prop · GY03112 · 2011-04-13 00:00:00 — De skyldigheter som följer av artikel 8.3 d)f) samt artikel 8.4 i de delar som gäller registerföring enligt artikel 8.3 a) och d)f) bör därför under alla omständigheter genomföras genom att en ny paragraf införs i KML, eftersom dessa skyldigheter inte torde omfattas av nuvarande svensk rätt. Även om det i och för sig är möjligt att de skyldigheter som följer av artikel 8.3 a)c) samt artikel 8.4 i de delar som gäller registerföring enligt artikel 8.3 b) och c) redan omfattas av gällande svensk rätt (KML, KMF eller bokföringslagen) är det inte helt klart att så För att det inte bör råda något tvivel om att fullt ut genomför direktivet bör därför även dessa skyldigheter framgå av den föreslagna nya bestämmelsen i KML. Utredaren har föreslagit att den registerskyldige bör bevara de uppgifter som anges i artikel 8.3 fram till och med det tionde året efter utgången av det kalenderår då räkenskapsåret avslutades. Detta motsvarar enligt utredaren den tid som föreskrivs i bokföringslagen. samt anser i och för sig att det är bra att utredaren går längre än direktivets miniminivå och i stället föreslår registerföringsplikt . De anser dock med hänsyn till att vapenaffärer handlar om åtaganden som spänner över en mycket att det hade varit bäst att inte tidsbegränsa registerföringen. Regeringen anser att tidsperioden för bevarande av uppgifter bör bestämmas till . Skälet är att direktivet i artikel 8.4 föreskriver att medlemsstaterna ska säkerställa att leverantörerna bevarar de register som avses i artikel 8.3 under åtminstone som fastställs i den relevanta medlemsstatens nationella lagstiftning om krav för bevarande av register för ekonomiska aktörer. Tidsperioden för bevarande av handlingar enligt bokföringslagen är , efter en lagändring som trädde i kraft (SFS 2010:1514), nämligen i stället . Enligt regeringens bedömning kan det dock inte uteslutas att det finns andra bestämmelser som anger längre bevarandetid för vissa av de uppgifter som omfattas av artikel 8.3. I den nya paragrafen bör det därför utöver skyldigheten att bevara handlingar och uppgifter föreskrivas att dessa bör bevaras den som för vissa handlingar eller uppgifter kan vara föreskriven i lag eller annan författning. samt anser att registren enligt artiklarna 8.3 och 8.4 bör finnas tillgängliga hos ISP. Regeringen konstaterar att artikel 8.4 föreskriver att medlems- staterna ska säkerställa att leverantörerna bevarar de register som avses i punkten 3 och att registren på begäran ska visas upp för de behöriga myndigheterna i den medlemsstat från vars territorium leverantören överförde de försvarsrelaterade produkterna. Direktivet ställer därmed inga krav på att registren i sig ska finnas hos den behöriga myndigheten. Regeringen anser därför att detta inte heller bör vara fallet. Direktivet föreskriver dock att den registerskyldige på begäran ska visa upp uppgifterna för de behöriga myndigheterna. En sådan rätt har redan ISP genom 20 § KML, som föreskriver att den som har tillstånd enligt 3 eller 4 § efter anmodan av ISP ska lämna de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen samt lämna inspektionen tillträde till de lokaler där verksamheten bedrivs. Inspektionen har rätt att anlita biträde från andra statliga myndigheter i sin tillsyn. samt anser också att det är olyckligt att utredaren stannar vid att föreslå registerföringsskyldighet endast vid överföring inom EU. Att reglera detta även i förhållande till export utanför EU skulle enligt samt nämligen utgöra ett viktigt steg för att motverka risker för otillåten avledning eller vidareexport av krigsmateriel. Regeringen konstaterar att direktivet endast gäller överföring av krigsmateriel eller lämnande av tekniskt bistånd inom EES. Enligt regeringens bedömning är den omfattande registerföringsskyldighet som föreskrivs i direktivet i viss mån en följd av det faktum att direktivet förutses leda till att individuella förhandskontroller successivt byts ut mot generella efterhandskontroller i den medlemsstat där krigsmaterielen eller det tekniska biståndet har sitt ursprung (jfr skäl 29 i direktivets ingress). Av detta skäl är det enligt regeringens bedömning också naturligt att registerföringsskyldigheten är något mer omfattande för sådan överföring av krigsmateriel eller tekniskt bistånd som sker inom EES än för sådan export som sker utanför EES. Regeringen vill understryka att dagens registerföringsskyldighet och uppgiftsskyldighet till ISP inte på något sätt är undermålig. Som angetts ovan under rubriken anger 4 kap. 1 § bokföringslagen vad bokföringsskyldigheten innefattar och innebär långtgående skyldigheter att bokföra affärshändelser och att spara underlag. I 21 § KMF, finns vidare krav på att alla som har tillverknings- eller tillhandahållande- tillstånd till ISP ska ge in deklarationer som redovisar materielens slag, kvantitet och fakturerade värde. När det särskilt gäller utförselsituationer ska deklarationen även innehålla uppgift om tillståndet och slutligt mottagarland. Enligt 22 § KMF ska deklarationerna lämnas halvårsvis av företag med tillverkningstillstånd och helårsvis av företag med tillhandahållandetillstånd. Att utöka registerföringsskyldigheten till att gälla även vid sådan export som inte omfattas av direktivets bestämmelser är därför enligt regeringens bedömning inte påkallat. Regeringens förslag: En mottagare av krigsmateriel eller tekniskt bistånd här i landet ska efter ansökan få certifieras. En beviljad certifiering ger en mottagare rätt att ta emot krigsmateriel eller tekniskt bistånd som överförs till från ett EES-land enligt ett generellt överföringstillstånd som har offentliggjorts av ett EES-land. ska pröva frågor om certifiering. Ärenden om certifiering ska inte kunna överlämnas till regeringens prövning. Regeringen ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka villkor som en certifiering får förenas med och vilken giltighetstid som ska gälla vid en certifiering. En certifiering får beviljas om sökanden anses tillförlitlig. Vid bedömningen av tillförlitligheten ska särskilt beakta sökandens förmåga att följa villkor i ett överföringstillstånd som innebär begränsningar av export av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd till ett land utanför EES. Regeringen ges bemyndigande att meddela föreskrifter om kriterier för bedömning av tillförlitligheten vid prövning av certifiering. Ett certifikat ska godtas i om det har utfärdats i ett annat land inom EES i enlighet med bestämmelserna i direktiv /43/EG. En certifiering ska, om vissa i lagen angivna förutsättningar föreligger, kunna återkallas slutligt eller . Den som är certifierad ska efter begäran av lämna de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen. Inspektionen har rätt att få tillträde till de lokaler där verksamheten bedrivs och att anlita biträde från andra statliga myndigheter i sin tillsyn. Regeringens bedömning: bör genom kungörelse i Post- och och på sin elektroniska hemsida offentliggöra mottagare som har certifierats enligt lagen om krigsmateriel. Inspektionen bör vidare, antingen genom kungörelse i Post- och eller på sin elektroniska hemsida, föra en förteckning över certifierade mottagare. Promemorians förslag och bedömning: Motsvarar i princip regeringens förslag. Promemorian föreslår dock att regeringen ges bemyndigande att meddela föreskrifter om certifieringen samt att i stort sett samtliga bestämmelser som rör certifiering, utom den som föreskriver att certifikat som har utfärdats med stöd av direktiv /43/EG inom andra medlemsstater i EU ska godkännas här i landet, bör införas i KMF. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget i stort eller har inget att erinra. har påpekat att även om det av konstitutionella skäl är nödvändigt att offentliggöra certifierade mottagare i POIT har detta dock den begränsningen att de som söker information om certifierade mottagare inte i första hand är svenska fysiska eller juridiska personer utan utländska rättssubjekt. Dessa är kanske inte bekanta med det svenska kungörelseförfarandet. En publicering på ISP:s hemsida är därför nödvändigt utöver den publicering som avses genomföras på EU-nivå. Skälen för regeringens förslag och bedömning Artikel 9 innehåller ramverket till det certifieringsförfarande som ska möjliggöra för mottagare av krigsmateriel och av tekniskt bistånd att komma i fråga för leveranser som omfattas av ett generellt tillstånd. Medlemsstaterna och kommissionen samråder härutöver angående de närmare förutsättningarna för certifiering och utformningen av själva certifikaten. För räkning deltar ISP i detta samråd. Kommissionen har, baserat på detta arbete, antagit rekommendationer om certifiering av försvarsindustriföretag (Kommissionens rekommendation av den om certifiering av försvarsindustriföretag enligt artikel 9 i och rådets direktiv /43/EG om förenkling av villkoren för överföring av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen). Utredaren föreslår att regeringen ges bemyndigande att meddela föreskrifter om certifieringen samt att i stort sett samtliga bestämmelser som rör certifiering, utom den som föreskriver att certifikat som har utfärdats med stöd av direktiv /43/EG inom andra medlemsstater i EU ska godkännas här i landet, bör införas i KMF. Regeringen gör delvis en annan bedömning. Visserligen bör regeringen få ganska omfattande bemyndiganden att meddela föreskrifter om certifieringen. De grundläggande bestämmelserna om certifieringen bör dock framgå i lag. Gällande rätt Prop. I finns ingen reglering när det gäller certifiering av juridiska eller fysiska personer som ägnar sig åt verksamhet som omfattas av KML:s tillämpningsområde. Frågan om certifiering av mottagare här i landet som tar emot krigsmateriel eller tekniskt bistånd från en leverantör inom EES sammanhänger till viss del med frågan om införselkrav när det gäller sådan materiel eller sådant tekniskt bistånd. Som utvecklats i avsnitt 5.1.2 under rubriken 4.1 finns inget krav på tillstånd enligt KML för att föra in krigsmateriel eller tekniskt bistånd till . Det innebär att en mottagare här i landet av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd inte behöver något tillstånd enligt krigsmateriellagstiftningen för att föra in sådan materiel eller sådant tekniskt bistånd. I punkten 1 anges att medlemsstaterna ska utse behöriga myndigheter för certifiering av mottagare som är etablerade på deras territorium av försvarsrelaterade produkter enligt överföringstillstånd som offentliggjorts av andra medlemsstater enligt artikel 5.2.b. Regeringen gör, liksom utredaren, bedömningen att ISP bör pröva frågor Med hänsyn till att regeringen anser att de grundläggande bestämmelserna om certifiering bör framgå i lag, bör detta därför framgå av 1 a § KML, som reglerar vilka frågor som ISP prövar enligt lagen. Av paragrafens andra stycke framgår att ISP med eget yttrade ska lämna över ett ärende till regeringens prövning, om ärendet har principiell betydelse eller annars är av särskild vikt. framgår nedan under artikel 9.2 och som utvecklas ytterligare i avsnitt 5.1.7 skiljer sig bedömningsgrunderna när det gäller beviljande av certifiering som är inriktade på den enskildes tillförlitlighet avsevärt från övriga frågor som ISP prövar enligt KML, där ingen hänsyn alls tas till omständigheter som rör den enskilde. Enligt 1 § andra stycket KML får tillstånd nämligen lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot Frågor om beviljande eller vägran av certifiering är inte av sådan politisk art att de är lämpliga för regeringen att pröva. därför framgå av 1 a § KML att bestämmelsen om överlämnande av ärenden till regeringens prövning inte ska gälla ärenden om certifiering. En definition av begreppet certifiering bör införas i 2 § KML. definitionen bör framgå vilken rätt som en certifiering ger en i etablerad mottagare, nämligen att i motta krigsmateriel eller tekniskt bistånd, som överförs till från ett annat land inom EES enligt ett generellt tillstånd till överföring inom EES vilket har offentliggjorts av ett annat land inom EES. Det bör införas ett nytt kapitel i KML som behandlar frågor om Prop. 2010/11:112 certifiering. Av den inledande paragrafen i kapitlet bör framgå att en i etablerad mottagare av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd efter ansökan får certifieras. Regeringen bör ges bemyndigande att meddela föreskrifter om förfarandet vid en certifiering. Ett sådant bemyndigande möjliggör för regeringen att meddela föreskrifter om t.ex. vilka uppgifter som en ansökan om certifiering ska innehålla. Av punkten 2 följer att certifieringen ska fastställa mottagarföretagets tillförlitlighet, särskilt vad avser dess förmåga att iaktta exportrestriktioner för försvarsrelaterade produkter som mottagits från en annan medlemsstat med stöd av ett överföringstillstånd. Vidare anges att mottagarföretagets tillförlitlighet ska bedömas enligt följande kriterier. a) Dokumenterad erfarenhet av försvarsverksamhet, där särskild hänsyn tas till företagets uppgifter om överensstämmelse med exportrestriktioner, domstolsbeslut på området, tillstånd att tillverka eller sälja försvarsrelaterade produkter samt genom anlitande av erfaren ledningspersonal. b) Relevant industriverksamhet på området för försvarsrelaterade produkter i gemenskapen, särskilt förmåga att integrera system och delsystem. c) Utnämning av en chefstjänsteman som personligt ansvarig för överföring och export. d) Ett skriftligt åtagande från företaget, undertecknat av den chefstjänsteman som avses i led c, om att det kommer att vidta alla nödvändiga åtgärder för att följa och garantera efterlevnaden av de specifika villkoren för slutanvändning och export till tredje land av varje mottagen komponent eller produkt. e) Ett skriftligt åtagande från företaget, undertecknat av den chefstjänsteman som avses i led c, om att det skyndsamt ska lämna detaljerad information som svar på förfrågningar om slutanvändare eller slutanvändning av alla produkter som företaget exporterat, överfört eller mottagit från en annan medlemsstat med stöd av ett överföringstillstånd. f) En beskrivning, kontrasignerad av den chefstjänsteman som avses i led c, av det interna efterlevnadsprogrammet eller av företagets system för hantering av överföring och export. Denna beskrivning ska innehålla detaljer om de organisatoriska, mänskliga och tekniska resurser som avsatts för att hantera överföringar och export, ansvarskedjan i företaget, interna revisionsförfaranden, medvetandegörande och personalutbildning, fysiska och tekniska säkerhetsarrangemang, registerföring samt spårbarhet för överföringar och export. Regeringen gör bedömningen att det i en ny paragraf, 10 b §, i KML bör anges att certifiering får beviljas om sökanden anses tillförlitlig. Av paragrafen bör, i enlighet med Lagrådets förslag, framgå att vid bedömningen av tillförlitligheten ska Inspektionen för strategiska produkter särskilt beakta sökandens förmåga att efterleva ett villkor i ett Prop. 2010/11:112 överföringstillstånd, som innebär begränsningar av export av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd till ett land utanför EES. Regeringen bör ges bemyndigande att meddela föreskrifter om kriterier för bedömning av tillförlitligheten vid prövning av certifiering. Därigenom kan det som föreskrivs i artikel 9.2 a)f), inklusive vilka uppgifter som ett skriftligt åtagande och en beskrivning ska innehålla och vem som ska underteckna åtagandet och beskrivningen, genomföras i förordning. I punkten 3 anges vilken information certifikaten ska innehålla enligt följande. a) Namn på den behöriga myndighet som utfärdar certifikaten. b) Mottagarens namn och adress. c) En försäkran om att mottagaren uppfyller kriterierna i punkten 2. d) Utfärdandedatum och giltighetstid för certifikatet. Det föreskrivs att certifikatens giltighetstid inte i något fall får överskrida . Regeringen bör ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vilken giltighetstid som ska gälla vid en certifiering. Ett sådant bemyndigande bör lämpligen införas i den tidigare nämnda paragrafen, 10 a §, i KML. Punkten 3 kan därmed föreskrivas i förordning. Av punkten 4 följer att certifikat får innehålla ytterligare villkor om a) tillhandahållande av information som är nödvändig för kontroll av att de kriterier som avses i punkten 2 uppfylls, och b) tillfälligt upphävande eller återkallande av certifikatet. Regeringen bör ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka villkor som en certifiering får förenas med. Ett sådant bemyndigande bör lämpligen införas i den tidigare nämnda paragrafen, 10 a §, i KML. Punkten 4 kan därmed föreskrivas i förordning. I punkten 5 föreskrivs att de behöriga myndigheterna ska kontrollera att mottagaren uppfyller dels kriterierna i punkten 2, vilket ska ske minst , dels sådana villkor i certifikaten som föreskrivits med stöd av punkten 4. Punkten 5 rör de behöriga myndigheternas kontroll och tillsyn. ISP:s kontrollmöjligheter gentemot tillverkare eller tillhandahållare av krigsmateriel framgår av 20 § KML, vari föreskrivs att dessa efter anmodan av ISP ska lämna de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen samt lämna ISP tillträde till de lokaler där verksamheten bedrivs. ISP har vidare rätt att anlita biträde från andra statliga myndigheter i sin tillsyn. ISP bör ges samma kontrollmöjligheter gentemot den som redan är certifierad. Regeringen föreslår därför att 20 § KML ändras på så sätt att även den som är certifierad enligt KML efter begäran av ISP ska lämna de upplysningar och handlingar som behövs för kontrollen samt lämna inspektionen tillträde till de lokaler där verksamheten bedrivs. I punkten 6 anges att medlemsstaterna ska godkänna certifikat som har utfärdats i enlighet med detta direktiv i en annan medlemsstat. Liksom utredaren bedömer regeringen att punkten 6 bör framgå genom en ny paragraf, 10 c §, i KML som bör utformas i enlighet med Lagrådets förslag. Direktivet använder ordet godkänna, vilket också utredaren föreslår. Ordet godkänna kan dock i svensk rätt leda tankarna till ett särskilt godkännandeförfarande innan ett certifikat godtas här. Avsikten med direktivet är dock att ett certifikat som har utfärdats i ett EES-land utan ett särskilt förfarande ska godtas i andra EES-länder. Enligt regeringens bedömning bör därför ordet godkänna i den nya paragrafen ersättas med ordet godta. Punkten 7 ger en medlemsstat möjlighet att vidta åtgärder om en behörig myndighet konstaterar att en certifikatsinnehavare som är etablerad i medlemsstaten inte längre uppfyller kriterierna i punkten 2 eller villkoren i punkten 4. Åtgärderna får omfatta återkallande av certifikatet. anges att den behöriga myndigheten ska underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om sitt beslut. I KML bör 16 §, som innehåller bestämmelser om återkallelse av tillstånd, justeras så att även återkallelse av certifiering omfattas av Innebörden av detta blir att en certifiering ska kunna återkallas slutligt eller om den certifierade mottagaren har åsidosatt en föreskrift i lagen om krigsmateriel eller föreskrift, villkor eller bestämmelse som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Underrättelseskyldigheten till kommissionen och de andra medlemsstaterna vid beslut om återkallelse bör kunna framgå genom När det gäller överklagande av beslut om återkallelse av certifiering, se avsnitt 5.1.7. I punkten 8 anges att medlemsstaterna ska offentliggöra en förteckning över certifierade mottagare, vilken ska uppdateras regelbundet. Medlemsstaterna ska även underrätta Europeiska gemenskapernas kommission, och de andra medlemsstaterna om detta. Härutöver anges att kommissionen på sin webbplats ska göra tillgängligt för allmänheten ett centralt register över mottagare som certifierats av När det särskilt gäller kravet på offentliggörande i punkten 8 konstaterar utredaren att intresserade personer, företag, organisationer och myndigheter torde både vara få och vara väl förtrogna med ISP:s roll som behörig myndighet. Den förteckning som ska offentliggöras lämpar sig enligt utredaren vidare inte riktigt att placera i en författningssamling (jfr 29 § författningssamlingsförordningen [1976:725]). föreslår mot denna bakgrund att offentliggörandet ska ske genom att ISP i Post- och (POIT) offentliggör certifierade mottagare. Myndigheten ska också, antingen genom kungörelse i POIT eller på sin hemsida föra en förteckning över alla certifierade mottagare, vilken ska uppdateras så snart behov finns, dvs. när ett nytt företag certifierats eller Prop. 2010/11:112 ett certifikat återkallats. Utredaren föreslår en bestämmelse som reglerar detta i KMF. har påpekat att även om det av konstitutionella skäl är nödvändigt att offentliggöra certifierade mottagare i POIT har detta dock den begränsningen att de som söker information om certifierade mottagare inte i första hand är svenska fysiska eller juridiska personer utan utländska rättssubjekt. Dessa är kanske inte bekanta med det svenska kungörelseförfarandet. En publicering på ISP:s hemsida är därför nödvändigt utöver den publicering som avses geniomföras på EU-nivå. Regeringen instämmer med ISP och gör därför bedömningen att offentliggörande av certifierade mottagare bör ske både i POIT och på ISP:s hemsida. Som utredaren förslagit bör myndigheten också, antingen genom kungörelse i POIT eller på sin hemsida föra en förteckning över alla certifierade mottagare, vilken ska uppdateras så snart behov finns, dvs. när ett nytt företag certifierats eller ett certifikat återkallats. Liksom utredaren anser regeringen att detta bör regleras i förordning. Regeringens förslag: Den som ansöker om tillstånd till utförsel av krigsmateriel eller lämnande av tekniskt bistånd till ett land utanför EES ska, när det gäller sådan materiel eller sådant bistånd som denne har mottagit från ett annat land inom EES med stöd av ett överföringstillstånd, lämna uppgift till om att han eller hon har iakttagit de villkor i överföringstillståndet som innebär begränsningar när det gäller export av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd till ett land utanför EES. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tillstyrker promemorians förslag eller lämnar förslagen utan invändningar. Skälen för regeringens förslag Artikel 10 anger att medlemsstaterna ska se till att mottagare av försvarsrelaterade produkter, vilka ansöker om exporttillstånd, uppger för sina behöriga myndigheter, i de fall den försvarsrelaterade produkt som mottagits från en annan medlemsstat med stöd av ett överföringstillstånd är belagd med exportrestriktioner, att de har iakttagit villkoren för dessa restriktioner, inklusive att de i tillämpliga fall fått det erfordrade överföringstillståndet från ursprungsmedlemsstaten. Någon uppgiftsskyldighet för mottagare av krigsmateriel på det sätt som föreskrivs i artikel 10 finns inte i krigsmateriellagstiftningen . Liksom utredaren anser regeringen att den uppgiftsskyldighet som följer av artikeln bör författningsregleras. Utredaren föreslår att detta görs genom att regeringen ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter om sådan uppgiftsskyldighet och att bestämmelsen i sak tas in i KMF. Regeringen gör bedömningen att artikel 10 innehåller ett sådant åliggande för enskilda som, även om det är fråga om ett område där delegering i och för sig är tillåten enligt 8 kap. regeringsformen, i enlighet med krigsmateriellagstiftningens struktur helst bör framgå i lag. Regeringen föreslår därför att en ny bestämmelse som avser sådan uppgiftsskyldighet införs i KML. 5.1.4Tullförfaranden och administrativt samarbete (artiklarna 11 och 12) Regeringens bedömning: Kapitlet om tullförfaranden och administrativt samarbete föranleder inte någon reglering i lagen om krigsmateriel. En sekretessbrytande bestämmelse som ger rätt att för vissa ändamål lämna uppgifter som omfattas av sekretess till en myndighet i en annan medlemsstat i EU bör införas i förordning.