prop · GZ0334 · 2011-11-17 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2011/12:34 om rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av iakttagelser i rapporten information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? (RiR 2011:19). Vidare redovisar regeringen vilka åtgärder som kommer att vidtas med anledning av rapporten. 1 Ärendet och dess beredning.............................................................. 2 iakttagelser och rekommendationer........................ 3 Regeringens bedömning av iakttagelser................. Konstitutionella utgångspunkter för regeringens arbete med Nationell eHälsa ......................................................... Strategin Nationell eHälsa .................................................. 4 Regeringens åtgärder med anledning av iakt- Utredningar och uppdrag .................................................. Avisering om utredning om en sammanhållen och mer ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvård och Uppdrag att tydliggöra rättsläget Utredning om hur patientens ställning inom och inflytande över hälso- och sjukvården Uppdrag om nationell informationsstruktur Uppdrag att följa upp och utvärdera överens- kommelsen om evidensbaserad praktik inom Uppdrag att följa upp säkerhets- och Utveckling av samarbetet inom Nationell eHälsa Utvecklade roller för befintliga grupper Ny styrgrupp för it och läkemedel Utvecklade former för styrning Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ärendet och dess beredning överlämnade till regeringen Rätt information vid rätt tillfälle inom vård och omsorg samverkan utan verkan? (RiR 2011:19), se bilagan. Ärendet har beretts inom . 2Riksrevisionens iakttagelser och rekommendationer har granskat om de statliga insatserna effektivt har bidragit till målet att behörig vårdpersonal ska ha tillgång till rätt patientinformation vid rätt tillfälle genom elektronisk direktåtkomst. Motiv för granskningen är att hälso- och sjukvården och den kommunala omsorgen har genomgått stora strukturförändringar, vilket gjort att antalet aktörer är flera än . Den nationella vårdgaranti och det fria vårdval som införts innebär att ett större antal utförare involveras i vården av patienter, vilket ställer nya krav på möjligheterna för vårdpersonalen att ta del av uppgifter om patienterna. Det blir allt viktigare att säkerställa ett effektivt och säkert utbyte av information mellan olika vårdgivare. har funnit att vårdpersonalens möjlighet att få tillgång till elektronisk patientinformation hos andra vårdgivare är mycket begränsad. Detta trots att det varit ett prioriterat mål för de samlade insatserna i den nationella it-strategin för vård och omsorg som formulerades 2006. konstaterar att den valda samverkansformen inom strategin Nationell eHälsa och de olika aktörernas roller innebär en rad svårigheter. bedömer att bristen på utpekat ansvar för ledning, samordning och uppföljning är problematisk. Resultatet är beroende av flera jämbördiga aktörers gemensamma insatser, men det finns i realiteten ingen som har ansvaret för hur samarbetet som helhet utvecklas eller att det når målet med strategin inom rimlig tid och till rimliga kostnader. - i en särskild redovisning till rapportera om de resultat som har uppnåtts inom strategin samt analysera om det finns behov av att ge samarbetet en tydligare struktur och inriktning, nya förutsättningar för en mer transparent finansiering och ett tydligare ansvar för tidsplaneringen. - analysera de konsekvenser som det ökande antalet privata vårdgivare får för målet att behörig personal ska ha rätt information vid rätt tillfälle och överväga om det behövs någon ytterligare lagreglering. - följa upp begränsningar i patientdatalagen och svårigheter i tillämpningen samt överväga behovet av författningsändringar. - utreda och lämna förslag på hur ett effektivt utbyte av patientinformation mellan den kommunala omsorgen och hälso- och sjukvården kan säkerställas. 3.1Konstitutionella utgångspunkter för regeringens arbete med Nationell eHälsa Enligt 1 kap. 1 § regeringsformen (1974:152, RF) förverkligas den svenska folkstyrelsen genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. Beslutanderätten i kommunerna (som här syftar på både landsting och kommuner) utövas av valda församlingar (14 kap. 1 § RF). Kommunerna sköter lokala och regionala angelägenheter av allmänt intresse på den kommunala självstyrelsens grund. Principen om kommunalt självstyre gäller för all verksamhet (14 kap. 2 § RF). En inskränkning i den kommunala självstyrelsen bör inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den (14 kap. 3 § RF). Landstingen är enligt 3 § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) ansvariga för att erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Kommunerna svarar enligt 2 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) för inom sitt område, och har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver. En grundläggande utgångspunkt för strategin Nationell eHälsa är att staten ansvarar för lagstiftning, uppdrag till statliga myndigheter att utveckla nationella tjänster och system samt för att fördela medel medan de ansvariga huvudmännen, landsting och kommuner har det huvudsakliga ansvaret för utförande, kvalitetssäkring, utveckling och finansiering av sina verksamheter. Dessa grundprinciper för finansiering och genomförande etablerades i den Nationella it-strategin för vård och omsorg som beslutades (se nedan) och de står även fortsättningsvis fast. Den nationella it-strategin som beslutades av regeringen (Skr. 2005/06:139) fick en ny inriktning 2010 och ändrade namn till Nationell eHälsa strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg. Fokus ligger på införande, användning och nytta av teknik inom hälso- och sjukvård och socialtjänst, snarare än den tekniska utvecklingen i sig. I strategin ingår sex insatsområden som skapar en struktur för hur det gemensamma arbetet ska bedrivas. Varje organisation svarar för att utarbeta en handlingsplan för hur strategin ska tillämpas och införas i den egna verksamheten samt sätta konkreta och tidsatta mål för när målen ska vara uppfyllda. 1. eTjänster för tillgänglighet och medbestämmande. 2. användbar och tillgänglig information. 3. kunskapsstyrning, innovation och lärande. 4. teknisk infrastruktur. 5. informationsstruktur, terminologi och standarder. 6. lagar och regelverk. Strategin Nationell eHälsa är en samarbetsform som leds av regeringen () tillsammans med , Kommuner och Landsting, Famna och Vårdföretagarna. Visionen för strategin är att rätt aktör inom hälso- och sjukvården och har tillgång till rätt information vid rätt tillfälle, i syfte att åstadkomma säkrare insatser av högre kvalitet och konkret nytta för tre målgrupper; individ, personal och beslutsfattare. Det är inte givet vad som ingår i eHälsa, eftersom eHälsa inte är en avgränsad sakfråga utan mer av ett samlingsbegrepp relaterat till att med hjälp av it-stöd och e-tjänster utveckla hälso- och sjukvården och . Nationell eHälsa inbegriper också ett mycket stort antal aktörer, från landsting och kommuner som ansvarar för hälso- och sjukvård respektive socialtjänst till exempelvis statliga myndigheter, organisationer för professioner eller privata vårdgivare samt systemleverantörer. Det pågår givetvis också mycket arbete som på olika sätt är relaterat till och får konsekvenser för Nationell eHälsa, exempelvis landstingens och kommunernas egna utvecklingsarbeten, statliga myndigheters arbete med föreskrifter och systemleverantörers arbete med teknikutveckling. Regeringen har begränsade eller inga formella möjligheter att styra alla dessa aktörer, som ju har sina egna ansvarsområden och mandat att fatta beslut. Strategin Nationell eHälsa är således inte ett uppdrag från regeringen till landsting, kommuner etc. eftersom regeringen inte kan besluta om sådana uppdrag. Det regeringen däremot kan göra och har gjort är att styra genom att driva och samordna arbetet med strategin. En förutsättning för att utveckla och effektivisera hälso- och sjukvården och är just att det finns samsyn och samordning mellan olika aktörer. Kärnan i strategin Nationell eHälsa utgörs därför av insatser och samarbetsfora där regeringen tillsammans med de som står bakom strategin driver på utvecklingen och samordnar ett antal aktörer. Syftet att påverka deras prioriteringar enligt de fastställda målen för strategin. När den första strategin presenterades hade detta föregåtts av probleminventering, samråd och förhandling med flertalet av hälso- och sjukvårdens nyckelaktörer för att skapa en bred samsyn av hur vårdens fortsatta IT-utvecklings skulle bedrivas. Regeringens initiativ till strategin Nationell eHälsa, som omfattar såväl vård som omsorg, är också i sig en sorts pionjärarbete i frågor där det tidigare inte fanns några givna samarbetsformer eller styrmedel. Den dåvarande it-kommissionen beskrev i en rapport bl.a. att förbättringarna i hälso- och sjukvården och skulle utgå från all inblandad personal kring en individ har tillgång till kvalitetssäkrad och gemensam information som följer patienten och som möjliggör rätt beslut vid rätt tillfälle. Ytterligare en utgångspunkt var att patienten skulle få en starkare ställning och större inflytande över sin vård. Enligt regeringens bedömning har de senaste årens utveckling skapat Skr. 2011/12:34 förutsättningar för att förverkliga it-kommissionens vision. initiativ till och arbete med strategin Nationell eHälsa har sannolikt spelat en central roll i detta Det är angeläget att tydligt kunna redovisa resultat av gjorda insatser, men det bör påtalas att eHälsa handlar om att skapa strukturer som förändrar verksamhetens arbetssätt. Det är inte en enkel uppgift att koppla en viss effekt direkt och enbart till en statlig insats som beslutats . Huvuddelen av landstingens och kommunernas utvecklingsarbete i vården och sker löpande. Nyttan av strategin Nationell eHälsa och ytterst realiseringen av effekter för individen beror på hur landsting och kommuner arbetar med att införa och använda de nationella tjänster, system etc. som utvecklas inom ramen för strategin. De statliga medel som satsas på Nationell eHälsa kan också ses som en investering, en stimulans för att landsting, kommuner m.fl. ska få bättre förutsättningar att utveckla kvaliteten i sina verksamheter. Regeringen och Kommuner och Landsting har samarbetat kring utvecklingen av en nationellt samordnad och kvalitetssäkrad sjukvårdsrådgivning via Internet och telefon genom tjänsterna (numera ) och det nationella kortnumret 1177. Betydande summor har investerats av båda parter för att öka tillgängligheten till hälso- och sjukvården genom målgruppsanpassad och lättillgänglig information om vård och hälsa, och för att etablera e- tjänster som förenklar vardagen för patienter, anhöriga och invånare. har alla landsting utom ett infört numret 1177. Webbtjänsten innehåller en samlad information om olika diagnoser och behandlingar, och har exempelvis kompletterats med temasidor med specifik information om cancer och barn samt kvalitetsinformation som underlättar det fria vårdvalet. Därutöver har en omfattande informationstjänst om barnhälsovård och föräldrastöd införts. Via Mina Vårdkontakter på är det möjligt för enskilda i många landsting att med e-legitimation logga in för att exempelvis boka läkartider, se sin läkemedelslista eller jämföra vårdcentraler. Regeringen har uppdragit åt att utbetala medel för utvecklandet av en virtuell ungdomsmottagning (regeringens beslut ). Den nya tjänsten ska vara en integrerad del av (dåvarande) Sjukvårdsrådgivningen AB:s verksamhet med en nationellt samordnad och kvalitetssäkrad sjukvårdsrådgivning på Internet. I uppdraget ingår även att sprida information om tjänsten. Ungdomsmottagningen på nätet () är en del av webbplatsen Plattform för personliga e-tjänster För att stärka patientens ställning och skapa förbättrade möjligheter till delaktighet och inflytande i den egna vården krävs nya interaktiva tjänst- er för att kommunicera information om vård och hälsa. beviljat en gemensam ansökan från i samverkan (CeHis) och om medel för att utveckla en nationell plattform för personliga e- tjänster för invånare och patienter inom hälso- och sjukvården (regeringens beslut ). Projektet ska bygga vidare på redan etablerade nationella tjänster såsom Mina Vårdkontakter och syftar bl.a. till att skapa förutsättningar för mer avancerade personliga tjänster i form av en . utvecklingsarbetet ska redovisas till (Socialdeparte- Nytta för personal och beslutsfattare På uppdrag av regeringen fick 2006 två uppdrag kring Syftet med informationsstrukturen är att förbättra hanteringen av information inom vård och omsorg och med den som grund kunna ställa krav på it-stöd, genom analys och beskrivning av vilken typ av information ett it-stöd ska kunna hantera, utveckla funk- it-stöd och standardiserade mallar för dokumentation, utveckla regler, mallar och standarder för hur information ska dokumenteras samt ta fram verksamhetsbeskrivningar av olika slag. rapporterades och finns nu tillgängligt för användning för att bygga upp användarstöden. Den andra delen av uppdraget handlar om att ta fram ett nationellt fackspråk för vård och omsorg. Målet är att med ett fackspråk bidra till att den information som skapas i vård och omsorg är enhetlig, entydig Fackspråket består av termbanken, klassifikationer och kodverk samt det internationella begreppssystemet Snomed CT. ramen för uppdraget har översatt begreppssystemet Snomed CT:s 280 000 begrepp till svenska, tagit fram en förvaltnings- plan samt tagit fram och testat metoder för hur hela det nationella fack- språket ska förvaltas, utvecklas och användas. Båda uppdragen har initierat ett antal pilotprojekt och implementering- ar på lokal nivå som har gett viktigt kunskap inför bredare nationellt in- Mer information finns i respektive slutrapport. Nationell patientöversikt (NPÖ) Arbetet med en Nationell Patientöversikt (NPÖ) syftar till att göra det möjligt för behörig vårdpersonal att med patientens samtycke ta del av journalinformation som registrerats hos andra vårdgivare. vårdinsatser underlättas och en helhetsbild av patienten ger ett bättre beslutsunderlag för diagnos, behandling och uppföljning. tre landsting anslutit sig till tjänsten och är slut kommer siffran I landstingens gemensamma handlingsplan som koordineras av i samverkan (CeHis) är målet att NPÖ Skr. 2011/12:34 2012/2013 ska vara infört i samtliga landsting och vara möjligt att använ- da i betydande utsträckning för kommunikation mellan landsting, kommuner och privata vårdgivare. (S 2003:03) lämnade delbetänkandet (SOU 2006:82). Utredaren föreslog en ny sammanhängande reglering av personuppgiftsbehandlingen inom hälso- och sjukvården i en särskild lag, patientdatalagen. I lagen regleras bl.a. frågor om journalföring, elektronisk tillgång till patientuppgifter och användningen av patientuppgifter i verksamhetsuppföljning. Förslagen syftade till att med hjälp av it få till stånd en bättre samverkan mellan hälso- och sjukvårdens aktörer och en starkare patientorientering i verksamheten. Den centrala utgångspunkten har varit att skapa både en förbättrad patientsäkerhet och ett starkt integritetsskydd. Förslagen i delbetänkandet behandlades av regeringen (prop. 2007/08:126, m.m. bet. 2007/08:SoU16, rskr. 2007/08:207) och den nya patientdatalagen (2008:355) trädde i kraft . Samtliga landsting beslutade att följa den dåvarande nationella it-strategin och att gemensamt avsätta medel, ca , för utveckling av främst gemensam infrastruktur. Finansieringen har för perioden 20102012 utökats till ca som CeHis inrättats 2009 för att koordinera landstingens eHälsosamarbete. CeHis styrs av representanter för landsting och Kommuner och Landsting. Landstingen arbetar kontinuerligt med att genomföra de aktiviteter som ingår i de gemensamma treåriga handlingsplanerna som fastställs av CeHis. Landstingens IT-samarbete sker i samverkan med kommunerna och de privata företagen inom vård och omsorg. Enligt verksamhetsberättelsen från CeHis har flertalet av de utvecklingsprojekt som initierades 20072009 och som regeringen delfinansierat införts och övergått i förvaltning. Det gäller exempelvis Säkra tjänster (autentisering, inloggning, samtyckeshantering enligt patientdatalagen m.m.), Nationell patientöversikt (NPÖ), Svensk informationsdatabas för läkemedel (SIL) och invånartjänster i form av 1177 sjukvårdsrådgivningen med tillhörande webbplats och Mina vårdkontakter (med möjlighet till bl.a. att boka tid hos läkare) samt UMO ungdomsmottagningen på nätet. Landstingens arbete med eHälsa följs av den s.k. SLIT-gruppen som består av landstingens IT-chefer och IT-strateger. Den senaste rapporten visar att -it används i landstingen i allt större omfattning i vårdens kärnprocesser. - antalet landsting som har it-stöd för all vårddokumentation har Skr. 2011/12:34 ökat från 16 till 18 (införande pågår i övriga landsting). -de grundläggande säkerhetstjänsterna till stora delar har införts. -it-stöd för samordnad vårdplanering finns i alla landsting. -införande av NPÖ baserat på de nationella tjänsterna har påbörjats och planering för införande pågår i samtliga landsting. Det framgår också av rapporten att det finns variationer mellan landstingen när det gäller i vilken omfattning de har infört de nationella tjänsterna. Kommuner och Landsting bedriver ett samordningsarbete inom kommunsektorn. Syftet är att fortsätta att utveckla itanvändningen och stärka samordningen såväl inom kommunsektorn som i relation till landstingen. Genom detta har en stabil grund lagts för en samordnad utveckling på regional och nationell nivå. Kommunernas engagemang har också ökat, inte minst genom att strategin även inkluderar . ingick regeringen och Kommuner och Landsting en överenskommelse om inriktningen på arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik i . Inom ramen för överenskommelsen utgår statligt stöd till bl.a. regionala utvecklingsledare som arbetar med att främja samverkan och erfarenhetsutbyte kring it-stöd. Att inte varje kommun och enskild utförare måste utveckla egna lösningar för säker och enkel informationshantering påskyndar utvecklingen och är kostnadsbesparande. Det är särskilt angeläget för utveckling i mindre kommuner. har Kommuner och Landsting genomfört en kartläggning av it-stöd och e-tjänster i kommuner. Enligt rapporten är ökad service för privatpersoner och företag den främsta effekten av kommunernas hittillsvarande arbete. Det framkommer att av kommunerna anser att it-stöd har hög eller mycket hög prioritet, av kommunerna tillhandahåller minst en av de 38 definierade e-tjänster som använts i SKL:s enkät, av kommunerna samverkar med varandra inom utveckling av it och av kommunerna anger att de tillhandahåller mobilapplikationer. Av rapporten framkommer att små kommuner har svårt att på egen hand möta de krav som en utvecklad it-struktur ställer. Enligt rapporten är finansiering, kompetensfrågor och befintlig systemmiljö de största hindren i arbetet med att utveckla it. Under det svenska EU ordförandeskapet drev regeringen en tydlig linje och ett ambitiöst arbete med att föra upp eHälsa som en del av det Euro- peiska arbetet, både konkret och strategiskt. Målet med att ha eHälsa som fokus under ordförandeskapet var att synliggöra för ministrar, tjänstemän Skr. 2011/12:34 samt Europeiska Kommissionen vad eHälsa egentligen innebär, sam- tidigt som bilden av svensk hälso- och sjukvård som tekniskt avancerad, modern och reforminriktad stärks. Resultatet av detta arbete blev att eHälsa kom upp på EU:s agenda i större utsträckning. En statssekreterargrupp på EU-nivå för eHälsa bildades, ett ehälsonätverk (eHealth network) är under bildande med sin grund i patientrörlighetsdirektivet, samt grupperingen eHealth Governance Initiative (EHGI) med syfte att medlemsländer på en Europeisk nivå ska få stärkt samarbetsstöd samt tillsammans arbeta med frågan kring förbättrad hälsa för Europeiska medborgare samt hållbara system för att stödja detta. En stor del av de nationella frågorna har en tydlig europeisk koppling och det är viktigt att detta arbete fortsätter för att säkra interoperabilitet, funktionalitet och patientsäkerhet både nationellt och i . har arbetat aktivt inom ett europeiskt pilotprojekt epSOS (Services for European Patients), i syfte att öka patienters säkerhet och trygghet vid vård och behandling i annan medlemsstat. Projektet arbetar för att definiera, specificera, testa de gränsöverskridande tjänster kring elektroniska recept och digital åtkomst till patientöversikt med målet att nödvändig information ska följa patienten även när denne är i annat europeiskt land. Patienten ska också ha möjlighet att hämta ut sitt läkemedelsrecept i det land han eller hon befinner sig oavsett var receptet är ordinerat. () är ordförande i epSOS styrgrupp och är en stark kraft i arbetet både för att försäkra framgång och kvalitet. I projektet deltar 23 europeiska länder, men också länder som inte är EU-medlemmar. Där sker även ett arbete inom semantiken nationellt och internationellt. Regeringen beslutade att skulle bli medlem i den internationella organisationen (international health terminology standards development organisation) som arbetar med att skapa och förvalta en internationell terminologi för vården, nämnd SNOMED CT. och arbetar aktivt i organisationen för att skapa en användbar och väl fungerande terminologi som stödjer elektronisk överföring av data på ett strukturerat och säkert sätt. har även påverkat IHTSDO kring frågan om att socialtjänstterminologin måste ingå, vilket nu är adopterat av organisationen och ett arbete pågår. 4Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser 4.1.1 Avisering om utredning om en sammanhållen och mer ändamålsenlig informationshantering inom och mellan hälso- och sjukvård och socialtjänst Människor i lever allt längre som behovet av vård, om- sorg och service ökar för många grupper. Hälso- och sjukvården och är två mycket informationsintensiva sektorer i samhället. Insatserna som ges till enskilda ska inte vara mindre säkra eller av lägre Skr. 2011/12:34 kvalitet till följd av bristande tillgång till information. För att möta de utmaningar som hälso- och sjukvården och står inför krävs dels samlade och koordinerade insatser, dels en utvecklad och mer kontinuerlig uppföljning av de insatser som ges. Stora strukturförändringar har skett inom hälso- och sjukvården och . Reformer om bl.a. fritt vårdval och omreglering av apoteksmarknaden har lett till många nya vårdmottagningar, vårdcentraler och apotek där verksamheten i allt större utsträckning utförs av privata aktörer. Inom har andelen enskilda utförare ökat, bl.a. som en följd av lagen om valfrihet. Behörig personal inom hälso- och sjukvården och behöver ha tillgång till personuppgifter om den enskilde och information om de insatser (förskrivning av läkemedel, behandlingar etc.) som den enskilde fått tidigare. Utan sådan tillgång till uppgifter ökar risken för bl.a. felaktiga beslutsunderlag, felbehandlingar eller allvarliga interaktioner mellan läkemedel och andra insatser. Utöver direkt negativa konsekvenser för den enskilde kan brister i möjligheter att samverka och samarbeta genom att effektivt utbyta uppgifter mellan verksamheter också få negativa följder för hälso- och sjukvården och på en övergripande nivå. Regeringen delar bedömning att det finns behov av att se över patientdatalagen och annan berörd lagstiftning i syfte att utreda hur ett effektivt utbyte av information mellan och hälso- och sjukvården kan säkerställas. En förbättrad informationshantering är också kärnan i den reviderade strategin Nationell eHälsa.