prop · GY03115 · 2011-03-22 00:00:00 — a. att operatörerna, utan dröjsmål, till PTS ska rapportera störningar eller avbrott av betydande omfattning avseende elektroniska kommunikationsnät och elektroniska kommunikations- tjänster. PTS föreslås få befogenhet att förelägga operatörerna att infor- mera allmänheten om inträffade störningar eller avbrott. Användarna vinner på att störningar och avbrott hanteras på ett sätt som leder till att sådana händelser minskar i antal och omfattning. Detta kan också i längden bidra till att tilliten till elektroniska kommunikationer bibehålls eller ökar. Rapportering av driftsstörningar kan leda till bättre statistik över inträffade incidenter vilket kan leda till effektiva åtgärder för att minska antalet sådana incidenter. Rapporteringen kommer att leda till att tillsynsmyndigheten får ett bättre underlag att bygga sin tillsyn på vilket innebär att tillsynen mer effektivt kan riktas mot förekomsten av bristande säkerhetsrutiner. Bestämmelsen kommer att leda till ökade tillsynskostnader för PTS och ökade kost- nader för operatörerna som åläggs att rapportera om störningar och avbrott. Bedömningen är dock att dessa kostnadsökningar är begränsade eftersom det bara är störningar och avbrott av betydande omfattning som ska rapporteras. Enligt vår bedömning kommer konsekvenserna för aktö- rerna vad gäller incidentrapportering avseende driftsäkerhet inte att bli särskilt betungande för de organisationer som på något sätt redan han- terar denna typ av incidenter. Merparten av alla mellanstora och större aktörer har en hantering för incidentrapportering inom före- taget och även ut till sina kunder genom det frivilliga systemet GLU (gemensam lägesuppfattning). Mindre aktörer kan dock komma att på- verkas mer eftersom dessa i vissa fall helt saknar rutiner för incident- rapportering. Sammantaget bedöms detta emellertid uppvägas av nyttan av rapporteringen i ett större perspektiv. Vad gäller rapportering av s.k. integritetsincidenter finns det till skill- nad från vid driftsstörningar inte någon särskilt utvecklad erfarenhet av analys eller rapportering. Det finns inte heller något gemensamt verktyg för rapporteringen. Antalet fall av integritetsincidenter är uppskattnings- vis färre än antalet driftincidenter. Helt rutinmässiga händelser torde inte innebära några administrativa bördor. Rapporteringsskyldigheten kom- mer dock att innebära nya administrativa kostnader för marknadsaktö- rerna när det gäller rutiner för att upptäcka integritetsincidenter och den praktiska hanteringen av såväl rapportering till myndigheten som poten- tiellt rapportering till berörda kunder. Ur ett samhällsperspektiv torde dessa åtgärder på motsvarande sätt som för driftsstörningar konkret kunna leda till förbättrad säkerhet och tillit till elektroniska kommunika- tioner och allmänt bidra till ett ökad säkerhetsmedvetande hos operatörer och användare av tjänster för elektronisk kommunikation. Det ska i fortsättningen finnas ett krav på samtycke för all lagring och hämtning av information i terminalutrustning (till exempel datorer och mobiltelefoner). Syftet med ändringen är dock inte att försvåra använd- ningen av s.k. cookies eller liknande användning i ett legitimt syfte, utan bestämmelsen är inriktad mot mer integritetskränkande och illasinnad an- vändning, t.ex. i form av spionprogram eller andra tillämpningar där in- formation lagras eller hämtas utan att användaren vet om det. De kost- nader som vissa företag kan få av bestämmelsen bedöms sammantaget understiga värdet av det skydd som slutanvändarna, inklusive företag, får. Det kan dock anmärkas att de nya reglerna bara är tillämpbara inom EES, medan potentiella hot kan komma från hela världen. Vad de exakta konsekvenserna för användare och industri kommer att bli i fråga om cookies beror dock delvis på hur industrin själv väljer att efterleva bestämmelsen i och inte minst inom EU. Om det upp- står differentierade tekniska lösningar inom EU finns det risk att mark- naden fragmenteras ytterligare. Den lösning som väljs skulle också kun- na riskera att upplevas som betungande för användarna eller skapa onö- dig misstro hos användare kring normal användning av cookies. Denna händelseutveckling kan medföra ökade administrativa kostnader för industrin och riskerar att skapa handelshinder samt riskerar att minska tilliten hos användare till alla typer av tjänster på Internet. Aktörerna på marknaden kan i större utsträckning tydligare använda sig av nätsäkerhetsfrågor som en konkurrensfaktor när kunderna väljer mellan operatörer. De förändringar som införs bör kunna skapa större incitament för marknadsaktörerna att använda sig av säkerhets- och integritetsaspekter i marknadsföring och konkurrensen om slutkunderna. Förändringarna kan leda till ett bättre utbud av tjänster med olika nivåer såväl avseende driftsäkerhet som integritet, men också en sammantaget ökad medvetenhet och större krav från användarna i dessa frågor. Det föreslås att vid marknadsföring av informationssamhällets tjänster Prop. 2010/11:115 med elektronisk post ska mottagaren inte få uppmanas att besöka webb- platser vars marknadsföring strider mot angivna bestämmelser i mark- nadsföringslagen. Enligt dessa bestämmelser ska det av all marknads- föring tydligt framgå vem som svarar för marknadsföringen och att en näringsidkare inte får utelämna väsentlig information i marknadsföringen av sin egen eller någon annans näringsverksamhet. Detta är positivt för konsumenterna men reglerna bedöms få begränsad betydelse mot bak- grund av att allvarligare brott mot dessa regler utgör redan straffbelagt bedrägeri. Förslaget innebär att tvistlösningsförfarandet utökas till att gälla också tvister mellan en operatör och någon som drar nytta av en skyldighet i fråga om samtrafik eller andra former av tillträde som åligger operatören. Måltillströmningen till domstolarna pga. överklaganden av PTS beslut kan därmed komma att öka. Eftersom det inte går att se att ut- ökningen av tillämpningsområdet kommer att omfatta andra än tv- och radioprogramföretag bedöms ökningen dock bli begränsad. Det faktum att fler kan driva tvister ger en ökad rättssäkerhet och bidrar till att regleringen tillämpas på ett effektivt sätt, vilket är bra ur ett samhällsekonomiskt perspektiv och för marknadens funktionssätt. Förslagen i propositionen leder till att PTS får ett antal nya uppgifter. Myndighetens arbete inom de områden där kostnaderna kan väntas öka finansieras med årliga avgifter. Avgifterna tas ut av de företag som är anmälda och som bedriver verksamhet enligt LEK samt av de företag som har tillstånd att använda radiosändare eller nummer. ska motsvara myndighetens kostnader för dess verksamhet enligt lagen. Enligt förordningen (2003:767) om finansiering av Post- och tele- styrelsens verksamhet får avgiftsuttaget uppgå till högst , varav högst för anmäld verksam- het, för användning av radiosändare och för tillstånd att använda nummer. De nya reglerna kommer i huvudsak att röra dem som bedriver anmäl- Det finns ca 500 sådana företag. Avgiften uppgår till för de företag vars årsomsättning i den verksamhet som anmälan avser understiger . av de anmälda företagen hör till denna kategori. För övriga företag upp- går årsavgiften till av årsomsättningen. Enligt PTS preliminära beräkningar kommer de nya reglerna att med- föra en kostnadsökning för myndighetens verksamhet på 11,3 miljoner Förutom vad som angetts ovan om bl.a. resurser för SMP-bedöm- ningar, kommer enligt PTS bedömning myndighetens konsumentinrik- tade verksamhet att behöva förstärkas motsvarande en årsarbetskraft för att kunna hantera ytterligare tillsynsverksamhet. na består bl.a. av att säkerställa att personer med funktionsnedsättning har tillgång till motsvarande elektroniska kommunikationstjänster som flertalet andra slutanvändare har. De nya reglerna på området för konsumentskydd, inklusive utarbetan- det av nya föreskrifter, innebär i sin tur ett utökat tillsynsområde med till- hörande arbetsuppgifter. De ökade resurser som krävs hos PTS med anledning av de nya reg- lerna ska finansieras genom avgiftshöjningar. Anslagsfinansiering kom- mer således inte att ske. En följd av detta blir att operatörerna kommer att få ökade kostnader i motsvarande mån som avgifterna höjs. Eftersom av- gift tas ut som en andel av företagens omsättning kommer avgiftshöj- ningarna att fördelas proportionerligt på de anmälda företagen. Branschens sammanlagda årsomsättning varierar . Det är därför inte möjligt att närmare ange hur årsavgiften kommer att variera över tiden. Vad gäller konsekvenserna för de allmänna förvaltningsdomstolarna finns det anledning att utvärdera kostnadsutvecklingen när reformen varit i kraft . Domstolar ska kompenseras för annat än marginella kostnadsökningar till följd av förslagen. De utökade skyldigheterna enligt LEK kan också leda till att företagen behöver anpassa sin administration. Även detta kan i viss mån innebära ökade kostnader. Förslagen innebär som helhet att förutsättningarna för en harmoniserad tillämpning av för elektroniska kommunikationer ökar. En ökad harmonisering av regelverket innebär en minskad osäkerhet för företag som ska fatta investeringsbeslut och för användare av elektronis- ka kommunikationer inom EU. Detta bör leda till ökad användning av sådana tjänster, vilket kan väntas bidra till en förbättrad ekonomisk till- växt. De uppdaterade reglerna väntas sammantaget leda till en mer effektivt fungerande konkurrens och ökade incitament att göra investeringar för företagen inom området. Dessutom stärks konsumentskyddet och förut- sättningarna för personer med funktionsnedsättning att ta del av elektro- niska kommunikationstjänster. Tilliten till elektroniska kommunikationer som verktyg för handel och samhällstjänster förväntas öka till följd av det förstärkta skyddet för användare. Konsumenter som känner förtro- ende för marknaden vågar använda nya tekniker och göra aktiva val. Därigenom ökar även kundrörligheten, vilket är bra för konkurrensen. Enligt vår bedömning får förslagen som helhet positiva samhällsekono- miska effekter och de bidrar till att tilliten till elektroniska kommunika- tioner och i synnerhet Internet som verktyg för handel, kunskap och sam- hällstjänster ökar. Förslagen bedöms inte ha några effekter för den kommunala självsty- relsen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller möjligheterna att uppnå de integrations- politiska målen. Inte heller från miljösynpunkt har förslagen några direk- ta konsekvenser. Förslagen får sammantaget inte några ekonomiska kon- sekvenser som behöver finansieras i särskild ordning. Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om 1 kap. 7 § I lagen avses med abonnent: tjänster, abonnentupplysning: ändamål, allmänt kommunikationsnät: elektroniskt kommunikationsnät som helt eller hu- vudsakligen används för att tillhandahålla allmänt tillgängliga elektroniska kom- munikationstjänster och som stödjer informationsöverföring mellan nätanslut- ningspunkter, användare: kommunikationstjänst, elektronisk kommunikationstjänst: kommunikationsnät, elektroniskt kommunikationsnät: system för överföring och i tillämpliga fall ut- rustning för koppling eller dirigering samt passiva nätdelar och andra resurser som medger överföring av signaler, via tråd eller radiovågor, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överföringsmedier oberoende av vilken typ av infor- mation som överförs, lokaliseringsuppgift: uppgift som behandlas i ett elektroniskt kommunikations- nät eller av en elektronisk kommunikationstjänst och som visar den geografiska positionen för terminalutrustningen för en användare, nätanslutningspunkt: kommunikationsnät, nödsamtal: telefoni, operatör: installation, radioanläggning: radiovågor (radiomottagare), radiokommunikation: radiovågor, radiovågor: ledare, samtal: förbindelse för överföring av tal som medger tvåvägskommunikation, samtrafik: näten, skadlig störning: frekvenser, slutanvändare: kommunikationstjänster, telefonitjänst: elektronisk kommunikationstjänst som innebär möjlighet att ringa upp eller ta emot samtal via ett eller flera nummer inom en nationell eller tillhörande installation: anordning, funktion eller annat som har samband med en elektronisk kommunikationstjänst eller ett elektroniskt kommunikationsnät, och som möjliggör, stödjer eller kan stödja den tjänsten, eller tillhandahållande av tjänster via det nätet eller tjänsten, vertikalt integrerad operatör: handelsled. I paragrafen finns definitioner av vissa uttryck i lagen. motsvarigheter i artikel 2 i ramdirektivet, artikel 2 i tillträdesdirektivet, artikel 2 i direktivet om samhällsomfattande tjänster och artikel 2 i direk- tivet om integritet och elektronisk kommunikation. ringarna i direktiven är marknadsutvecklingen och den tekniska utveck- Vissa tvetydigheter har också konstaterats vid regelverkets ge- På samma sätt som vid införandet av lagen har vissa av definitionerna justerats för att de bättre ska stämma överens med befintliga författningar och svensk författningsskrivning i allmänhet (jfr prop. 2002/03:110 s. 356 f). Någon skillnad i sak är inte avsedd. Ledning vid tolkningen kan i förekommande fall hämtas från de bakomliggande EU-direktiven. Termen allmänt kommunikationsnät har förtydligats så att det anges att nätet ska stödja informationsöverföring mellan nätanslutningspunkter. Därmed blir den fysiska avgränsningen av ett sådant nät tydligare. Definitionen av allmänt telefonnät har slopats eftersom motsvarande definition har utmönstrats ur direktivet om samhällsomfattande tjänster och i övrigt inte används i lagen. I fråga om elektroniska kommunikationsnät har det lagts till att även passiva nätdelar, såsom s.k. svart fiber, omfattas. Härigenom klargörs att begreppet omfattar alla delar av nätet som är väsentliga för att överföring av signaler inom eller mellan nät över huvud taget ska kunna ske. Definitionen av lokaliseringsuppgift har ändrats så, att den även omfattar uppgifter som behandlas av en elektronisk kommunikations- tjänst. Definitionen av samtal har ändrats så, att kravet på realtidskommuni- kation har tagits bort. Det innebär att fler typer av röstöverföring, t.ex. över Internetprotokollet, omfattas. Vidare omfattas s.k. totalkonversa- tionstjänster och förmedlingstjänster för tal. I definitionen av telefonitjänst finns det inte längre något krav på att det ska vara tekniskt möjligt att ringa nödsamtal. Ändringen innebär att de typer av tjänster som tidigare föll utanför begreppet enbart på den grunden att det inte gick att ringa nödsamtal, i fortsättningen kommer att utgöra telefonitjänster. Hit hör framför allt vissa Internettelefonitjänster. Ändringen av vad som avses med tillhörande installation innebär att en anordning, funktion eller liknande som skulle kunna stödja en elektro- nisk kommunikationstjänst eller tillhandahållande av tjänster via ett elektroniskt kommunikationsnät eller tjänsten numera också omfattas av begreppet. Exempel på vad som kan vara tillhörande installationer är till- hörande tjänster såsom de definieras i ramdirektivet, bl.a. system för vill- korad tillgång, identitets- lokaliserings- och närvarotjänster. Vidare avses fysisk infrastruktur och andra faciliteter eller komponenter som bygg- nader, antenner, torn och andra stödkonstruktioner, ledningar, rör, mas- ter, inspektionsbrunnar och kopplingsskåp. Även kablar ingår enligt arti- kel 2 e i ramdirektivet i begreppet. Följaktligen har definitionen också justerats på ett sådant sätt att en tillhörande installation numera inte be- gränsas till sådant som inte utgör delar av den elektroniska kommunika- tionstjänsten eller kommunikationsnätet som den har samband med, var- igenom t.ex. nätdelar också ingår i definitionen. 3 kap. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om undantag från tillståndsplikt enligt 1 §. Därvid får det föreskrivas villkor om att den radioanläggning där sändaren ingår ska uppfylla bestämda tek- niska krav samt i övrigt sådana villkor som anges i 11 § första stycket 17 och 9 samt 11 a § 1, 2 och 4. Villkor som innebär en begränsning av vilka elektroniska kommunikationstjänster eller vilka tekniker som får användas får meddelas en- dast i de fall som anges i 11 § andra och tredje styckena. Undantag enligt första stycket får tidsbegränsas, varvid 12 § andra stycket har motsvarande tillämpning. Paragrafen har följdändrats med anledning av ändringarna i 3 kap. 11 §. Ändringen innebär att föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd att använda radiosändare får innehålla villkor som inte är teknik- eller Prop. 2010/11:115 tjänsteneutrala. En förutsättning för detta är dock att villkoren är fören- liga med kraven i 3 kap. 11 § andra och tredje styckena. 3 kap. 11 § Tillstånd att använda radiosändare får förenas med villkor om 1.det frekvensutrymme som tillståndet avser, 2.vilken eller vilka elektroniska kommunikationstjänster eller slag av elektro- niska kommunikationsnät eller tekniker som tillståndet avser, 3.täckning och utbyggnad inom landet, 4.det geografiska område som tillståndet avser, 5.skyldighet för sökanden att dela frekvensutrymme med annan, 6.sådant som i enlighet med beslut om en harmoniserad användning av radio- frekvenser ska uppställas som villkor när den som ska tilldelas radiofrekvens har utsetts i enlighet med internationella avtal eller bestämmelser antagna med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, 7.skyldigheter som följer av tillämpliga internationella avtal i fråga om användning av frekvenser, 8.åtaganden som har gjorts i samband med beviljande av tillstånd enligt 8 §, 9.tekniska krav och annat som krävs för att säkerställa ett faktiskt och effektivt frekvensutnyttjande. Villkor enligt första stycket som innebär en begränsning av vilka elektroniska kommunikationstjänster eller vilka tekniker som får användas, får meddelas endast om det krävs för att 1.undvika skadlig störning, 2.säkerställa ett effektivt frekvensutnyttjande, 3.skydda människors liv eller hälsa, 4.tillgodose det allmännas intresse av att vissa elektroniska kommunikations- tjänster finns tillgängliga i vissa delar av landet, eller 5.tillgodose det allmännas intresse av att främja tillhandahållandet av radio- och tv-tjänster för vilka tillstånd meddelats enligt annan lag. Villkor som innebär att endast en viss elektronisk kommunikationstjänst får tillhandahållas, får meddelas endast om det krävs för att säkerställa verksamhet som bedrivs i syfte att skydda människors liv eller hälsa, eller om det annars finns synnerliga skäl för det med hänsyn till ett allmänt intresse. Genom ändringarna i paragrafen, som behandlas i avsnitt 5.1, genomförs artikel 9.3 och 9.4 i ramdirektivet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Utgångspunkten är att tillstånd ska vara teknik- och tjänsteneutrala. situationer där undantag från denna huvudregel får göras finns i punkt- uppställningen i det nya andra stycket. Uttrycket att villkoren ska inne- bära begränsningar medför att bestämmelsen inte endast omfattar villkor enligt första stycket som direkt anger vilka slag av tjänster eller tekniker som får användas. Varje begränsning i tillståndet som i praktiken ute- sluter användningen av vissa tjänster eller tekniker måste ha stöd i någon av punkterna i andra stycket. Syftet är att de villkor som meddelas ska vara så lite ingripande som möjligt. Villkor som syftar till att undvika skadlig störning kan särskilt avse be- stämmelser om maximala effektnivåer eller tekniska krav, s.k. spektrum- masker, som anger hur mycket utsändning en tillståndshavare får åstad- komma på angränsande frekvensband respektive hur mycket inkomman- de utsändningar som denne får acceptera från angränsande användare. Med stöd av denna punkt kan villkor exempelvis beslutas för att fullgöra skyldigheter enligt det internationella radioreglementet i syfte att undvika skadlig störning på radiotrafik i andra länder. Villkor för att säkerställa ett effektivt frekvensutnyttjande kan behövas av utrymmesskäl. Syftet med sådana villkor är att möjliggöra eller under- lätta samexistens mellan olika användningar eller användare i ett fre- kvensutrymme för att så många tillståndshavare som möjligt ska få plats. Det kan t.ex. handla om att möjliggöra delad användning av frekvenser. Det kan då behöva införas begränsningar av vilka tjänster som kan före- komma i ett frekvensutrymme av hänsyn till andra användare i samma eller ett angränsande frekvensutrymme. Sådan samexistens kan uppnås genom användning av spektrummasker eller genom uteslutning eller specificering av vilka tjänster som får användas. Villkor till skydd för människors liv eller hälsa kan avse t.ex. be- stämmelser om effektnivåer för att i förekommande fall skydda allmän- heten, men också bestämmelser som behövs för att skydda förekomsten av eller kunna införa olika slag av larmsystem i samhället. Villkor för att skydda det allmännas intresse av att vissa slag av elek- troniska kommunikationstjänster finns tillgängliga i vissa delar av landet kan avse t.ex. att införa täckningsvillkor för att möjliggöra en viss geo- grafisk täckning, nationellt eller regionalt, av en viss tjänst, såsom en telefonitjänst. Syftet är att säkerställa att tjänster tillhandahålls även på platser där det annars inte är kommersiellt lönsamt att bygga ut nät. Be- stämmelsen omfattar endast villkor om vilken eller vilka tjänster som ska tillhandahållas. Möjligheten att ange krav på täckning eller utbyggnad följer av första stycket 3. Villkor för att tillgodose det allmännas intresse av att främja tillhanda- hållande av radio- och tv-tjänster för vilka tillstånd meddelats enligt annan lag syftar t.ex. till att skydda verksamhet som fått tillstånd enligt 4 kap. 2 § eller 10 kap. 1 § radio- och tv-lagen (2010:696). Bestämmelsen i tredje stycket tar sikte på de fall där endast en viss an- vändning är tillåten. Liksom i de situationer som anges i andra stycket är det innebörden av villkoret som är avgörande. Det är alltså tillräckligt att tillståndet är utformat på sådant sätt att innebörden är att endast en viss tjänst kan komma i fråga, även om detta inte uttryckligen anges. Bestämmelsens första led tar framför allt sikte på användningen av det s.k. Rakelsystemet eller motsvarande system för kommunikation mellan statliga myndigheter, landsting, kommuner och kommersiella aktörer som har ansvar för allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Det andra ledet i bestämmelsen tar sikte på de fall när det av andra skäl finns behov av villkor om en viss exklusiv användning i ett visst fre- kvensband. Denna möjlighet är avsedd att tillämpas restriktivt och endast i sådana undantagssituationer där det finns starka skäl för det. 3 kap. 12 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till fysiska eller juridiska personer att anordna prov och utfärda bevis om att före- skrivna kompetenskrav för användning av amatörradiosändare är uppfyllda samt att tilldela anropssignaler för sådan användning. Ett beslut om överlämnande enligt första stycket får återkallas, om anordnaren Prop. 2010/11:115 eller utfärdaren anordnar prov, utfärdar bevis eller tilldelar anropssignaler i strid med gällande föreskrifter eller på annat sätt visar sig olämplig att fullgöra uppgiften. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Enligt första stycket får uppgiften att anordna prov och utfärda bevis för s.k. amatörradiocertifikat samt att tilldela anropssignaler för amatör- radioanvändning överlåtas till en eller flera fysiska eller juridiska per- soner som bedöms lämpliga att utföra uppgiften. I andra stycket anges att ett beslut om överlämnande till en fysisk eller juridisk person kan återkallas om det skulle visa sig att den som har fått i uppgift att anordna prov, utfärda amatörradiocertifikat eller tilldela an-