prop · GY0385 · 2011-03-22 00:00:00 — 1999/2000:89 s. 84, prop. 2004/05:13 s. 52 och s. 131 f. samt prop. 2009/10:242 s. 94). Konsumenten ska förses med en kortfattad men rättvisande beskrivning av avtalet. I denna beskrivning ska den information som räknas upp i sju punkter ingå. Informationen är gemensam för alla de avtal som lagen gäller. Informationen ska lämnas i en särskild blankett (se 9 § andra stycket). Några punkter i paragrafen avser förhållanden som inte är relevanta för alla avtalstyper. Information behöver givetvis endast lämnas i tillämpliga delar. I punkten 1 anges att konsumenten ska få information om närings- idkarens namn, adress och organisationsnummer. Informationen ska vara sådan att det är möjligt för konsumenten att få kontakt med närings- idkaren. Om verksamheten bedrivs som en enskild firma, kan detta innebära att näringsidkarens personnummer måste anges. Har närings- idkaren en e-postadress, ska också denna anges. Fullständiga firmanamn ska anges; även den bolagsform som verksamheten bedrivs i ska framgå. Enligt punkten 2 ska konsumenten få information om avtalstiden som avtalet löper ska alltså anges. Även den tidpunkt då avtalet börjar löpa ska framgå. Om avtalet avser en byggnad eller anläggning som är under uppförande, ska informationen innehålla upp- gift om när konsumenten kan börja använda byggnaden eller anlägg- ningen. Punkten 3 består av två delar. För det första ska näringsidkaren lämna information om det boende som avtalet i förekommande fall avser. Däri ligger att boendet ska kunna identifieras. Avser avtalet förvärv av fast egendom i , ska fastighetsbeteckningen anges. En bostadsrätt ska beskrivas med angivande av lägenhetsnummer och bostadsrättsförening. Även när det gäller boende i annat än byggnad, t.ex. husbåt, camping- vagn eller liknande, ska boendet identifieras på tillräckligt tydligt sätt. För det andra ska den rättsliga karaktären hos den förvärvade rättig- heten redovisas. Det kan t.ex. anges att avtalet ger konsumenten ägande- rätt eller nyttjanderätt till boendet. Punkten 4 gäller de tjänster och anläggningar som konsumenten får tillgång till enligt avtalet. Vilka dessa är beror på vilket slags avtal det är fråga om i det enskilda fallet. Sålunda kan ett avtal om tidsdelat boende innefatta tjänster som leverans av elektricitet, vatten, underhåll, städning, administration och liknande eller innefatta möjlighet att delta i ett system för byte av tidsdelat boende. Vidare kan konsumenten enligt avtalet ha tillgång till exempelvis bastu, simbassäng och gymnastikanläggningar. I så fall ska informationen innehålla uppgift om det. När det gäller ett avtal om långfristig semesterprodukt ska det lämnas information om vilka tjänster som ingår i avtalet, såsom bokning jämte rabatt på olika former av boende. Även i fråga om avtal om bytessystem och förmedlingsavtal ska motsvarande information om tjänsten lämnas. Informationen enligt punkten kan normalt vara kortfattad och begränsas till att avse en huvudsaklig beskrivning av de tjänster och anläggningar som är i fråga. 2010/11:85 Ytterligare och mer preciserad information ska lämnas enligt 48 §§. Konsumenten ska enligt punkten 5 få information om pris och andra avgifter. Näringsidkaren ska alltså lämna uppgift om priset för den förvärvade rättigheten eller avtalade tjänsten. Priset ska lämnas inklusive moms och andra skatter. Därutöver ska tillkommande kostnader av olika slag redovisas, exempelvis årsavgifter, avgifter för administration, under- håll och reparationer, andra tilläggstjänster och annonsering. Vid avtal om långfristig semesterprodukt ska det upprättas en betal- ningsplan (se 5 kap. 3 §). I kravet på att informera om pris och andra avgifter ligger då att näringsidkaren ska ange storleken på betalningarna, antal betalningar och tidpunkterna för betalningarna, liksom i före- kommande fall villkor för uppräkning av delbeloppens storlek på grund av inflation. I punkten 6 föreskrivs att konsumenten ska få information om sin ångerrätt enligt lagen. Det räcker inte att hänvisa till ångerrätten i allmän- het. Informationskravet innebär att konsumenten ska få kännedom om vilken möjlighet som finns att ångra avtalet, hur ångerfristen beräknas, hur man ska göra för att utöva ångerrätten och vad som gäller när man har ångrat sig (se 4 kap.). Informationen ska även innehålla uppgift om förbudet för näringsidkaren att ta emot betalning eller kräva säkerhet medan ångerfristen löper (se 5 kap. 2 §). Enligt punkten 7 ska näringsidkaren ange tillämpliga uppförandekoder. Med uppförandekod avses sådana normer och regler som har utarbetats inom ramen för näringslivets egenåtgärder. Om näringsidkaren är an- sluten till en sådan kod, ska konsumenten även få information om var han eller hon kan få tag på den. Information innan ett avtal om tidsdelat boende ingås 2 kap. 4 § Utöver vad som följer av 3 § ska näringsidkaren i rimlig tid innan ett avtal om tidsdelat boende ingås ge konsumenten utförlig information om 1.det boende med tillhörande anläggningar och tjänster som avtalet avser, 2.kostnaderna med anledning av avtalet, med uppgift om hur kostna- derna fördelas och kan ändras och hur avgifterna för att använda boendet beräknas, 3.villkoren för utnyttjandet av boendet och tillhörande anläggningar och tjänster, 4.begränsningar i konsumentens möjligheter att utnyttja boenden i näringsidkarens utbud, 5.vad som gäller i fråga om uppsägning av avtalet, 6.vad som gäller i fråga om underhåll och förvaltning, 7.vilka villkor för deltagande i bytessystem som gäller, 8.på vilket språk näringsidkaren åtar sig att kommunicera , och 9.möjligheter till tvistlösning utom domstol. Paragrafen innehåller en reglering om information som, utöver vad som följer av 3 §, ska lämnas innan ett avtal om tidsdelat boende ingås. paragrafen genomförs delvis artikel 4.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. I paragrafen anges i nio punkter vilken information som ska lämnas. Till skillnad från den information som ska lämnas enligt 3 § ska informationen enligt denna paragraf (och 58 §§) vara utförlig, dvs. så grundlig och detaljerad att konsumenten kan sätta sig in i avtalet. Den ska lämnas i rimlig tid innan avtalet ingås. Det är inte alltid nödvändigt att lämna informationen som den information som avses i 3 §. Det kan göras , så länge det kan anses ske i rimlig tid före det att avtalet ingås. Uppdelningen mellan den information som ska lämnas enligt 3 § och den information som ska lämnas enligt 48 §§ hänger samman med kraven på var informationen ska finnas tillgänglig för konsumenten (se 9 § andra stycket). Enligt punkten 1 ska näringsidkaren lämna information om det boende med tillhörande anläggningar och tjänster som avtalet avser. Boendet ska alltså beskrivas närmare. Är det fråga om en byggnad, ska exempelvis antalet rum och våningar, uppvärmningssystem, planlösning, standard, möblering och annan utrustning anges. Även byggnadens geografiska belägenhet ska framgå. Boende i annat än en byggnad ska beskrivas på liknande sätt. Informationskravet avser även anläggningar som konsumenten har tillgång till enligt avtalet. Det kan vara fråga om simbassäng, bastu, träningslokal och skidanläggningar. Ingår det särskilda tjänster i avtalet, exempelvis leverans av elektricitet eller vatten, städning, snöskottning eller administration, ska de beskrivas i informationen. I punkten 2 föreskrivs att informationen ska ange kostnaderna, dvs. alla kostnader som kan följa med anledning av avtalet. Däri ingår bl.a. obligatoriska avgifter av olika slag såsom års- och medlemsavgifter, avgifter för de olika tjänster som ingår i avtalet samt avgifter för lagfart eller inteckning eller inskrivning av nyttjanderätt. Sättet att beräkna avgifterna ska redovisas i informationen. Fördelningen av kostnaderna mellan olika konsumenter ska också anges, liksom vid vilka olika tid- punkter som avgifterna kan komma att justeras enligt avtalet. Enligt punkten 3 ska näringsidkaren informera om de villkor som kan finnas för konsumentens utnyttjande av det tidsdelade boendet och tillhörande anläggningar och tjänster. Det handlar framför allt om vilka villkor som finns för utnyttjandet enligt avtalet, t.ex. särskilda avgifter eller vissa tider. Men det kan också röra sig om krav på registrering eller särskilt tillstånd från en myndighet i det land där boendet är beläget. Informationskravet innefattar i så fall även att näringsidkaren ska lämna uppgift om huruvida villkoren är uppfyllda eller, om så inte är fallet, vilka villkor som återstår att uppfylla. Ett avtal om tidsdelat boende kan vara utformat på så sätt att konsu- menten kan utnyttja flera övernattningsboenden. Om det då finns begränsningar i konsumentens rätt att välja mellan olika boenden, ska näringsidkaren informera om det. Detta framgår särskilt av punkten 4. Punkten 5 gäller konsumentens avtalsenliga rätt att vid sidan av ånger- rätten säga upp avtalet. Näringsidkaren ska informera om villkoren för en sådan uppsägning, verkan av att så sker och förutsättningarna för att konsumenten ska kunna åläggas att utge ersättning till näringsidkaren eller någon annan på grund av uppsägningen. Om avtalet inte innehåller några särskilda regler om uppsägning, är näringsidkaren skyldig att informera om det. Det behövs inte någon särskild information om hur ett kreditavtal eller något annat anknytande avtal frånträds när ångerrätten utövas i fråga om huvudavtalet, eftersom det anknutna avtalet enligt 4 kap. 5 § upphör att gälla automatiskt. I punkten 6 föreskrivs att näringsidkaren ska informera om vad som gäller i fråga om underhåll och förvaltning, dvs. Av punkten 7 framgår det att näringsidkaren ska ange om konsumenten enligt avtalet om tidsdelat boende har möjlighet att även delta i ett bytessystem. Om så är fallet, ska konsumenten få information om syste- met och kostnaderna för att delta i det. Enligt punkten 8 ska det av informationen framgå på vilket språk som näringsidkaren åtar sig att kommunicera med konsumenten under avtals- tiden. Punkten 9 gäller konsumentens möjligheter till tvistlösning utom domstol. Informationsskyldigheten avser såväl offentliga tvistlösnings- organ, t.ex. , som organ inom ramen för näringslivets egenåtgärder. Informationen ska även innehålla uppgifter som gör det möjligt för konsumenten att komma i kontakt med de tvistlösningsorgan som är aktuella i det enskilda fallet, t.ex. adressen dit. 2 kap. 5 § Om boendet med tillhörande anläggningar och tjänster inte är färdigt att utnyttja, ska näringsidkaren i rimlig tid innan avtalet ingås ge konsu- menten utförlig information om 1.hur långt arbetet med färdigställandet har kommit och när det beräknas vara klart, 2.bygglov och motsvarande tillstånd samt ansvarig myndighet för det, 3.vilken säkerhet som har ställts enligt 5 kap. 1 § och villkoren för Paragrafen innehåller en reglering om information som, utöver vad som följer av 3 och 4 §§, ska lämnas innan ett avtal om tidsdelat boende in- gås, om boendet med tillhörande anläggningar och tjänster inte är färdigt att utnyttja när avtalet ingås. I paragrafen genomförs delvis artikel 4.1 i direktivet. En liknande reglering finns i 5 § lag. Övervägan- dena finns i avsnitt 6.5. I paragrafen anges i tre punkter vilken information som ska lämnas. Enligt punkten 1 ska det anges hur långt arbetet med färdigställandet har kommit och när det beräknas vara klart. I detta ligger att närings- idkaren också ska redogöra för när de tjänster som ingår enligt avtalet kan börja utnyttjas, exempelvis leverans av vatten samt anslutningar för telefoni och elektricitet. Detsamma gäller för de anläggningar som konsumenten har tillgång till enligt avtalet. I punkten 2 föreskrivs att näringsidkaren ska lämna information om bygglov och motsvarande tillstånd. Ärendets diarienummer hos den beslutande myndigheten samt dag för beslut kan behöva anges. Vidare ska det lämnas information om den ansvariga myndigheten för bygglovet eller tillståndet, dvs. myndighetens fullständiga namn och adress. Enligt 5 kap. 1 § ska näringsidkaren ställa säkerhet för att konsumenten Prop. 2010/11:85 får tillbaka erlagd betalning om avtalet upphör på grund av att boendet och därtill knutna anläggningar inte blir färdigställda. I punkten 3 före- skrivs att näringsidkaren ska informera om säkerheten och villkoren för den. Detta innefattar information om vilket slag av säkerhet som det är fråga om, i förekommande fall vilken bank eller kreditinstitut som har ställt ut den, under vilka förutsättningar som säkerheten kan tas i anspråk och vilka andra villkor för dess utnyttjande som finns. Information innan ett avtal om långfristig semesterprodukt ingås 2 kap. 6 § Utöver vad som följer av 3 § ska näringsidkaren i rimlig tid innan ett avtal om långfristig semesterprodukt ingås ge konsumenten utförlig information om 1.förmånerna, med uppgift om begränsningar i konsumentens möjlig- heter att utnyttja dem, 2.vad som gäller i fråga om uppsägning av avtalet, 3.på vilket språk näringsidkaren åtar sig att kommunicera , och 4.möjligheter till tvistlösning utom domstol. Paragrafen innehåller en reglering om information som, utöver vad som följer av 3 §, ska lämnas innan ett avtal om långfristig semesterprodukt ingås. I paragrafen genomförs delvis artikel 4.1 i direktivet. Övervägan- dena finns i avsnitt 6.5. I paragrafen anges i fyra punkter vilken information som ska lämnas. Vad beträffar kravet på att informationen ska vara utförlig, se kommen- taren till 4 §. Enligt punkten 1, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, ska näringsidkaren lämna information om förmånerna, dvs. de boende- rabatter eller liknande förmåner som gäller vid kommande bokningar inom ramen för avtalet. För att konsumenten ska ha möjlighet att förstå innebörden av avtalet kan informationen behöva innehålla typexempel på erbjudanden och rabatter som har lämnats av näringsidkaren . Vidare ska näringsidkaren informera om förekommande begräns- ningar i konsumentens möjligheter att utnyttja förmånerna. Det kan vara fråga om att tillgången på rabatter är begränsad, att ett erbjudande endast gäller eller att konsumenten måste vara först till kvarn för att få ta del av förmånerna. Punkten 2 motsvarar vad som gäller för avtal om tidsdelat boende enligt 4 § 5. Till skillnad från vad som gäller vid avtal om tidsdelat boende kan konsumenten vid ett avtal om långfristig semesterprodukt även frånträda avtalet enligt 5 kap. 3 § andra stycket. Liksom för tids- delat boende gäller informationsskyldigheten dock vad som enligt avtalet gäller om uppsägning. Punkterna 3 och 4 motsvarar vad som gäller för avtal om tidsdelat boende enligt 4 § 8 och 9. Information innan ett förmedlingsavtal ingås 2 kap. 7 § Utöver vad som följer av 3 § ska näringsidkaren i rimlig tid innan ett förmedlingsavtal ingås ge konsumenten utförlig information om 1.vad som gäller i fråga om uppsägning av avtalet, 2.på vilket språk näringsidkaren åtar sig att kommunicera , och 3.möjligheter till tvistlösning utom domstol. Paragrafen innehåller en reglering om information som, utöver vad som följer av 3 §, ska lämnas innan ett förmedlingsavtal ingås. Med förmed- lingsavtal avses enligt 1 kap. 1 § första stycket 3 ett avtal som ger konsumenten rätt att få hjälp av näringsidkaren att överlåta eller förvärva rätt till ett tidsdelat boende eller en långfristig semesterprodukt. I paragrafen genomförs delvis artikel 4.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Punkterna i paragrafen motsvarar vad som gäller för ett avtal om tidsdelat boende enligt 4 § 5, 8 och 9. Informationen enligt punkterna ska avse förmedlingsavtalet och inte det avtal som förmedlas, t.ex. ett avtal om tidsdelat boende. Sålunda ska informationen enligt punkten 1 avse vad som gäller i fråga om uppsägning av förmedlingsavtalet. Vad beträffar kravet på att informationen ska vara utförlig, se kommentaren till 4 §. Information innan ett avtal om bytessystem ingås 2 kap. 8 § Utöver vad som följer av 3 § ska näringsidkaren i rimlig tid innan ett avtal om bytessystem ingås ge konsumenten utförlig information om 1.bytessystemet, med uppgift om begränsningar i konsumentens möjligheter att utnyttja det, 3.vad som gäller i fråga om uppsägning av avtalet, 4.på vilket språk näringsidkaren åtar sig att kommunicera , och 5.möjligheter till tvistlösning utom domstol. Paragrafen innehåller en reglering om information som, utöver vad som följer av 3 §, ska lämnas innan ett avtal om bytessystem ingås. avtal om bytessystem avses enligt 1 kap. 1 § första stycket 4 ett avtal som ger konsumenten rätt att gå med i ett system som ger tillgång till över- nattningsboende eller andra tjänster i utbyte mot att någon annan under får utnyttja konsumentens rätt enligt ett avtal om tidsdelat boen- I paragrafen genomförs delvis artikel 4.1 i direktivet. finns i avsnitt 6.5. I paragrafen anges i fem punkter vilken information som ska lämnas. Vad beträffar kravet på att informationen ska vara utförlig, se kommen- taren till 4 §. I punkten 1 föreskrivs att näringsidkaren ska lämna information om bytessystemet, innefattande uppgifter om de begränsningar som före- ligger i konsumentens möjligheter att utnyttja systemet. ska vara tillräcklig för att konsumenten ska kunna sätta sig in i hur Näringsidkaren ska alltså ange hur ett byte går till, vilka möjligheter till byte som finns, hur många anläggningar som finns tillgängliga i systemet och hur många medlemmar det har. Anlägg- ningarna och deras geografiska belägenhet ska framgå. För att konsu- menten ska ha en möjlighet att förstå avtalets innebörd kan det krävas att informationen innehåller konkreta exempel på olika bytesmöjligheter. Näringsidkaren ska upplysa konsumenten om förekommande begräns- ningar i tillgången på ett visst boende som konsumenten väljer, exempel- vis under högsäsong. Näringsidkaren ska också upplysa om sådana begränsningar som kan följa av det tidsdelade boende som konsumenten vill byta mot ett annat boende eller någon annan tjänst. Punkten 2 tar framför allt sikte på tillkommande avgifter som konsu- menten är skyldig att betala i anslutning till varje enskilt byte inom ramen för bytessystemet. Informationsplikten gäller dock alla till- kommande avgifter utöver avgiften för att gå med i systemet. Punkterna 3, 4 och 5 motsvarar vad som gäller för ett avtal om tids- delat boende enligt 4 § 5, 8 och 9. 2 kap. 9 § Den information som avses i 28 §§ ska lämnas på ett klart och begripligt sätt och utan kostnad för konsumenten. Informationen ska ges i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten. Detta ska göras i en blankett som överensstämmer med formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. I fråga om information som avses i 48 §§ är det dock tillräckligt att det i blanketten i stället anges var konsumenten kan få informationen. Näringsidkaren ska lämna informationen på ett språk i den stat där konsumenten är bosatt eller medborgare, under förutsättning att det är något av de officiella språken inom Europeiska unionen, isländska eller norska. Kan flera språk komma i fråga, får konsumenten välja vilket språk som ska användas. Paragrafen innehåller informationskrav och motsvarar delvis 4 § lag. Bestämmelserna är tillämpliga på alla avtalstyper som omfattas av lagen. I paragrafen genomförs delvis artikel 4 i direktivet. Över- vägandena finns i avsnitt 6.5. I paragrafens första stycke anges allmänna krav som information enligt 28 §§ ska uppfylla. Såvitt avser 2 § tar paragrafen sikte på den information som ska finnas tillgänglig under ett marknadsförings- eller försäljningsevenemang. Med klart och begripligt avses att informa- tionen ska lämnas på ett sådant sätt att konsumenten normalt inte har några svårigheter att ta del av informationen och förstå den (jfr prop. 2004/05:13 s. 133). Informationen ska lämnas utan kostnad för konsu- menten. Näringsidkaren får alltså inte ta ut en avgift för informationen. Andra stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag och delvis efter mönster av 4 kap. 3 § andra stycket distans- och hemförsälj- ningslagen och 8 § andra stycket konsumentkreditlagen. Av stycket framgår att informationen ska tillhandahållas konsumenten i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för Med uttrycket handling avses ett pappersdokument. 2010/11:85 Varaktig form som är tillgänglig för konsumenten förekommer i mot- svarande bestämmelser i annan lagstiftning på området, bl.a. distans- och hemförsäljningslagen, marknadsföringslagen och konsumentkreditlagen. Innebörden är densamma som i dessa lagar. Lagens krav är uppfyllt om informationen tillhandahålls konsumenten i elektronisk form, t.ex. genom att näringsidkaren överlämnar en eller skickar infor- mationen via e-post. Också en hemsida på Internet där informationen lagras kan uppfylla kravet, förutsatt att informationen med säkerhet kan bevaras i ursprungligt skick och i det enskilda fallet är tillgänglig för konsumenten så länge den är relevant. När det gäller uttryckets innebörd i övrigt hänvisas till förarbetena till distans- och hemförsäljningslagen (prop. 2004/05:13 s. 44 f.) och konsumentkreditlagen (prop. 2009/10:242 s. 97). Informationen ska lämnas i en blankett som överensstämmer med de formulär som fastställs av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer. Den information som ska lämnas enligt 48 §§ kan dock lämnas även på något annat sätt, exempelvis i en katalog, i en broschyr, på Internet eller liknande. Om informationen lämnas på något annat sätt än med användning av den föreskrivna blanketten, ska det i blanketten anges var informationen finns att tillgå. Informationen måste även i dessa fall lämnas på ett sådant sätt att kraven enligt paragrafen i övrigt är uppfyllda. Det gäller t.ex. kravet enligt första meningen i det förevarande stycket på att informationen ska ges i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsu- menten. En konsekvens av att informationen inte lämnas på rätt sätt är att näringsidkaren kan drabbas av marknadsrättsliga sanktioner. Av 3 kap. 3 § framgår att informationen också ska återfinnas i avtalet och att formuläret då ska användas. Brister i detta kan i sin tur påverka ånger- fristens beräkning (se 4 kap. 2 §). I paragrafens tredje stycke finns bestämmelser om på vilka språk som informationen ska lämnas. Näringsidkaren har en skyldighet att lämna informationen på något av språken i det land där konsumenten är bosatt eller där han eller hon är medborgare. Näringsidkaren måste dock inte tillhandahålla informationen på något annat språk än ett av de officiella språken inom Europeiska unionen, isländska eller norska. Om flera av dessa språk kan komma i fråga i ett enskilt fall, har konsumenten en rätt att välja vilket språk som ska användas. Påföljd vid utebliven information 2 kap. 10 § Om näringsidkaren inte lämnar information i enlighet med 19 §§, ska marknadsföringslagen (2008:486) tillämpas med undantag av bestäm- melserna i 2936 §§ om marknadsstörningsavgift. Sådan information ska anses vara väsentlig enligt 10 § tredje stycket den lagen. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktioner, om näringsidkaren inte lämnar föreskriven information. Den motsvarar 6 § lag. paragrafen genomförs artikel 15 i direktivet. Övervägandena finns i Prop. 2010/11:85 avsnitt 6.12. I paragrafen finns en hänvisning som innebär att marknadsförings- lagen, med undantag för bestämmelserna om marknadsstörningsavgift, ska tillämpas, om näringsidkaren inte lämnar information i enlighet med föreskrifterna i lagen. Marknadsföringslagen är alltså tillämplig om näringsidkaren inte lämnar den information som krävs enligt 18 §§ eller informationslämnandet inte uppfyller kraven enligt 9 §. Brister i dessa avseenden kan enligt marknadsföringslagen föranleda informationsföre- läggande och skadeståndsskyldighet. Näringsidkaren kan också åläggas att upphöra med marknadsföringen. 3 kap. Avtalet Upprättande av avtalet 3 kap. 1 §