prop · GY0370 · 2011-03-31 00:00:00 — Av första stycket framgår att naturgasleverantören måste underrätta konsumenten i förväg om ändringar i avtalsvillkoren. Med villkoren för ett avtal avses samtliga åtaganden för båda parter, såsom prissättning, faktureringssätt och uppsägningstider. Om avtalet är ett avtal om rörligt pris är dock en prisförändring som sker på föreskrivet sätt inte någon ändring av avtalsvillkoren. Inte heller en ändring av påförda energiskatter innebär att avtalet ändras. Ett informationskrav som även omfattar avtalsenliga prisförändringar följer dock av 17 §. Underrättelse till konsumenten ska ske genom ett särskilt meddelande. Bestämmelsen är teknikneutral. Naturgasleverantören kan således under- rätta sina kunder genom t.ex. e-postmeddelanden. Det ligger dock i sakens natur att detta endast kan ske när konsumenten själv har anmält en e-postadress till naturgasleverantören och godtagit att underrättas på detta sätt. Samtliga villkorsändringar ska meddelas konsumenten, som ska informeras om att han eller hon har rätt att säga upp avtalet. Av 19 § följer att den konsument som väljer att säga upp avtalet och träffa avtal med en annan naturgasleverantör ska få genomföra bytet utan att åläggas någon särskild avgift för detta. Av andra stycket följer att naturgasleverantören inte kan börja tillämpa de nya avtalsvillkoren förrän tidigast efter det att meddelandet skickats till konsumenten. Det bör framgå redan av meddelandet som de nya villkoren kommer att träda i kraft. Övervägandena finns i avsnitt 19.5. 17 § När en prishöjning har skett ska konsumenten underrättas om detta i den nästkommande fakturan från naturgasleverantören. Det ska framgå när prisändringen trädde i kraft och hur priset ändrats. Paragrafen, som är ny, har tillkommit med anledning av gasmarknads- direktivets bilaga I, punkten 1 b. Kravet att särskilt uppmärksamma konsumenten på en prishöjning omfattar situationen att naturgasleverantören har meddelat nya villkor och höjt priset för gasleveransen. Kravet gäller då utöver den informa- tionsplikt som följer av 16 §. Även när priset höjs i enlighet med avtalet, ska naturgasleverantören uppmärksamma konsumenten på prisändringen i samband med den efterföljande fakturan. Det är bara prishöjningar som omfattas av kravet på information, även om det kan ligga i naturgas- leverantörens intresse att uppmärksamma konsumenten när en sänkning av priset sker. Övervägandena finns i avsnitt 19.5. 18 § Naturgasleverantörer och företag som bedriver överföring av Prop. 2010/11:70 naturgas som tecknar avtal med konsumenter ska på sina webbplatser lämna tydlig information om 2.hur konsumenten ska gå till väga för att lämna klagomål, och 3.vilka organ konsumenten kan vända sig till för information eller tvistlösning. Informationen ska på konsumentens begäran lämnas på annat sätt. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av gasmarknadsdirek- tivets bilaga I, punkten 1 a. Såväl naturgasleverantörer som företag som bedriver överföring av naturgas är skyldiga att tillhandahålla konsumen- ter viss information. Informationen kan komma att bli ganska omfattande, och det är därför tillräckligt att den finns tillgänglig på före- tagets webbplats. På begäran av en enskild konsument ska dock informa- tionen lämnas på annat sätt. Den information det är fråga om är dels en allmän information om en konsuments rättigheter enligt detta kapitel, dels information om hur företaget har inrättat sin klagomålshantering. Information ska också finnas om den kontaktpunkt som regeringen utser samt vilka möjligheter som finns för en konsument att vända sig till Allmänna reklamations- nämnden och . Enligt 13 och 14 §§ ska även ett avtal som träffas med en konsument hänvisa till att denna information finns på webbplatsen. Övervägandena finns i avsnitt 19.1. 19 § Ett byte av naturgasleverantör ska genomföras utan särskild kostnad för konsumenten. Vid byte av naturgasleverantör ska konsumenten få en slutfaktura från den dag då den frånträdande naturgasleveran- törens leverans upphörde. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av kraven i artikel 3 i gasmarknadsdirektivet och direktivets bilaga I, punkten 1 e. Bestämmelsen i första stycket gäller såväl de berörda naturgasleveran- törerna som det företag som innehar naturgasledningen och genomför bytet. Bestämmelsen innebär ett förbud mot att ta ut någon avgift särskilt för att genomföra bytesprocessen eller avsluta avtalsförhållandet. Att den naturgasleverantör som avslutar avtalsförhållandet med konsumenten tar ut den vanliga fakturaavgiften även i samband med upprättandet av slut- fakturan finns det inte något hinder mot. Bytesprocessen förutsätter att konsumenten följer villkoren avseende det gällande avtalets löptid och uppsägningstid. Om konsumenten vill frånträda ett tidsbestämt avtal eller ett tidsobestämt avtal utan att iaktta föreskriven uppsägningstid, kan han eller hon bli skyldig att betala en avtalsenlig avgift till naturgasleverantören. Hur denna avgift ska beräknas ska enligt 13 § framgå av avtalet. Av andra stycket framgår att den frånträdande naturgasleverantören . 2010/11:70 måste tillhandahålla konsumenten en slutfaktura räknat från den dag då leveranserna upphörde. Övervägandena finns i avsnitt 19.3. 20 § Leverantörer av naturgas och företag som bedriver överföring av naturgas ska ha fastställda rutiner för hanteringen av klagomål Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av gasmarknadsdirek- tivets bilaga I, punkten 1 f. Bestämmelsen medför ett krav på naturgas- leverantörer och företag som bedriver överföring av naturgas att ta fram fasta rutiner för att ta emot och hantera klagomål från konsumenter. rutinerna ser ut och vart konsumenten ska vända sig ska tydligt framgå av den konsumentrelaterade information som företaget enligt 18 § ska ange på sin webbplats. Övervägandena finns i avsnitt 19.4. 1 § Den som har ansökt om koncession som avser byggande av en naturgasledning, en lagringsanläggning eller en förgasnings- anläggning får, om den berörda ledningen eller anläggningen är av större omfattning, beviljas undantag från skyldigheterna enligt 3 kap. 22 d, 5, 6 och 810 §§, 4 kap. 2, 5 och 6 §§ samt 6 och 7 kap. Detsamma gäller den som har ansökt om koncession som avser ett väsentligt utökande av kapaciteten i en befintlig sådan ledning eller Ett beslut om undantag enligt andra stycket får endast avse den utökade kapaciteten i den berörda ledningen eller anläggningen. I första stycket har ändringar gjorts med anledning av de nya bestämmel- serna i 3 kap. 2 a2 d och 10 §§. Undantag ska kunna beviljas även i fråga om dessa bestämmelser. I andra och tredje styckena har inga ändringar gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 26. 3 § Ett beviljat undantag enligt 1 § ska avse en viss bestämd tid. Ett beslut om undantag ska förenas med de villkor som behövs för att säkerställa att kraven i 2 § uppfylls. I ett beslut om undantag ska det anges att beslutet kan komma att ändras eller upphävas efter begäran av Europeiska kommissionen. Inga ändringar i sak föreslås i paragrafen. I första och andra styckena har rent språkliga ändringar gjorts. I tredje stycket har Europeiska gemenskapernas kommission bytts ut mot Europeiska kommissionen för att anpassa bestämmelsen till Vidare har lydelsen ändrats så att det tydligare fram- går att det inte är kommissionen som fattar själva beslutet om ändring Prop. 2010/11:70 eller upphävande. 5 § Ett beslut om undantag ska av regeringen utan dröjsmål anmälas till Europeiska kommissionen. Paragrafen har anpassats till Lissabonfördraget på samma sätt som 3 §. 1 § utövar tillsyn över efterlevnaden av 1.denna lag och föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen, och 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten och om upphävande av förordning (EG) nr 1775/2005. Tillsynen omfattar inte efterlevnaden av bestämmelserna i 7 kap. med undantag för 5 och 6 §§, 8 kap. med undantag §§, 8 a kap. med undantag för 1 § och inte heller efterlevnaden av bestämmelserna i 5 kap. I första stycket 2 anges att tillsynen omfattar efterlevnaden av Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 715/2009 av om villkor för tillträde till naturgasöverföringsnäten och om upphävande av förordning (EG) nr 1775/2005. Ändringen är föranledd av att den förordningen har ersatt förordning (EG) nr 1775/2005. I andra stycket görs en ändring som innebär att tillsynen också omfattar naturgasföretagens skyldigheter enligt de nya bestämmelserna i 8 kap. 1320 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 27.1. 1 a § I ett beslut av tillsynsmyndigheten enligt sådana riktlinjer som har antagits med stöd av förordning (EG) nr 715/2009 ska det anges att beslutet kan komma att ändras eller upphävas efter begäran av Euro- peiska kommissionen. I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om att tillsynsmyndig- hetens beslut enligt sådana riktlinjer som har antagits med stöd av förordning (EG) nr 715/2009 ska villkoras av att det inte ändras eller upphävs efter begäran av . Bestämmelsen tar sikte på beslut som tillsynsmyndigheten meddelar med tillämpning av rikt- linjerna. Förelägganden och andra åtgärder som beslutas enligt reglerna i detta kapitel omfattas inte. Paragrafen, som har tillkommit med anledning av artikel 43 i gasmark- nadsdirektivet, behandlas i avsnitt 27.3. 3 § får meddela de förelägganden som behövs Prop. 2010/11:70 för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett föreläggande som har meddelats med anledning av en anmälan enligt 4 § gäller . Inga ändringar föreslås i första stycket. Andra stycket är nytt och motsvarar delvis nuvarande 4 § tredje stycket. Övervägandena finns i avsnitt 27.2. 4 § ska fatta beslut i ett ärende från det att en anmälan kom in till myndigheten om anmälan 1.har lämnats in av någon som har ett intresse i saken, och 2.innehåller ett påstående att en innehavare av en naturgasledning, lagringsanläggning eller förgasningsanläggning inte följer bestämmel- ser som omfattas av myndighetens tillsyn enligt 1 §. Om myndigheten behöver ytterligare tid för att avgöra ärendet får tillsynsmyndigheten förlänga tiden eller, om sökanden medger det, med den ytterligare tid som kan behövas för att ärendet ska kunna avgöras. Tidsfristerna gäller även vid anmälan mot den systemansvariga myndigheten med påstående att dess balansavtal inte är objektiva eller icke-diskriminerande. Paragrafen har ändrats med anledning av artikel 41.11 i gasmarknads- direktivet, där det finns bestämmelser om vilka tidsfrister som ska gälla när en part lämnar in ett klagomål till tillsynsmyndigheten mot en systemansvarig för överförings-, lagrings-, LNG- eller distributions- systemet. Som anges i första stycket gäller paragrafen en anmälan från någon som har ett intresse i saken. De angivna tidsfristerna gäller alltså endast när anmälaren har rättigheter som berörs av en regelöverträdelse från naturgasföretagets sida. ska i sådana fall normalt fatta beslut i ärendet från det att anmälan kom in till myndigheten. Det bör dock betonas att bestämmelsen inte inskränker de möjligheter andra personer har att anmäla missförhållanden till myndig- heten. Det bör vidare anmärkas att förslaget inte innebär någon förändring i fråga om i vilka situationer tillsynsmyndigheten kan ingripa mot ett försumligt naturgasföretag eller vilka medel myndigheten kan tillgripa. En anmälan ska således föranleda en bedömning av om det är motiverat med en åtgärd inom ramen för myndighetens vanliga tillsynsverksamhet. I andra stycket har endast en rent språklig ändring gjorts. Bestämmelsen i tredje stycket motsvarar nuvarande första stycket Nuvarande tredje stycket har ersatts med en ny bestämmelse i 3 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 27.2. 1.Denna lag träder i kraft utom i fråga om 7 kap. 8 och 9 §§, som träder i kraft . 2.En transmissionsnätsoperatör som har ansökt om certifiering enligt lagen (2011:000) om certifiering av vissa naturgasföretag får bedriva verksamhet utan hinder av 3 kap. 2 § andra stycket, 2 a och 2 b §§ till dess att ett slutligt beslut i frågan om certifiering har vunnit laga kraft, dock längst till och med . Av första punkten framgår att de nya bestämmelserna träder i kraft utom de nya reglerna om byte av naturgasleverantör och balansansvarig, som träder i kraft . I andra punkten finns en bestämmelse som syftar till att göra det möjligt för vertikalt integrerade företag att genomföra övergången till åtskilt ägande under ordnade former fram till , då kraven på åtskilt ägande ska vara fullt genomförda i de medlemsstater som har valt den lösningen. En transmissionsnätsoperatör, som ingår i en koncern som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el, kan bedriva verksamhet trots att kraven på oberoende inte är uppfyllda. En förutsättning är dock att transmissionsnätsoperatören ansökt om certifiering. Övervägandena finns i avsnitt 31.4. Europeiska unionens officiella tidning L 211/55 OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv /54/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av yttrandet från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (1), med beaktande av yttrandet från (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Den inre marknaden för el, som stegvis har genomförts i hela gemenskapen , syftar till att skapa faktiska valmöjligheter för alla kunder i Europeiska unionen, både enskilda och företag, nya affärsmöjligheter och ökad han del över gränserna, vilket ska leda till ökad effektivitet, kon kurrenskraftiga priser, högre kvalitet på tjänsterna och bidra till försörjningstrygghet och hållbarhet. (2)och rådets direktiv /54/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el (4) har i hög grad bidragit till att skapa en sådan inre marknad för el. (3)De friheter som Europeiska unionens medborgare garan teras genom fördraget bland annat, fri rörlighet för varor, etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster (1) EUT C 211, , s. 23. (2) EUT C 172, , s. 55. (3) yttrande av (ännu ej offentlig gjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av (EUT C 70 E, 24.3.2009, s. 1) och ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av . (4) EUT L 176, , s. 37. kan endast uppnås på en fullständigt öppnad marknad, där alla konsumenter fritt kan välja handlare och där alla hand lare kan leverera fritt till sina kunder. (4)Det föreligger hinder mot att sälja el på lika villkor och utan diskriminering eller nackdelar i gemenska pen. Framför allt finns det ännu inte något icke- diskriminerande nättillträde eller någon myndighetstillsyn som är lika effektiv i alla medlemsstater. (5)En trygg elförsörjning är av avgörande betydelse för sam hällsutvecklingen i , för genomförandet av en håll bar klimatförändringspolitik samt för främjandet av konkurrenskraften på den inre marknaden. I detta syfte bör gränsöverskridande sammanlänkningar utvecklas ytterli gare för att trygga försörjningen från alla energikällor till mest konkurrenskraftiga priser för konsumenter och näringsliv inom gemenskapen. (6)En välfungerande inre elmarknad bör ge producenterna lämpliga incitament att investera i ny elproduktion, också i el från förnybara energikällor, och då särskilt uppmärk samma de mest isolerade länderna och regionerna på gemenskapens energimarknad. En välfungerande marknad bör också förse konsumenterna med lämpliga åtgärder för att främja en mer effektiv energianvändning, och trygg energiförsörjning är en förutsättning för detta. (7)I kommissionens meddelande av med titeln för framhävdes betydelsen av att fullborda den inre marknaden för el och skapa lika villkor för alla elföretag i gemenskapen. Kommissionens meddelanden av Om utsikterna för den inre el- och gasmarknaden och Utredning i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1/2003 av de europe iska gas- och elsektorerna (slutrapport) visade att nuva rande regler och åtgärder inte tillhandahåller den ram som krävs för att målet om en välfungerande inre marknad ska kunna uppnås. L 211/56 Europeiska unionens officiella tidning (8)För att trygga konkurrens och elförsörjning till mest kon kurrenskraftiga pris bör medlemsstaterna och de nationella tillsynsmyndigheterna underlätta gränsöverskridande till träde för nya elhandlare som levererar el från olika energi källor samt för nya leverantörer av elproduktion. (9)Utan effektiv åtskillnad mellan nätverksamhet och verk samheter som rör produktion och leverans (effektiv åtskillnad) finns det en inneboende risk för diskrimine ring, inte bara i samband med nätdriften utan även när det gäller incitamenten för de vertikalt integrerade företagen att göra de investeringar i näten som krävs. (10)De regler för rättslig och funktionell åtskillnad som anges i direktiv /54/EG har emellertid inte medfört någon effektiv åtskillnad av systemansvariga för överföringssys tem. Därför uppmanades kommissionen vid den 8 att utarbeta lagförslag för effektiv åtskillnad mellan leverans och produktion, å ena sidan, och nätverksamhet, å andra sidan. (11)Effektiv åtskillnad kan bara säkras genom att man undanrö jer incitamentet för vertikalt integrerade företag att diskri minera konkurrenterna i samband med nättillträde och investeringar. Åtskilt ägande, vilket innebär att nätägaren utses till systemansvarig och att nätägaren är oberoende av leverans- eller produktionsintressen, är helt klart en effektiv och stabil metod för att lösa inbyggda intressekonflikter och säkra försörjningstryggheten. hänvisar därför i sin resolution av om utsikterna för den inre gas- och elmarknaden (1) till åtskilt ägande av över- föringsnäten som det effektivaste verktyget för att främja investeringar i infrastruktur på ett icke-diskriminerande sätt och trygga ett rättvist nättillträde för nya aktörer och trans parens på marknaden. Vid åtskilt ägande bör det därför stäl las krav på medlemsstaterna att säkerställa att en eller flera personer inte kontrollerar ett produktionsföretag eller ett elhandelsföretag som den eller de utövar kontroll över eller rättigheter gentemot en systemansvarig för över föringssystemet eller ett överföringssystem. Omvänt bör kontroll över ett överföringssystem eller en systemansvarig för överföringssystemet utesluta möjligheten att utöva kon troll över eller rättigheter gentemot ett produktionsföretag eller ett elhandelsföretag. Inom dessa begränsningar bör ett produktionsföretag eller ett elhandelsföretag kunna inneha en minoritetsandel i en systemansvarig för ett överförings system eller ett överföringssystem. (12)Ett system för åtskillnad bör effektivt undanröja eventuella intressekonflikter mellan producenter, elhandlare och syste mansvariga för överföringssystem för att skapa incitament för nödvändiga investeringar och garantera nya marknads aktörers tillträde inom ramen för ett transparent och effektivt regelverk, samt bör inte skapa ett alltför betung ande regelverk för de nationella tillsynsmyndigheterna. (13)Definitionen av begreppet kontroll är hämtad från rådets förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer (EG:s koncentrationsförordning) (2). (14)Eftersom åtskilt ägande i en del fall innebär att företag måste omstruktureras bör de medlemsstater som beslutar att tillämpa åtskilt ägande beviljas extra tid för att tillämpa de relevanta bestämmelserna. Med tanke på de vertikala kopplingarna mellan el- och gassektorn bör bestämmel serna om åtskillnad tillämpas tvärsöver båda sektorerna. (15)Vid åtskilt ägande bör, för att säkerställa att nätdriften är helt oberoende av leverans- och produktionsintressen och förhindra utbyte av konfidentiella uppgifter, inte samma person sitta i styrelsen för både en systemansvarig för över föringssystem eller ett överföringssystem och ett företag som bedriver produktions- eller leveransverksamhet. Av samma skäl bör samma person inte ha rätt att utse med lemmar till en styrelse för en systemansvarig för ett över föringssystem eller ett överföringssystem och inte heller utöva kontroll över eller rättigheter gentemot ett produk tionsföretag eller ett elhandelsföretag. (16)Inrättandet av systemansvariga eller systemansvariga för överföringssystem vilka är oberoende av leverans- eller produktionsintressen bör göra det möjligt för vertikalt integrerade företag att bibehålla sitt ägande av nättill gångar, som en effektiv intresseuppdelning säk ras, förutsatt att den oberoende systemansvarige () eller den oberoende systemansvarige för överföring () utför den systemansvariges samtliga uppgifter samt att detalje rad reglering och omfattande myndighetstillsyn införs. (17)När ett företag som äger ett överfö ringssystem ingår i ett vertikalt integrerat företag bör med lemsstaterna därför ges ett val mellan ägarskapsåtskild systemansvarig för överföringssystemet (TSO) och infö rande av oberoende systemansvariga eller oberoende systemansvariga för överföring utan leverans- eller produktionsintressen. (18)För att till fullo kunna tillvarata aktieägarnas intressen i vertikalt integrerade företag bör medlemsstaterna kunna välja mellan att antingen införa åtskilt ägande genom direkt avyttring eller genom att dela upp det integrerade företagets aktier på aktier i nätföretaget och aktier i det återstående leverans- och produktionsföretaget, förutsatt att kraven i samband med åtskilt ägande faktiskt har uppfyllts. (1) EUT C 175 E, 10.7.2008, s. 206. (2) EUT L 24, 29.1.2004, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 211/57 (19)För att införandet av en oberoende systemansvarig eller oberoende systemansvarig för överföring ska vara effektivt bör särskilda kompletterande regler antas. Reglerna för den oberoende systemansvarige för överföring ger ett lämpligt regelverk för att garantera fungerande konkurrens, tillräck liga investeringar, tillträde för nya aktörer på marknaden och integration av elmarknaderna. Effektiv åtskillnad med hjälp av reglerna för den oberoende systemansvarige för överföring bör bygga på dels en pelare av organisatoriska åtgärder och åtgärder avseende förvaltningen av systeman svariga för överföringssystem, dels en pelare av åtgärder avseende investeringar, anslutning av ny produktionskapa citet till nätet och marknadsintegrering genom regionalt samarbete. Oberoendet för den systemansvarige för över föring bör också bland annat säkerställas genom vissa avkylningsperioder, under vilka ingen ledningsverksam het eller annan relevant verksamhet som ger tillgång till samma information som den som erhållits i en ledande ställning i ett företag utövas inom det vertikalt integrerade företaget. Modellen för effektiv åtskillnad med hjälp av en oberoende systemansvarig för överföring uppfyller de krav som fastställdes vid . (20)I syfte att utveckla konkurrensen på den inre marknaden för el bör stora icke-hushållskunder ha rätt att välja elhand lare och teckna avtal med flera olika elhandlare för att täcka sitt elförsörjningsbehov. Dessa kunder bör skyddas mot exklusivitetsklausuler som utesluter konkurrerande eller kompletterande anbud. (21)En medlemsstat har rätt att välja fullständigt åtskilt ägande på sitt territorium. Om en medlemsstat har valt fullstän digt åtskilt ägande, har ett företag inte rätt att välja alter nativet med en oberoende systemansvarig eller en oberoende systemansvarig för överföring. Företag som bedriver något slags produktions- eller leveransverksamhet får dessutom inte direkt eller indirekt utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot en systemansvarig för över föringssystem från en medlemsstat som har valt fullstän digt åtskilt ägande. (22)Det kommer enligt detta direktiv att finnas olika typer av marknadsorganisation på den inre marknaden för el.