prop · GZ034 · 2011-09-21 00:00:00 — Det kan t.ex. handla om boende till skydd och stöd, rådgivande och stödjande samtal, kontakter med polismyndigheten och ekonomiskt bistånd. Insatserna ska vara av god kvalitet (3 kap. 3 § SoL). Till uppgifter hör också att bedriva uppsökande verksam- het (3 kap. 1 § SoL). kännedom om förhållanden som kan föranleda någon åtgärd ska nämnden vända sig till den saken berör, upplysa om vad som blivit känt och föreslå stöd och hjälpinsatser som kan vara lämpliga (11 kap. 1 § SoL). ska alltid göra en individuell bedömning i det enskilda fallet. har tagit fram allmänna riktlinjer för socialnämn- dens arbete med våldsutsatta kvinnor och barn som bevittnat våld (SOSFS 2009:22) samt bedömningsinstrument som syftar till att göra Prop. 2011/12:4 bedömningen mer enhetlig och rättssäker. Hälso- och sjukvårdens ansvar Hälso- och sjukvårdens ansvar styrs bl.a. av hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL. Bestämmelsen i 2 § HSL ger uttryck för det översiktliga målet en god hälsa och en vård på lika villkor för hela be- folkningen. Landstingens och kommunernas specifika åligganden regle- ras genom de efterföljande paragraferna i samma lag. Särskilda bestäm- melser om hälso- och sjukvård finns även i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl., till vilken 4 § tredje stycket HSL hän- visar. Vid finns Nationellt centrum för kvinnofrid, NCK, som är ett kunskaps- och resurscentrum som arbetar med att höja kunskapen på nationell nivå om mäns våld mot kvinnor och utveckla metoder för omhändertagande av våldsutsatta kvinnor. Mäns våld mot kvinnor har betydande konsekvenser för den kroppsliga och psykiska hälsan. besöker mellan 12 000 och 14 000 kvinnor öppenvården till följd av våld från en partner (). I första hand söker sig de kvinnor som har utsatts för våld till akutmottagningen, de kirurgiska och ortopediska klinikerna, kvinnokliniken, öronkliniken och barnkliniken. Även primärvården, psykiatrin och alkoholkliniken berörs. Sjukvården möter ofta kvinnan i det första akuta skedet. Därför är det viktigt att berörd personal har kun- skap om problematiken, om sjukvårdens ansvar och kan uppmärksamma kvinnans behov av skydd, stöd och hjälp på grund av våldet. Utsatta kvinnor behöver få adekvat hjälp och hänvisning till rätt instans. Kvin- norna berättar inte alltid om misshandel och hot som ligger bakom de symptom de söker för. Oklara symptom kan dölja övergrepp som kvin- nan berättar om först när hon känner förtroende för den person hon möter. Till sjukvårdens uppgifter hör bl.a. att genomföra kroppsundersökning, ta prover, dokumentera skada och fastställa dess grad, bedöma smärt- upplevelse och behov av behandling, samt erbjuda behandling. Uppgifter om skador, sjukdomar eller andra förhållanden kan vara av stor betydelse vid en utredning om brott. Polisen ska upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt tillför- säkra allmänheten skydd och annan hjälp. Det framgår av 1 § polislagen (1984:387), förkortad PL. Enligt 2 § 1 och 4 PL hör det till polisens upp- gifter bl.a. att förebygga brott och att lämna allmänheten skydd, upplys- ningar och annan hjälp när sådant bistånd lämpligen kan ges av polisen. Bestämmelser om polismyndigheternas lokala personsäkerhetsverksam- het finns i föreskrifter (RPSFS 2009:16, FAP 4803). Polisens personsäkerhetsarbete ska utgå ifrån en hot- och riskbedömning. En hotad eller misshandlad kvinna eller man kan t.ex. få s.k. trygghets- paket av polisen. Våld och hot mot kvinnor, liksom våldtäkt, faller under allmänt åtal. I finns bestämmelser om när en förundersökning ska inledas. Där anges att en förundersökning ska inledas så snart det på grund av en angivelse eller av annat skäl finns anledning att anta att ett brott som hör under allmänt åtal har förövats. En förundersökning ska inte inledas om det t.ex. är uppenbart att brottet inte går att utreda (23 kap. ). Enligt 13 a § förundersökningskungörelsen (1947:948) har polisen en skyldighet att informera brottsoffer om vilka myndigheter, organisationer och andra som kan lämna stöd och hjälp. En person som har blivit utsatt för våldsbrott kan ha rätt till ett måls- ägandebiträde. Önskemål om detta framställs via polis eller åklagare till tingsrätten. En kvinna eller en man som har blivit hotad eller misshand- lad kan ansöka om och under vissa omständigheter beviljas besöksför- bud. Reglerna om detta finns i lagen (1988:688) om besöksförbud. Beslut om besöksförbud fattas av åklagare. Även i mål om äktenskapsskillnad kan besöksförbud aktualiseras. Sådant beslut fattas av domstol. I sam- manhanget bör uppmärksammas att regeringen har beslutat om en propo- sition där det föreslås ändringar i reglerna om besöksförbud (prop. 2010/11:45). I propositionen föreslås bl.a. att uttrycket besöksförbud ska ersättas med kontaktförbud. Ändringarna föreslås träda i kraft . En person som utsatts för våld, hot om våld, förföljelse eller andra traka- sserier kan få sina personuppgifter skyddade på olika sätt. Skyddade personuppgifter är en samlingsrubrik som används för de olika skydds- åtgärderna sekretessmarkering, kvarskrivning och fingerade personupp- gifter. Frågor gällande sekretessmarkering i folkbokföringsdata- bas hanteras av . Sekretessmarkering är sådan särskild an- teckning som avses i 5 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL (jfr hemligstämpling). Markeringen utgör inte någon slutlig prövning av sekretessfrågan utan är enbart en varningsignal om att det kan finnas hinder mot att lämna ut uppgifterna och att det därför bör göras en noggrann prövning vid en begäran om att få ut upp- giften. Vid avisering ur folkbokföringsdatabasen till andra myndigheter överförs uppgiften om sekretessmarkering tillsammans med övriga upp- gifter om personen. Den mottagande myndigheten gör sedan vid en begä- ran om utlämnande av uppgifter om personen en sekretessprövning enligt de för den myndigheten gällande sekretessbestämmelserna. Kvarskrivning regleras i 16 § folkbokföringslagen (1991:481). Skatte- verket kan besluta att medge en person att vid flyttning vara folkbokförd på den gamla folkbokföringsorten. Vid kvarskrivning framgår inte den verkliga bostadsorten av folkbokföringsdatabasen, och sprids därför inte till andra myndigheter vid avisering. Den gamla adressen tas bort och personen registreras som på församling skriven. Skattekontorets adress anges som särskild postadress. Det som aviseras till andra myndigheter är en flyttning där personen blivit på församling skriven och den särskilda postadressen. All post går till skattekontoret som har den faktiska adres- sen manuellt förvarad och kan vidarebefordra posten. Ofta har den som Prop. 2011/12:4 är kvarskriven också en sekretessmarkering (som i förekommande fall Fingerade personuppgifter innebär att en ny identitet skapas och de tidigare uppgifterna avregistreras. Beslut om detta meddelas av efter ansökan av (i prop. 2010/11:119 Domstolars handläggning av ärenden föreslås att beslut i stället ska fattas av och att förslaget ska träda i kraft Det finns vissa personer som utsatts för hot och våld som av olika skäl inte vill vända sig till eller andra myndigheter. frivilligorganisationernas arbete av avgörande betydelse och ett viktigt komplement till myndigheterna. har också en möjlighet att bevilja bistånd där insatser utförs av en frivilligorganisation. i det enskilda fallet bedömer att frivilligorganisationen är mest lämpad att utföra insatsen har nämnden bl.a. ansvar för att insatsen är av god kvalitet enligt 3 kap. 3 § SoL. En utsatt kvinna eller man och dennes eventuella barn kan behöva skydd, stöd och hjälp på lång sikt och flera olika insatser kan behöva samordnas. Det är därför viktigt att kom- munen noga följer upp och utvärderar alla insatser, även de som utförs av Stora kostnader för samhället gjorde 2006 en samhällsekonomisk analys av kostna- derna för våld mot kvinnor (Kostnader för våld mot kvinnor. hällsekonomisk analys, 2006). att denna typ av våld medför stora kostnader för samhället. ekonomiska kostnaderna uppskattades till Dessa kostnader fördelar sig på direkta kostnader om 1 9782 536 varav för sjukvård , rättsväsendet kvinno- och brottsofferjourer och för motsvarande insatser i offentlig regi och stöd till behandling av män till cirka 44 mil- Centrala myndigheters samlade kostnader beräknas till 17 och kostnader för handläggning De indirekta kostnaderna uppskattas Värdet av produktionsbortfallet upp- skattas till och värdet av ideellt arbete till 38 Transfereringar har uppskattats till 690 miljoner kronor, varav sjukpenning uppskattats till . fereringar gällande ekonomiskt bistånd har uppskattats till 378 miljoner kronor och brottsskadeersättning till . finns även andra kostnader, till exempel kostnader för tandvård, läke- medel, barnens skador, smärta och lidande och psykiatrisk vård, som i sammanhanget inte kunde beräknas men som kan uppgå till mycket höga Antalet kvinnor som avlidit på grund av dödligt våld i nära relationer har varierat mellan 11 och 20 . blev i genomsnitt 21 kvinnor offer för dödligt våld i nära relatio- minskade det dödliga våldet till i genomsnitt Motsvarande siffra för män är i genomsnitt 4 män . I förhållande till befolkningsutvecklingen innebär det, när det gäller antalet kvinnor, en minskning med cirka 2030 Det finns flera olika orsaker till denna minskning, bland annat att samhället på olika sätt uppmärksammat problemet och tagit initiativ till åtgärder för att skydda och stödja kvinnor. Statistiken utgår från de polisanmälda fall av våld som har lett till döden och som av rättsväsendet slutligen bedömts som kriminellt dödligt våld. rådets rapport om utvecklingen av dödligt våld mot kvinnor i nära rela- tioner [2007:6] samt , kriminolog vid Mitt- Utvidgar man begreppet till att omfatta även personer som dödats av en annan gärningsman i familjen än en partner eller en tidigare sådan, visar det sig att har 29 personer, 21 kvinnor och 8 män, dödats (, kriminolog vid Mittuniversite- tet, ). För både de ca 5 män och 4 kvinnor som dödas av en annan familjemedlem än en partner eller tidigare partner är det vanligast att gärningspersonen är deras barn eller styvbarn ( , forskare på Brå, ) I Brå:s rapport om utvecklingen av dödligt våld mot kvinnor i nära relationer (2007:6) konstateras vidare att det är vanligt att gärningsmannen redan före det aktuella brottstillfället har hotat och I nära hälften av fallen var det känt att kvinnorna varit utsatta för hot och våld från gärningsmannen. av dessa hot var polisanmälda. Det innebär att samhället känt till flera av de fall som sedan lett till dödligt våld. Det finns också viktig kunskap om gärningsmannen (samma Brå-rap- port som ovan) som är betydelsefull i samband med att man identifierar riskerna för dödligt våld. Av Brå:s rapport framgår att det framför allt var socialt marginaliserade män som begick dessa brott. kriminellt belastade (), en stor andel var arbets- lösa eller förtidspensionärer (), var missbru- kare av alkohol. En stor andel () av gärningsmännen var psy- kiskt sjuka eller hade annan psykiatrisk problematik. gärningsmännen begick självmord i samband med brottet. att de kvinnor som dödats levt i svåra miljöer. Det konstateras även att dödligt våld i nära relationer vanligtvis sker i samband med att kvinnan vill separera från mannen. Det finns enligt rapporten två tydliga risk- grupper som utgör av gärningsmännen: psykiskt sjuka och När det gäller kvinnor som utsätter män för dödligt våld i nära relatio- ner har kvinnan ofta tidigare utsatts för våld av mannen. fall är också mer missbruksrelaterade, både när det gäller offer och gär- ningsmän (, artikel i nr 4/2010). Att det i fortfarande dödas ett stort antal kvinnor, och även män, på grund av våld av sin partner eller en annan närstående och att samhället i flera av dessa fall känt till att det finns ett behov av skydd och stöd är oacceptabelt. Samhället måste ta sitt ansvar och göra allt som är möjligt för att förhindra att denna typ av brott kan begås. är det en målsättning att alla ska kunna leva i trygghet och säkerhet. finns olika regelsystem för att klarlägga om en myndighet eller en tjänsteman vid en myndighet inte har uppfyllt de krav som åvilar dem enligt lag. Detta ansvar ligger främst på statliga och kommunala till- är var och en som fullgör uppgifter inom eller vid (SiS) också skyldig att rapportera om missförhållanden, eller påtagliga risker för missförhållanden, i enskilda fall inom sin verksamhet (se och förslag om vissa förändringar, prop. 2009/10:131). Ett missförhållande eller en påtaglig risk för missförhållande ska dokumenteras, utredas och avhjälpas eller undanröjas utan dröjsmål. Detsamma gäller för personer som arbetar inom hälso- och sjukvården enligt anmälningsskyldigheten enligt (se Patientsäkerhet och tillsyn, prop. 2009/10:210). Men ansvaret för att på ett samlat och övergripande sätt analysera de fall där samhällets brister har inneburit att kvinnor eller män avlidit med anledning av brott begångna av närstående eller tidigare närstående person tillgodoses inte av befintliga kontroll- För att uppnå detta krävs att kunskaperna om systembristerna samlas och sammanställs systematiskt. Att ta fram och förmedla sådana kunskaper fordrar ett separat och kompletterande utredningssystem på samma sätt som finns när det gäller barn som avlidit med anledning Med dessa kunskaper kan arbetet med att skydda och stödja våldsutsatta kvinnor och män samt eventuella barn förbättras och insatser vidtas i ett tidigt skede. 5 Överväganden och förslag 5.1Ett utredningssystem för kvinnor och män som har avlidit med anledning av brott av närstående eller tidigare närstående personer införs Regeringens förslag: Bestämmelser om utredningar avseende kvin- nor och män som har avlidit med anledning av att ett brott har begåtts av närstående eller tidigare närstående personer ska föras in i lagen om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. Lagen benämns i stället lagen om utredningar avseende vissa dödsfall. Bestämmelserna ska vara könsneutrala i fråga om såväl gärningsman som offer. Rapportens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Enligt rapporten ska det inrättas en ny separat lag som endast avser ut- redningar av kvinnor som har avlidit med anledning av brott begångna av närstående. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna är positiva till förslaget om ett nytt utredningssystem och en ny lagstiftning. Flera in- stanser: Kammarrätten i , , och Föreningen () ifrågasätter nödvändigheten av att skapa en ny separat lag specifikt för kvinnor som avlidit till följd av brott begångna av närstående när det finns en lag (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m., förkortad LuB, som nästan ordagrant överensstämmer med den föreslagna lagtexten. Instanserna förordar i stället att LuB utvidgas så att den också omfattar kvinnor. Kommuner och Landsting (SKL) anser att bestämmelserna i den föreslagna lagen och LuB så långt som möjligt bör vara likalydande för att undvika tolkningsproblem. Även ombudsmän () påpekar att den föreslagna lagen, både till sin konstruktion och till sitt innehåll, i stor sett motsvarar LuB. poängterar vikten av att reglerna för utredningar som rör barn bör harmonieras med reglerna för utredningarna som rör kvinnor. Detta för att skapa förutsättningar för likabehandling och att ge möjligheter till positiv korsbefruktning i det praktiska arbetet. Några av instanserna menar att man borde avvakta resultatet från en utvärdering av LuB innan utredningsverksamheten vidgas. JO menar att man borde avvakta med en utvidgning av systemet till dess att effekterna av LuB närmare har utvär- derats och kan således inte på föreliggande underlag tillstyrka förslaget. Även anser att effekterna av LuB borde utvärderas innan en ny lagstiftning träder i kraft. Totalt sju remissinstanser ifrågasätter att utredningsplikten inte kom- mer att gälla då offret är en man. Några av instanserna vill därför att författningstexterna arbetas om så att de blir könsneutrala, alternativt pekar på vikten av att det framöver byggs upp ett motsvarande system för manliga brottsoffer. anser att varje dödsfall med anled- ning av brott begånget av närstående förtjänar en allsidig utredning, oav- sett den avlidnas könstillhörighet. En lagstiftning som innebär att princi- piellt olika utredningsåtgärder vidtas beroende på offrets kön utgör enligt tingsrätten ett obefogat avsteg från huvudregeln om jämställdhet mellan könen. påpekar att den föreslagna lagstiftningen kom- mer att omfatta kvinnor som har levt tillsammans med en annan kvinna men inte män som har levt tillsammans med en annan man och konstate- rar att även män som lever i heterosexuella relationer kan utsättas för dödligt våld. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) stödjer utredningens förslag men betonar vikten av att det tillskapas ett motsvarande system för manliga brottsoffer. Mord begångna av närstå- ende kan ha såväl manliga som kvinnliga brottsoffer och det är viktigt, menar MSB, att samhälleliga stödinsatser kan stötta alla brottsoffer oav- sett kön. Även efterfrågar en könsneutral lag. Länssty- relsen i anser att lagen bör vara könsneutral även när det gäller offren. Även om det inte är lika vanligt förekommande att män avlider till följd av brott begångna av närstående så vet vi att t.ex. part- nervåld i homosexuella relationer är ett problem. betonar att det är viktigt att vi har ett förebyggande system som kan fungera för alla medborgare oavsett kön. framhåller vikten av att uppmärksamma Prop. 2011/12:4 mäns våld mot män och skapa ett könsneutralt utredningssystem som omfattas av samtliga individer som avlider med anledning av brott be- gångna av närstående. Skälen för regeringens förslag Behovet av utredningar avseende personer som avlider med anledning av brott av närstående eller tidigare närstående personer I avlider i genomsnitt 29 personer, 21 kvinnor och 8 män, på grund av våld av närstående. Det är vanligt att gärnings- mannen redan före det aktuella brottstillfället har hotat och misshandlat offret. Det är angeläget att få fram kunskap så att samhället kan göra allt för att undvika att liknande händelser uppstår igen. finns en lag om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. (LuB). I likhet med vad som anfördes vid införandet av denna lag (prop. 2006/2007:108. s. 20) anser regeringen att samhällets ansvar också när det gäller personer som utsatts för våld av närstående är tydligt och omfattande. Detta ansvar sträcker sig längre än att enbart ingripa mot den som begår brott och att övervaka att myndigheter och tjänstemän vid myndigheter följer lagar, andra för- fattningar och även i övrigt uppfyller sina skyldigheter. Samhället har också ett förebyggande ansvar och ska göra allt som är möjligt för att förhindra att denna typ av våld uppstår. Det föreslagna utredningssyste- met förväntas på ett samlat sätt kunna inhämta kunskap om orsakerna till att dessa brott begås samt förmedla kunskapen på ett effektivt sätt. Dessa kunskaper kan fungera som ett underlag och stöd i arbetet för att skydda, stödja och hjälpa den som utsatts och på så sätt minska risken för att något liknande händer igen. Utredningsverksamheten bör regleras i lagen (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. och vara könsneutral I rapporten föreslås att det ska inrättas en ny särskild lag som ska avse utredningar av kvinnor som har avlidit med anledning av brott begångna av närstående. poängterar i rapporten att lagens kon- struktion så långt möjligt bör motsvara LuB och lämnar ett i princip likalydande förslag till lag för kvinnor som den lagstiftning som redan gäller för barn. Myndigheten föreslår däremot inte en ny förordning för den aktuella utredningsverksamheten. I stället föreslås att nödvändiga förordningsbestämmelser tas in i förordningen (2007:748) om utred- ningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. Flera remissinstanser har ifrågasatt nödvändigheten av att skapa en ny separat lag specifikt för kvinnor som har avlidit med anledning av brott be- gångna av närstående när det finns en lag (LuB) som nästan ordagrant överensstämmer med den föreslagna lagtexten. Regeringen instämmer i detta och bedömer att LuB i stället bör utvidgas så att den omfattar även En samlad lagstiftning undviker otydligheter och eventuella Prop. 2011/12:4 oklarheter om vilken lag som ska gälla. Regeringen anser dessutom att lagen bör vara könsneutral med avse- ende på såväl gärningsman som offer. I rapporten föreslås att lagen ska vara könsneutral såvitt avser gärningsmannen men inte avseende offret. Flera remissinstanser ifrågasätter att lagen inte är könsneutral även vad gäller offret och menar ett förebyggande utredningssystem bör fungera för alla medborgare oavsett kön. anser till exempel att varje dödsfall med anledning av brott begånget av närstående förtjänar en allsidig utredning, oavsett den avlidnas könstillhörighet. En lagstiftning som innebär att principiellt olika utredningsåtgärder vidtas beroende på offrets kön utgör enligt tingsrätten ett obefogat avsteg från huvudregeln om jämställdhet mellan könen. I avlider i genomsnitt 21 kvinnor på grund av våld av närstående. Motsvarande antal för män är i genomsnitt 8 män . Det dödliga våldet är ofta slutet av av systematiskt hot och våld. Denna typ av våld drabbar både kvinnor och män, t.ex. i homo- sexuella relationer. Utredningsverksamheten ska även omfatta heders- relaterat våld. Det hedersrelaterade våldet utövas av förövare av båda könen och offren kan vara både kvinnor och män. Ett sådant utrednings- system som föreslås syftar till att utifrån ett helhetsperspektiv försöka förstå orsakerna till att någon avlider på grund av ett brott som begås av en närstående samt att ge information om hur samhällets skyddsnät fungerar och att öka kunskaperna om våld mot närstående så att före- byggande åtgärder, utredningar, insatser och samarbete kan förbättras. Den ökning av antalet ärenden som en utvidgning av verksamheten till att omfatta även män som är brottsoffer för denna typ av våld skulle innebära bedöms som marginell. bedöms en vidare omfattning kunna ge en betydligt mer nyanserad bild av problemet och bidra till en bättre analys av vilka förhållanden som brister. Det underlag som kom- mer fram av utredningen och som kan ligga till grund för utveckling av forskning, utbildning, metodutveckling och lagstiftning bör vara så ut- tömmande som möjligt eftersom samhällets insatser i möjligaste mån bör bygga på ett system som stödjer alla brottsoffer oavsett kön. Att lagstift- ningen bör hållas könsneutral med avseende på såväl gärningsman som offer kan även motiveras utifrån principerna om allas likhet inför lagen och jämställdhet mellan könen. Några remissinstanser har påpekat att man borde avvakta en utvidgning av lagen till dess den nuvarande utredningsverksamheten avseende barn har utvärderats. Regeringen anser att det är angeläget att komma igång med den föreslagna utredningsverksamheten avse- ende kvinnor och män som avlidit med anledning av brott begångna av närstående. Eftersom den nuvarande utvärderingsverksamheten avseende barn omfattar så pass få barn kan det vara svårt att genomföra en relevant utvärdering inom överskådlig tid. Regeringen avser däremot att noga följa utvecklingen och utvärdera effekterna av utredningsverksam- heten som helhet (se närmare under avsnitt 5.5.) Regeringens förslag: En utredning ska genomföras när ett brott har begåtts mot en kvinna eller en man av en närstående eller tidigare när- stående person och kvinnan eller mannen har avlidit med anledning av brottet eller det annars finns särskilda skäl att utreda dödsfallet.