prop · GY0361 · 2011-01-31 00:00:00 — I syfte att möjliggöra att fler produktgrupper som har en väsentlig påverkan på energianvändningen ska kunna omfattas av ekodesignkrav föreslog Europeiska kommissionen en revidering av ekodesigndirektivet. Det reviderade ekodesigndirektivet antogs av och rådet . Genom revideringen omfattar direktivet energirelaterade produkter, vilket utöver energianvändande produkter även innefattar produkter som inte själva är beroende av energitillförsel, men som har en inverkan på energi- användningen. Därigenom möjliggörs för kommissionen att ta fram förslag till genomförandeåtgärder för fler produktgrupper . De föreslagna ändringarna i ekodesignlagen innehåller de lagändringar som krävs för att genomföra det reviderade ekodesigndirektivet i svensk rätt. Den enda sakliga ändringen är att tillämpningsområdet utvidgats till att utöver energianvändande produkter även omfatta energirelaterade produkter. Därtill föreslås en rad ändringar i lagen av mer redaktionell art utifrån ikraftträdandet av EUF-fördraget. Benämningen Europeiska gemenskapen ersätts med Europeiska unionen och benämningen gemen- skapens marknad ersätts med unionsmarknaden. Propositionen innehåller enbart de ändringar som genomförts i det reviderade ekodesigndirektivet och till följd av EUF-fördragets ikraftträdande. I det reviderade ekodesigndirektivet används begreppet EG-försäkran beroende på att direktivet antogs innan Lissabonfördraget trädde i kraft. Sedan detta fördrag nu har trätt i kraft används genomgående begreppet EU i stället för EG i svensk lagstiftning. Därför bör begreppet EU- försäkran användas även i ekodesignlagen. De ändringar i ekodesignlagen som krävs med anledning av ändringar i annan lagstiftning ingår inte i propositionen och genomförs i stället separat. Detta gäller bl. a. ändringen av referensen till lagen om (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. som kommer att ersättas av (2010:900). Denna ändring har genomförts genom lagen (2010:920) om ändring i lagen (2008:112) om ekodesign, som träder i kraft . Detsamma gäller för tillämpningen av definitionerna i beslut 768/2008/EG, där införlivandet i svensk lagstiftning pågår. Vad beträffar de mer allmänna kommentarerna från Kemikalie- Prop. 2010/11:61 inspektionen noterar regeringen önskemålet att se över möjligheterna till att beakta andra aspekter än energi när nya genomförandeåtgärder tas fram. är det viktigt att påminna om att denna möjlighet redan finns inom ramen för det nu gällande ekodesigndirektivet såväl som i annan produktspecifik EU-lagstiftning, exempelvis RoHS-direktivet. Den kommande Byggproduktsförordningen kommer sannolikt också ge ytter- ligare möjligheter att hantera frågan om farliga ämnen i byggprodukter. Regeringen bedömer att ekodesigndirektivets utvidgning till att även omfatta energirelaterade produkter kan medföra krav på expertis av flera slag och delar därför uppfattning om vikten av fortsatt och fördjupat samråd mellan de berörda myndigheterna speciellt avseende byggprodukter. De direkta konsekvenserna av de föreslagna ändringarna i ekodesign- lagen är begränsade, eftersom direktivet är ett ramdirektiv och när ändringar sker i denna ramlagstiftning innebär detta inte i sig några nya eller ändrade krav på produkter. Däremot innebär det att , i takt med att tar fram nya genomförandeåtgärder för energirelaterade produkter, att arbetsbördan för de berörda myndig- heterna kan öka. Detta gäller framför allt som ansvarar för tillsyn enligt denna lag av samtliga de energianvändande produkter som omfattas av ekodesignkrav. liksom fortsatt vara samordnande myndighet för arbetet som relaterar till nya genomförandeåtgärder enligt ekodesigndirektivet. Rollen som samordnande myndighet innebär att ska säkerställa att all relevant sakkunskap hos de myndigheter som berörs av en specifik genomförandeåtgärd beaktas och tas till vara. av direktivet kan också resultera i att arbetsuppgifterna för andra berörda myndigheter kommer att öka, exempelvis kan detta beröra Naturvårds- verket, Kemikalieinspektionen och . För närmast berörda myndigheter kan man konstatera att ett ökat arbete inom två områden då kommer att bli aktuellt. I samband med framtagan- det av kommande produktkrav i genomförandeåtgärder ställs krav på förberedelser och deltagande i kommittéarbete inom EU och i stan- Därtill är det viktigt att berörda myndigheter i ett tidigt skede finns med och påverkar valet och framtagandet av nya Detta för att säkerställa att de kommande kraven uppfyller regeringens målsättning för såväl energibesparande som minskad administrativ börda för berörda företag. gäller löpande ärendehantering och innebär bl.a. marknadskontroll och Genom ökad samordning mellan främst de myndigheter som hanterar näraliggande frågor (Energi- myndigheten, , och ) kommer detta dock att kunna ske effektivt. De nu föreslagna ändringarna i lagen om ekodesign, dess bestämmelser Prop. 2010/11:61 om tillsyn och de beslut som tillsynsmyndigheterna kan komma att meddela innebär ingen utökad arbetsbelastning för de allmänna förvalt- ningsdomstolarna utöver nuvarande förhållanden. De kommande genom- förandeåtgärderna avseende energirelaterade produkter kan dock inne- bära en ökad arbetsbörda för de allmänna förvaltningsdomstolarna till följd av ökad måltillströmning, vilket behöver följas upp i samband med framtagande av dessa krav. Utvidgningen av ekodesignlagens tillämpningsområde till att omfatta även energirelaterade produkter kan väntas innebära utökade arbets- uppgifter för berörda myndigheter. Regeringens bedömning är att tillkommande arbetsuppgifter till följd av genomförandet av förslagen i denna proposition bör finansieras inom befintliga ekonomiska budgetramar. Ekodesigndirektivet är som tidigare nämnts ett s.k. ramdirektiv och lagen om ekodesign en ramlag. De tillkommande produktkraven kommer att meddelas av kommissionen genom genomförandeåtgärder i form av förordningar. Dessa krav blir harmoniserande inom EU och berör de företag som släpper ut de produkter på marknaden som omfattas av kraven. Produkterna måste uppfylla de angivna kraven och företagen måste kunna visa överensstämmelse med gällande krav och utfärda en försäkran om överensstämmelse. Allmänt kan i detta skede sägas att ekodesigndirektivet, och lagen om ekodesign, har varit ett verktyg för att underlätta för företagen genom en ökad harmonisering för krav på energianvändande produkter inom EU. Avsikten med direktivet är förutom detta även att öka energieffektivi- teten och att minska miljöpåverkan från produkterna, utan att försämra ekonomi, säkerhet och användbarhet för produkterna. Med enhetliga krav följer en större tillgänglighet till den inre marknaden. Riskerna för särskilda krav i olika länder minskar. Detta bör kunna få positiva effekter för svenska företags konkurrensförmåga på den inre marknaden. Det vidgade ekodesigndirektivet och ändringarna i lagen om ekodesign är också en signal till näringslivet om att lagstiftaren tar miljöaspekterna förknippade med energirelaterade produkter på allvar och att det finns anledning för företagen att skaffa kunskap om produktens miljöpåverkan samt utarbeta rutiner inom organisationen för att kunna hantera de olika miljöfrågor som har samband med produkten. De konkreta följder kommande produktkrav kan få för företagen är framför allt viss ökad administration avseende dokumentation och märkning av varor. Många företag har emellertid välutvecklade lednings- system, vilka kan antas vara kompatibla i varierande utsträckning med kommande genomförandeåtgärder. Små och medelstora företag Stora och små tillverkare har skilda förutsättningar att hantera de olika krav på ekodesign som ekodesigndirektivet och lagen om ekodesign Det finns en risk för att mindre företag har sämre utvecklade ledningssystem, varför de kan förmodas löpa större risk att få en ökad administrativ börda till följd av det aktuella genomförandet av ekodesigndirektivet och kommande produktspecifika krav. När det gäller effekterna på små och medelstora företag bör Energi- myndigheten särskilt uppmärksamma eventuella behov av att stötta dem med vägledning och kunskapsstöd inför att nya ekodesignkrav införs. bör också som redan sker bedriva ett aktivt utåtriktat arbete gentemot berörda företag inför att nya produktgrupper ska omfattas av krav på ekodesign. Antalet företag som kan komma att beröras av nya krav på ekodesign är svårt att bedöma på förhand då det är avhängigt av vilka produkt- grupper som framöver kommer att omfattas av genomförandeåtgärder. Utifrån de erfarenheter som finns av arbetet med vägledning och kunskapsstöd har de berörda företagen varit positivt inställda till införandet av ekodesignkrav, eftersom det bedöms utgöra en konkurrens- fördel som gynnar svenska företag. De föreslagna ändringarna i ekodesignlagen bedöms inte medföra några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjlig- heterna att nå de integrationspolitiska målen. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:112) om ekodesign Den enda sakliga ändring som det reviderade ekodesigndirektivet medför är att direktivets tillämpningsområde utvidgas till att omfatta energi- relaterade produkter, vilket utöver energianvändande produkter även innefattar produkter som inte själva är beroende av energitillförsel, men som har en inverkan på energianvändningen. Begreppet energirelaterade produkter definieras i artikel 2.1 i det reviderade ekodesigndirektivet. Av definitionen framgår att begreppet omfattar såväl energianvändande som energirelaterade produkter. I samtliga paragrafer där begreppet energianvändande produkt nämns har detta därför ersatts med begreppet energirelaterad produkt. I lagen görs i flera paragrafer hänvisningar till det ursprungliga ekodesigndirektivet. Dessa hänvisningar har ersatts av hänvisningar till det reviderade ekodesigndirektivet. Begreppet försäkran har i det reviderade ekodesigndirektivet ersatts av begreppet EG-försäkran. Slutligen har begreppet Europeiska gemenskapen ersatts med Europeiska unionen, gemenskapens marknad med unionsmarknaden och EG-föräkran med EU-föräkran. Detta är en följd av den ändrade terminologin i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:920) om ändring i lagen (2008:112) om ekodesign Rubricerade lag träder i kraft . Ändringen i 4 § första stycket görs för att detta stycke ska få samma lydelse som föreslås för 4 § första stycket i propositionens första lagförslag. och rådets direktiv /125/EG av L 285/10 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/125/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (omarbetning) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)och rådets direktiv /32/EG av om upprättande av en ram för att fast ställa krav på ekodesign för energianvändande produk ter (3) har ändrats väsentligt. Eftersom nya ändringar som endast gäller utvidgning av tillämpningsområdet så att alla energirelaterade produkter omfattas ska göras, bör det direktivet av tydlighetsskäl omarbetas. (2)Skillnaderna mellan medlemsstaternas lagar och admi nistrativa bestämmelser om ekodesign för energirelate rade produkter kan skapa handelshinder och snedvriden konkurrens i gemenskapen och följaktligen ha en direkt inverkan på upprättandet av den inre marknaden och hur (1) EUT C 100, 30.4.2009, s. 120. (2) yttrande av (ännu ej offent liggjort i EUT) och rådets beslut av . (3) EUT L 191, 22.7.2005, s. 29. Endast genom att harmonisera nationella lagar kan sådana handelshinder och den illojala konkur rensen förebyggas. Genom en utvidgning av tillämp ningsområdet till alla energirelaterade produkter kan kra ven på ekodesign för alla viktiga energirelaterade produk ter harmoniseras på gemenskapsnivå. (3)Energirelaterade produkter står för en stor del av använd ningen av naturresurser och energi i gemenskapen. De medför också en rad andra viktiga miljöpåverkningar. De allra flesta produktkategorier som finns på gemenskaps marknaden påverkar miljön i mycket olika grad, även om de fungerar på i stort sett samma sätt. För att gynna en hållbar utveckling bör ständiga minskningar av dessa produkters övergripande miljöpåverkan uppmuntras, i synnerhet genom att de främsta källorna till negativ mil jöpåverkan kartläggs och genom att överföring av föro rening undviks, när förbättringen inte medför orimligt höga kostnader. (4)Många energirelaterade produkter har stora möjligheter att förbättras, för att minska påverkan på miljön och spara energi med hjälp av bättre formgivning, vilket också leder till ekonomiska besparingar för näringslivet och för slutanvändarna. Förutom produkter som förbru kar, genererar, överför och mäter energi kan vissa ener girelaterade produkter, inbegripet byggprodukter såsom fönster och isolermaterial eller produkter för vattenför brukning som duschmunstycken och kranar i hög grad bidra till stora energibesparingar. (5)Ekodesign för produkter intar en central plats i gemen skapsstrategin för en integrerad produktpolicy. Detta är en förebyggande strategi som syftar till att optimera pro dukternas miljöprestanda och bevara deras an vändningskvalitet, och den erbjuder därför nya och kon kreta möjligheter för tillverkarna, konsumenterna och samhället. Europeiska unionens officiella tidning L 285/11 (6)Ökad energieffektivitet - bland annat genom en effekti vare slutanvändning av elektriciteten - anses vara en av görande förutsättning för att utsläppsmålen för växthus gaser i gemenskapen ska uppnås. Efterfrågan på elektrici tet är den kategori av slutanvändning av energi som växer snabbast, och om inga politiska åtgärder vidtas beräknas efterfrågan öka . En avsevärd minskning av energianvändningen an ses vara möjlig enligt kommissionens förslag i Europeiska klimatförändringsprogrammet (ECCP). Klimatföränd ringen är ett av de prioriterade områdena i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, fastställt i Europaparlamen tets och rådets beslut nr 1600/2002/EG (1). Energibespa ring är den mest kostnadseffektiva metoden för att öka försörjningstryggheten och minska importberoendet. Därför bör omfattande åtgärder vidtas och omfattande mål fastställas på efterfrågesidan. (7)Åtgärder bör vidtas redan under den energirelaterade pro duktens designfas, eftersom det är då den förorening som produkten vållar under sin livscykel bestäms och större delen av kostnaderna uppstår. (8)En sammanhängande ram för tillämpningen av gemen skapskrav på ekodesign för energirelaterade produkter bör fastställas i syfte att säkra fri rörlighet för de produk ter som uppfyller sådana krav samt minska deras över gripande miljöpåverkan. Sådana gemenskapskrav bör följa principerna för sund konkurrens och internationell handel. (9)Kraven på ekodesign bör fastställas med hänsyn till må len och prioriteringarna i gemenskapens sjätte miljöhand lingsprogram, varvid när så är lämpligt de tillämpliga målen för de relevanta temainriktade strategierna för det programmet ska beaktas. (10)Syftet med detta direktiv är att uppnå en hög skyddsnivå för miljön genom att minska de energirelaterade produk ternas potentiella miljöpåverkan, vilket i slutändan kom mer att gynna konsumenterna och andra slutanvändare. En hållbar utveckling kräver också att vederbörlig hänsyn (1) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. tas till de föreslagna åtgärdernas effekter på hälso- och sjukvårdsområdet samt deras sociala och ekonomiska konsekvenser. Att förbättra produkternas energi- och re surseffektivitet bidrar till att trygga energiförsörjningen och minska efterfrågan på naturresurser, vilket är en för utsättning för sund ekonomisk verksamhet och följaktli gen för hållbar utveckling. (11)En medlemsstat som anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på tvingande behov avseende miljöskydd, eller att införa nya bestäm melser grundade på nya vetenskapliga belägg med an knytning till miljöskydd för att lösa ett problem som är specifikt för den medlemsstaten och som uppkommer efter beslutet om den tillämpliga genomförandeåtgärden, får göra det i enlighet med de villkor som fastställts i artikel 95.4, 95.5 och 95.6 i fördraget, i vilket föreskrivs en anmälningsskyldighet till och godkännande av kom missionen. (12)För att maximera miljövinsterna av förbättrad design kan det komma att visa sig nödvändigt att konsumenterna informeras om energirelaterade produkters miljömässiga egenskaper och miljöprestanda och får råd om hur de ska använda produkten på ett miljövänligt sätt. (13)Strategin i kommissionens meddelande av Integrerad produktpolitik Miljöpåverkan ur livs cykelperspektiv, som är ett viktigt innovativt inslag i gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram, syftar till att minska produkternas miljöpåverkan under hela deras livscykel, inbegripet urval och användning av råvaror, tillverkning, emballage, transport och distribution, instal lering och underhåll, användning och omhändertagande av uttjänta produkter. Om det redan i designfasen tas hänsyn till en produkts miljöpåverkan under hela dess livscykel, finns det stora möjligheter att främja miljöför bättringar på ett kostnadseffektivt sätt, inbegripet när det gäller resurs- och materialeffektivitet för att därigenom bidra till att uppnå målen i den temainriktade strategin för hållbar användning av naturresurser. Flexibiliteten bör vara tillräcklig för att göra det möjligt att integrera denna faktor i produktdesignen och ta hänsyn till tekniska, funktionella och ekonomiska faktorer. (14)Även om det är önskvärt med en samlad strategi avse ende miljöprestanda, bör en minskning av utsläppen av växthusgaser genom ökad energieffektivitet anses vara ett prioriterat miljömål i avvaktan på att en arbetsplan antas. L 285/12 Europeiska unionens officiella tidning (15)Det kan vara nödvändigt och berättigat att upprätta spe cifika kvantifierade krav på ekodesign för vissa produkter eller miljöaspekter hos dessa, för att kunna garantera att deras påverkan på miljön blir så liten som möjligt. Med beaktande av hur viktigt det är att bidra till att uppnå målen enligt Kyotoprotokollet till ramkonvention om klimatförändring och utan att det påverkar den samordnade strategi som främjas i detta direktiv, bör de åtgärder som erbjuder stora möjligheter att till en låg kostnad minska utsläppen av växthusgaser i viss mån prioriteras. Dessa åtgärder kan också bidra till en hållbar resursanvändning och utgöra ett viktigt bidrag till det tioåriga ramprogram om hållbar produktion och konsumtion som antogs på världstoppmötet om hållbar utveckling i den 26 augusti4 . (16)Energirelaterade produkters energiförbrukning i standby- eller frånläge bör som en allmän princip och när det är lämpligt minskas till den miniminivå som krävs för att produkterna ska fungera. (17)som de produkter som har bäst prestanda och bästa tillgängliga teknik på marknaden, även på den in ternationella marknaden, bör vara utgångspunkten, bör nivån på kraven på ekodesign fastställas på grundval av såväl tekniska och ekonomiska som miljömässiga analy ser. Flexibla metoder för att fastställa kravnivån kan göra det lättare att uppnå snabba förbättringar av miljöpre standan. De berörda parterna bör rådfrågas och sam arbeta aktivt i samband med denna analys. Om obligato riska åtgärder fastställs krävs samråd med berörda parter. Sådana samråd kan understryka behovet av att åtgärderna införs gradvis eller att övergångsåtgärder tillämpas. Infö randet av delmål gör politiken mer förutsägbar, vilket innebär att produktutvecklingscykeln kan beaktas och det blir lättare för berörda parter att planera långsiktigt. (18)Alternativa åtgärder, t.ex. självreglering från näringslivets sida, bör prioriteras, om det är troligt att dessa åtgärder kommer att bidra till att de politiska målen nås snabbare eller till lägre kostnad än vid obligatoriska krav. Lagstift ningsåtgärder kan bli nödvändiga om marknadskrafterna inte utvecklas i rätt riktning eller tillräckligt snabbt. (19)Självreglering, inklusive frivilliga avtal i form av ensidiga åtaganden från näringslivets sida, kan möjliggöra snabba framsteg genom snabbt och kostnadseffektivt genom förande och ger möjlighet till en flexibel och lämplig anpassning till tekniska möjligheter och tendenser på marknaden. (20)Vid bedömningen av frivilliga avtal eller andra åtgärder för självreglering som beskrivs som alternativ till genom förandeåtgärderna bör det finnas information om åtmin stone följande: möjligheter till deltagande, mervärde, re presentativitet, kvantitativt uttryckta och etappvis för delade mål, det civila samhällets medverkan, övervakning och rapportering, kostnadseffektiv förvaltning av själv regleringsinitiativ och hållbarhet. (21)Kommissionens meddelande av om miljöavtal på gemenskapsnivå inom ramen för hand lingsplanen för en bättre och enklare lagstiftning kan ge användbar vägledning vid bedömningen av självreglering från näringslivets sida inom ramen för detta direktiv. (22)Detta direktiv bör även främja en integrering av ekode signtänkande i små och medelstora företag och i mycket små företag. Ett sätt att underlätta en sådan integrering skulle kunna vara att se till att det finns gott om lätt tillgänglig information om huruvida deras produkter bi drar till en hållbar utveckling. (23)Energirelaterade produkter som uppfyller de krav på eko design som fastställs i genomförandeåtgärder till detta direktiv bör förses med CE-märkning och tillhörande in formation, så att de kan släppas ut på den inre mark naden och röra sig fritt. Det krävs en strikt övervakning av genomförandeåtgärdernas efterlevnad för att miljö påverkan av de reglerade energirelaterade produkterna ska kunna minskas och sund konkurrens säkerställas. (24)När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärderna och arbetsplanen bör den samråda med såväl företrädare för medlemsstaterna som produktgruppens berörda par ter, t.ex. industrin, inbegripet små och medelstora företag, hantverksföretag, fackföreningar, återförsäljare, detalj handlare, importörer, miljöskyddsgrupper och kon sumentorganisationer. (25)När kommissionen utarbetar genomförandeåtgärder bör den också beakta befintlig nationell miljölagstiftning, sär skilt beträffande giftiga ämnen, som bör bevaras enligt vad medlemsstaterna meddelat, utan att befintliga och berättigade skyddsnivåer i medlemsstaterna sänks. (26)Hänsyn bör tas till de moduler och regler som är avsedda att användas i direktiven om teknisk harmonisering och som fastställs i och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter (1). (1) EUT L 218, , s. 82. Europeiska unionens officiella tidning L 285/13 (27)Tillsynsmyndigheterna bör utbyta information om plane rade åtgärder som omfattas av detta direktiv i syfte att förbättra marknadsövervakningen, med beaktande av Eu ropaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av pro dukter (1). I ett sådant samarbete bör elektroniska kom munikationsmöjligheter och relevanta gemenskapsprogr am utnyttjas i största möjliga mån. Utbyte av infor mation om miljöprestandan under livscykeln och om resultaten av designlösningarna bör underlättas. Insam ling och spridning av den samlade kunskap som genere ras genom tillverkarnas insatser på ekodesignområdet är en av de främsta vinsterna med detta direktiv.