prop · GZ031d36 · 2011-09-20 00:00:00 — Redan nu kraftsamlar dock regeringen, genom den programförändring som genomförs , kring ett par områden. Tillgången till god it-infrastruktur är väsentlig för företagsutvecklingen i landets glesbefolkade områden. De medel som finns tillgängliga inom landsbygdsprogrammet i syfte att öka tillgängligheten på bredband, har snabbt intecknats som efterfrågan på och behovet av bredbandsutbyggnad är stort. Regeringen föreslår därför att landsbygdsprogrammet ska stärkas med för att öka tillgängligheten till bredband på landsbygden samt att tillförs totalt för offentlig medfinansiering (se vidare utgiftsområde 22 Kommunikationer, avsnitt 4.6.5). Därutöver kommer regeringen att se över möjligheterna att stärka djurvälfärden i svensk grisnäring med hjälp av insatser inom programmet. En stärkt djurvälfärd kommer också att leda till förbättrad konkurrenskraft inom grisnäringen och skapa mervärden för konsumenterna. Nya satsningar inom ramen för landsbygdsprogrammet föreslås även som en del av Skogsriket. Det gäller bl.a. ökad kompetensutveckling med inriktning på miljö och skog. Regeringen pekar också på företagens möjlighet att använda landsbygdsprogrammet för stöd till vidareförädling. Ändringarna av landsbygdsprogrammet kommer att förändra balansen mellan programmets axlar. Den indikativa axelbalansen är att av landsbygdsprogrammets budget fördelas till axel 1, till axel 2 (miljö och landskap) fördelas och till axel 3. Axel 4 (Leader) genomförs inom samtliga axlar. Programmets administration utgör av budgeten. Således kommer miljöinsatserna även fortsättningsvis att dominera programmet. fick och i uppdrag att påbörja förberedelserna med nästa landsbygdsprogram för perioden 20142020. En översyn kommer att göras av programmets strategiska inriktning inför nästa programperiod. Målen för det svenska programmet för Europeiska fiskerifonden , är att förbättra fiskbestånden, anpassa fiskeflottans kapacitet till befintliga resurser och bidra till stärkt sysselsättning inom fiskesektorn. De projekt och åtgärder som kan finansieras genom programmet ska främja och komplettera övriga beslut och förändringar för en långsiktigt hållbar fiskeriförvaltning. Målgruppen för åtgärder i programmet är huvudsakligen företag och organisationer med koppling till yrkesfisket, vattenbruket och beredningsindustrin. I och med en ökande investeringsvilja inom näringen, vilken kan utläsas av ett ökande antal ansökningar, och regeringens förstärkning av medfinansieringen av programmet är genomförandegraden hög. färdigställdes en halvtidsutvärdering av programmet som visar att programmet har nått sin målgrupp och att det finns goda förutsättningar att fördela de resterande medlen. Möjlighet till förbättring har dock identifierats, bl.a. vad gäller effektivisering av handläggning av ansökningar. Med utvärderingen som bas blir det viktigt att se över programmet och genomföra eventuella revideringar för att finansieringen av projekt fortsatt ska bidra till att på bästa sätt uppnå de övergripande målen. Regeringen prioriterar fortsatta åtgärder inom programmet som bidrar till förbättringar i havsmiljön. Exempel på sådana åtgärder är förbättrade förutsättningar för naturliga fiskbestånd, restaurering och utvecklingsarbete, särskilt avseende förbättrad redskapsselektivitet för att minska bifångster och utkast. I och med reformen av EU:s gemensamma fiskeripolitik menar regeringen att det är prioriterat att ta bort sådana stöd som kan vara produktionsdrivande och därmed leder till en överkapacitet inom fisket. Vattenbruk, fritidsfiske och fisketurism har mer än tvåhundra mil kust, tusentals mil av vattendrag och drygt hundratusen sjöar. Detta skapar stora möjligheter för såväl vattenbruk som fritidsfiske och fisketurism. Regeringen ser en stor utvecklingspotential inom den svenska vattenbruksnäringen. Däremot identifierar regeringen fortfarande ett antal hinder för fortsatt utveckling, däribland problem med kapitalförsörjning, bristande samordning samt ett komplicerat regelverk. Fritidsfiske är en utbredd och uppskattad friluftsaktivitet i enligt den senaste enkätundersökningen som gjorts av och 2009. Regeringen anser att det är angeläget att de ansvariga myndigheterna utifrån en långsiktig plan fortsätter att utveckla och stärka fritidsfisket och fisketurismen. Detta sker dels genom stärkta bestånd dels genom att öka och sprida kunskaper kring sambanden mellan fisken och fisket. Den efterfrågan på ytterligare fisketillfällen som finns måste balanseras mot de problem som ett ökat fisketryck i populära vatten för fritidsfiske kan medföra. En fortsatt god och ändamålsenlig fiskeriförvaltning och fiskevård i kustnära områden och i inlandet stärker arbetet med att utveckla dessa landsbygdsnäringar och förutsättningarna för en god möjlighet till rekreation för allmänheten. I och med avvecklingen av har övertagit det övergripande operativa ansvaret för främjandefrågor inom fritidsfiske och företagande inom fisketurism samt främjandefrågor gällande vattenbruket. En god jakt- och viltförvaltning ger bättre förutsättningar för företagande på landsbygden Regeringen anser att personer som är bosatta på landsbygden och som bedriver verksamhet där ska kunna göra det med goda förutsättningar även när rovdjursstammarna ökar. Ökningen av antalet rovdjur inklusive säl kan medföra oönskade konsekvenser främst för rennäring, lantbruk och det småskaliga fisket. För att gagna fortsatt företagande behöver därför skador orsakade av rovdjur och säl förebyggas och kompenseras. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 Regeringen avser att mot bakgrund av ökande rovdjursstammar analysera rennäringens situation i syfte att stärka rennäringens ställning. Toleransnivåer för rennäringen bör kunna utformas så att de kan utgöra ett angeläget redskap i förvaltningen av stora rovdjur. Ersättningar till samebyarna för björnars predation på renkalv bör ses över utifrån ny kunskap. En god förvaltning av jaktbara vilda arter kännetecknas av en acceptabel balans mellan skador och nytta av vilt inom ramen för ett hållbart nyttjande. Strategiska beslut om förvaltning av vilt bör bygga på helhetsbedömningar av det komplexa samspelet mellan rovdjur och bytesdjur samt viltets effekter på näringsverksamhet och biologisk mångfald. En välutvecklad viltförvaltning skapar ökade möjligheter för jaktupplevelser och främjar därigenom turistnäringen på landsbygden. 2.6.2De gröna näringarna är miljö- och resurseffektiva och har en nyckelroll i energiproduktion Regeringens målsättning är att ska vara en aktiv och ledande förebild med ett hållbart jord- och skogsbruk som är miljöanpassat och bygger på tillvaratagande av förnybara resurser. Om det öppna landskapet hotas försvinner flera biotoper som är viktiga för många växt- och djurarters överlevnad. De gröna näringarna ska ge en uthålligt god avkastning genom att naturresurserna brukas utan att förbrukas. De gröna näringarna måste bli än mer miljö- och resurseffektiva och beredskapen för att möta klimatförändringar måste förbättras. Svenskt företagande ska hålla en hög miljöprofil i ett internationellt perspektiv, som näringarna ges förutsättningar att vara fortsatt konkurrenskraftiga. Ett modernt och hållbart jord-, skogsbruk och fiskerinäring värnar den biologiska mångfalden och minimerar negativ miljöpåverkan för att bidra till att miljökvalitetsmålen nås och att ekosystemens förmåga att leverera olika ekosystemtjänster vidmakthålls och stärks. Utvecklingen av en biobaserad samhällsekonomi, som förs fram i bl.a. 2020- strategin, kräver ökat fokus på ett hållbart nyttjande av naturresurserna. Utbildning och forskning har stor betydelse för de gröna näringarnas fortsatta utveckling och bidrar till att öka 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 kunskapen om de globala utmaningarna klimat och miljö. De gröna näringarnas klimatarbete De satsningar som regeringen genomfört inom ramen för regeringens proposition En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108) kommer att förstärka de gröna näringarnas bidrag till klimatarbetet med syfte att minska utsläppen av växthusgaser. Genom en ökad produktion av biomassa kan ett ökat upptag av koldioxid åstadkommas. Biomassan kan antingen lagras i skogen eller ersätta andra mer energikrävande material samt utnyttjas som energikälla istället för fossilbaserad energi. Även skogsmarken påverkar klimatet genom upptag och utsläpp av växthusgaser, vilket måste beaktas när man bedömer skogsbruksåtgärder för ökad tillväxt. Det är viktigt att den biologiska mångfalden bevaras vid ökad produktion av biomassa. Det finns även stor potential att minska negativ klimatpåverkan genom att minska den pågående avskogningen och omföring av skogsmark till annan markanvändning vilket sker i många u- länder. Regeringen avser att fortsätta arbeta inom jord- och skogsbruket för att minska de globala klimatförändringarna, bl. a. genom minskade utsläpp av växthusgaser och förbättrade förutsättningar för produktion av grön energi samt biobaserade produkter. Satsningar på kunskapsutbyggnad, utsläppsreducerande åtgärder och förnybar energi kommer att vara allt viktigare framöver. Ett förändrat klimat ställer krav på växtmaterial som är anpassat till miljön. Satsningen på skogsträdsförädling fortsätter för att möta dessa behov. De gröna näringarna har en nyckelroll i energiproduktion Mot bakgrund av de globala utmaningar som klimatförändringen utgör krävs både effektivare och minskad energianvändning. Dessutom krävs en ökad produktion och användning av biomassa för energiändamål. Det är viktigt att en ökad produktion av biomassa för bioenergiändamål kan uppnås som miljökvalitetsmålen nås. Den nya lagen om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen som trädde i kraft , skapar incitament och förutsättningar för de gröna näringarna att tillhandahålla hållbart producerade biobränslen från jord- och skogsbruket. Potentialen för energieffektivisering i de gröna näringarna är stor. Jord- och skogsbruket producerar råvaror till grön energi men är i sig en energikrävande sektor. Regeringen verkar därför kontinuerligt för att minska energianvändningen inom de gröna näringarna. För att främja utveckling av innovativa lösningar för biogas tillför regeringen medel till anslaget för energiteknik för att förlänga stödet för utökad produktion, distribution och användning av biogas och andra förnybara gaser (se vidare utgiftsområde 21 Energi). Ett av de övergripande målen för Landsbygdsprogrammet 20072013 är att medverka till att bevara och utveckla ett attraktivt natur- och kulturlandskap och att stimulera omställningen till en resurseffektiv och hållbar produktion med minskad miljöpåverkan. Detta bidrar även till att öka landsbygdens attraktionskraft för boende och turism. Det är av stor vikt att kontinuerligt arbeta för att bevara ekosystemtjänster och hållbart nyttja den biologiska mångfalden för att bidra till att uppfylla såväl nationella miljökvalitetsmål som internationella åtaganden. Genom åtgärder i landsbygdsprogrammet ges många landsbygdsföretag möjlighet att utveckla verksamhet inom t.ex. naturvårdsentreprenad och andra miljörelaterade verksamheter. Därigenom görs avgörande insatser för att miljökvalitetsmålen som rör skogs- och odlingslandskapen ska kunna uppnås. I programmets strategiska mål ingår att ett aktivt brukande av jordbruksmarken ska främjas i mindre gynnade områden, att produktionen av kollektiva nyttigheter såsom ett varierat landskap och biologisk mångfald, ska stimuleras och att utvecklingen av brukningsmetoder som minskar jordbrukets negativa miljöpåverkan ska stärkas. har Landsbygdsdepartementet inbjudit berörda myndigheter och organisationer till en diskussion om hur en ny definition av ersättningsberättigade betesmarker bör utformas. Projektet är ett viktigt led i arbetet med att skapa goda förutsättningar för att bevara och stärka odlingslandskapets variation och mångfald genom ett långsiktigt hållbart nyttjande och en kontinuerlig hävd av betesmarker. En reducering av jordbrukets tillförsel av näringsämnen är betydelsefull för . Landsbygdsprogrammet är ett viktigt instrument för att genom riktade åtgärder åstadkomma nödvändiga utsläppsminskningar som förutsättningarna för ett konkurrenskraftigt jordbruk bibehålls. Regeringen kommer att genomföra en programändring vilken bl.a. omfattar en översyn av vattenåtgärderna. Vidare har regeringen haft mål för ekologisk produktion och konsumtion som sträckte sig . De medel som avsätts för att stimulera den ekologiska produktionen finansieras huvudsakligen via landsbygdsprogrammet som gäller fram . Regeringen avser att vidare analysera behov och utformning av nya mål för den ekologiska produktionen inför det kommande Landsbygdsprogrammet 20142020. En skogspolitik i takt med tiden Skogsriket Skogen är en nationell tillgång och en förnybar resurs som ska skötas så att den uthålligt ger en god avkastning, som biologisk mångfald bibehålls och miljöintressen värnas. Vid skötseln ska hänsyn tas även till andra allmänna intressen. Skogspolitiken kännetecknas av sina två jämställda mål: ett produktionsmål och ett miljömål. 1992/93:226, bet. 1992/93:JoU15, rskr. 1992/93:252). Målen ligger i linje med regeringens vision bruka utan att förbruka. I En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108, bet. 2007/08:MJU18, rskr. 2007/08:244) slår regeringen och fast att grunderna för skogspolitiken, med jämställda produktions- och miljömål, ska ligga fast och betonar tydligare än tidigare att skogen är en förnybar resurs. Skogsriket är en bred satsning som regeringen nu lanserar. Syftet är att skapa förutsättningar för nya arbetstillfällen med anknytning till skog och därigenom bidra till utveckling och tillväxt på landsbygden och i småorter. Skogen är en av viktigaste industrigrenar. Skogsnäringens totala exportvärde uppgick till och utvecklingspotentialen är stor. Med bas i skogen och 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 skogsråvaran finns goda förutsättningar för innovation och förädling, och därmed ökad sysselsättning på landsbygden. För att öka antalet arbetstillfällen på landbygden bör så många led som möjligt i förädlingskedjan finnas kvar nära råvaruutaget. Viktiga områden för utveckling och innovation är t.ex. grön energi, nya material, träbaserade produkter och träbyggande samt ny teknik. Det finns också stor potential att vidareutveckla upplevelsebaserade näringar inom bl.a. viltvård, jakt, sportfiske och samisk turism. En handlingsplan har tagits fram för Skogsriket. kommer aktörer kunna söka finansiering för projekt som bidrar till företagsutveckling, diversifiering och nyetablering samt nya jobb och ekonomisk tillväxt med skogen som bas. Huvudsakliga målgrupper är små och medelstora företag. Satsningen Skogsriket sätter också fokus på ett antal jobbskapande åtgärder som anknyter till skogsbrukets kärna. Inom ramarna för skogspolitikens jämställda miljö- och produktionsmål anser regeringen att skogens tillväxt bör öka och att det finns en god potential för detta. Den sammanlagda efterfrågan på virke bedöms stiga i takt med bioenergisektorns fortsatta utbyggnad varför fortsatta insatser för ökad tillväxt är viktiga. Det är av stor vikt att skogsägarnas kunskaper stärks om åtgärder som leder till den önskade ökningen av hållbar tillväxt. Den svenska skogspolitiken ger skogsbruket stor frihet och stort ansvar för att nå de skogspolitiska målen. Utifrån dessa utgångspunkter anser regeringen att den statliga rådgivningen liksom dialogen med skogsbruket bör förstärkas. Förstärkningen avser rådgivning för att få effektiv och funktionell miljöhänsyn samt förbättrad skogsskötsel. Åtgärderna förväntas bidra till att skapa nya arbetstillfällen på landsbygden. Vid sidan av miljöhänsynen vid skötsel av skog bedömer regeringen att det behövs ett fortsatt långsiktigt arbete med att skydda värdefulla skogsmiljöer för att nå skogspolitikens mål, bevara den biologiska mångfalden, nå miljökvalitetsmålen samt uppfylla internationella åtaganden. Regeringen anser att skyddsformen naturvårdsavtal i många fall är ett instrument som bör användas i arbetet. Detta eftersom naturvårdsavtal tydligt tar till vara markägarnas intresse, kunskap och egna förutsättningar på ett positivt sätt som äganderätten lyfts fram. Regeringen bedömer också att Komet- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 programmet har förutsättningar att bidra positivt. Skydd av skogar under behandlas inom utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. För en konkurrenskraftig skogsnäring med en verksamhet som karaktäriseras av jämställdhet, öppenhet och mångfald är det viktigt att kvinnor och män har samma rättigheter och möjligheter att arbeta och driva företag inom skognäringen. Skogsbrukssektorn har ansvar för genomförandet av sektorns jämställdhetsstrategi och regeringen verkar för att den får fullt genomslag. Kompetensbehovet inom skogssektorn ska också tillgodoses genom regeringens initiativ för att få fler ungdomar intresserade av skogliga utbildningar. I samband med den pågående översynen av avser regeringen att följa kommissionens arbete och generellt verka för att EU:s insatser på skogsområdet även fortsättningsvis är begränsade. Regeringen anser att unionssamarbetet på skogsområdet ska koncentreras till områden där samarbetet har ett tydligt mervärde, t.ex. insatser för att hindra spridning av växtskadegörare (fytosanitärt arbete). Gemensamma stödprogram som kan snedvrida konkurrensen på marknaden ska undvikas. För åtgärder inom unionspolitiken som berör skog och skogsbruk är det viktigt att konsekvenser för skogsnäringen inkluderas i beslutsunderlag samt att subsidiaritetsprincipen respekteras och tillämpas. Ett resurseffektivt och miljömässigt hållbart fiske Förutsättningen för att nå regeringens mål, att den svenska fiskerinäringen ska producera fisk och fiskeprodukter som efterfrågas av konsumenterna och bidrar till att skapa arbete, välfärd och levande kust- och insjösamhällen, är att allt fiske bedrivs resurseffektivt och miljömässigt hållbart. Endast för en mindre andel av EU:s gemensamma fiskbestånd kan dock nyttjandet anses vara hållbart och stora delar av yrkesfisket kämpar med dålig lönsamhet. Det innebär att fiskeflottans kapacitet måste anpassas till beståndssituationen genom ändamålsenliga regleringar. menar regeringen att näringens eget ansvar behöver tydliggöras. Stöden inom den gemensamma fiskepolitiken behöver långsiktigt minska. Utkast av fisk är ett utbrett problem, ett slöseri av havets resurser och en förlust av en viktig livsmedelskälla. arbetar med att motverka utkast och förespråkar att ett utkastförbud införs inom EU . Nyckelfaktorer för att ytterligare komma tillrätta med denna problematik är utvecklandet och nyttjandet av effektiva fiskredskap och en förbättrad kontroll. ligger långt framme i arbetet avseende selektiva redskap och fortsätter att vara drivande i EU:s arbete med att verka för mer skonsamma fiskeredskap. Dessa konkreta åtgärder ligger helt i linje med den förändring och utveckling av den gemensamma fiskeripolitiken som regeringen arbetar för i samband med reformen av densamma som ska vara genomförd till 2013. Kommissionens förslag om en reform av den gemensamma fiskeripolitiken presenterades . I reformarbetet kommer bl.a. att driva frågorna om en ökad prioritering av en ekosystembaserad förvaltning, ett stegvis infört utkastförbud, en ökad regionalisering och ett upphörande av subventioner till skrotning av fartyg. Vidare anser regeringen att EU ska bli bundet till hållbart fiske även för bestånd utanför EU:s vatten och i utformningen av fiskeavtal med tredje land. I dessa sammanhang kommer regeringen även fortsättningsvis att lyfta fram vikten av respekt för mänskliga rättigheter samt att arbeta för att ersättningarna från fiskeavtalen kommer berörda folk till del. I dessa sammanhang kommer regeringen även fortsättningsvis att lyfta fram vikten av respekt för mänskliga rättigheter. Ersättningarna från fiskeavtalen ska komma berörda folk till del. Det är också av största vikt att bevakar kommissionens förslag så att det inte urvattnas under förhandlingarnas gång. Arbetet med reformen av den gemensamma fiskeripolitiken kommer att fortgå fram till slutet av 2012. är det därför också viktigt att ett kontinuerligt förbättringsarbete sker parallellt. Regeringen anser att en ökad kunskap inom fiskeriförvaltningen är nödvändig, i synnerhet för att ytterligare tillämpa ekosystemansatsen i förvaltningsbesluten. arbetar därför kontinuerligt för en förstärkning och utveckling av (), vars vetenskapliga rådgivning utgör en grund för de politiska besluten. För att långsiktigt säkra den kunskapsinhämtningen och leva upp till EU:s krav anser regeringen vidare att till- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 gången till svenskt undersöknings- och forskningsdata behöver tryggas. Regeringen avser att återkomma i frågan. En långsiktigt hållbar fiskeriförvaltning förutsätter även en balans mellan tillgängliga fiskeresurser och flottans kapacitet. För detta krävs olika förvaltningsbeslut såväl nationellt som internationellt och som resulterar i god beståndsstatus hos våra fiskresurser. Därför är det fortsatta arbetet med att ta fram nya förvaltningsplaner samt att de redan antagna planerna följs av största vikt för . Prioriterat från svensk sida är att EU utformar en långsiktig förvaltningsplan för lax i , liksom att arbetet med att underlätta vandring och förbättra uppväxtmöjligheterna för all vandringsfisk fortsätter. Dessa arter är av betydelse för såväl turism som arbetstillfällen, inte minst i norra . Regeringen är positiv till ökad regional förvaltning inom EU och aktiv i det fortsatta arbetet med Östersjöstrategin, som kan komma att spela en viktig roll i den framtida fiskeriförvaltningen i regionen. Fiskerikontrollen är en av hörnpelarna i den gemensamma fiskeripolitiken och genom de beslutade EU-förordningarna på fiskerikontrollens område ställer den gemensamma fiskeripolitiken ökade krav på förbättrad teknik och måluppfyllelse. Detta innebär bl.a. ökade krav på kontroll i alla led av leveranskedjan, att man därmed ska kunna spåra fisken från fångst till tallrik, vilket främjar konsumentperspektivet. inledde Havs- och vattenmyndigheten, under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård, sin verksamhet. Myndighetens uppgift att ta ett helhetsgrepp över både sötvattens- och havsfrågor, inklusive fisket, ge ökade förutsättningar för att arbeta kraftfullt och fokuserat med havs- och vattenmiljöfrågor utifrån ett ekosystemperspektiv och att effektivisera förvaltningen. en del av detta fortsätter regeringen att arbeta nationellt, inom EU och internationellt för en god djur- och folkhälsa samt för ett gott djurskydd. Utbrott av allvarliga smittsamma djursjukdomar kan i vissa fall innebära risker för folkhälsan och även orsaka stora förluster för lantbrukare i drabbade områden. Smittspridning är gränsöverskridande och för att ska kunna upprätthålla goda förhållanden inom landet är vi beroende av att andra regioner i EU och världen gör detsamma. Därför finns det ett europeiskt mervärde i att samarbeta i EU. ska bidra till den pågående översynen av EU:s djurhälsopolicy, med syftet att förenkla och effektivisera lagstiftningen samt att se till att de ekonomiska resurserna används på bästa sätt. har ett mycket gott smittskydd, bl.a. därför att vi aktivt och långsiktigt har arbetat med att förebygga och bekämpa smittsamma djursjukdomar. Genom förebyggande åtgärder undviker vi ett scenario som skulle inneburit större kostnader för samhället. Det har också inneburit att har en unikt låg antibiotikaanvändning inom jordbruket. förbjöd inblandning av tillväxtbefrämjande antibiotika i foder och ligger också bakom en stor del av det framgångsrika påtryckningsarbete som ledde till att samma förbud infördes inom EU 2006. Resistensläget är bättre bland svenska djur än i många andra länder. Läget för antibiotikaresistens övervakas aktivt och kontinuerligt både i och inom EU.