prop · GY03105 · 2011-03-16 00:00:00 — Samarbetet inom det energiråd mellan och som etablerades under det svenska ordförandeskapet har fortskridit. En gemensam elbilskonferens arrangerades i med som medarrangör. 38 Kärnsäkerhet och strålskydd Frågor om kärnsäkerhet och strålskydd regleras under Euratom- fördraget. Detta fördrag har innehållsmässigt inte påverkats av att det nya Lissabonfördraget trätt i kraft. Kärnsäkerhet och strålskydd hanteras av allmänna rådet (GAC). Det gångna året har varit relativt lugnt med få nya initiativ från kommissionen att hantera. Det viktigaste initiativet, ett förslag till direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall kom och därmed kunde förhandlingarna endast inledas. Därutöver lämnade kommissionen över två förslag till förhandlingsmandat gällande avtal med tredjeland vilka kunde antas . Direktiv om hantering av använt kärnbränsle Kommissionen presenterade ett förslag till direktiv om hantering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall (se faktaprome- moria 2010/11:FMP51). Förslagets syfte är att säkerställa att medlems- staterna vidtar tillräckliga åtgärder för en säker hantering av använt kärn- bränsle och radioaktivt avfall till skydd av arbetstagare och allmänheten för de faror som uppkommer från joniserande strålning. utgår från ett antal allmänna principer som ska gälla för hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall; att produktionen av radioaktivt avfall ska minimeras så långt det rimligen är möjligt, att inga orimliga bördor läggs på kommande generationer och att använt kärnbränsle och radioaktivt avfall hanteras på ett säkert sätt även på lång sikt. Förslaget innebär att medlemsstaterna ska upprätta nationella program Skr. 2010/11:105 för omhändertagandet av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. ska upprätta nationella regelverk och en oberoende tillsynsmyndighet med tillräckliga befogenheter och resurser. Medlemsstaterna ska även garantera att det finns tillräckliga finansiella resurser tillgängliga närhelst behov uppkommer och som tar hänsyn till producentansvaret. Regeringen välkomnar kommissionens initiativ och anser att det är viktigt att kraven på medlemsstaterna att ta ett ansvar för det använda kärnbränslet och det radioaktiva avfallet blir tydligt. 38.2Förhandlingsmandat för kommissionen om avtal med tredjeland Då Europeiska atomenergigemenskapen (Euratom) är en egen juridiskt person kan gemenskapen ingå egna bilaterala avtal med tredjeland. Dessa avtal brukar framför allt reglera handel och tekniskt samarbete samt parternas internationella åtaganden gentemot t.ex. icke-spridningsavtalet och andra konventioner rörande kärnenergins fredliga användning. har två nya förhandlingsmandat för kommissionen gällande bilaterala avtal mellan Euratom och tredjeland antagits av rådet. Dessa avser och . är en av världens största uranexportörer och är även en av EU:s främsta leverantörer (se faktapromemoria 2009/10:FPM84). Euratom har haft ett avtal med men kommer att löpa ut och det finns därmed ett behov att för- länga avtalet. har också uttryckt en önskan om att utveckla samarbetet som även EU har ett intresse av. I det nu antagna förhandlingsmandatet finns möjlighet för reglering av överföring av kärnämnen i bägge riktningarna samt överföring av utrustning och teknik samt tillhandahållandet av tjänster. Vidare innehåller mandatet även frågor gällande kärnsäkerhet, strålskydd och hantering av radioaktivt avfall samt kärntekniskt samarbete inom ramen för partnerskapet mellan och . Mandatet antogs vid rådet för ekonomiska och finansiella frågor. är en viktig kärnenergination med stora urantillgångar och har en aktiv uranbrytningsindustri (se faktapromemoria 2009/10:FPM120). Mandatet som antogs vid Allmänna rådet innehåller frågor om reglering av överföring av kärnämnen, utrust- ning och teknik samt tillhandahållandet av tjänster som ska ingå i ett av- tal. Vidare finns forskning och utveckling, kärnsäkerhet, strålskydd och hantering av radioaktivt avfall m.m. i mandatet. 38.3Meddelande om medicinska tillämpningar av joniserande strålning och tryggad försörjning av medicinska radioisotoper Kommissionen presenterade ett meddelande om medicinska tillämpningar av joniserande strålning samt tryggad försörjning av medicinska radioisotoper (KOM(2010) 423). I meddelandet pekar Skr. 2010/11:105 kommissionen särskilt ut strålskyddet av patienter och personal samt till- gången på radioisotoper som viktiga uppgifter för gemenskapen att hantera. Kommissionen konstaterar att modern teknik inom röntgendiagnostik kan leda till höga stråldoser till patienter och personal. Stora brister i ut- bildning finns vid medicinska tillämpningar av joniserande strålning som kan förvärra situationen. Genomförandet av de direktiv som finns på området är ofta bristfälligt. Problemet med bristen på radioisotoper för medicinsk användning beror till största delen på beroendet av ett fåtal åldrande forsknings- reaktorer som kräver mycket underhåll. har det vid upp- repade tillfällen hänt att flera varit ur drift varpå bristsituationer uppstått. antogs rådsslutsatser om tryggad försörjning av radioisotoper för medicinsk användning i Europeiska unionen . DEL 8 JORDBRUK, FISKE OCH LIVSMEDEL 39 Den gemensamma jordbrukspolitiken Den allmänna svenska linjen är att det krävs fortsatt kraftfulla reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) som leder till väsentligt lägre utgifter och en ökad marknadsorientering. CAP ska förbli ett gemensamt politikområde och utformas i linje med principerna om subsidiaritet, proportionalitet och en sund ekonomisk förvaltning. Politiken ska utformas för att möta nuvarande och framtida utmaningar och gemensamma insatser ska ge ett tydligt europeiskt mervärde. Jordbrukspolitiken ska vara förenlig med politiken för global utveckling och ta hänsyn till utvecklingsländernas förutsättningar att förbättra tillväxten i jordbruket och att bedriva handel. har diskussionen om utformningen av jordbrukspolitiken fortsatt. I dessa förhandlingar förespråkar : -att direktstöden frikopplas helt, utjämnas och fasas ut, -att marknadsstöden avskaffas , -att den relativa fokusen på landsbygdsåtgärder ökar, -att styrningen av gemensamma resurser till att möta gemensamma miljöutmaningar ökar, -att landsbygdsåtgärder bidrar till att främja konkurrenskraft och tillväxt genom att stimulera innovationer samt till att stärka sambandet mellan forskning och tillämpning, -en hög ambition när det gäller förenklingar av jordbrukspolitiken. Nuvarande system är komplext och svårbegripligt och är en börda för jordbrukarna. Målet att begränsa jordbrukspolitikens omfattning är för över- ordnat andra mål. 39.1Framtiden för den gemensamma jordbrukspolitiken Diskussionen om utformningen av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) har fortsatt , till exempel vid de informella jordbruksministermötena i under det spanska ordförandeskapet och i La Hulpe under det belgiska ordförandeskapet. antog ett betänkande om CAP post 2013. lyfte fram livsmedelssäkerhet som den viktigaste utmaningen för dels EU, dels i ett globalt perspektiv. Av strategiska skäl bör EU inte förlita sig på tredjeland i fråga om livsmedelssäkerhet och livsmedelsförsörjning. Vidare anser att CAP är det mest integrerade policyområdet inom EU, vilket rättfärdigar områdets Skr. 2010/11:105 stora andel av EU:s budget. Kommissionen presenterade ett meddelande om framtida CAP som ska ligga till grund för de fortsatta framtidsdiskussioner- na. planerar kommissionen att presentera ett förordningsförslag som förväntas beslutas under det ordinarie beslutsförfarande, där är medbeslutande. I det nu aktuella meddelandet argumenterar kommissionen för att CAP även fortsättningsvis ska utgöra en stark gemensam politik som är upp- byggd av två pelare. Den första pelaren föreslås bli grönare med en mer rättvis fördelning av medlen. Den andra pelaren föreslås fokusera på konkurrenskraft, innovation, miljö och klimat. Övergripande mål- sättningar för CAP är en hållbar livsmedelsproduktion inom EU och globalt, hållbart nyttjande av naturresurser samt bibehållandet av levande landsbygder, där jordbruket utgör kärnverksamheten och skapar förutsättningar för lokal sysselsättning. Information till miljö- och jordbruksutskottet om utformningen av framtida CAP har lämnats . Samråd med om kommissionens meddelande inför diskussioner i jordbruks- och fiskerådet har hållits . Kommissionen inrättade en högnivåexpertgrupp för mjölk med syftet att utarbeta förslag till åtgärder på medellång och lång sikt för mjölksektorn. Bakgrunden till denna grupp var de lönsamhetsproblem som för tiden rådde inom sektorn samt det faktum att de europeiska mjölkkvoterna ska avskaffas . Förutom representanter från kommissionen deltog även samtliga medlemsstater samt vid vissa möten särskilt inbjudna intresseorganisationer, representanter från universitets- världen och från länder utanför EU. Områden som diskuterades var kontraktsförhållanden mellan mjölk- producenter och mejerier, lämpligheten med nuvarande marknads- instrument, ökad marknadstransparens och marknadsinformation, produktutveckling och forskning, terminshandel samt erfarenheter av mjölkpolitik utanför EU. avslutades gruppens arbete och offentliggjorde kommissionen en rapport som bland annat innehöll ett antal rekommendationer. Innehållet speglar relativt väl medlemsstaternas kommentarer och åsikter i gruppen. Medlemsstater med en mer marknadsliberal uppfattning, däribland , var i minoritet i arbetsgruppen, vilket framgår tydligt av rekommendationerna. Sammanfattningsvis rekommenderas kommissionen att: -skapa ett ramverk för standardkontrakt mellan mjölkproducent och uppköpare, -medge undantag från för sammanslutningar av - utreda om systemet med så kallade interprofessionella (organisationer Skr. 2010/11:105 som inkluderar medlemmar från samtliga nivåer i värdekedjan, från mjölkproducent till detaljhandel) organisationer inom frukt- och grönsakssektorn är lämpligt att genomföra även inom mjölksektorn, -utveckla prisrapporteringsverktyg för en bättre marknadsinformation, -överväga nya WTO-kompatibla stöd och vidta åtgärder för att under- lätta för terminshandel samt att -överväga ett frivilligt eller obligatoriskt system för märkning av mjölkråvarans produktionsplats. har i diskussionerna argumenterat för en marknadsanpassning av sektorn. Då rekommendationerna inte antagits genom ett konsensus- förfarande har möjligheten att påverka arbetet i denna riktning varit begränsade. Kommissionen presenterade ett nytt lagstiftningspaket för mjölksektorn. Förslaget är en uppföljning av rekommendationerna från högnivåexpertgruppen för mjölksektorn och syftet är att, genom ett antal åtgärder, stärka mjölkproducenternas förhandlingsförmåga gent- emot mejerierna. Det föreslås att medlemsstaterna ska godkänna producentorganisationer, bildade på initiativ från mjölkproducenter och som ska kunna förhandla kollektivt med uppköpare. Vidare föreslås att medlemsstaterna ges möjlighet att godkänna så kallade inter- branschorganisationer (branschorganisationer, vars ansvarsområden innefattar flera delar av livsmedelskedjan) inom sektorn samt att införa krav på skriftlig kontraktering vid mjölkleverans. En första behandling av förslaget ägde rum i jordbruks- och fiskerådet . Beslut är att vänta . Ett samråd i ägde rum . 39.3 Livsmedelshjälp till de sämst ställda i unionen Regler om livsmedelshjälp diskuterades i jordbruks- och fiskerådet redan Förslaget innebar i korthet att befintliga livsmedelsprogram skulle bli treåriga i stället för ettåriga, att större möjlighet till marknads- uppköp och större flexibilitet avseende produkter skulle ges samt att medlemsstaterna skulle medfinansiera programmet. kommelse kunde dock inte nås. Vid jordbruks- och fiskerådet tog det belgiska ordförandeskapet initiativ till att återigen diskutera denna fråga. Kommissionen presenterade ett reviderat förslag till en ny stödordning. Förslaget innebar endast marginella skillnader i jämförelse med förslaget Något stöd för förslaget kunde dock inte nås, eftersom ett antal medlemsstater, inklusive , ifrågasätter den rättsliga grunden för Livsmedelshjälp till de sämst ställda i unionen bedöms vara en social-, och inte en jordbrukspolitisk, åtgärd och bör därför sortera under Av denna anledning har också Skr. 2010/11:105 intervenerat till fördel i ett mål i där väckt talan mot kommissionen angående giltigheten av den förordning om livsmedelshjälp som avser . Dom i målet meddelas . Inför frågans behandling i jordbruks- och fiskerådet har regeringen samrått med samt informerat miljö- och jordbruksutskottet. Vid jordbruks- och fiskerådet presenterade kommissionen den rapport som lämnats till och rådet om förlängning av det tyska undantaget från statsstödsreglerna. Detta innebär att inom ramen för det tyska alkoholmonopolet får bevilja statligt stöd för produkter som efter ytterligare bearbetning saluförs av monopolet som etanol, framställt av jordbruksprodukter. Det tyska undantaget regleras i artikel 182.4 i rådets förordning (EG) nr 1234/2007 (om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter) och löper ut . Monopolet innebär bl.a. att beviljar statligt stöd åt de brännerier som ingår i monopolet och som tillverkar råalkohol från i huvudsak potatis och spannmål. Monopolet får stöd med högst för att kunna betala det högre priset. I praktiken har utnyttjandet av stödet dock minskat från till . En förutsättning för ovan nämnda förlängning är en tydlig utfasning av monopolet och det tyska undantaget. För de mellanstora producenterna ska stödet vara utfasat till 2013 och för de små till 2017. Denna senare utfasningsperiod rör 210 000 små producenter . har krav på sig att presentera en rapport om hur monopolet fungerar och vilka stöd som har beviljats. De årliga rapporterna ska åtföljas av en avvecklingsplan för de aktuella brännerierna. kan acceptera förlängningen av undantaget under förutsättning att det upphör . Förslaget har röstats igenom i Europarlamentet och rådet har tagit beslut i frågan. Inför frågans behandling i jordbruks- och fiskerådet har regeringen samrått med samt informerat miljö- och jordbruksutskottet. Direktstödsförordningen ((EG) nr 73/2009) respektive landsbygdsförord- ningen ((EG) nr 1698/2005) är två av de 41 förordningar som anpassas med anledning av EUF-fördraget. beslutade enbart rådet om är även beslutsfattare. Medlemsstaterna har genom en förvaltningskommitté haft genomförande av direktstöds- och landsbygdsförordningarna. vid diskussionerna poängterat vikten av att kommissionen samråder med Skr. 2010/11:105 medlemsstaternas experter under sitt förberedande arbete med delegerade Vid diskussionen om direktstödsförordningen har även drivit frågan om att medlemsstaterna måste ha insyn och inflytande över hur den stödberättigande arealen definieras. I samband med anpassning till EUF-fördraget har kommissionen även presenterat förslag som syftar till vissa förenklingar. I direktstöds- förordningen bereder kommissionen väg för en förenkling av uppfölj- ningen av små tvärvillkorsöverträdelser. anser att den nuvarande uppföljningen av små avvikelser inte står i proportion till risken för fondens medel och stöder därför kommissionens förslag. För landsbygds- förordningen har kommissionen presenterat förslag som syftar till förenklingar genom bl.a. färre rapporteringar. har ställt sig positiv till de föreslagna förenklingarna, förutom att möjligheten till stöd till producentgrupper har utökats till att omfatta alla medlemsstater. hållning i denna fråga är att förutsättningar bör finnas i de gamla medlemsstaterna så att inrättandet av sådana grupper bör kunna ske utan stöd. För svensk del är det angeläget att de svenska trädrika betesmarkerna, som traditionellt används för jordbruksproduktion, ska vara stödbe- rättigande. har även passat på att framföra ytterligare för- enklingsförslag, bland annat att beräkningen av tvärvillkorssanktioner ska förenklas och att skötselkraven endast ska gälla mark som man söker stöd för. Diskussionerna om anpassningen av direktstöds- respektive landsbygdsförordningen fortsätter i rådet . 39.6Nationellt stöd till jordbruket i norra beslutade kommissionen om en ny tillämpning av det nationella stödet till jordbruket i norra , som lämnas enligt artikel 142 i anslutningsfördrag. Beslutet innebär en höjd grad av subsidiaritet på så sätt att det inte krävs förhandlingar med kommissionen om , inom vissa givna ramar, skulle ha för avsikt att höja stödnivåerna. Nationellt stöd lämnas till produktion och transport av komjölk, getter, slaktsvin, suggor (smågrisar), hönor (ägg) samt bär och syftar till att säkerställa att jordbruksverksamhet kan bibehållas i jordbruksområden norr om den sextioandra breddgraden. 39.7En bättre fungerande livsmedelskedja fattade kommissionen beslut om att inrätta en högnivågrupp för att diskutera hur den europeiska livsmedelssektorns konkurrenskraft kan främjas. Den nya högnivågruppen kallas Högnivåforum för en bättre fungerande livsmedelskedja och leds av kommissionens vice ordförande och tillika kommissionär för näringslivsfrågor, samt av kommissionärerna (jordbruk), (hälsa) och (inre marknaden). Det övergripande uppdraget är att bistå kommissionen med att utveckla Skr. 2010/11:105 en näringslivspolitik för livsmedelssektorn. Målet är att säkerställa ett smidigt och genomskådligt genomförande av dels initiativen i kommissionens meddelande En bättre fungerande livsmedelsförsörj- ningskedja i (KOM(2009) 591), dels den föregående högnivå- gruppens slutrapport som antogs . deltar i arbetet till- sammans med tolv andra medlemsstater, samt ett 30- tal livsmedelsföretag och organisationer. Arbetet ska vara avslutat . Ett första möte hölls och träffas fyra expertarbetsgrupper regelbundet för att diskutera logistik, konkurrenskraft, prismätning respektive konkurrensförhållanden i livsmedelskedjan. Expertgrupperna kommer att redovisa sitt arbete . Högnivåforum för en bättre fungerande livsmedelskedja ersätter den tidigare högnivågruppen för livsmedelssektorns konkurrenskraft som inrättades (2008/359/EC). Verksamheten resulterade i en slutrapport med 30 rekommendationer, vilken nu ingår som grund för det fortsatta arbetet. presenterade kommissionen det s.k. kvalitetspaketet som innehåller två förslag till lagstiftning om kvalitet på jordbruksprodukter. Det handlar dels om handelsnormer, t.ex. produktstandarder, dels om skyddade beteckningar, som bl.a. kan beviljas för produkter från ett visst geografiskt område eller som tillverkats med en traditionell metod. (KOM(2008) 641 slutlig) om jordbruks- produkters kvalitet var inledningen på ett samråd mellan producenter, konsumenter och övriga intressenter om det bästa sättet att garantera en lämplig politik och ett tillhörande regelverk för att skydda och främja jordbruksprodukternas kvalitet. Även och rådet har deltagit i processen. Med vägledning av samrådet har den nya lagstiftningen, som även innehåller delar av nuvarande lagstiftning, tagits fram. Syftet är att skapa bättre förutsättningar för primär- och livsmedelsproducenter i EU att kva- litetsklassificera sina varor och tydligare kommunicera deras fördelar, som t.ex. hög kvalitet eller traditionell tillverkningsmetod. För konsu- menterna blir det lättare att göra medvetna val och de kan också känna trygghet i att det är livsmedel av godkänd kvalitet de köper. För produ- centerna ökar möjligheterna att tydliggöra olika kvalitetsaspekter av livs- medlen. Ytterligare ett syfte med de nya reglerna är att minska den ad- ministrativa bördan för primär- och livsmedelsproducenter så att de bätt- re kan fokusera på sin kärnverksamhet. Överläggningar med miljö- och jordbruksutskottet och samråd med har ägt rum . har för avsikt att bevaka subsidiaritetsprincipen och motsätter sig planer på en utveckling mot en EU-gemensam skogspolitik. Sam- arbete på EU-nivå behövs där det ger ett mervärde i relation till vad som kan göras på nationell nivå. Det gäller t.ex. frågor om biologisk mångfald, klimat, forskning, skoglig information och globala process- er. har varit aktivt på många områden i rådsarbetet och de skogsfrågor som där har diskuterats. Viktigt har varit arbetet med grönboken: Skogsskydd och skoglig information i EU att förbereda skogen för klimatförändring och timmerförordningen. Arbetet inom ett flertal internationella organisationer har avhandlats, däribland CBD, UNFCCC, UNFF, FAO och . 40.1Handel med timmer och trävaror EU tillämpar en handlingsplan för att motverka olaglig skogsavverkning och därtill kopplad handel, s.k. FLEGT. 2005 gav rådet kommissionen i uppdrag att presentera ett förslag med syfte att strypa in- flödet av olagligt avverkat timmer och trävaror av sådant ursprung och därmed motverka olaglig avverkning. Ett sådant förslag lämnades av kommissionen (se faktapromemoria 2008/09:FPM39). Förslaget till förordning kallas ofta due diligence-förordningen, efter det engelska ordet due diligence som betyder tillbörlig aktsamhet. Förslaget behandlades även . nådde EU:s jordbruks- och fiskeministrar en politisk överenskommelse. Europa- parlamentet lämnade sin rapport . Ett flertal mer långtgående krav föreslogs. Under återstoden av våren hölls förhandlingar mellan rådet och och nåddes en överenskommelse mellan de två institutionerna om förordningens innehåll. Som ett resultat av detta an- togs och rådets förordning (EU) nr 995/2010 av om fastställande av skyldigheter för verksamhetsutövare som släpper ut timmer och trävaror på marknaden. Förordningen fastställer skyldigheter både för verksamhetsutövare som handlar med timmer och/eller träprodukter samt för handlare i den efterföljande förädlings- och försäljningskedjan. Aktörerna ska kunna visa att de följer ett system för tillbörlig aktsamhet , vilket i princip innebär att den som handlar med virke ska kunna visa att det kommer från lagligt avverkade källor. Förslaget antogs vid konkurrenskraftsrådets möte . röstade nej till förslaget (se också bilaga 3). står tveklöst bakom syftet med förordningen, dvs. att minska riskerna för att olagligt avverkat trä eller produkter från sådant trä placeras på EU:s marknad. Enligt är dock överenskommelsen inte en balanserad avvägning mellan rådets och syn på förordningen. ifrågasätter om den ökade administrativa bördan som förordningen innebär för ett stort antal företag inom EU, står i proportion till i vilken utsträckning den kommer att kunna begränsa olagliga skogsavverkningar globalt. Enligt mening riskerar Skr. 2010/11:105 förordningen att få oproportionerligt stora konsekvenser för tredjeland och riskerar därmed bli handelsstörande. Förordningen ska vara genomförd i medlemsstaterna . är positivt till att ytterligare åtgärder vidtas för att motverka olaglig avverkning globalt och under det svenska ordförandeskapet lyckades vi nå en politisk överenskommelse i rådet om förordningen. arbetade för att få en effektiv lagstiftning som är proportionerlig och rättssäker, vilket förankrades i både och i miljö- och jordbruksutskottet. 40.2Grönbok om skogsskydd och skoglig information i EU information i EU: Att förbereda skogen för klimatförändring KOM(2010) 66 tar upp ett antal punkter gällande skogarna inom EU, inkl. skogarnas tillstånd och funktioner, klimatförändringens effekter på skog och verktyg för skogsskydd. Syftet med grönboken är att stimulera en offentlig diskussion inom EU om den framtida politiken för skogsskydd och skoglig information samt att ge underlag till en eventuell uppdatering av i fråga om klimataspekter. Initiativet till grönboken kom från kommissionen (DG Miljö) och har varit uppe för information på jordbruks- och fiskerådet. Hur det blir med en eventuell vitbok återstår att se. beräknas avge ett utlåtande . Därefter offentliggör kommissionen planerna för det fortsatta arbetet. anser att det är viktigt att beakta klimatförändringarnas effekter på skog.