarantin avser . 2Garantin innebär endast en möjlighet att skydda dessa filialer och den är en följd av finanskrisen. 3Bankgarantiprogrammet är en följd av finanskrisen. 4Garantierna är en följd av finanskrisen och konjunkturnedgången. 5Avvikelsen från posten Internationella åtaganden i tabell 6.1 beror på garantiåtagandet till Dom Shvetsii på . 6I beloppet 304 879 ingår garantier, samtliga bundna utfästelser och hälften av de obundna utfästelserna, vilket förklarar skillnaden mot tabell 6.1. 7Såväl garantier för färdigställda fastigheter som för fastigheter . 8Total ram för kreditgarantierna är inklusive avlösen av kommunala borgensåtaganden på 1 . * För investerarskyddet saknas uppgifter om storleken på de skyddade tillgångarna. I följande avsnitt presenteras de olika garantityperna. Som tidigare nämnts hamnar de flesta garantier inom garantimodellen. Flera av de beloppsmässigt största garantierna, exempel- vis insättningsgarantin och bankgarantierna, hanteras dock utanför garantimodellen. Syftet med insättningsgarantin är ett starkt konsumentskydd för allmänhetens insättningar och att bidra till stabilitet i det finansiella systemet. Garantin infördes i och baseras på ett EU-direktiv. Motsvarande garanti finns i övriga EU-länder och även i flera länder utanför EU. De institut som omfattas av insättningsgarantin betalar en avgift till staten. höjdes det maximala ersättningsbeloppet för den svenska insättnings- garantin. Förändringen var en anpassning till som innebär att ersättnings- beloppen inom EU ska vara oavsett land. var det maximala ersättningsbeloppet , dock . Regeringen har också möjlighet att ställa ut garantier för att insättare i ett utländskt instituts filial i ska få ersättning motsvarande vad som skulle ha betalats ut i institutets hemland. Detta kan bli aktuellt om det finns risk att garantiåtagandet inte kan uppfyllas inom det utländska systemet och att det bedöms medföra störningar i det svenska finansiella systemet. De garanterade insättningarna uppgick till per . Erfarenheter från den finansiella krisen har gjort att ett omfattande arbete pågår på EU-nivå för att uppdatera och förändra regelverket för insättningsgarantin. Genom en ökad harmonisering inom EU ska konsumentskyddet ytterligare stärkas samt bidra till att förstärka den finansiella stabiliteten. betalades ersättning ut till kunder i som är en dansk bank med filial i . Spararna fick ersättning från den danska insättningsgarantin. Eftersom filialen hade tecknat avtal om komplettering täckte den svenska garantin beloppet var högre på utbetalningsdagen. Ersättningsfallet belastade insättningsgaranti- fonden med . Eftersom garantin ligger utanför garanti- modellen och avgiften bestäms på andra grunder finns det ingen värdering av statens ekonomiska risk i insättningsgarantin. Avgiften regleras i lagen (1995:1571) om insättnings- garantin.14 När en kund anlitar ett , försäljning eller deponering av värdepapper är institutet skyldigt att hålla kundens värdepapper skilda från sina egna. Om institutet trots detta inte kan lämna ut kundens egendom vid en konkurs, t.ex. därför att det efter konkursen inte går att klargöra vad som är kundens respektive institutets tillgångar, har kunden rätt till ersättning. Ett ersättningsfall förutsätter därmed en konkurs i kombination med grovt slarv eller brottslig handling hos institutet. Ersättningsbeloppet är maximalt per kund och institut. Inga nya ersättningsfall inträffade . har dock arbetat vidare med ett tidigare ersättningsfall, värdepappersbolaget (). har begärt in uppgifter från de berörda kunna beräkna varje instituts avgift. kommer kostnaderna att faktureras. För investerarskyddet betalar de institut som omfattas av skyddet en årlig administrativ avgift. Ersättningsfall som uppstår finansieras i efterhand av samma institut. Den vanligaste formen av enskilda garantiåtaganden är kreditgarantier. Dessa innebär att staten tar på sig hela eller delar av kreditrisken vid bankers upplåning eller för finansiering av investeringar i exportaffärer, 14 För insättningsgarantin ska institutens sammanlagda avgifter motsvara av de garanterade insättningarna vid utgången av föregående år. infrastruktur, bostäder etc., men överlåter själva kreditgivningen till andra långivare. Garantiprogram för att underlätta bankernas upplåning beslutade regeringen med stöd av lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut om ett garantiprogram för att underlätta bankernas och bostadsinstitutens upplåning under den rådande globala finanskrisen. Det syftar till att ge bättre förutsättningar för företag och hushåll som behöver låna pengar. Garantiprogrammet är en direkt följd av den finansiella krisen och löper efter flera förlängningar fram till . Garantiprogrammet ger banker, bostads- institut och vissa kreditmarknadsbolag möjlighet att avtala med staten om garantier för en del av sin upplåning. Garantin innebär att institutet, mot en riskbaserad garantiavgift, kan avtala med staten om en garanti för refinansiering av förfallande lån under en viss löptid. För varje utfärdad garanti betalar institutet en avgift till staten. Prissättningen följer regler som fastställts på EU-nivå. Avgifterna förväntas täcka kostnaderna för eventuella förluster som uppstår på grund av garantierna. Den totala beloppsgränsen för garantiprogrammet var inledningsvis . gick , och med i programmet. gick Bostadsfinansierings- aktiebolag (), , och () med. I samband med förlängningen av programmet valde och att inte förlänga avtalen. begärde aldrig att få några garantier utställda. Övriga institut lämnade garanti- programmet . Alla institut med undantag för och har dock fortfarande skuldförbindelser som är garanterade inom ramen för programmet. har inga nya garantier ställts ut. hade de utestående garantierna minskat till från . Regeringen beslutade att garantiprogrammet ska vara kvar, men den maximala ramen halverades till . I diagram 6.2 visas hur omfattningen beräknas att avta kontinuerligt , under förutsättning att inga nya garantier ställs ut och att de utestående garantierna behålls löptiden ut. Diagram 6.2 Prognos för bankgarantiprogrammet över tiden (Under antagandet att inga nya garantier ställs ut) EKN har i uppdrag att främja svensk export genom att erbjuda konkurrenskraftiga exportkreditgarantier och investeringsgarantier. Efterfrågan på exportgarantier ökade kraftigt för att nå rekordnivå . För att möta efterfrågan utökades ramen för exportgarantier till . höjdes ramen till . Finanskrisen och den pågående låg- konjunkturen har haft stor inverkan på företagens möjligheter att genomföra export- affärer och få riskskydd. Ökningen i efterfrågan på EKN-garantier gäller i lika hög grad för små som för medelstora och stora företag. utfärdades nya utfästelser och garantier för . Det är en minskning med 99 miljarder jämfört med . Dock stod utfärdade garantier för , vilket är den största garantigivningen i EKN:s historia. Engagemanget i form av garantier och utfästelser var fördelade på 147 länder. De femton länder där EKN har störst riskexponering svarade vid utgången av året för av den totala riskexponeringen. Utestående garantier till svenska företag mer än fördubblades 2010 jämfört med och kom att utgöra en fjärdedel av EKN:s totala riskexponering. Anledningen till den kraftiga ökningen av garantier till svenska företag var den tillfälliga lösningen med garantier för rörelsekrediter till stora företag som infördes under finanskrisen. Möjligheten att ansöka om sådan garanti upphörde . En stor andel av de nya garantier som utfärdades täcker risker för företag i och i andra . Den genomsnittliga risken i portföljen har minskat något men den stora volymökningen har ökat reserveringsbeloppet. Telekombranschen, maskinindustrin och transportindustrin står för hälften av de utfärdade garantierna . Anmälda betalningsdröjsmål ökade markant under finanskrisen men avtog . Skadeutbetalningarna ökade men är fortsatt begränsade i förhållande till ökningen av garantier. En u-kreditgaranti är en exportkredit som staten garanterar och subventionerar genom Sida. Garantierna har fram t.o.m. ställts ut till projekt som Sida bedömt kommer få betydande utvecklingseffekter i berörda länder och som inte kan bära kostnaderna för en normal finansiering på kommersiella villkor. EKN administrerar u-kreditgarantierna på uppdrag av Sida. Sidas totala engagemang av u-kreditgarantier inklusive utfästelser uppgick till . Inga nya utfästelser för u- kreditgarantier kommer att utfärdas till följd av förordning (2009:320) om finansiering av utvecklingslån och garantier för utvecklings- samarbete. Förordningen trädde i kraft . Enligt de nya reglerna ska Sida i stället kunna kombinera utvecklingslån med garantier. Skadeersättningarna minskade till , jämfört med . I och med införandet av förordningen (2009:320) om finansiering av utvecklingslån och garantier för utvecklingssamarbete får Sida besluta om finansiering med utvecklingslån och garantier (lånebistånd). Sida får därmed ställa ut fristående garantier för risker i samband med transaktioner på marknaden Vid utgången av 2010 hade Sida fyra förbindelser i och en förbindelse i för finansiering av infrastruktur- investeringar. var utfärdade och det fanns utfästelser om ytterligare garantier för . Administrationen av fristående garantier började föras över från Sida till EKN. Överföringen kommer att slutföras . har finansierats genom att Konsortiet emitterat obligationer på kreditmarknaden. Svenska staten genom och danska staten genom garanterar solidariskt denna upplåning som var . bemyndigade regeringen att ställa ut statliga kreditgarantier till företag inom fordonsindustrin för upptagande av lån i Europeiska investeringsbanken (EIB). Garantierna gäller för omställning till grön teknologi m.m. inom en ram av . Regeringen gav uppdraget att förhandla med () om kreditgarantier för lån i EIB. meddelade den potentiella köparen Koenigsegg att man inte tänkte genomföra köpet. därefter påbörjades förhandlingar med en ny köpare, holländska . slutfördes försäljningen av till Spyker och skrev avtal om en kreditgaranti för lån om högst (ca ) hos EIB. förhandlade även med . Företaget tecknade avtal om en statlig kreditgaranti för ett projektlån om högst från EIB. Förhandlingar om denna kreditgaranti pågick och återupptogs i och med att kinesiska Geely blev ny ägare till . Den ökade efterfrågan på bostadskreditgarantier, som direkt kunde härledas från marknadsoron, försvann . Det gällde inte minst för de garantier som BKN fick möjlighet att ställas ut . De första avtalen för garantier tecknades och garantilånen började lyftas . Även kreditgarantier avseende färdigställda fastigheter minskade i jämförelse med minskade den totala garantistocken något och uppgick till . Stocken omfattar nu drygt 1 500 garantier. BKN tillhandahåller även hyresgarantier och förvärvsgarantier, vilka är till för grupper som har svårt att få tillträde till bostadsmarknaden. BKN har föreslagit att stödet till kommuner som utfärdar hyresgarantier bör finnas kvar, medan förvärvsgarantier bör avvecklas. Anledningen till förslag om avveckling är främst den svaga efterfrågan på dessa garantier. Efterfrågan på hyresgarantier ökade något och 15 kommuner fick bidrag för att utfärda 163 hyresgarantier. De internationella åtagandena på gäller främst garantier för utlåning från Nordiska investeringsbanken (NIB) till enskilda projekt i flera länder. Risken i garantiåtaganden för NIB:s projektinvesteringslån har minskat till följd av att NIB avsatt medel i en kreditriskfond, vilken tas i anspråk innan garantin kan åberopas. Staten har tidigare haft garantiprogram för att främja sysselsättningen inom lantbruk och glesbygd men programmen är stängda för ny garantigivning. Det finns fortfarande kvar 180 kreditgarantier på relativt små belopp. Sammantaget uppgår de till . Garantier om tillförsel av kapital I stället för att staten ger ett direkt kapitaltillskott till ett företag kan garantier ställas ut där staten åtar sig att under vissa omständigheter tillskjuta kapital. En sådan garanti är en relation mellan två parter: företaget och staten som utfärdare av garantin. Men garantin skyddar i praktiken tredje part, dvs. företagets långivare, kunder och andra intressenter. En kapitaltäckningsgaranti innebär att staten åtar sig att ovillkorligen tillskjuta kapital till ett bolag i ett utsatt läge. Eftersom det inte går att ange en gräns för hur stort kapitalbehov ett bolag kan ha eller när det ska inträffa, är dessa garantier obegränsade och belopp. De är mycket svåra att prissätta på ett tillförlitligt sätt och är därför olämpliga ur ett riskperspektiv. De kapitaltäckningsgarantier som finns kvar är till två statliga bolag inom infrastruktur; och . En grundfondsförbindelse liknar kapitaltäckningsgarantin, men åtagandet är begränsat i belopp och oftast även . har sådana åtaganden på tillsammans ca till AB , och Fonden för den mindre skeppsfarten. beslutade att bemyndiga regeringen att avskaffa grundfondsförbindelsen till AB svensk exportkredit. har medlemsåtaganden i nio internationella finansieringsinstitut (Världs- banken, Europeiska investeringsbanken, Nordiska investeringsbanken med flera). Åtagandena består av inbetalt kapital och garantikapital. Garantikapitalet innebär att svenska staten, precis som de övriga medlems- länderna, förbinder sig att under vissa omständigheter tillskjuta ett bestämt kapital- belopp till instituten utöver det kapital som direkt betalat in. Åtagandena hade genom valutakursändringar minskat till vid utgången av 2010. Finansieringsinstituten är exponerade mot landspecifika risker, till stor del i länder med relativt hög kreditrisk. Men instituten är prioriterade långivare med god kapacitet att hantera kreditförluster. De har även en konservativ syn på kreditgivning. Åtagandena bedöms därför ha en relativt sett låg risk. Dessutom är det praxis att medlemsstaterna utökar andelen inbetalt kapital i stället för att infria garantikapitalet. Mot den bakgrunden har beslutat att ingen garantiavgift ska utgå för garantikapitalet, dvs. det tillhör den grupp av garantier som är undantagna från garantimodellen. finns en garanti som innebär en rätt för att ta upp lån hos inom en begränsad ram. Denna ram, som från början var , minskar med vilket innebär att den kommer att upphöra vid slutet av 2011. Garantier för pensionsåtaganden ska trygga upparbetade avtalspensioner för de som var anställda i statliga myndigheter som bolagiserats, t. ex. , Akademiska hus AB och .