prop · GY0365 · 2011-02-10 00:00:00 — Eftersom produktsäkerhetslagen använder begreppet återkallelse för åtgärder som i den nya lagen avser tillbakadragande från distributör förtydligas i bestämmelsen att den nya lagens begreppsbestämning inte ska frångås. 22 § En distributör som har anledning att anta att en leksak som denne har tillhandahållit inte överensstämmer med de krav som föreskrivs i denna lag eller i föreskrifter meddelade i anslutning till lagen, ska försäkra sig om att tillverkaren eller importören fullgör sina skyldigheter enligt 21 §. En distributör ska på begäran av en marknads- kontrollmyndighet vidta de åtgärder som krävs för att dra tillbaka eller återkalla leksaken från marknaden. Paragrafen reglerar distributörers skyldigheter när de har anledning anta att en leksak som de har tillhandahållit inte överensstämmer med kraven för leksaker. Den har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen genomför artikel 7.4 i direktivet, utom såvitt gäller underrättelseskyldigheten som regleras i 23 §. Även artikel 42.1 andra stycket avseende distributörer genomförs. Någon motsvarande bestämmelse finns inte lag. Paragrafen behandlas i avsnitt 6.3.11. I paragrafen föreskrivs att en distributör som har anledning anta att en leksak inte överensstämmer med säkerhetskraven är skyldig att försäkra sig om att tillverkaren eller importören fullgör sina skyldigheter enligt Prop. 2010/11:65 21 §. Detta kan åstadkommas genom att distributören inhämtar en försäkran från den berörde ekonomiska aktören om att skyldigheterna fullgjorts. Vidare föreskrivs en skyldighet för en distributör att på begäran av en marknadskontrollmyndighet vidta de åtgärder som krävs för att dra tillbaka eller återkalla en leksak från marknaden. Detta kan bli aktuellt om en marknadskontrollmyndighet vid en utvärdering av en leksak konstaterar att den inte uppfyller säkerhetskraven. 23 § En ekonomisk aktör som har anledning att anta att en leksak som denne har tillhandahållit utgör en sådan risk som avses i 9 § ska underrätta behöriga marknadskontrollmyndigheter i de medlemsstater inom Europeiska unionen där aktören har tillhandahållit leksaken. Aktören ska i underrättelsen lämna detaljerade upplysningar om risken och om vilka åtgärder som har vidtagits. Paragrafen reglerar ekonomiska aktörers underrättelseskyldighet när de har anledning anta att en leksak som de har tillhandahållit utgör en risk. Paragrafen saknar motsvarighet lag och behandlas i avsnitt 6.3.12. Bestämmelsen genomför delvis artiklarna 4.8, 6.7 och 7.4 i direktivet. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 24 § Marknadskontrollen ska utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna i förordning (EG) nr 765/2008. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 6.4.1 och 6.4.2, har delvis sin motsvarighet i 4 § lag. Paragrafen har sin grund i artikel 40 i direktivet. Marknadskontroll definieras i 4 § 15 såsom den verksamhet som bedrivs och de åtgärder som vidtas av myndigheterna för att se till att leksakerna överensstämmer med de tillämpliga krav som fastställs i relevant unionslagstiftning om harmonisering, och inte hotar hälsan, säkerheten eller andra aspekter av allmänintresset. Paragrafens första stycke innehåller ett bemyndigande för regeringen att bestämma vilken eller vilka myndigheter som ska utöva marknads- kontrollen av leksaker. Andra stycket innehåller en upplysning om att bestämmelser om marknadskontroll finns i artiklarna i förordning (EG) nr 765/2008. 25 § På begäran av en marknadskontrollmyndighet ska polismyndigheten lämna den hjälp som behövs när myndigheten vidtar åtgärder enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden Prop. 2010/11:65 inte kan vidtas utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 6.4.3, saknar motsvarighet lag. Paragrafen kompletterar artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 i fråga om marknadskontroll av leksaker. Paragrafen har sin grund i artikel 40 i direktivet och har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen anges att polismyndigheten på begäran av en marknadskontrollmyndighet ska lämna den hjälp som myndigheten behöver för att de åtgärder som den vidtar med stöd av artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska kunna genomföras. Artikel 19 innehåller direkt tillämpliga bestämmelser som riktar sig direkt till den eller de myndigheter som avses i 24 §. Det har därför inte ansetts möjligt att reglera dessa befogenheter i den föreslagna lagen (se avsnitt 6.4.1). Hjälp från polismyndighet får begäras i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av polisens särskilda befogenheter att använda våld. Skyldigheter för anmälda organ 26 § På begäran av en marknadskontrollmyndighet ska ett sådant organ som avses i 13 § 1.lämna uppgifter om EG-typintyg som utfärdats, återkallats eller vägrats, 2.tillhandahålla provningsrapporter och teknisk dokumentation, 3.dra tillbaka EG-typintyg för leksaker som inte överensstämmer med säkerhetskraven, och 4.göra en översyn av ett EG-typintyg om myndigheten bedömer att det är nödvändigt. Paragrafen reglerar skyldigheten för anmälda organ att på begäran av marknadskontrollmyndigheten lämna vissa uppgifter och handlingar av betydelse för marknadskontrollen samt att dra tillbaka eller göra en översyn av utfärdade EG-typintyg. Bestämmelserna, som behandlas i avsnitt 6.4.4, saknar motsvarighet lag. Genom paragrafen genomförs artikel 41 i direktivet. 27 § En marknadskontrollsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. I paragrafen ges marknadskontrollmyndigheterna rätt att meddela de förelägganden och förbud som behövs för att den föreslagna lagen och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas. Paragrafen kompletterar artiklarna 16 och 20 i förordning (EG) nr 765/2008 såvitt gäller åtgärder för marknadskontroll av leksaker och genomför artiklarna 40, 42.1 första och andra styckena, 42.4 första Prop. 2010/11:65 stycket, 42.8 och 45 i direktivet. Bestämmelserna behandlas i avsnitt I artiklarna 16 och 20 i förordning (EG) nr 765/2008 anges att effektiva åtgärder ska kunna vidtas för att säkerställa att produkter som utgör en allvarlig risk återkallas, dras tillbaka eller att tillhandahållande på marknaden förbjuds. I artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 regleras åtgärder för marknadskontroll. För att åtgärderna enligt den direkt tillämpliga EU-förordningen ska kunna verkställas har det ansetts nödvändigt att ge marknadskontrollmyndigheterna befogenheter att besluta om förelägganden och förbud utöver vad som framgår av EU- förordningen (se avsnitt 6.4.5). Genom paragrafen genomförs även vissa artiklar i direktivet som ställer krav på att marknadskontrollmyndig- heterna ska vidta vissa ytterligare åtgärder utöver de som redan följer av förordning (EG) 765/2008. Det handlar om ålägganden att åtgärda den bristande överensstämmelsen (artiklarna 42.1 andra stycket och 45), åtgärder för att återkalla en leksak som utgör en risk eller p.g.a. formell bristande överensstämmelse, t.ex. då CE-märkning saknas eller den tekniska dokumentationen inte är tillgänglig (artiklarna 42.1 andra stycket och 45) och att begära att tillverkaren på egen bekostnad låter ett anmält organ utföra en provning av leksakens överensstämmelse med harmoniserade standarder och grundläggande säkerhetskrav (artikel 21.4). Ett föreläggande enligt paragrafen kan utformas som ett förbud att släppa ut leksaker på marknaden om de inte uppfyller vissa krav eller som ett föreläggande att åtgärda leksaker så att de uppfyller kraven. Ett föreläggande kan även avse att leksaker ska förses med t.ex. varningar eller märkning av betydelse för leksakens spårbarhet. 28 § Ett föreläggande eller förbud enligt 27 § eller ett beslut om åtgärd enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. I paragrafen anges att förelägganden eller förbud ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Paragrafen genomför delvis artikel 51 i direktivet och behandlas i avsnitt 6.4.5. Med stöd av paragrafen är det således möjligt att koppla vite till åtgärder som marknadskontrollmyndigheten får vidta med stöd av artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 i fråga om leksaker. Bestämmelsen ger marknadskontrollmyndigheten möjlighet att i det enskilda fallet avstå från att förelägga vite. Ett exempel är när det står klart att en ekonomisk aktör eller ett offentligt organ kommer att följa det som föreläggs denne. 29 § En marknadskontrollmyndighet får bestämma att dess beslut enligt 27 § och enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 ska gälla . Paragrafen innehåller regler om omedelbar verkställbarhet av marknads- Prop. 2010/11:65 kontrollmyndighetens beslut. I paragrafen anges att en marknadskon- trollmyndighet får bestämma att dess beslut enligt vissa bestämmelser i lagen och i förordning (EG) nr 765/2008 ska gälla . Paragrafen, som saknar motsvarighet lag, behandlas i avsnitt 6.4.5. Bestämmelsen genomför inte någon artikel i direktivet. Om marknadskontrollmyndigheten konstaterar att det finns förutsätt- ningar för ett föreläggande eller förbud därför att en leksak innebär en risk finns i regel ett behov av att beslutet genast blir gällande. Verkställigheten av ett sådant beslut bör inte kunna förhalas i avvaktan på prövningen av ett överklagande. Även i fråga marknads- kontrollmyndighetens beslut enligt artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 kan det finnas behov av omedelbar verkställighet, t.ex. i samband med att marknadskontrollmyndigheten ålägger en ekonomisk aktör att lämna vissa upplysningar och handlingar som behövs för marknadskontrollen. 30 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en ekonomisk aktör ska 1.ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov, om leksaken vid kontrollen inte uppfyller säkerhetskraven på leksaker enligt 9 och 10 §§ och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser, och 2.få ersättning från marknadskontrollmyndigheten för varuprover och liknande, om det finns särskilda skäl för det. I paragrafen anges att föreskrifter får meddelas dels om att en ekonomisk aktör ska vara skyldig att ersätta marknadskontrollmyndigheten för kostnader för provtagning och undersökning av prov, dels om att en ekonomisk aktör kan ha rätt till ersättning från marknadskontroll- myndigheten för varuprover och liknande. Paragrafen genomför inte någon artikel i direktivet och behandlas i avsnitt 6.4.10. Punkten 1 motsvarar 6 § punkten 2 lag. Punkten 2 saknar motsvarighet lag. En motsvarande bestäm- melse finns i 34 § första stycket produktsäkerhetslagen (2004:451). Beträffande innebörden av särskilda skäl hänvisas till förarbetena till produktsäkerhetslagen (prop. 1988/89:23 s. 115 och prop. 2003/04:121 s. 145). 31 § Den som har tagit befattning med ett ärende som gäller marknads- kontroll enligt denna lag får inte obehörigen röja eller utnyttja vad denne har fått veta om någons affärs- eller driftsförhållanden. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) i stället för första stycket. I paragrafen finns bestämmelser om tystnadsplikt för den som har tagit Prop. 2010/11:65 befattning med ett ärende som gäller marknadskontroll enligt lagen i fråga om någons affärs- eller driftförhållanden. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet lag, genomför delvis artikel 49 i direktivet och behandlas i avsnitt 6.4.13. 32 § En ekonomisk aktör ska åläggas att betala en sanktionsavgift, om den ekonomiska aktören eller någon som handlar på den ekonomiska aktörens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot 7, 8, 16 § första stycket, 19, 20, 21, 22 eller 23 § eller mot föreskrifter som har meddelats i anslutning till 18 eller 19 §. Sanktionsavgift får inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud eller en underlåtelse att följa ett föreläggande som har förenats med vite. I övrigt ska i fråga om sanktionsavgift 37 § andra stycket och 3943 §§ produktsäkerhetslagen (2004:451) tillämpas. Paragrafen innehåller bestämmelser om sanktionsavgift vid överträdelser av lagen eller de föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen och motsvarar delvis 8 § lag. Bestämmelsen genomför artikel 51 och behandlas i avsnitt 6.4.11. Bestämmelsen i första stycket innebär att överträdelser av de krav som föreskrivs i 7, 8, 16 § första stycket, 19, 20, 21, 22 eller 23 § eller i de föreskrifter som har meddelats i anslutning till 18 eller 19 § kan medföra en påföljd genom att den ekonomiske aktören åläggs en sanktionsavgift. Genom hänvisningen till 7 § förenas alltså även de krav som föreskrivs i 9, 10, 12, 14 och 15 §§ och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till dessa bestämmelser med en sanktionsavgift. Den ekonomiska aktören ansvarar också för överträdelser orsakade av den som handlar på den ekonomiska aktörens vägnar. Andra stycket anger ett undantag från möjligheten att ålägga sanktionsavgift för det fall överträdelsen omfattas av ett meddelat vitesförbud eller vitesföreläggande. Hänvisningen i tredje stycket innebär att produktsäkerhetslagens regler om sanktionsavgift ska tillämpas. 33 § En marknadskontrollsmyndighets beslut enligt 27 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Andra beslut enligt denna lag av en marknadskontrollsmyndighet får inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Paragrafen innehåller regler om överklagande av marknadskontroll- Bestämmelsen har delvis sin motsvarighet i 12 § i lag och behandlas i avsnitt 6.4.12. I första stycket anges vilka beslut enligt lagen som får överklagas. enligt 27 §. Överklagande kan även ske av Prop. 2010/11:65 marknadskontrollmyndighetens beslut som grundar sig på befogenheter som anges i förordning (EG) nr 765/2008 och som innebär åligganden för ekonomiska aktörer, t.ex. enligt artikel 19. Med anledning av Lagrådets synpunkter kan det framhållas att sådana besluts överklagbarhet följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer och förvaltningslagens (1986:223) allmänna regler om överklagande. Övriga beslut enligt den nya lagen om leksakers säkerhet får inte överklagas. Det gäller t.ex. beslut att ansöka om utdömande av vite. Frågor om överklagande av beslut enligt föreskrifter på lägre normhierarkisk nivå bör inte regleras i lagen. Överklagande ska ske till allmän förvaltningsdomstol. Av 14 § andra stycket lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar följer att ett beslut ska överklagas till den förvaltningsrätt inom vars domkrets ärendet först prövats. I andra stycket ställs krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (1992:1327) om leksakers säkerhet ska upphöra att gälla. 2.Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om leksaker som har släppts ut på marknaden före ikraftträdandet. 3.Förelägganden och förbud som har meddelats enligt den upphävda lagen ska fortfarande gälla. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser behandlas i avsnitt 7. 9.2Förslag till lag om ändring i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner En bil som är inrättad huvudsakligen för godsbefordran. En annan bil som inte är att anse som en personbil eller en Lastbilar delas in i lätta och tunga Ett fordon som ska anses som leksak enligt lagen (2011:000) om En lastbil med en totalvikt av Paragrafen har ändrats på så sätt att en hänvisning avseende begreppet lekfordon sker till den nya lagen om leksakers säkerhet. Europeiska unionens officiella tidning L 170/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras) OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/48/EG av (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)Rådets direktiv /378/EEG av om till närmning av medlemsstaternas lagstiftning om leksakers säkerhet (3) antogs som ett led i upprättandet av den inre marknaden för att harmonisera säkerhetskraven för lek saker i alla medlemsstater och undanröja hinder för han deln med leksaker mellan medlemsstaterna. (2)Direktiv /378/EEG bygger på de principer som anges i rådets resolution av om en ny metod för teknisk harmonisering och standarder (4). Där fast ställs således grundläggande säkerhetskrav för leksaker, inklusive särskilda säkerhetskrav för leksakers fysikaliska, mekaniska och hygieniska egenskaper eller dess brandfar (1) Yttrande av (EUT C 77, 31.3.2009, s. 8). (2) yttrande av (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av . (3) EGT L 187, , s. 1. (4) EGT C 136, , s. 1. lighet, kemiska egenskaper och radioaktivitet. De tekniska detaljerna antas av Europeiska standardiseringsorganisa tionen () och Europeiska organisationen för standar disering inom elområdet (Cenelec) i enlighet med parlamentets och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (5). Leksaker som överensstämmer med sådana harmoniserade standarder, till vilka hänvisningar har offentliggjorts i Europeiska uni onens officiella tidning, ska förutsättas överensstämma med kraven i direktiv /378/EEG. Dessa grundläggande prin ciper fungerar bra i leksaksbranschen och bör behållas. (3)Den tekniska utvecklingen på leksaksmarknaden har dock skapat nya frågor när det gäller leksakers säkerhet och har lett till ökad oro bland konsumenterna. För att ta hänsyn till denna utveckling, och för att det ska finnas tydliga bestämmelser för saluföring av leksaker, bör vissa aspekter av direktiv /378/EEG ses över och förbättras och av tydlighetsskäl bör direktivet ersättas genom detta direktiv. (4)Leksaker omfattas också av och rå dets direktiv /95/EG av om allmän produktsäkerhet (6), som kompletterar sektorsspe cifik lagstiftning. (5)I och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av pro dukter (7), fastställs övergripande bestämmelser om ackre ditering av organ för bedömning av överensstämmelse, om CE-märkning, om gemenskapens ram för marknads kontroll och kontroll av produkter som förs in på gemenskapsmarknaden, vilka är tillämpliga även på lek sakssektorn. (5) EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. (6) EUT L 11, , s. 4. (7) EUT L 218, , s. 30. L 170/2 Europeiska unionens officiella tidning (6)I och rådets beslut nr 768/2008/EG av om en gemensam ram för saluföring av produkter (1) fastställs gemensamma principer och re ferensbestämmelser för lagstiftning i enlighet med den nya metoden. För att säkerställa förenlighet med annan sektorsspecifik produktlagstiftning bör vissa bestämmel ser i detta direktiv anpassas till det beslutet, såvida inte särskilda omständigheter i olika sektorer kräver andra lösningar. Vissa definitioner, allmänna skyldigheter för ekonomiska aktörer, presumtion om överensstämmelse, formell invändning mot harmoniserade standarder, regler för CE-märkning, krav på organen för bedömning av överensstämmelse, anmälningsförfarandet samt bestäm melser om förfaranden för att hantera produkter som utgör en risk bör därför anpassas till det beslutet. (7)För att det ska bli lättare för tillverkare och nationella myndigheter att tillämpa detta direktiv bör man förtyd liga tillämpningsområdet för detta direktiv genom att komplettera förteckningen över produkter som inte faller inom tillämpningsområdet, särskilt i fråga om nya pro dukter som videospel och kringutrustning. (8)Det är lämpligt att fastställa vissa nya definitioner som är specifika för leksaksbranschen för att göra det lättare att förstå och tillämpa detta direktiv på ett enhetligt sätt. (9)De leksaker som släpps ut på gemenskapsmarknaden bör överensstämma med relevant gemenskapslagstiftning, och de ekonomiska aktörerna bör, i förhållande till den roll de har i leveranskedjan, ansvara för att leksakerna upp fyller erforderliga krav, så att en hög nivå i fråga om skydd av allmänna intressen såsom hälsa och säkerhet, konsument- och miljöskydd kan säkerställas, och att säk ra rättvisa konkurrensvillkor på gemenskapsmarknaden kan garanteras. (10)Alla ekonomiska aktörer förväntas agera ansvarsfullt och uppfylla alla tillämpliga rättsliga krav när de släpper ut eller tillhandahåller leksaker på marknaden. (11)Alla ekonomiska aktörer som ingår i leverans- och dist ributionskedjan bör vidta åtgärder för att se till att de leksaker som de släpper ut på marknaden inte äventyrar barns säkerhet och hälsa vid normal användning och under användningsomständigheter som rimligen kan för utses och att de endast tillhandahåller sådana leksaker på marknaden som överensstämmer med relevant gemen skapslagstiftning. Genom detta direktiv skapas en tydlig och proportionell fördelning av skyldigheterna som sva rar mot varje aktörs roll i leverans- och distributionspro cessen. (12)Eftersom vissa uppgifter bara kan utföras av tillverkaren är det nödvändigt att göra tydlig åtskillnad mellan till verkaren och aktörer i senare led i distributionskedjan. Det är också nödvändigt att göra tydlig åtskillnad mellan (1) EUT L 218, , s. 82. importören och distributören, eftersom importören för in produkter från tredjeländer på gemenskapsmarknaden. Importören måste därför se till att dessa produkter upp fyller de tillämpliga gemenskapskraven. (13)Tillverkaren, som besitter detaljkunskap om konstruk tions- och tillverkningsprocessen, är den som bäst kan genomföra hela förfarandet för bedömning av överens stämmelse för leksaker. Därför bör även i fortsättningen endast tillverkaren vara skyldig att göra en bedömning av överensstämmelse. (14)Det måste finnas garantier för att de leksaker från tred jeländer som förs in på gemenskapsmarknaden uppfyller alla tillämpliga gemenskapskrav, och det måste framför allt säkerställas att tillverkarna har underkastat dessa lek saker lämpliga bedömningsförfaranden. Det bör slås fast att importörerna ska se till att de leksaker som de släpper ut på marknaden uppfyller de tillämpliga kraven och att de inte släpper ut leksaker som inte uppfyller dessa krav eller som utgör en risk. Av samma skäl bör det också slås fast att importörerna ska se till att förfaranden för be dömning av överensstämmelse har genomförts och att den produktmärkning och dokumentation som tagits fram av tillverkarna är tillgängliga för kontroll av tillsyns myndigheterna. (15)När en distributör tillhandahåller en leksak på marknaden efter det att denna leksak har släppts ut på marknaden av tillverkaren eller importören, bör distributören iaktta ve derbörlig omsorg för att se till att dennes hantering av leksaken inte inverkar negativt på leksakens överensstäm melse med tillämpliga regler. Både importörer och distri butörer förväntas iaktta vederbörlig omsorg för att se till att de leksaker som de släpper ut eller tillhandahåller på marknaden uppfyller de tillämpliga kraven. (16)Varje importör bör ange namn och kontaktadress på leksaken när denne släpper ut en leksak på marknaden. Undantag bör göras i de fall då leksakens storlek eller art inte tillåter namn och kontaktadress på produkten. Detta gäller bland annat de fall då importören skulle behöva öppna förpackningen för att anbringa sitt namn och sin adress på produkten.