prop · GZ031d14 · 2011-09-20 00:00:00 — För de personer som avstår från att välja någon annan fond förvaltas medlen av Sjunde AP-fonden i förvalsalternativet AP7 Såfa. Vid utgången av 2010 omfattade premiepensionssystemet 6,3 miljoner premiepensionssparare med ett samlat fondvärde om . Av detta värde förvaltade Sjunde AP-fonden eller av kapitalet för 2,7 miljoner andelsägare. Sjunde AP-fondens andel av det totala premiepensionskapitalet har minskat . I regeringens utvärdering av Sjunde AP-fon- dens förvaltning framgår att Sjunde AP-fondens förvalsalternativ (Premiesparfonden t.o.m. och AP7 Såfa fr.o.m. ) sedan starten överträffar den genomsnittligt valda fonden i premiepensionssystemet (PPM-index), vilket bedöms som positivt. Däremot har ingen av de tidigare fonderna, Premiesparfonden och Premievalsfonden, uppnått styrelsens mål för de tre senaste femårsperioderna, den period som Sjunde AP-fonden har använt för sin utvärdering av de tidigare fonderna. Regeringen anser att detta inte är tillfredsställande. Resultaten i Premiesparfondens och Premievalsfondens operativa förvaltning är negativa, vilket är otillfredsställande. Det är ännu för tidigt att utvärdera det nya förvalsalternativet och de två byggstensfonderna. För AP7 Aktiefond och AP7 Räntefond uppgår förvaltningsavgiften till av förvaltat kapital. Med den utgångspunkten har Sjunde AP-fondens avgiftsintäkter beräknats till . har verksamhetens kostnader uppskattats till , varav utgörs av räntekostnader. Det balanserade underskottet, som uppgick till vid utgången av 2010 och , väntas därmed minska till . disponerar Sjunde AP-fonden dels en låneram på högst för finansiering av investeringar i anläggningstillgångar som används i verksamheten, dels ett räntekonto med kredit på högst . Sjunde AP-fondens behov av krediter är lägre än det balanserade underskottet, främst på grund av att externa förvaltare ersätts kvartalsvis i efterskott. 11.3.3 Analys och slutsatser Sjunde AP-fondens redovisade resultat var negativa från starten av verksamheten fram . Under 20052007 var resultaten positiva. Till följd av marknadsutvecklingen var resultaten negativa . uppvisade Sjunde AP-fonden återigen ett positivt resultat (1,), vilket i motsvarande grad minskade fondens balanserade underskott till . Som ett led i sin strävan att behandla olika generationer av pensionssparare lika har Sjunde AP-fonden fastställt att det balanserade underskottet ska vara eliminerat till 2020. Beräkningar utifrån en rad antaganden, innefattande bl.a. in- och utflöden i fonderna, förväntad avkastning och kostnadsutveckling, visar att Sjunde AP-fonden kommer att fortsätta redovisa successivt förbättrade årsresultat efter 2011. Detta beror främst på att fondkapitalet förväntas öka , till följd av årliga tillflöden av kapital och en förväntat långsiktigt positiv avkastning. Sjunde AP-fonden beräknar att de kommande årens positiva resultat medför att den kredit på räntekonto som fonden disponerar, och som uppgår till , kan slutamorteras . Med nuvarande förvaltningsavgifter förväntas därefter ett ackumulerat överskott uppstå. Det bör noteras att prognosen för Sjunde AP- fondens slutamortering av krediten är osäker, framför allt på grund av osäkerheten kring fondkapitalets utveckling. Det beror på att AP-fon- dens intäkter, men inte dess kostnader, är helt beroende av det förvaltade kapitalets storlek. Två faktorer är särskilt viktiga för fondkapitalets utveckling dels utvecklingen på de finansiella marknaderna, och då framför allt utvecklingen på de globala aktiemarknaderna, dels premiepensionsspararnas individuella val av fonder. Förändringarna i Sjunde AP-fondernas fonder har medfört en ytterligare osäkerhet kring premiepensionsspararnas individuella val vilket försvårar bedömningen av fondkapitalets och intäkternas utveckling. Vad gäller fondens kostnader finns det en osäkerhet som följer av en tidigare omläggning av avtal med externa kapitalförvaltare. I de nya avtalen ingår resultatberoende avgifter som utbetalas om berörda förvaltare överträffar vissa angivna mål. Den högre avgiften belastar myndigheten den, medan den motsvarande högre avkastningen tillfaller fonderna och därmed fondspararna. Ur ett helhetsperspektiv gynnar de resultatberoende avgifterna fondandelsägarna. En tillfällig höjning av fondavgiften, i syfte att hantera osäkerheten kring intäkterna, bedöms 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 inte vara förenlig med ambitionen att behandla olika generationer av pensionssparare lika. I regeringens utvärdering av Sjunde AP-fondens verksamhet framhålls bl.a. behovet av öppenhet och information kring inriktning och risknivå i AP7 Såfa och behovet av fortsatt kritisk granskning av fondens operativa förvaltning, i den utsträckning sådan förekommer. Sjunde har ansvaret för att fastställa och utvärdera fondernas övergripande mål. Regeringen är i sin tur ålagd att i efterhand utvärdera verksamheten. I det sammanhanget är det av särskilt intresse att följa upp utfallet av Sjunde AP-fondens förändrade uppdrag och de nya fonder och fondportföljer som inrättades . Kredit på räntekonto och låneram för Sjunde AP-fonden Regeringens förslag: avseende Sjunde AP-fondens verksamhet får regeringen dels besluta om lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i verksamheten intill ett belopp av , dels besluta om kredit på räntekonto i intill ett belopp av . Skälen för regeringens förslag: Mot bakgrund av osäkerheten kring Sjunde AP- fondens kreditbehov, som är en följd av osäkerheten kring fondens intäkter, bedömer regeringen att det , i likhet med föregående år, finns behov av en högre säkerhetsmarginal för att tillgodose ett eventuellt likviditetsbehov om fondkapitalet kraftigt minskar. Regeringen föreslår därför att bemyndigar regeringen att besluta om en kredit i omfattande högst . Regeringen avser dock att bevilja Sjunde AP-fonden en ram för kredit på 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 räntekonto om , dvs. samma nivå som . Den högre ramen utgör en möjlighet för regeringen att med mycket kort varsel besluta om att utöka krediten om förutsättningarna skulle ändras, t.ex. till följd av ett utflöde av fondkapital från Sjunde AP-fonden eller en negativ utveckling på de finansiella marknaderna. En oförändrad ram på avseende lån för finansiering av anläggningstillgångar bedöms vara tillräcklig. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 12 Kapitalhöjningar i vissa internationella finansiella institutioner Avsnittet omfattar deltagande i kapitalhöjningar i vissa internationella finansiella institutioner, nämligen Europeiska (), Internationella återuppbyggnads- och (), Nordiska investeringsbanken (NIB) och utvecklingsbank (CEB). Avsnittet omfattar även vissa garanti- och medlemsavgifter. Målet för de internationella finansiella institutionernas verksamhet är att främja en hållbar ekonomisk utveckling och bidra till finansiell stabilitet. Målet med kapitalhöjningarna är att institutionerna ska kunna bedriva sin verksamhet ändamålsenligt och effektivt inom sina mandat samt bidra till att hantera effekterna av den ekonomiska och finansiella krisen. 12.3.1Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen De internationella finansiella institutionerna främjar ekonomisk utveckling, bl.a. genom rådgivning, tekniskt stöd samt utlåning till sam- hällsnyttiga projekt i verksamhetsländerna inom områden såsom infrastruktur, miljö, klimat, social infrastruktur (t.ex. sjukvård och bostäder), innovation och utveckling av den privata sektorn. Institutionernas finansieringsverksamhet ska fokusera på regioner där utbudet av marknadsfinansiering är lågt. Regeringen anser att det är viktigt att de internationella finansiella institutionerna bidrar till att åtgärda marknadsmisslyckanden och genom sin långivning bidrar med ett mervärde jämfört med annan finansiering. Vidare är det angeläget att institutionerna verkar inom sina respektive mandat för att undvika överlappning och främja en effektiv arbetsfördelning. Verksamheten i de internationella finansiella institutionerna bör präglas av effektivitet, transparens och jämställdhet. De internationella finansiella institutionernas betydelse i det globala finansiella systemet har ökat till följd av den globala finansiella och ekonomiska krisen. Bristen på krediter på den privata utlåningsmarknaden har gjort att efterfrågan på lån från institutionerna ökat i såväl avancerade ekonomier som i medel- och låginkomstländer. De internationella finansiella institutionerna har svarat upp väl mot den allt större efterfrågan på finansiering. Den ökade utlåningen har medfört att institutionerna närmat sig tröskelvärdena för de utlåningsvolymer som bedöms som långsiktigt hållbara. För att kunna möta det stora behovet av finansiering, och därigenom bidra till krisbekämpning samt till en 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 hållbar ekonomisk utveckling i medlemsländerna, har flera institutioner fått kapitalhöjningar beviljade av ägarländerna, däribland . Kapitalhöjningar har beslutats i bl.a. EIB (prop. 2008/09:116, bet. 2008/09:FiU36, rskr. 2008/09:200), NIB och (prop. 2010/11:1, bet. 2010/11:FiU2, rskr. 2010/11:140), samt (prop. 2010/11:1, bet. 2010/11:UU2, rskr. 2010/11:98). 12.3.3 Analys och slutsatser Regeringen beslutade skrivelsen Redovisning av verksamheten i , och de regionala utvecklingsbankerna 2009 (skr. 2009/10:153, yttr. 2009/10:FiU4y, bet. 2009/10:UU18, rskr. 2009/10:345). I skrivelsen redogörs för institutionernas verksamheter samt för regeringens bedömning av dessa. Regeringen planerar överlämna nästa skrivelse om verksamheten i de internationella finansiella institutionerna till . Skrivelsen kommer bl.a. innehålla en redogörelse av institutionernas låneverksamhet och övergripande mandatuppfyllnad samt för hur de institutioner som beviljats kapitalhöjning har använt det ökade utlåningsutrymmet. Den snabba utvecklingen med politiska förändringar i vissa länder i södra och östra har aktualiserat en utökad roll för de internationella finansiella institutionerna där. I pågår arbete med en geografisk utvidgning av bankens verksamhetsområde till länder i denna region. Regeringen avser att senare under riksdagsåret lämna en proposition till med förslag om ändring av som är nödvändig för utvidgningen av verksamheten. Behovet av finansiering inom de internationella finansiella institutionernas verksamhetsområden väntas kvarstå på en relativt hög nivå . Behovet har ytterligare förstärkts på grund av den förnyade oron på de finansiella marknaderna. , när situationen normaliserats, bör behovet av finansiering från de internationella finansiella institutionerna minska. Om finansieringsbehovet kvarstår på en hög nivå kan det inte uteslutas att en förnyad diskussion om kapitalhöjningar inleds i institutionerna. institutioner som behandlats i detta avsnitt beviljats kapitalhöjningar relativt , vilket möjliggjort ökade utlåningsvolymer. Ett fortsatt stort finansieringsbehov skulle dock kunna leda till att det inte blir möjligt att återföra en del av det ökade garantikapitalet till ägarländerna i de institutioner där redan beslutade kapitalhöjningarna var av delvis temporär beskaffenhet, dvs. kapitalhöjningarna i och . Vad gäller är en återföring inte längre trolig på grund av institutionens planerade utvidgning av sitt verksamhetsområde till södra och östra . Regeringen anser att framtida kapitalöversyner i institutionerna ska föregås av noggranna analyser av institutionernas långsiktiga resursbehov och av hur de begränsade resurserna ska kunna användas så effektivt som möjligt. Kapitalöversynerna bör kunna resultera i ett minskat ägarkapital. Den kapitalhöjning i CEB som regeringen föreslår i detta avsnitt är inte av temporär beskaffenhet. De internationella finansiella institutionerna fyller en viktig funktion i det internationella samarbetet. Kärnan i deras verksamhet är finansiering av samhällsnyttiga projekt inom områden och regioner där utbudet av marknadsfinansiering är begränsat. De internationella finansiella institutionernas finansiering är till stor del av långfristig karaktär, och leder ofta till att även privata aktörer bidrar med finansiering eftersom dessa ser institutionernas deltagande som en kvalitetsstämpel och god riskspridning. Utöver finansiering bidrar institutionerna även med rådgivning och tekniskt stöd. De internationella finansiella institutionerna spelar vidare en värdefull och viktig roll för att främja en hållbar ekonomisk utveckling, global ekonomisk och finansiell stabilitet, övergång till marknadsekonomi. De bidrar även till fattigdomsbekämpningen. I samband med sina möten enades G20-länderna om att säkerställa att de internationella finansiella institutionerna har tillräckliga resurser för att möta ett ökat behov av finansiering till följd av finanskrisen, då tillgången på privat finansiering minskade kraftigt. Länderna ansåg att ökade resurser samt en ökad effektivitet, legitimitet och anpassningsförmåga behövdes för att göra institutionerna till effektiva verktyg såväl för att bidra till ekonomisk återhämtning som att motarbeta framtida kriser. Liknande slutsatser har dragits i samband med möten i respektive institutions policyskapande organ, där samtliga medlemsländer inklusive är representerade. Mot denna bakgrund har flera internationella finansiella institutioner efterfrågat och blivit beviljade kapitalhöjningar. har verkat för att institutionerna ska ha tillräcklig kapacitet för att kunna hantera nya utmaningar, men har intagit en restriktiv hållning till kapitalhöjningar. har betonat att förslag om permanenta kapitalhöjningar ska baseras på noggranna analyser av institutionernas långsiktiga resursbehov och av hur de begränsade resurserna ska kunna används så effektivt som möjligt. Institutionerna bör regelbundet analysera sitt kapitalbehov och även minskningar av ägarkapitalet bör ske om behovet av finansiering inom institutionens fokusområde bedöms minska på lång sikt. har vidare betonat att institutionerna ska utveckla och effektivisera sin verksamhet i enlighet med varje institutions särskilda kompetens och kärnmandat samt att verksamhetens resultat noggrant ska följas upp. Institutionerna bör med sin finansiering bidra till att åtgärda marknadsmisslyckanden och ge ett mervärde jämfört med annan finansiering samt fungera som en hävstång för andra, särskilt privata, aktörers medverkan som finansiärer. Andra frågor som prioriterats av regeringen är bl.a. transparens och restriktivitet i ersättningsfrågor. Kapitalkonstruktionen i de internationella finansiella institutionerna De internationella finansiella institutionernas ägarkapital består vanligtvis av en mindre del inbetalt kapital och av en större del garantikapital. Det inbetalda kapitalet disponeras av institutionerna i den löpande verksamheten, medan garantikapitalet stärker institutionernas kreditvärdighet och ger lägre upplåningskostnader på marknaden, vilket möjliggör goda lånevillkor för institutionernas låntagare. Garantikapitalet betalas inte ut till institutionerna utan medlemsländerna förbinder sig att tillhandahålla kapitalet vid behov. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 I de fall låntagare inte kan betala tillbaka lån täcks förlusterna först och främst av institutionens reserver. Institutionerna har betydande reserver, i första hand från sina vinster, som fungerar som riskbuffertar. Det är först om institutionerna skulle drabbas av mycket stora förluster som medlemsländernas garantikapital ska behöva tas i anspråk. Det faktum att institutionerna är prioriterade fordringsägare, samt deras långa erfarenhet av att bedöma och hantera kreditrisker, ger goda förutsättningar för att garantiåtagandena inte ska behöva tas i anspråk. Vidare har de finansiella institutionerna egna utlåningsbegränsningar för att säkerställa att utlåningen är hållbar, som är anpassade för respektive institutions verksamhet. Utlåningsbegränsningarna utgår vanligtvis från att utlåningens storlek och risk begränsas i relation till ägarländernas totala kapitalinsats (dvs. både inbetalt och garanterat kapital) och institutionens uppbyggda reserver. 12.5.1Kapitalhöjning i utvecklingsbank (CEB) Regeringens förslag: godkänner att medverkar i kapitalhöjningen i utvecklingsbank (CEB) och bemyndigar regeringen att ikläda staten betalningsansvar i form av statliga garantier till CEB intill ett belopp av . Skälen för regeringens förslag: En kapitalhöjning har föreslagits äga rum i CEB för att banken ska kunna svara upp mot ökade finansieringsbehov inom bankens sociala fokusområde. CEB ägs av 40 europeiska länder som samtliga även är medlemmar i . CEB:s uppdrag är att finansiera projekt i ägarländerna i syfte att främja den sociala sammanhållningen i . Den sociala inriktningen kommer till uttryck genom stöd till flyktingar, återuppbyggnad efter naturkatastrofer och insatser för utsatta folkgrupper i syfte att motverka utanförskap. Projekten riktar sig t.ex. till små och medelstora företag för att skapa arbetstillfällen, och förbättrar tillgång till utbild- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 ning, sjukvård och bostäder för resurssvaga vilket motsvarar ca 1,11 miljarder Utlåningsverksamheten kan ske till I och med överföringen från bankens projekt i samtliga ägarländer. reserver kommer del av det inbetalda och bedöms dock vara i störst behov kapitalet att öka med , vilket i av finansiering från CEB och utgör därför en dagsläget motsvarar ca , till Sedan dessa länder blev , eller ca 139 miljoner medlemmar i , främst under senare delen av kapitalandel i CEB uppgår till 90-talet, har utlåningen successivt ökat till denna Enligt bankens senaste utvecklingsplan oförändrad om deltar i kapitalhöjningen ska andelen lån som går till målgruppsländerna och under förutsättning att samtliga ägarländer höjas från vid slutet av 2009 gör detsamma, vilket nästintill samtliga länder till vid slutet av 2014. Kapitalhöjningen träder i kraft Regeringen har varit pådrivande för en ökad , under förutsättning att fokusering på de länder som har störst behov av minst två tredjedelar av kapitalhöjningen har tecknats av ägarländerna. Risksituationen för CEB har successivt för- Genom att teckna ytterligare garantikapital tar sämrats till följd av dels den ökade fokuseringen en ökad risk. Denna risk är beroende av på de ekonomiskt svagaste ägarländerna, dels försämrad kreditvärdering av flera av ägar- ställning och status som prioriterad fordrings- I CEB:s uppdrag ligger att bedriva Med anledning av detta har relationen utlåningsverksamhet med relativt hög risk. mellan den riskvägda utlåningsportföljen och det bedöms dock ha en god förmåga att bedöma och riskvägda ägarkapitalet börjat närma sig de tröskelvärden som fastställts i bankens finan- med vinst samtliga verksamhetsår. siella riktlinjer för att bibehålla en sund risknivå. reserver uppgick till 1 687 Med nuvarande kapitalbas skulle CEB:s fortsatta miljoner euro, vilket motsvarade utlåningsmöjligheter, särskilt till de ekonomiskt av de utestående lånen. svagaste länderna, begränsas. buffert som i händelse av förluster skulle belastas Finansieringsbehovet är stort i flera av CEB:s innan det blir aktuellt att söka infriande av ägar- målgruppsländer, som det är svårt att nas garantikapital eller be dem om ytterligare få marknadsfinansiering i kölvattnet av finans- krisen och med skärpta kapitalkrav för banker Höjningen av garantikapitalet i påverkar I och med kapitalhöjningen inte statens budgetsaldo, statsskulden eller det kommer CEB att få utökade möjligheter att Det beror på att garanti- finansiera projekt med högre risk, som ofta åter- kapitalet är undantaget från de krav på av- finns i målgruppsländerna där behovet av projekt med social inriktning är som störst och till- som generellt gäller för statliga garantier. gången till marknadsfinansiering som lägst. denna bakgrund anser regeringen att bör 1:14 Vissa garanti- och delta i kapitalhöjningen. CEB har efterfrågat en höjning av ägar- kapitalet med till totalt 5,5 Höjningen fördelas på 246 miljo- Tabell 12.1 Anslagsutveckling för 1:14 Vissa garanti- och ner euro i inbetalt kapital och 1 954 miljoner euro i garantikapital. Det inbetalda kapitalet ökas genom en överföring från bankens reserver, dvs. dess ackumulerade vinstmedel. Vid styrelsemötet godkände ägarländerna, inklusive , kapitalhöjningen. För svensk del innebär ett deltagande i kapitalhöjningen en ökning av garantiåtagandet med , motsvarade ca till totalt , 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Anslaget används för att finansiera årliga medlemsavgifter i CEB, Bruegel, en ekono- misk-politisk tankesmedja baserad i , och i (). I enlighet med garantimodellen ska även anslaget kunna belastas om garantier till vissa internationella finansieringsinstitut behöver infrias. Anslaget används också för att finansiera garantiavgiften till för Hus i . Tabell 12.2 Härledning av anslagsnivån 20122015, för 1:14 Vissa garanti- och medlemsavgifter Förändring till följd av: Överföring till/från andra anslag 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande år. Budgetförslaget baseras på antagandet om en nominellt oförändrad årlig svensk avgift Bruegel, vilket motsvarar av medlemsstaternas bidrag. Även för EIPA och CEB antas att avgifterna kommer att ligga kvar på 55 000 respektive , motsvarande cirka 500 000 respektive . Garantiavgiften till för Hus i uppgår till . Regeringen föreslår att anslaget uppgår till . Även , 2014 och 2015 beräknas anslaget till . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 13 Kredit till annan stat Avsnittet Kredit till annan stat omfattar krediter till och . Målet för krediterna till andra stater är att genom internationellt samarbete mildra effekterna av den finansiella krisen inom EU och i närområde samt bidra till att motverka att en finansiell kris i en stat sprids till andra stater och därigenom skapar allvarliga problem i det finansiella systemet i . 13.3.1Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Genom krediterna till andra stater stöder de berörda ländernas ekonomiska konsoliderings- och reformprogram. Ländernas prestationer under sina respektive reformprogram utvärderas löpande av () och EU. Utvärderingen bygger bl.a. på utvecklingen av ekonomiska nyckelvariabler såsom BNP, bytesbalans, offentligfinansiellt sparande och den offentliga sektorns bruttoskuld. beslutade att bemyndiga regeringen att besluta om en kredit till om högst som ett tillägg till IMF:s finansiella stöd till (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177). beslutade regeringen att underteckna låneavtal för en kredit till (dnr Fi2009/4680). Regeringen har i skrivelsen Villkoren för kredit till (skr. 2008/09:230, bet. 2009/10:FiU8, rskr. 2009/10:20) och i efterföljande budgetproposition redogjort för den ekonomiska situationen på , landets genomförande av det reformprogram som presenterats för IMF och villkoren för kredit till . Den svenska krediten är en del av de nordiska ländernas (, , och ) krediter till på totalt . Den svenska krediten uppgår till , varav hälften har utbetalats. Krediten har en löptid , varav är amorteringsfria. Krediten har en rörlig ränta på 3-månaders Euribor + 275 räntepunkter. Enligt det ursprungliga låneavtalet var lånet tillgängligt för utbetalning t.o.m. . begärde att tillgänglighetsperioden för de nordiska krediterna skulle förlängas med till slutet av 2011 (dnr Fi2010/5319). beslutade att bemyndiga regeringen att besluta om förlängd tillgänglighetsperiod, till utgången av 2011, för den svenska krediten till (prop. 2010/11:132, bet. 2010/11:FiU34, 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 2010/11:177). beslutade regeringen att underteckna tilläggsavtal om förlängd tillgänglighetsperiod av den svenska krediten till (dnr Fi2011/2967). Tilläggsavtalen för den svenska krediten samt övriga nordiska länders krediter till trädde i kraft . Procentuell volymförändring om inte annat anges -3,5 -0,2 -3,2 -1,3 -1,0 -1,0 -8,1 Bytesbalans (% av BNP) -10,2 -1,0 -9,0 -6,2 -2,2 -1,0 sparande (% av BNP) skuld (% av BNP) Arbetslöshet (% av Inflation (årssnitt %) Källa: , .