prop · GY03105 · 2011-03-16 00:00:00 — Programmet innehåller även bl.a. ett antal åtgärder på strukturområdet, inklusive sänkningar av pensioner och löner i offentlig sektor samt åtgärder som syftar till att förstärka den ekonomiska styrningen och skatteindrivningen. Effekterna av en kreditbubbla och ett kraftigt fall i BNP till följd av finanskrisen ledde till försämrade statsfinanser för . Budgetunderskott förväntas nå 2010 och statsskulden har ökat från 2007 till förväntade . hösten steg räntenivåerna för irländska statsobligationer kraftigt. anledning av oron på bad den irländska regeringen den 22 november EU om finansiellt stöd. EU välkomnade förfrågan och ett stödpaket från EU/() fastslogs på det Programmet uppgår till 17,5 miljarder kommer från irländska pensionsfonder och 67,5 miljarder består av externt stöd. externa stödet delas lika mellan IMF, EFSM (European Financial Stability Mechanism) och EFSF (European Financial Stability Facility) (se 12.4X). I stödet från EFSF ingår även bilaterala lån från , bidrag har angivits till 0,6 Det utgör av det totala paketet samt 1,3 procent av EU:s del av paketet. Utöver detta stödpaket har Europeiska () och irländska givit likviditetsstöd till de privata irländska bankerna, där också den irländska staten bidragit med stöd i olika former, och därmed blivit delägare i flera av bankerna. ECB har dessutom stödköpt irländska statsobligationer. Stödpaketet har som utgångspunkt den fyraårsplan för budget- konsolidering och omstrukturering av bl.a. banksektorn som antogs av den irländska regeringen . kommissionen och IMF visade att det krävdes ytterligare konsolidering utöver de annonserade . Därför ansågs det mera realistiskt att sträcka ut konsolideringen till 2015. Målet är nu att nå ett underskott 2015 i stället . har informerats om det irländska stödpaketet och de svenska krediterna , samt . Samråd har skett med vid de extrainsatta samråden den 21 och 26 samt . har lidit av mycket låg produktivitetstillväxt. Landet har förlorat i internationell konkurrenskraft och tillväxten har varit låg. En konsekvens har varit relativt stora externa obalanser i form av bytesbalansunderskott. finanser har lett till stigande räntor, inte minst till följd av den irländska har antagit budgeten som innehåller ytterligare åtgärder för att gradvis sanera de offentliga finanserna och främja ekonomisk tillväxt, motsvarande av BNP. offentliga skuldsättning väntas öka , men kommissionen gör prognosen att budgetunderskottet minskar från 7,3 De två stora frågetecknen på medel- lång sikt handlar om tillväxten kommer att vara tillräckligt stark och att finanspolitiken är tillräckligt stram för att komma tillrätta med Skr. 2010/11:105 de offentligfinansiella problemen. Åren före den globala ekonomiska krisen byggdes stora obalanser upp, i synnerhet i form av en bostadsbubbla understödd av en kraftig kredit- tillväxt. I och med krisens förlopp har budgetunderskottet och den offentliga skulden ökat kraftigt. Recessionen under 20092010 har lett till en kraftigt stigande arbetslöshet som väntas uppgå till 2010. Även drabbades av ett ökat tryck på finansmarknaderna i termer av ökade kostnader för nyemissioner av statsobligationer. Redan tidigare hade vidtagit vissa åtgärder för att minska de dubbelsiffriga underskotten i de offentliga finanserna med mål att liksom nå ett underskott 2013. presenterades också ytterligare åtgärder som delvis privatisering av vissa statliga bolag. har ett stort åter- finansieringsbehov och är därmed sårbart för ökande press på de finansiella marknaderna . Den ekonomiska och statsfinansiella krisen har inneburit stora utmaning- ar för EU:s gemensamma finanspolitiska regelverk, stabilitets- och till- växtpakten. Vid utgången av 2008 var endast (rådsbeslut ) och (rådsbeslut ) i underskotts- förfarande. blev ytterligare 18 länder föremål för under- skottsförfarande till följd av försämrade offentliga finanser i krisens spår. Vid beslutades att underskottsförfarande skulle inledas i ytterligare 4 medlemsstater: , , och . Detta innebär att av EU:s 27 medlemsstater är endast , och inte föremål för underskottsförfarande vid utgången av 2010. Givet att nästan alla EU:s medlemsstater har budgetunderskott som överskrider de av stabilitets- och tillväxtpakten tillåtna referensvärdena är det viktigt att upprätthålla förtroendet för pakten. Situationen ställer höga krav på tillämpningen av regelverket så att alla medlemsstater behandlas på lika villkor. beslutade rådet att underlåtit att vidta effektiva åtgärder inom ramen för det pågående underskottsförfarandet. Detta ledde till ett föreläggande där avkrävdes att inom fastställd tidsfrist vidta de åtgärder som rådet ansåg nödvändiga för att komma till rätta med problemen. Detta är första gången föreläggande i enlighet med artikel 129.9 i EUF-fördraget tillämpas. har informerats om genomförandet av stabilitets- och tillväxtpakten . Samråd med har skett , samt . Budgetunderskott och statsskulder har stigit till ohållbara nivåer i många medlemsstater under sedan krisen briserade. Detta beror i stor utsträck- ning på den ekonomiska krisen men även på att flera medlemsstater under goda tider inte har följt de gemensamma reglerna som finns i stabilitets- och tillväxtpakten samt att regelverket visat sig otillräckligt. Ett arbete har därför inletts med att se över hur regelverket och efterlevnaden av detta kan stärkas. I detta syfte inrättades en expertgrupp med finansministrar under ledning av Europeiska rådets ordförande med uppdraget att se över hur budgetdisciplinen inom EU kan förbättras. Parallellt med expertgruppens arbete har även kommissionen arbetat med hur EU:s ekonomiska styrning kan stärkas. Kommissionen presenterade ett förslag bestående av sex olika rätts- akter (se 2010/11:FPM7). Det rör sig huvudsakligen om att: -stärka stabilitets- och tillväxtpakten genom att bland annat genom att öka fokus på den offentliga skuldsättningen och öka incitamenten för medlemsstaterna att föra en ansvarsfull finanspolitik. -ställa högre krav på nationella finanspolitiska ramverk som ett komplement till pakten -införa en ny process för övervakning och korrigering av obalanser i ekonomierna. Expertgruppens arbete har haft bäring på de områden som föreslagits av kommissionen och gruppen presenterade sin slutrapport . Därefter har ett arbete påbörjats i den Ekonomiska och finansiella kommittén och en tillfällig rådsarbetsgrupp i syfte att nå en allmän inrikt- ning i rådet . Målsättningen är att en överenskommelse ska kunna träffas med så att det nya regelverket kan träda i kraft . har informerats om förstärkt ekonomisk styrning , samt . Överläggning med finansutskottet har skett . EU har två permanenta faciliteter för finansiellt stöd som avser betal- ningsbalansstöd eller i extraordinära fall budgetstöd för att hantera betal- ningsbalanskriser orsakade av yttre omständigheter. balansstöd riktar sig till länder som inom EU men utanför euroområdet och EU:s makrofinansiella stöd kan ges till länder i EU:s närområde. Stöden ges i regel tillsammans med stödprogram från IMF och andra multi- och bilaterala långivare, i syfte att främja ekonomiska och EU lämnar stödet i form av medelfristiga lån eller i exceptionella fall delvis eller helt i form av gåvomedel. hade , , och pågående program inom ramen för betalningsbalansstödet. Bosnien, , och pågående program inom ramen för det makrofinansiella stödet. Beslut fattades om att ge makrofinansiellt Skr. 2010/11:105 stöd till . Beslutet fattades enligt de nya beslutsregler som gäller efter Lissabonfördragets ikraftträdande. Europa- parlamentet är nu medbeslutande och det innebär att en subsidiaritets- prövning ska ske i utrikesutskott innan beslut kan fattas. Detta gjordes för . beslutades om ytterligare två temporära lånefaciliteter som gäller fram till mitten av 2013. Den första faciliteten, EFSM, är avsedd för samtliga medlemsstater. Den utgörs av lån från EU inom en ram på och administreras av kommissionen, som finansierar utlåningen genom upplåning på marknaden i EU:s namn. Som ett villkor för att få lån gäller att låntagaren ska komma överens med EU och IMF om ett ekonomisk-politiskt program för att sanera budgeten och stärka landets ekonomi. Programmen förhandlas och övervakas för EU:s räkning av kommissionen. Lånevillkoren ska vara liknande dem som tillämpas av IMF. Den andra faciliteten, EFSF, är tillgänglig endast för euroländer. Faciliteten baseras på garantier av omfattande från ett för ändamålet skapad bolag med säte i . Det finansierar sin utlåning genom upplåning på de finansiella marknaderna. Även här ges lån tillsammans med IMF mot ekonomisk-politiska villkor. har diskussioner förts om tillskapandet av en permanent krismekanism som kan ersätta EFSM och EFSF när de upphör i mitten av 2013. gjordes en överenskommelse i om en framtida permanent mekanism, European Stability Mechanism (ESM). ESM liknar den existerande temporära EFSF och lån ska kunna ges till euroländer i kris. Lånen ska vara förbundna med strikta ekonomisk-politiska villkor för att skapa sunda incitament och IMF ska ha en stark roll. I extremfall, då skuldsituationen har bedömts långsiktigt ohållbar, ska krislandet ta upp förhandlingar med sina kreditorer om omstrukturering av skulden. Sådana förhandlingar ska underlättas av obligatoriska klausuler som möjliggör ändring av lånevillkor med kvalificerad majoritet av fordringsägarna (s.k. collective action ). I en krissituation då skulden bedöms långsiktigt hållbar, ska privata kreditorer anmodas att bibehålla sina engagemang och i dessa fall förutser uppgörelsen om ESM inte någon skuldomstrukturering. Vid ställde sig stats- och regeringscheferna bakom huvuddragen för den framtida krismekanismen samt en mindre fördragsändring som krävs för att tillskapa en sådan. har informerats om krismekanismerna , samt . EU-samarbetet inom Europeiska investeringsbanken (EIB) syftar till att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen, förbättra transporterna, värna miljön, främja forskning och utveckling samt innovationer, säkra god energiförsörjning och utveckla små- och Det görs genom att finansiera projekt med lån och har EIB:s finansiering fortsatt att ligga på en hög nivå, i tecknade lån (prognos), som svar på Skr. 2010/11:105 effekterna av finanskrisen. Frågor som behandlats är bl.a.: -EIB:s bidrag till 2020-strategi med fokus på innovationer och på den digitala agendan, dvs. på snabba bredband. Bankens låne- instrument ses över för man kunna stödja strategin på bästa sätt. -har drivit på i arbetet med som ett sätt att nå mer effektiva insatser i . Banken har av- rapporterat sitt arbete med strategin i . EIB:s bidrag till strategin består i långivning och expertis inom energi och miljö, infrastruktur, FoU, innovationer och utbildning. -beslutade bankens direktörsstyrelse att sätta upp en fond för tekniskt stöd till det östra närområdet, . Syftet är att ge tekniskt stöd för att förbättra insatserna i det östra närområdet. Fonden kommer att användas till förstudier, analyser, bedömningar och projekthantering samt även till studier av förutsättningarna för privat sektorutveckling i regionen. SIDA har beslutat att bidra till fonden med . En halvtidsöversyn har gjorts av EIB:s långivning utanför EU. Kommissionen lade fram ett förslag till rådet och . Rådet enades om förslaget med vissa mindre tillägg . Förslaget innebär bl.a. att man satsar på klimatinsatser, att fokus bibehålls på EU:s kandidatländer samt närområdet, att gemen- samma mål sätts upp för all långivning och att samordningen förbättras mellan EIB, Kommissionen och andra aktörer. Förslaget har därefter överlämnats till för beslut. Rådsbeslut förväntas tidigast . Europeiska investeringsfonden (EIF) som ingår i EIB-gruppen, är unionens gemensamma organ för riskkapital och garantier till små- och medelstora företag. Fonden fungerar som en fond-i-fond och investerar således indirekt i företag via europeiska riskkapitalfonder. har EIF:s investeringar fortsatt legat på en hög nivå, bl.a. därför att mängden riskvilligt kapital varit låg på marknaden. Utöver sin in- vesteringsverksamhet deltar fonden i olika EU-initiativ, bl.a. programmet som finansierar små och medelstora företag. En satsning har även gjorts för att nå unionens allra minsta företag (mikroföretag) via programmet tillsammans med kommissionen. 11.6 EU i G20 I kölvattnet av krisen etablerade sig G20 som det centrala forumet för globalt ekonomiskt samarbete. G20 består av 19 stater och EU. som deltar i G20 är , , , , , , , , , , , , , , , , , , Även deltar på ad hoc-basis. G20:s ordförandeskap Skr. 2010/11:105 roterar på årsbasis. G20 fokuserat på långsiktiga makroekonomiska frågor inom tillväxtramverket. G20:s tillväxtramverk syftar till att medlemsländerna ska bidra till stark och balanserad tillväxt globalt. Den andra stora frågan har varit styrningsreformerna i IMF. har det varit möten på finansminister- och centralbanks- chefsnivå i (april), , (juni) och Gyeongju, (oktober) samt på stats- och regeringschefsnivå i (juni) och (november). EU representeras på G20:s toppmöten av Europeiska rådets och kommissionens ordförande. I och med att har fått en permanent ordförande representerar denne nu EU på toppmötet. På finansministermötena representeras EU av rådets ordförandeskap, kommissionen och ECB. Inför varje G20-möte tar EU fram gemen- samma ståndpunkter som EU-institutionernas representanter ska föra fram. Dessa ståndpunkter uttrycks i ett dokument som fastställs på närmast föregående Ekofinråd alternativt möte med . har bl.a. drivit och fått genomslag för att EU:s gemensamma ståndpunkter inför G20:s möten samt de brev som EU skickar till G20- kretsen inför finansministermötena, ska betona vikten av att leva upp till gjorda åtaganden gällande klimatfinansiering samt att komma vidare i FN:s klimatdiskussioner. Samråd och information med har ägt rum inför de möten i och där gemensamma EU-ståndpunkter till G20-mötena har antagits. Detta skedde , , samt . 11.7Gemensam rapport om pensioner Att ett pensionssystem levererar tillräckliga pensioner och att det är finansiellt hållbart är två viktiga krav som måste kunna ställas på ett pensionssystem. Mot bakgrund av bl.a. de starkt försvagade offentliga finanserna i många av EU:s medlemsstater utarbetade medlemsstaterna tillsammans en rapport om pensioner . Åldrande befolkningar, lägre ekonomisk tillväxt och försvagade offentliga finanser gjorde det nödvändigt att indikera grundprinciperna för att säkra hållbara och ända- målsenliga pensionssystem. Rapporten summerar vad som gjorts ifråga om pensionsreformer i medlemsstaterna och understryker att utmaningarna är fortsatt stora framöver. Ytterligare reformer kommer att behövas. har verkat för att betona allvaret i situationen, vikten av att de offentliga finanserna är långsiktigt hållbara och att fortsatt reformering av pensionssystemen i många medlemsstater därför är nödvändig. antog slutsatser om rapporten . Samråd skedde med . Mot bakgrund av den finansiella krisen inleddes ett arbete inom EU med att se över och förbättra regelverket för och tillsynen över de finansiella marknaderna. Kommissionen kom med ett antal förslag som syftade till att skapa ett mer robust regelverk på området och har enighet nåtts kring flera av dessa förslag. Rådet och har enats om en ny finansiell tillsynsstruktur som bättre ska kunna upptäcka risker i det finansiella systemet och i enskilda institut. Vidare har nya regler för kapitaltäckning som ska göra banker mer motståndskraftiga mot kriser antagits i form av det så kallade CRD III. Även på andra områden som delvis kan kopplas till krisen har nya regler antagits. Det handlar bl.a. om en förordning om kreditvärderingsinstitut där en allmän inriktning nåtts i rådet. kommer implementeringen av många av de antagna förslagen att inledas som vissa frågor fortfarande återstår att lösa, bl.a. hur enskilda finansiella institut i kris ska hanteras. Den finansiella krisen har visat att den finansiella tillsynen inom EU inte har fungerat tillfredsställande. Det har funnits brister i samarbetet, sam- verkan och informationsutbytet inom EU. Kommissionen presenterade därför fyra rättsakter som innebar förslag om etablering av en ny finansiell tillsynsstruktur inom EU (se fakta- promemoria 2009/10:FPM21). Ytterligare ett förslag till rättsakt som ingår i vad som kan benämnas tillsynspaketet var ett omnibusdirektiv som behandlar följdändringar i de sektorsspecifika direktiven med anledning av den nya tillsynsstrukturen men som också preciserar de befogenheter som de nya EU-myndigheter- na ska få (se faktapromemoria 2009/10:FPM45). Detta direktiv för- handlades i rådet och en allmän inriktning antogs . Tillsynspaketet förhandlades därefter mellan rådet och . Information och samråd med ägde rum . En överenskommelse nåddes i första läsningen . röstade för överenskommelsen och antog rättsakterna . Den nya strukturen innebär att en europeisk systemrisknämnd har inrättats för makroövervakning av det finansiella systemet för att bidra till att förhindra eller minska systemrisker för den finansiella stabiliteten inom EU. har bland annat möjlighet att utfärda riskvarningar och rekommendationer som kan adresseras till EU i sin helhet, till medlemsstater, till de nya tillsynsmyndigheterna på EU-nivå på bank- försäkrings- och värdepappersområdet samt till nationella tillsynsmyndigheter. Tillsynsmyndigheterna på EU-nivå och medlemsstaternas tillsyns- myndigheter arbetar integrerat i ett nätverk, of Financial Supervisors, med den dagliga tillsynen kvar på nationell nivå. Undantaget är kreditvärderingsinstituten där tillsynen utövas av den Skr. 2010/11:105 Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). myndigheterna ska bland annat verka för harmonisering av regler och dess tillämpning och har därtill ett antal befogenheter bl.a. att utarbeta bindande tekniska standarder, att kunna avgöra tvister mellan nationella tillsynsmyndigheter genom medling och att rikta beslut till nationella till- synsmyndigheter eller finansiella institut i vissa fall. Den nya finansiella tillsynsstrukturen träder i kraft . Det övergripande syftet med Solvens II är att skapa en mer framåt- blickande och riskorienterad reglering samt att ytterligare harmonisera försäkringsregleringen inom EU så att samma konkurrensmöjligheter skapas för försäkringsföretag i olika medlemsstater. Utgångspunkten är att få ökad stabilitet på marknaden och skydda försäkrings- och förmåns- tagarna samt att få till stånd en effektivare kapitalallokering. De nya solvensreglerna är tänkta att träda i kraft . Arbetet med Solvens II är omfattande och indelat i olika nivåer. Arbetet på nivå 1 är avslutat och ett ramdirektiv, Solvens II-direktivet, antogs . har ett arbete pågått på nivå 2 med att ta fram ett förslag till genomförandeåtgärder med mer detaljerade regler enligt principerna i Solvens II-direktivet. Arbetet har bedrivits inom en expertgrupp under EIOPC (nivå 2-kommitté på försäkringsområdet). Genomförandeåtgärderna väntas antas tidigast . Förutom arbetet på nivå 1 och 2, har också ett arbete på nivå 3 be- Arbetet på nivå 3 består i att ta fram tekniska standarder och rikt- linjer för Solvens II. Arbetet har bedrivits inom CEIOPS (nivå 3- kommitté på försäkringsområdet) som ombildades till en , benämnd EIOPA. Vidare har en konsekvensanalys av de nya solvensreglerna, QIS5, genomförts. Resultatet av QIS5 förväntas publiceras . har en arbetsgrupp under ledning av kommissionen diskuterat frågor kring en eventuell försäkringsgaranti, dvs. ett system som ska garantera att ett försäkringsbolags åtaganden gentemot i första hand konsumenter fullgörs även om bolaget går i konkurs. publicerade kommissionen en vitbok om försäkringsgaranti som har tagits fram med utgångspunkt från detta arbete. Hänsyn har tagits till de konsultationer och debatter som kommissionen hållit med intressenter . bygger vidare på slutsatserna i den rapport kommissionen beställt av Oxera (Insurance guarantee schemes in the EU, ) samt den rapport har tagit fram till Vidare utgör vitboken ett svar på upprepade förfråg- Skr. 2010/11:105 ningar från om att ett förslag till europeiskt försäkringsgarantisystem bör tas fram. föremål för konsultation och kommissionen avser att ta fram ett direktiv- förslag, med beaktande av de synpunkter som inkommit i konsultationen. () behandlade genomförandeåtgärder till det s.k. UCITS IV-direktivet. Det är ett EU- direktiv som reglerar värdepappersfonder och fondbolag (se fakta- promemoria 2009/10:FPM66). Kommittén röstade ja till kommissionens förslag till två direktiv och två förordningar innehållande sådana åtgärder. Genomförandeåtgärderna innebär bl.a. en ökad harmoni- sering av verksamhetsregler för fondbolag samt av den information om värdepappersfonder som ska lämnas till investerare. Kommittén röstade ja till kommissionens förslag till två beslut om kreditvärderingsinstitut enligt den s.k. CRA-förordningen (1060/2009). Besluten avsåg dels att undanta kreditvärderingar från förordningens tillämpning, dels att förklara rättsliga och tillsynsmässiga ram likvärdig enligt förordningen. 12.3.2Direktiv om förvaltare av alternativa investeringsfonder Förhandlingarna om kommissionens förslag till direktiv om förvaltare av alternativa investeringsfonder avslutades (se faktaprome- moria 2008/09:FPM130). antog ett kompromissförslag från ordförande- skapet om en allmän inriktning. har det varit intensiva förhandlingar om förslaget mellan , rådet och kommissionen. beslutade enhälligt om principerna för en kompromiss inför de avslutande förhandlingarna med . antog med stor majoritet direktivet, efter vissa mindre justeringar som överens- kommits med rådet och kommissionen. har varit positivt inställt, även om det har funnits många principiella och tekniska synpunkter på förslaget. Regeringen informerade finansutskottet med anledning av förslaget. , skedde information/samråd med . Direktivet omfattar förvaltare av hedgefonder, riskkapitalfonder (private equity) och alla andra typer av fonder som inte är reglerade på EU-nivå (det är dock vanligt att sådana fonder eller förvalt- are av dem är reglerade på nationell nivå i medlemsstaterna). Tillstånd kommer att krävas för förvaltare av alternativa investeringsfonder och förvaltarna ska stå under finansiell tillsyn. Direktivet syftar till att förbättra tillsynsmyndigheternas möjligheter att utöva tillsyn på makro- nivå för att bedöma systemrisker genom införande av informationskrav Skr. 2010/11:105 beträffande sådana fonder, att genom krav på förvaltarna stärka deras för- måga att hantera risker på mikronivå och att förstärka investerarskyddet genom att bl.a. ange en miniminivå för den information som förvaltarna ska tillhandahålla om fonderna till investerare. Den som har fått tillstånd i sin egen medlemsstat som förvaltare av alternativa investeringsfonder får rätt att marknadsföra och sälja andelar i de alternativa investerings- fonder som denne förvaltar till professionella investerare (t.ex. finansiella företag och institutionella investerare) i samtliga medlemsstater. Direktivet ska vara genomfört efter det att det har trätt i kraft, vilket beräknas ske . lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om ändring av direktiv /71/EG om prospekt (se faktapromemoria 2009/10:FPM29). Lissabonfördraget föranledde vissa anpassningar av direktivet, främst mot bakgrund av de nya reglerna om delegerade respektive genom- förandeakter (artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget). Rådet har även fört förhandlingar med , vilket resulterat i en överenskommelse om ett antal ytterligare för- ändringar, främst i syfte att minska företagens administrativa bördor. Slutligen har prospektdirektivet reviderats inom ramen för det s.k. omnibusdirektivet, som innehåller följdändringar i sektorslagstiftningen med anledning av EU:s nya tillsynsstruktur på finansmarknadsområdet (se avsnitt 12.1).