prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — Undantaget från skyldighet att betala kupongskatt på utdelning begränsas dock av kontrollskäl till utländska investeringsfonder som motsvarar fondföretag enligt lagen (2004:46) om investeringsfonder och som hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte eller ett avtal om informationsutbyte i skatteärenden. 6.22.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.10 om investeringssparkonto. Av paragrafen framgår att utländsk intäkt, vid tillämpning av 2 kap., ska anses ha tagits upp enligt inkomstskattelagen (1999:1229), för- kortad IL, även om intäkten i enlighet med nya 42 kap. 42 § IL inte ska tas upp. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.10 om investeringssparkonto. Paragrafen anger att utländska intäkter som enligt nya 2 kap. 1 a § ska anses ha tagits upp till beskattning inte ska tas med i den skattskyldiges sammanlagda kapitalinkomster. Av detta följer att de sammanlagda kapitalinkomsterna, bortsett från övriga intäkter och kostnader i inkomst- slaget kapital, endast innefattar den schablon- intäkt som ska tas upp enligt 42 kap. 36 § IL. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.10 om investeringssparkonto. I paragrafen anges att utländska intäkter som avses i nya 2 kap. 1 a § får tas med i de utländska kapitalinkomsterna endast till den del de, för ett visst taxeringsår, inte överstiger den schablon- intäkt som ska tas upp till beskattning enligt 42 kap. 36 § IL. 6.22.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:000) om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.3.10 om investeringssparkonto. I paragrafens andra stycke görs en ändring innebärande att sådan utländsk intäkt som avses i nya 2 kap. 1 a § ska anses ha ingått i underlaget för beslut om skatt det år som den skulle ha ingått i underlaget om den skulle ha tagits upp till beskattning. 6.22.9Förslaget till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. Som en följd av att det införs två nya punkter i 2§ första stycket lagen (1990:661) om avkast- ningsskatt på pensionsmedel ändras hänvis- ningen till den paragrafen till att avse första stycket 14 och 610. 6.22.10Förslaget till lag om ändring i lagen 6 delats upp i punkterna 6 och 7 i första stycket. (1990:661) om avkastningsskatt på Därutöver görs i tredje stycket en justering som Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. När det gäller utländska kapitalförsäkringar och avtal om tjänstepension som är jämförbara med kapitalförsäkring är det den enskilde som är skattskyldig för avkastningsskatten. När det nu föreslås att kapitalunderlaget för avkastnings- skatt när det gäller kapitalförsäkringar även ska bestå av premiebetalningar , formuleras skattskyldighetsbestämmelsen i 2 § första stycket 7 och 9 så att det framgår att skattskyldigheten inte är knuten till förhållandena vid årets ingång. Hur kapital- underlaget ska beräknas utifrån gjorda premie- betalningar för dessa kapitalförsäkringar och avtal om tjänstepension framgår av 3 b §. I paragrafen första stycke införs två nya punkter, där den tidigare punkten 6 delas upp i punkterna 6 och 7 och den tidigare punkten 7 blir punkterna 8 och 9. Punkten 6 reglerar allt- jämt skattskyldigheten för en obegränsat skatt- skyldig som innehar en utländsk pensionsförsäk- ring medan punkten 7 reglerar skattskyldigheten för obegränsat skattskyldig som under beskatt- ningsåret innehaft en utländsk kapitalförsäkring. Punkterna 8 och 9 innehåller motsvarande reglering för innehavare av avtal om tjänste- pension som kan likställas med pensionsförsäk- ring (punkt 8) respektive kapitalförsäkring (punkt 9). I punkten 8 görs en redaktionell ändring genom att ingått ett avtal byts ut mot innehar ett avtal. Som en följd av dessa ändringar har den förutvarande punkten 8 nu fått beteckningen 10. Som framgår av första stycket är det enbart den som är obegränsat skattskyldig som är skatt- skyldig till avkastningsskatt. Förslaget att kapitalunderlaget när det gäller kapitalförsäk- ringar och motsvarande avtal om tjänstepension även ska bestå av premiebetalningar får till följd att även den som blir obegränsat skattskyldig under ett beskattningsår kan bli skattskyldig till avkastningsskatt för . Kapitalunderlaget kommer i dessa fall att baseras på de premie- betalningar som görs efter att den skattskyldige blivit obegränsat skattskyldig, se 3 b §. I paragrafens andra och tredje stycken görs redaktionella ändringar på grund av att punkten medför att stycket ska tillämpas även på avtal om tjänstepension som är jämförbart med en pensionsförsäkring. Eftersom det inte längre krävs att en pensionsförsäkring ska vara medde- lad i en försäkringsrörelse som bedrivs från fast driftsställe i saknas anledning att behålla begränsningen till enbart avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring (jfr prop. 2005/06:22 s. 58). Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.4.3 om ändrad beskattning av kapitalför- säkring. Paragrafen motsvarar i sak nuvarande 3 § andraelfte styckena. Eftersom bestämmelserna för beräkning av skatteunderlaget ändras och flyttas till den nya 3 d §, anges numera i åttonde stycket att till det värde som enligt det stycket ska undantas från skatteunderlaget får tillägg göras för årlig värdestegring beräknad enligt 3 d § första och fjärde styckena. Bestämmelsen innebär dock precis som tidigare att det undan- tagna värdet får räknas upp med den genomsnittliga statslåneräntan under kalenderåret närmast före beskattningsåret. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.4.3 om ändrad beskattning av kapitalför- säkring. I paragrafen anges i första stycket att värdet av som betalats under beskattningsåret för kapitalförsäkring och avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring ska ingå i kapitalunderlaget. Bestämmelsen gäller för skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 1, 2, 7 och 9. Genom att uttrycket används följer att insättningar till försäkringen i form av ränta, utdelning eller annan avkastning på kapitalunderlaget som försäkringsgivaren har tilldelat försäkringen under beskattningsåret inte ska öka kapitalunderlaget. Något uttryckligt undantag för sådana värdeöverföringar anses inte nödvändigt eftersom försäkringstagaren inte är berättigad att lyfta utdelning eller annan avkastning för egen del utan erhåller denna indirekt genom försäkringsgivaren eftersom försäkringsgivaren äger tillgångarna i försäkring- en. Av sista meningen i första stycket framgår att när värdet av som betalats beräknas ska som har betalats in under den andra halvan av beskattningsåret beräknas till halva premiebeloppet. Om t.ex. en premie om betalas in och en ny premie om betalas ska således kapitalunderlaget ökas med 10 000 + 2 500 = . Eftersom värdet av som betalats numera ska ingå i kapitalunderlaget ska alltså ett kapitalunderlag beräknas då en kapitalförsäkring eller ett motsva- rande avtal om tjänstepension tecknas. Kapital- underlaget för beskattningsåret då en kapitalför- säkring eller ett avtal om tjänstepension tecknas kommer att baseras på de som betalas till försäkringen respektive avtalet från och med teckningstillfället till och med årets utgång. Eftersom försäkringen respektive avtalet inte existerade vid årets ingång kan i dessa fall inget värde vid beskattningsårets ingång ingå i kapital- underlaget. Syftet med bestämmelsen är att säkerställa beskattningen av belopp som under beskatt- ningsåret betalas in till en kapitalförsäkring eller ett tjänstepensionsavtal. Eftersom premiebetal- ningar sker kan kapitalunderlaget inte fastställas slutligt förrän vid årets utgång. Av detta följer också att årets avkastningsskatt inte kan beräknas slutligt förrän . Bestämmelsen omfattar svenska livförsäk- ringsföretag, utländska livförsäkringsföretag som bedriver kapitalförsäkringsrörelse från fast drift- ställe i och utländska tjänstepensions- institut som bedriver med kapitalförsäkrings- verksamhet jämförbar tjänstepensionsverksam- het från fast driftställe i . Vidare omfattas obegränsat skattskyldiga som innehar kapital- försäkring som har meddelats av en utländsk försäkringsgivare, eller sådant tjänstepensions- avtal som är jämförbart med kapitalförsäkring som har ingåtts med ett utländskt tjänste- pensionsinstitut, om försäkringsgivaren eller institutet saknar fast driftställe i . Paragrafen reglerar enbart hur kapitalunder- laget ska beräknas för kapitalförsäkring och sådant avtal om tjänstepension som är jämför- bart med kapitalförsäkring. Vid beräkning av kapitalunderlaget för bland annat svenska och utländska pensionsförsäkringar eller avtal om tjänstepension som är jämförbara med pensions- försäkring ska enbart reglerna i 3 a § tillämpas. I andra stycket anges att vid beräkning av kapitalunderlag enligt första stycket ska, för skattskyldig som avses i 2 § första stycket 1 och 2, bortses från premiebetalningar som är hänför- liga till avgångsbidragsförsäkringar meddelade enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer, som är hänförliga till försäkringar som i redovis- ningshänseende tas upp som grupplivförsäk- ringar, eller som avser sjuk- och olycksfalls- försäkringar hänförliga till försäkringsklass 1, 2, I b och IV enligt 2 kap. 11 § första stycket och 12 § försäkringsrörelselagen (2010:2043). Dessa undantag gäller således såväl svenska och utländska livförsäkringsföretag som utländska tjänstepensionsinstitut. Undantagen gällande beräkningen av den del av kapitalunderlaget som avser premiebetalningar motsvarar de undantag som finns i 3 § tredje stycket 24. Samma försäkringar som enligt nuvarande regler undantas från avkastningsskatt kommer således att undantas även från förslaget att premiebetalningar ska ingå i beräkningen av kapitalunderlaget för vissa försäkringar och tjänstepensionsavtal. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.4.3 om ändrad beskattning av kapitalför- säkring. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur kapitalunderlaget ska fördelas mellan överlåtare och förvärvare när en utländsk kapitalförsäkring eller ett utländskt avtal om tjänstepension som är jämförbart med en kapitalförsäkring överlåts under ett beskattningsår. När det gäller utländska kapitalförsäkringar och jämförbara tjänstepensionsavtal är försäkringstagaren skatt- skyldig för avkastningsskatten. Av andra stycket framgår att den del av kapi- talunderlaget som ska beräknas enligt 3 a § ska tas med av den överlåtare som innehade en kapitalförsäkring eller ett motsvarande avtal om tjänstepension vid beskattningsårets ingång. I tredje stycket regleras hur de som enligt 3 b § ska ingå i kapitalunderlaget ska fördelas mellan överlåtare och förvärvare. En kapitalförsäkring eller ett motsvarande avtal om tjänstepension kan överlåtas under samma beskattningsår. Samma innehavare kan således vara både överlåtare och förvärvare. För såväl överlåtare som förvärvare gäller att dessa ska ta med premiebetalningar som görs från och med tidpunkten för förvärv av en försäkring eller ett avtal till och med tidpunkten för överlåtelse av desamma. Varje innehavare ska således ta med de premiebetalningar som görs under innehavs- tiden i kapitalunderlaget. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.4.4 om ändrad beskattning av kapitalför- säkring. I första stycket anges huvudregeln för beräk- ningen av skatteunderlaget för bland annat pensionsförsäkring och tjänstepensionsavtal. Skatteunderlaget ska beräknas genom att kapitalunderlaget enligt 3 a § multipliceras med den genomsnittliga statslåneräntan under kalen- deråret närmast före ingången av beskattnings- året. För skattskyldiga som avses i 2 § första stycket 1 och 2, dvs. svenska livförsäkringsföre- tag, utländska livförsäkringsföretag som bedriver försäkringsrörelse från fast driftställe i och utländska tjänstepensionsinstitut som bedri- ver med försäkringsverksamhet jämförbar tjänstepensionsverksamhet från fast driftställe i , utgörs kapitalunderlaget enligt 3 a § första stycket av den skattskyldiges tillgångar vid ingången av beskattningsåret efter avdrag för finansiella skulder. Kapitalunderlaget enligt 3 a § för dessa skattskyldiga avser således alla till- gångar oavsett om de är hänförliga till pensionsförsäkring eller kapitalförsäkring. Eftersom ett särskilt skatteunderlag ska beräknas för kapitalförsäkring och avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring undantas i första stycket den del av kapitalunder- laget enligt 3 a § för skattskyldiga som avses i 2 § 1 och 2 som ska tas med vid beräkning av skatte- underlag för kapitalförsäkring och motsvarande tjänstepensionsavtal enligt andra eller tredje stycket. I andra stycket anges hur skatteunderlaget som avser kapitalförsäkring ska beräknas. Bestämmel- sen är tillämplig på såväl svenska livförsäkrings- företag, utländska livförsäkringsföretag som driver verksamhet från fast driftställe i som obegränsat skattskyldiga som innehar kapitalförsäkring som har meddelats av en utländsk försäkringsgivare som saknar fast drift- ställe i . Skatteunderlaget för kapitalförsäkring beräk- nas med tillämpning av 3 a, 3 b och 3 c §§. För den del av kapitalunderlaget som avses i 3 a § är det bara den del som är hänförlig till kapital- försäkring som ska tas med vid beräkning av skatteunderlaget för sådana försäkringar. Att premiebetalningar till kapitalförsäkring som skett under beskattningsåret ska ingå i kapital- underlaget framgår av 3 b §. I de fall då en utländsk kapitalförsäkring överlåtits under beskattningsåret framgår det av 3 c § hur kapitalunderlaget ska beräknas för överlåtare och förvärvare. Skatteunderlaget beräknas genom att det enligt 3 a3 c §§ beräknade kapitalunderlaget multipliceras med statslåneräntan vid utgången av november kalenderåret närmast före beskatt- ningsåret. Av tredje stycket följer att skatteunderlaget för utländska tjänstepensionsinstitut som bedriver med kapitalförsäkringsverksamhet jämförbar tjänstepensionsverksamhet från fast driftställe i ska beräknas på samma sätt som för kapitalförsäkringar enligt andra stycket. Detsamma gäller för obegränsat skattskyldiga som har ingått ett avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring med ett utländskt tjänstepensionsinstitut om det utländska tjänstepensionsinstitutet saknar fast driftställe i . Det som sägs i andra stycket om kapitalförsäkringar ska således vid tillämp- ning av tredje stycket anses avse avtal om tjänstepension. I fjärde stycket anges att skatteunderlaget avrundas nedåt till helt hundratal kronor. Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. Paragrafens första stycke har kompletterats med en hänvisning till 3 d § första och fjärde styckena. I andra stycket anges skattesatsen för skatte- underlag som avser kapitalförsäkring och sådant avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring. Denna skattesats höjs från . Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av de nya punkter som införs i 2 § första stycket. Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av de nya punkter som införs i 2 § första stycket. Övergångsbestämmelser till SFS 2008:136 Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. Fram till likställdes vissa kapitalförsäkringar, s.k. kapitalpensionsförsäk- ringar, med pensionsförsäkringar i 9 § lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel. I samband med att bestämmelserna i 9 § om kapital- pensionsförsäkringar togs bort infördes vissa övergångsbestämmelser. Av andra punkten i dessa övergångs- bestämmelser framgår att livförsäkringsavtal som avses i 9 § tredje stycket i lagen om avkast- ningsskatt på pensionsmedel i dess äldre lydelse och som ingåtts , dvs. s.k. kapitalpensionsförsäkringar, även efter ikraftträdandet av lagen (2008:136) om ändring i nämnda lag ska likställas med pensionsförsäkring vid tillämpning av 9 §. Innebörden av övergångs- bestämmelsen är att dessa försäkringar även efter slopandet av 9 § tredje stycket ska beskattas som pensionsförsäkringar med den lägre avkastnings- skattesatsen om . Om en premie betalas för en sådan försäkring efter gäller dock att premiebetalningen under vissa förutsättningar ska ligga till grund för beräkningen av ett särskilt skatteunderlag. Detta särskilda skatteunderlag ska beskattas med skattesatsen för kapitalförsäkring, som föreslås ändras från till . Enligt nuvarande bestämmelser beräknas kapitalunderlaget för såväl pensionsförsäkring som kapitalförsäkring på samma sätt. Förslaget i 6.13.4 om ändrad beskattning av kapitalför- säkring innebär bl.a. att beräkningen av kapital- underlag för kapitalförsäkring kommer att skilja sig från beräkningen av kapitalunderlag för pensionsförsäkring. När det gäller kapitalunder- laget för kapitalförsäkring ska betalda ingå i underlaget. Eftersom kapital- pensionsförsäkringar enligt övergångs- bestämmelsen ska likställas med pensionsförsäk- ringar när det gäller vilken skattesats som ska tillämpas på skatteunderlaget bör de likställas med pensionsförsäkringar även när det gäller beräkningen av kapitalunderlaget som ligger till grund för skatteunderlaget. Andra punkten i övergångsbestämmelserna har redigerats om så att det nuvarande första stycket delas upp i två stycken. I andra punkten första stycket föreslås att de livförsäkringsavtal som omfattas av andra punkten även vid tillämpning av 3 b3 d §§ i lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel om beräkning av kapitalunderlag ska likställas med pensionsförsäkring. Det särskilda skatteunderlag som anges i andra stycket av övergångsbestämmelsen ska behandlas som ett värde hänförligt till en kapitalförsäkring. När nu reglerna för beräkning av kapitalunderlag för kapitalförsäkring ändras bör även kapitalunderlaget som ligger till grund för detta särskilda skatteunderlag beräknas enligt de nya reglerna för kapitalförsäkring. I det nya tredje stycket föreslås därför att när det gäller beräkning av det särskilda skatteunderlaget ska första stycket inte gälla. Detta innebär att sådana särskilda skatteunderlag som avses i andra stycket ska beräknas och beskattas enligt bestämmelserna för kapitalförsäkring. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft och tillämpas första gången vid taxering. För en skattskyldig som har kalenderår som beskattningsår innebär detta att kapitalunderlaget ska ökas med som har betalats in till försäkringen efter ikraft- trädandet. Vidare ska statslåneräntan vid utgången av ligga till grund för beräkningen av skatteunderlaget . För skattskyldiga med brutet räkenskapsår föreslås att äldre bestämmelser ska tillämpas för beskattningsår som har påbörjats före ikraftträ- dandet. 6.22.11Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:000) om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.4.3 om ändrad beskattning av kapitalförsäkring. I paragrafen anges att skattskyldiga som avses i 2 § ska beräkna ett kapitalunderlag som ligger till grund för skatteunderlaget som skatten Bestämmelserna i nuvarande andra elfte styckena flyttas till 3 a §. Bland de skattskyldiga som enligt paragrafen ska beräkna ett kapitalunderlag återfinns bland annat obegränsat skattskyldig som under beskattningsåret innehaft en utländsk kapital- försäkring eller ett motsvarande tjänstepensions- avtal. Skattskyldighetsbestämmelserna i 2 § 7 och 9 har ändrats för att reglera skattskyldig- heten för den som under någon del av beskatt- ningsåret innehaft en sådan försäkring eller ett sådant avtal. För den som förvärvar en kapital- försäkring under beskattningsåret ska kapital- underlaget beräknas utifrån de som därefter betalas till försäkringen, se 3 b och 3 c §§. Om inga premiebetalningar görs under resterande del av beskattningsåret kommer det således för dessa skattskyldiga inte att finnas något underlag för att beräkna ett kapitalunder- lag avseende detta beskattningsår. 6.22.12Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Ändringen föranleds av förslaget i 6.11 om sänkt mervärdesskattesats för restaurang- och cateringtjänster. I andra stycket förs en ny punkt 5 in. Enligt denna ska skatten tas ut av beskattningsunderlaget vid omsättning av restaurang- och cateringtjänster, med undantag för den del av tjänsten som avser spritdrycker, vin och starköl. En definition av begreppet restaurang- och cateringtjänster finns i artikel 6 i tillämpningsförordningen. I korthet säger denna definition att en restaurang- och cateringtjänst består av leverans av mat eller dryck (eller både mat och dryck) tillsammans med tillhanda- hållande av ett antal tjänster som möjliggör att maten eller drycken direkt kan konsumeras. För att räknas som en restaurang- eller cateringtjänst krävs vidare att tjänsterna utgör den övervägande delen. Begreppet restaurang- och cateringtjänster bör tolkas i enlighet med vad som följer av tillämpningsförordningens artikel 6. En restaurang- eller cateringtjänst består alltså för det första av leverans av mat eller dryck. Den behöver inte avse mat eller dryck av något särskilt slag eller mängd, utan det kan vara fråga om exempelvis en middag, något att dricka med tilltugg, en varm korv eller bara någon dryck. Vidare kan det exempelvis vara fråga om en kopp kaffe med en smörgås, bakelse eller tårtbit. Vem som levererar saknar betydelse, det kan exempelvis vara en restaurang, ett konditori eller en cateringfirma. För att det ska röra sig om en restaurang- eller cateringtjänst krävs för det andra att fråga är om flera komponenter där leveransen av mat eller dryck bara är en del och där övriga komponenter utgörs av tjänster som möjliggör att maten eller drycken direkt kan konsumeras. Som exempel på sådana tjänster kan nämnas iordningställande av lokalen där serveringen kommer att ske, tillagning av maten och tillhandahållandet av betjäning. Tjänster som inte har något samband med möjligheten att konsumera mat eller dryck, exempelvis restaurangunderhållning, kan inte utgöra en del av en restaurang- eller cateringtjänst. För att betraktas som en restaurang- eller cateringtjänst krävs för det tredje att tjänsterna inte tillhandahållandet av mat eller dryck utgör den övervägande delen. Så kallad take-away (färdiglagad mat som hämtas på exempelvis en restaurang för att ätas någon annanstans) är ett exempel på en situation där tjänsteinslaget inte är tillräckligt stort för att det ska bli fråga om en restaurang- eller cateringtjänst. I dessa fall är det i stället fråga om leverans av livsmedel vilket leder till att skattesatsen i alla fall blir . Skillnaden mellan en restaurangtjänst och en cateringtjänst är endast platsen för tillhanda- hållandet. En restaurangtjänst tillhandahålls i tillhandahållarens lokaler, exempelvis på en restaurang eller ett konditori medan en cateringtjänst utförs exempelvis hemma hos någon, i en festlokal eller på en arbetsplats. En restaurang- eller cateringtjänst, eller en del av en sådan tjänst, som avser spritdrycker, vin och starköl omfattas inte av den reducerade skattesatsen. Dessa delar måste särskiljas från tjänsten i övrigt. Det är inte enbart själva spritdrycken, vinet eller starkölet som ska beskattas med normalskattesatsen utan hela tillhandahållandet. Om man exempelvis serverar en starköl i en bar ska hela detta sammansatta tillhandahållande beskattas med normalskatte- satsen. Om det i stället är en kopp kaffe som serveras ska hela det sammansatta tillhandahållandet beskattas med den reducerade skattesatsen.