prop · GZ031d18 · 2011-09-20 00:00:00 — Säkerhetsläget i insatsområdet har ställt krav på Försvarsmaktens förmåga att tillföra funktioner och resurser samt att genomföra taktikanpassning. Regeringens bedömning är att den svenska kontingentens verksamhet inom ramen för ISAF ger god effekt. Genomförda stabiliseringsoperationer tillsammans med de afghanska säkerhetsstyrkorna (Forces, ANSF) och rådgivningsinsatser genom Operational and Liasions Team (OMLT) har påtagligt bidragit till den multinationella styrkans förmåga att hantera säkerhetsläget i insatsområdet och Regional Command North:s vidare ansvarsområde. Genom att tillhandhålla stöd vid operationer, utbilda och utöva mentorskap gentemot ANSF , har den svenska kontingenten även bidragit till att förbättra de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga att initiera, planera och genomföra operationer, vilket i sin tur har inneburit ökade förutsättningar för ett successivt överlämnande av säkerhetsansvaret till de afghanska myndigheterna. förändrades det svenska militära bidraget i syfte att ge ökade möjligheter att röra sig över ytan och understödja de afghanska säkerhetsstyrkorna med särskilt uppgiftsinriktade förmågor. Därigenom har bättre förutsättningar skapats för ett mer effektivt stöd till ANSF. Förändringen innebär att den tidigare metoden att använda Military Observation Team (MOT) över ytan och stationära provinskontor för lokalsamverkan ersatts med en reducerad svensk-finsk bataljonsstruktur utgående från den ordinarie svenska insatsorganisationen. Det svenska förbandet förstärktes vid ett flertal tillfällen tillfälligt . Detta har bidragit till att vidmakthålla och höja effekten i insatsområdet som det utvecklat Försvarsmaktens förmåga att tillfälligt genomföra förstärkningsinsatser. Det svenska förbandet utökades även med en transportflygenhet 2010. Denna utgjorde en substantiell del av ISAF:s flygtransportresurser. har ytterligare instruktörer till ANSF:s stabs- och funktionsskolor tillförts. utökades det svenska bidraget till ISAF med en helikopterenhet för medicinsk evakuering, med uthållighet . tillfördes även styrkebidraget en ny förmåga i form av taktisk obemannad flygfarkost (TUAV) för inhämtande av underrättelseinformation. KFOR (Kosovo Force), Kosovo En successiv anpassning av det svenska styrkebidraget till KFOR har genomförts . deltog under de tre första kvartalen av 2010 med ca 250 personer och styrkebidraget inkluderade ett skyttekompani. minskade bidraget till 70 personer i samband med att skyttekompaniet avvecklades. Ytterligare 40 personer med logistikuppgifter tillkom och utgjorde en avvecklingsstyrka för demontering av Camp . Därefter har fokus legat på verksamheten som bedrivs av samverkans- och observationsgrupperna (Liasion Monitoring Teams/LMT) och stöd till uppbyggnad av lokala säkerhetsstrukturer. ansvarar för en regional samverkans och observationsgrupp (RLMT C) där lokala LMT-team från olika nationer ingår. har genom deltagande i KFOR bidragit till att skapa en tryggare och säkrare miljö i Kosovo. Vidare har bidragit till en god uppfattning om läget och händelseutvecklingen i Kosovo genom informa- tionsinhämtning samt uppbyggnad av Kosovos säkerhetsstrukturer genom rådgivning och samverkan med olika aktörer. Det svenska bidraget till EU-operationen utgjordes av , med bl.a. en helikopterenhet och en säkrings- och bordningsstyrka ombord, som hade ledningsansvaret för operationen styrkehögkvarter. Styrkehögkvarteret var placerat ombord på . Därefter bidrog med enbart . Det svenska styrkebidraget har genomfört uppgifter inom ramen för EU-styrkans alla uppgifter i hela operationsområdet. Regeringens bedömning är att de svenska styrkebidragen löst samtliga tilldelade uppgifter. bidrog 2010 till operation med ett sjöövervakningsflygplan (se även avsnitt 4.5.1). Det är första gången som haft ansvaret att utse styrkechef med stab för en sjöstyrka vid en internationell insats. Att basera staben ombord på har fungerat väl och givit sjöstridskrafterna erfarenheter som kommer att tillvaratas även för insatser nationellt och i närområdet. Försvarsmaktens förmåga till att nyttja sjöoperativ helikopter har förbättrats som ett resultat av deltagandet i operation . Det anslag som finansierade särutgifterna för de militära insatserna internationellt uppgick till , inklusive ett anslagssparande på . Tabellen nedan visar tilldelade medel och utfall för respektive av de av regeringen beslutade insatserna. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Tabell 3.2 Utfallet för anslaget 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser 2010 Avveckling EUFOR /RCA Försvarsmaktens underskridande av tilldelade medel beror bl.a. på att kostnader för deltagande i Atalantainsatsen och Athenakostnader har blivit lägre än budgeterat med . Överutnyttjandet för ISAF härrör sig främst till ökade personal- och logistikkostnader. Det totala anslagssparandet uppgår till vilket överfördes som ingående anslagssparande till 2011. ISAF (Assistance Force), har ett betydande och långsiktigt engagemang i ISAF. Regeringens avsikt är att fortsatt bidra till ISAF. kommer det svenska engagemanget att förändras från stridande trupp till stödjande säkerhetsinsatser. Detta kommer att innebära en successiv anpassning av det svenska militära bidraget, i syfte att tillhandhålla sådant stöd till de afghanska säkerhetsstyrkorna (ANSF) som efterfrågas i takt med att säkerhetsstyrkornas egen förmåga utvecklas. Det svenska bidraget planeras bestå av bl.a. chef, stab och förband. Bidraget kommer att ha som huvudsaklig uppgift att stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna, i syfte att möjliggöra en successiv överlämning av säkerhetsansvaret från ISAF till de afghanska myndigheterna i enlighet med den afghanska regeringens målsättningar. kommer stödet till ANSF framförallt bestå av bl.a. så kallat förmågestöd, det vill säga stöd vid planering och genomförande av ANSF:s olika operationer. Det svenska bidraget kommer även fortsatt inkludera utbildnings- och samverkansgrupper (OMLT) samt instruktörer vid olika utbildningscentrum (stabs- och funktions- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 skolor) som stöd till handledning, utbildning och uppbyggnad av de afghanska säkerhetsstyrkorna. Det är Försvarsmaktens ansvar att löpande anpassa bidraget till rådande förhållanden. engagemang i kommer successivt att få ökat civilt fokus. I enlighet med överenskomna riktlinjer mellan den afghanska regeringen och det internationella samfundet ska de regionala enheterna för säkerhet och återuppbyggnad (PRT) fasas ut, i takt med att säkerhetsansvaret överlämnas från ISAF till de afghanska myndigheterna. Den regionala enhet för säkerhet och återuppbyggnad som ansvarar för i Mazar-e-Sharif i norra (PRT MeS) kommer därför att ersättas av en ny struktur, för vilken en civil ledning kommer att etableras. Regeringen avser att förelägga förslag om fortsatt svenskt deltagande i ISAF. Regeringen har beräknat medel under anslaget 1:2 Fredsfrämjande förbandsinsatser för insatsen. Försvarsmakten har genomfört och fortsatt utvecklat stöd och försvarsrelaterad verksamhet inom området säkerhetssektorreform (SSR). Stödet har bestått av erfarenhetsutbyten, kunskapsöverföring såsom utbildnings- och mentorsstöd, sekonderad personal till SSR-insatser och stöd till militär kapacitetsuppbyggnad inom ett flertal geografiska områden. Försvarsmakten har koordinerat delar av det svenska försvarsrelaterade SSR-stödet med de nordiska och baltiska länderna. Genomförd FOI-analys av SSR-verksamhet och kapacitetsuppbyggnadsstöd utgör en god grund för fortsatt arbete. Tillsammans med en omvälvande omvärldsutveckling framstår ett ökat behov av att genomföra och stödja SSR och kapacitetsuppbyggnad inom internationell kris-, och konflikthantering. Regeringen anser att erfarenheterna är betydelsefulla för den framtida inriktningen av försvarsrelaterad SSR-verksamhet. förbrukades från anslaget 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. SSR-stöd och kapacitetsuppbyggande verksamhet bör vara långsiktig för att uppnå önskad effekt. planeras det försvarsrelaterade stödet till säkerhetssektorreform (SSR) och militär kapacitetsuppbyggnad att fortsätta genom insatser i bl.a. , , , (stöd till östafrikanska fredsstyrkan), (stöd till utbildning av den somaliska regeringens säkerhetsstyrkor) och på västra . Regeringen ser positivt på ett fortsatt försvarsrelaterat SSR- och kapacitetsuppbyggnadsstöd. och mellan berörda myndigheter sker ett departements- och myndighetsöverskridande samarbete i SSR-frågor. är ordförande för att leda det gemensamma arbetet med SSR-stöd inom det s.k. nordisk-baltiska initiativet. Regeringen redovisade i skrivelsen 2010/11:27 Redogörelse för svenskt deltagande i den nordiska stridsgruppen sin samlade bedömning av arbetet med att utveckla den nordiska stridsgruppen (NBG11). Förberedelsearbetet med den av ledda nordiska stridsgruppen fortskred . genomfördes ett flertal övningar med den nordiska stridsgruppen med positiva resultat där Försvarsmakten tillsammans med övriga länders försvarsmakter tydligt visade på en hög förmåga att samverka under svåra och komplicerade förhållanden. informerades EU om att den nordiska stridsgruppen var redo för beredskap utan några förbehåll och inleddes stridsgruppens beredskapsperiod. Regeringens bedömning är att väl kunnat motsvara de åtaganden som det innebär att vara ledarnation för en EU-stridsgrupp. Regeringens förslag: Den nordiska stridsgruppen ställs till EU:s förfogande för en ny beredskapsperiod med som ramansvarig nation. Regeringens bedömning: ska bidra inom ramen för den EU-stridsgrupp som står i beredskap med som ramansvarig nation. Skälen för regeringens förslag: Genom vår medverkan och vårt ledarskap i EU:s stridsgrupper tar ansvar för fred och säkerhet i och utanför vårt närområde. Stridsgruppernas snabbinsatsförmåga bidrar till EU:s möjligheter att hantera kriser, och stärker EU som global utrikes- och säkerhetspolitisk aktör. Den nordiska stridsgruppen bidrar till att stärka det nordiska samarbetet. EU:s stridsgrupper är ett av flera viktiga instrument i EU:s krishanteringsförmåga, och utgör det instrument som snabbast kan användas vid ett hastigt uppkommet behov. Till följd av den reformering av insatsorganisationen som pågår kommer att framöver ha väsentligt bättre förutsättningar än tidigare att bidra med förband i hög beredskap på det sätt som deltagande i EU:s stridsgrupper förutsätter. Uppbyggnaden av stående och kontrakterade förband innebär att ordinarie förband ur insatsorganisationen kommer att vara tillgängliga och användbara för detta slags beredskapsuppgifter, och det kommer inte att finnas behov av att som tidigare sätta upp särskilda förbandsenheter för dessa uppgifter. Mot denna bakgrund anser regeringen att även fortsatt bör bidra till EU:s stridsgrupper, i första hand genom att ställa den nordiska stridsgruppen till EU:s förfogande med som ramansvarig nation. I likhet med vad regeringen redovisade till i budgetpropositionen anser regeringen även att bör bidra till den stridsgrupp med som ramansvarig nation som kommer att stå i beredskap . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Enligt regeringens uppfattning bör de svenska bidragen till stridsgrupperna fortsättningsvis i regel bestå av ordinarie förband eller delar av förband ur insatsorganisationen. Det svenska bidraget till den nordiska stridsgruppen 2014 bör till sin huvuddel omfatta av en av manöverbataljonerna inom insatsorganisationen. I fråga om stridsgruppen med som ramansvarig nation 2013 anser regeringen att ett mindre svenskt bidrag bör utformas utifrån de resurser som finns tillgängliga inom insatsorganisationen. Regeringen bedömer att merkostnaderna för att ställa den nordiska stridsgruppen till EU:s förfogande kommer att uppgå till högst . Dessa merkostnader avser framförallt övningsverksamhet tillsammans med ingående förband från andra nationer. Övriga kostnader bedöms bestå av kostnader för ordinarie verksamhet. åtagande i EU:s stridsgrupper, avseende beredskap samt eventuella insatser, ska finansieras inom oförändrade anslagsramar. Mot bakgrund av den försvarspolitiska inriktning som beslutades av regering och riksdag 2009 har regeringen gett nya anvisningar för försvarsplaneringen, det vill säga inriktningen för nyttjande av Försvarsmakten i , i närområdet och utanför närområdet. , eller när behov uppstår, ger regeringen inriktningar avseende planering för insatser och beredskap. Försvarsplaneringen kommer att fortsatt utvecklas i syfte att lägga en allt bättre grund för nyttjandet av Försvarsmakten för insatser och beredskap. Försvarsmaktens arbete med försvarsplanering bör ske samordnat med myndigheter som har särskilt ansvar för krisberedskapen enligt förordningen (2006:942) om krisberedskap och höjd beredskap. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Verksamheten finansieras av anslagen 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap, 1:3 Materiel och anläggningar, 1:4 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar, 1:6 Totalförsvarets rekryteringsmyndighet samt 1:7 Officersutbildning m.m. Den insatsorganisation som funnits utgår i grunden från tidigare lägre krav på operativ förmåga och tillgänglighet i insatsorganisationen. Försvarsmakten har påbörjat arbetet med en ny insatsorganisation för att stegvis mot 2014 kunna möta de förändrade krav som ställs avseende bland annat tillgänglighet och användbarhet. har nya preliminära målsättningar för krigsförband samt planer för utveckling av insatsorganisation 2014 tagits fram, operativ planläggning har vidareutvecklats och mobiliseringsplanering har påbörjats. Inom ramen för arbetet med insatsorganisation 2014 pågår en översyn av balansen mellan behov och tillgång på materiel. Rekrytering och anställning av soldater och sjömän har påbörjats. Vidare har insatsorganisationens användbarhet ökat genom att Försvarsmakten infört internationell tjänstgöringsskyldighet för anställd personal. Övningsverksamheten har ökat jämfört med föregående år och återtagning av vissa förmågor har påbörjats. Försvarsmakten har , genom förberedelserna inför beredskapsperioden för nordiska stridsgruppen , ökat förmågan att upprätthålla snabbinsatsberedskap motsvarande ramnationsansvaret i Europeiska unionens stridsgruppskoncept. Försvarsmakten har fortsatt att utveckla sin förmåga, för att ha kapacitet att över tiden hålla cirka 2 000 personer ur insatsorganisationen insatta, nationellt och internationellt samt att kontinuerligt delta i upp till fyra förbandsinsatser varav minst en ska kunna vara av bataljonsstridsgruppsstorlek. Utvecklingen av förmågan sker utifrån att insatser ska genomföras med förband ur insatsorganisationen eller delar av dessa. Försvarsmakten har huvudsakligen uppfyllt ställda krav och målsättningar för utbildnings-, övnings- och insatsverksamheten. De begränsningar som funnits i produktionen har främst berott på försenade materielleveranser. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Regeringens bedömning: bör i huvudsak bestå av följande förband 2012 och 2014. It-försvarsförband med FM CERT 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Förklaring till tabellen: Tabellen visar för varje förbandstyp hur många förband som ska ingå i insatsorganisationen. 1)Utvecklas till 4 mekaniserade manöverbataljoner, 2 lätta mekaniserade manöverbataljoner och 3 stridsvagnskompanier 2)Utvecklas till lätt manöverbataljon 3)Utvecklas till en manöverbataljon med amfibisk förmåga 4)Transport- och specialflygenhet utvecklas ur Ledningsflyggrupp ASC 890, transportflygdivision TP 84, central transportflygdivision samt signalspaningsflygdivision S102B som avvecklas. Skälen för regeringens bedömning: har godkänt inriktningen för insatsorganisationens utformning, vilken ska intas till 2014 (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292. De förändringar som redovisas avseende transport- och specialflygenhet kommenteras under flygstridskrafter nedan. fortsätter utvecklingen av en användbar och tillgänglig insatsorganisation som kontinuerligt har beredskap för och förmåga att genomföra insatser. Krigsplacering av materiel och fortsatt bemanning är prioriterat i syfte att förbanden i huvudsak ska kunna vara organiserade i insatsorganisation 2014 . Försvarsplaneringen kommer att fortsatt utvecklas i syfte att lägga en allt bättre grund för nyttjandet av Försvarsmakten för insatser och beredskap. bör huvuddelen av marin- och flygstridskrafterna samt hemvärnsförband vara bemannade med anställd eller kontrakterad personal samt personal med hemvärnsavtal och uppfylla beredskapskrav enligt den försvarspolitiska inriktningen. förmåga ökas efterhand i och med genomförd övningsverksamhet. Krigsförbandsövningar för kontrakterade förband ska Tillgängligheten hos förbanden i insatsorganisationen kommer med det att stegvis öka. Insatser och beredskap ska i huvudsak genomföras av ordinarie förband inom insatsorganisationen eller delar av dessa förband. Försvarsmakten ska värdera och redovisa den samlade operativa förmågan och läget i övrigt i insatsorganisationen utifrån ställda uppgifter och gällande operativ planering. Värdering ska ske på förbandsnivå, taktisk nivå, operativ nivå och militärstrategisk nivå. I och med att insatsorganisationen vidmakthåller och utvecklar förmågan vid de stående och kontrakterade förbanden bör övrig verksamhet inom grundorganisationen efterhand rationaliseras och effektiviseras. Försvarsmaktens övergång till insatsorganisation 2014 sker successivt genom att befintlig materiel och personal kvarstår fram till dess att förbanden i den nya organisationen Regeringens utgångspunkt är att samtliga förband i insatsorganisationen samt förbandsreserven vid varje givet tillfälle ska vara uppfyllda i fråga om krigsplacerad personal. En personalreserv med krigsplacerad personal ska finnas. Utgående från förbandets uppgifter, beredskap och planerade insatser bör personal- och materieluppfyllnad samordnas med utbildning och övning för att förbanden efterhand ska bli användbara och tillgängliga. Särskild vikt bör läggas vid att organisera stridsgrupper, där fördefinierade förband ur samtliga stridskrafter ska kunna ingå. Vid en insats deltar de delar som erfordras i en behovssammansatt stridsgrupp. Beredskapssystemet kommer fortsatt att utvecklas i enlighet med regeringens inriktningsbeslut för och den förändrade insatsorganisationen. De stående och kontrakterade förbanden ska normalt ha en beredskap som understiger . I takt med att förbanden i den nya insatsorganisationen kan beredskapskraven ytterligare ökas för de förband eller delar av förband som är kompletta i fråga om personal och materiel. förband måste vara snabbt gripbara vid krig, krigsfara eller andra utomordentliga förhållanden. Därför bör huvuddelen av insatsorganisationens förband vara tillgängliga efter beslut om höjd beredskap enligt 3 § lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Inget förband bör vid ett sådant beslut ha en beredskapstid som överstiger . har följande ledningsförband vidmakthållits: ett högkvarter med stabsförband, ett rörligt operativ ledningsförband (FHQ) med stabsförband, ett IT-försvarsförband med Computer Emergency Response Team (CERT), en taktisk sambandsbataljon, ett telenät- och markteleförband (FMTM). 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 pågick utveckling av en pluton för informationsoperationer (psyops), en ledningsplatsbataljon samt utveckling mot ett sammanslaget specialförband. Prioriterad verksamhet som utbildningar och annat stöd till utlandsstyrkan samt beredskap har genomförts utan begränsningar. Brist på effektbestämmande materiel och personella vakanser har lett till omplanering i syfte att nå de uppsatta utbildningsmålen. Ledningsförband har bland annat genomfört en omfattande övningsserie. Delar av förbanden har deltagit i, eller lämnat stöd till, både nationella och internationella insatser. Inom utvecklingsverksamheten har bland annat en systemlösning inom ledningsområdet för insatsorganisation 2014 tagits fram. Vidare har () införts vid Högkvarteret och arbetet med att byta ledningssystem för det svenska förbandsbidraget till ISAF påbörjats. Inriktningen för ledningsfunktionen har i stort följts. Regeringens bedömning är att läget inom ledningsförbanden utifrån de beslutade beredskapskraven är godtagbart. har regeringen fattat beslut om följande anskaffningar: utveckling och anskaffning av materiel till telekrigsbataljonen, anskaffning av materiel till IT- försvarsförbandet, anskaffning av kommunikationsnod steg 1, anskaffning av taktiska datalänkar (Länk 16), omsättning av markinfrastruktur för stridsledning av flygförband samt anskaffning av Igenkänningssystem ny Följande större materielleveranser har mottagits : kortvågsradio vilket tillför förbanden bättre datakapacitet på kortvåg och möjliggör förmåga till att följa egna förband, bärbara fältdatorer, inklusive monteringssatser för fordon, vilket 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 möjliggör förmåga till att följa egna förband, kryptoapparater samt telefonkrypton med tillhörande bordsadaptrar, terminaler för kommunikation med det taktisk datalänksystemet Länk 16 vilket i första hand kommer att användas för stridsledning av Gripensystemet. Länk 16 utgör en förutsättning för interoperabilitet med andra nationer samt nyproducerade kartor över PRT Mazar- e-Sharif. Ledningsområdet ska vara dimensionerat efter armé-, marin- och flygstridskrafternas ledningsbehov. Samtliga förband i insatsorganisationen bör ha tillräcklig ledningsförmåga avseende ledning för att kunna utföra tilldelade uppgifter. Resurser som tidigare avsatts för konceptutveckling och långsiktig teknikutveckling ska istället användas för att säkerställa att samtliga krigsförband bemannats med utbildad personal, använder fungerande ledningsmetoder och tillförs tillräckligt med ledningsmateriel. Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) och operativ ledningsteknisk bataljon bör avvecklas och verksamheten slås samman till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemsförband (FMTIS). Detta bör dock ske efter att verksamhets- och organisationsförändringar som planeras ske i och med en mer sammanhållen förvarslogistik är genomförda. Regeringen beslutade om inriktning för Försvarsmaktens fortsatta arbete avseende gemensam lägesinformation (GLI) m.m. Myndigheten medges skapa en förmåga för att kunna fastställa och sprida GLI. Försvarsmaktens nuvarande bedömning är att myndigheten i så stor utsträckning som möjligt avser utnyttja befintliga funktioner, såsom sjö- och luftläge, med befintlig teknik för att fastställa lägesinformation. Försvarsmakten har dock behov av att upprätta vissa funktioner som exempelvis gemensam lägesinformation och markläge. Vidare kommer stridslednings- och luftbevakningsbataljonens verksamhet fortsatt att genomföras vid bland annat nu utnyttjade fortifikatoriskt skyddade anläggningar. Försvarsmaktens arbete att inrätta fyra regionala staber fortsätter. Staberna ska, under Högkvarteret, samordna den markterritoriella verksamheten. Staberna kommer också att överta de uppgifter som utförs av Högkvarterets säkerhets- och samverkanssektioner och insatsledning . Genom de regionala staberna utvecklas Försvarsmaktens förmåga att samverka med och lämna stöd till andra myndigheter. I sammanhanget bör också beaktas den pågående utredningen om den statliga regionala förvaltningen (Fi2009:07). Högkvarteret utvecklas för en effektivare militärstrategisk, operativ och taktisk ledning. Rörlig operativ ledning utvecklas och vidmakthålls. Ledningsplatsbataljonen utvecklas och vidmakthålls för att kunna betjäna olika typer av staber och insatser, både nationellt och internationellt. Omsättning och komplettering av fordon till bataljonen har påbörjats. Sambandsbataljonen vidmakthålls för att kunna stödja planerade och pågående insatser. Omsättning och komplettering av fordon till bataljonen har påbörjats. Nationell Underrättelseenhet (NUE) stödjer befälhavare för multinationella enheter, nationella förbandschefer och nationellt styrkebidrag med underrättelser. Krigsförbandet vidareutvecklas för att vara fullt operativt 2013.