prop · GY03128 · 2011-04-14 00:00:00 — I mål där förlikning om saken är tillåten skall rätten så snart det kan ske överväga om medling enligt lagen (2007:XX) om medling i allmän domstol skall erbjudas parterna. 2Senaste lydelse 1980:101. 3Senaste lydelse 2006:459. Hovrätten får verka för att parterna förliks eller på annat sätt uppnår en samförståndslösning, om det inte är olämpligt med hänsyn till målets beskaffenhet och övriga omständigheter. I mål där förlikning om saken är tillåten får hovrätten överväga om medling enligt lagen (2007:XX) om medling i allmän domstol skall erbjudas parterna. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i sekretesslagen Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100) dels att 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse, dels att det skall införas en ny paragraf, 9 kap. 16 a §, av följande lydelse. Sekretess gäller hos domstol för uppgift som en part har lämnat till en medlare enligt lagen (2007:XX) om medling i allmän domstol eller till dennes biträde, om uppgifts- lämnaren har gjort förbehåll om detta. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Att friheten enligt 1 kap. 1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrund- 1 kap. 2 § yttrandefrihetsgrund- lagen att meddela och offentlig- lagen att meddela och offentlig- göra uppgifter i vissa fall är göra uppgifter i vissa fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 18 första stycket 1 och 2, 4 § 18 samt 5 § 1 och 3 tryckfrihets- samt 5 § 1 och 3 tryckfrihets- förordningen och av 5 kap. 1 § förordningen och av 5 kap. 1 § första stycket samt 3 § första första stycket samt 3 § första stycket 1 och 2 i yttrandefrihets- stycket 1 och 2 i yttrandefrihets- De fall av uppsåtligt De fall av uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 3 § första stycket 3 och 5 § 2 5 kap. 1 § första stycket och 3 § 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihets- första stycket 3 yttrandefrihets- grundlagen i övrigt är begränsad, grundlagen i övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av är de där tystnadsplikten följer av 1 Senaste lydelse 2006:858. 9 kap. 7 §, 8 § första eller andra 9 kap. 7 §, 8 § första eller andra stycket, 9 § eller 10 § första stycket, 9 §, 10 § första stycket 1 eller 16 a § Denna lag träder i kraft . 5Förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) Härigenom föreskrivs i fråga om rättshjälpslagen (1996:1619) att 18 § skall ha följande lydelse. När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för medlare enligt 42 kap. 17 § rätte- gångsbalken. Medlaren har rätt till skälig ersättning för det arbete, den tidsspillan och de utlägg som uppdraget krävt. Medlaren får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av parterna. Har detta skett är förbehållet utan verkan och medlaren skall till parterna betala tillbaka vad han eller hon har tagit emot. När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för medlare och biträde enligt lagen (2007:XX) om medling i allmän domstol. Medlaren eller biträdet får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av parterna. Har detta skett är förbehållet utan verkan och medlaren eller biträdet skall till parterna betala tillbaka vad han eller hon har tagit emot. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om medling i allmän domstol Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag gäller medling i tvistemål enligt 42 kap. 17 § andra stycket och 50 kap. 11 a § andra stycket . 2 § Rätten får besluta om medling om parterna samtycker till det. I rättens beslut om medling skall det anges inom vilken tid medlingen senast skall vara slutförd. Denna tidsfrist får inte överstiga . Rätten får dock förlänga tidsfristen efter begäran från medlaren om det finns särskilda skäl för det. 3 § Till medlare förordnas en för medlingsuppdrag särskilt utsedd domare eller, om parterna begär det, annan lämplig person. Om det finns särskilda skäl för det får rätten med parternas samtycke förordna flera medlare. Om det behövs för att medlingen skall kunna genomföras på ett ändamålsenligt sätt får medlaren med parternas samtycke utse ett biträde. 4 § Ett beslut enligt 23 §§ får inte överklagas. 5 § Har beslut om medling fattats skall medlaren möjligt kalla parterna till ett medlingssammanträde. Vid sammanträdet skall parterna vara personligen närvarande. Om medlaren finner det lämpligt kan en part i stället få närvara per telefon eller inställa sig genom ombud. Ett medlingssammanträde är inte offentligt. 6 § Medlaren skall på ett opartiskt sätt verka för att parterna förliks. Medlaren bestämmer i samråd med parterna formerna för förfarandet. Medlaren ansvarar för att medlingen bedrivs ändamålsenligt och snabbt. 7 § Medlingen skall avslutas när 1.parterna träffar ett avtal om förlikning, 2.en part underrättar medlaren om att han eller hon inte längre vill delta i medlingen, 3.medlaren finner att det inte längre finns skäl att fortsätta medlingen, 4.tidsfristen för medlingen har löpt ut utan att förlängning har begärts. Avslutas medlingen enligt första stycket 13 skall medlaren möjligt meddela rätten detta. 8 § En medlare eller ett biträde som inte medlar inom ramen för en anställning som domare har rätt till skälig ersättning för det arbete, den tidsspillan och de utlägg som uppdraget krävt. Om inte parterna har bestämt annat skall kostnaderna för medlaren och biträdet delas lika mellan parterna. I förhållande till medlaren och biträdet svarar parterna solidariskt för ersättningen. Har någon av parterna beviljats rättshjälp gäller 18 § rättshjälpslagen (1996:1619). 9 § En part svarar själv för sina kostnader under medlingen. Om rättegången fortsätter utan att förlikning uppnås är en parts kostnad på grund av medlingen inte ersättningsgill som rättegångskostnad. 10 § I fråga om jäv mot medlare och deras biträden tillämpas vad som i 4 kap. 1315 §§ är föreskrivet om jäv mot domare. Efter avslutad medling får en domare som har förordnats till medlare i tvisten inte delta i den fortsatta handläggningen av målet. Domaren får dock stadfästa en förlikning som har träffats under medlingen. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser (SOU 2007:26) Efter remiss har yttrande över betänkandet Alternativ tvistlösning (SOU 2007:26) lämnats av ombudsmän, , Hov- rätten över och , , , , , , Hässle- holms tingsrätt, , , , , , , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Hyres- och arrende- nämnden i , Justitiekanslern, , Västsvenska , , Juridiska fakultets- nämnden vid , vid , vid , , , , , , i , , , Sammanslutningen för Juridiska Byråer. Akademikers har avstått från att yttra sig men har bifogat ett yttrande från . och Svenskt forum för medling och konflikthantering har inte hörts av. Europeiska unionens officiella tidning L 136/3 OCH RÅDETS DIREKTIV 2008/52/EG om vissa aspekter på medling på privaträttens område OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c och artikel 67.5 andra streck- satsen, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit- téns yttrande (1), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och av följande skäl: (1)Gemenskapen har satt som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer garanteras. För att kunna uppnå detta mål måste gemenskapen bland annat anta åtgärder på området civilrättsligt samarbete som är nödvändiga för att den inre marknaden ska kunna fungera väl. (2)Principen om tillgång till rättslig prövning är mycket viktig, och för att främja tillgången till rättslig prövning uppmanade vid sitt möte i medlemsstaterna att skapa al- ternativa utomrättsliga förfaranden. (3)antog rådet slutsatser om alternativa tvistlös- ningsmetoder inom civil- och handelsrätt i vilka det kon- stateras att fastställandet av grundläggande principer på detta område är ett viktigt steg mot att möjliggöra lämp- lig utveckling av och väl fungerande utomrättsliga förfar- anden för tvistlösning i ärenden på privaträttens område, vilket skulle förenkla och förbättra tillgången till rättslig prövning. (1) EUT C 286, 17.11.2005, s. 1. (2) yttrande av (EUT C 27 E, 31.1.2008, s. 129), rådets gemensamma ståndpunkt av den 28 feb- ruari 2008 (ännu ej offentliggjord i EUT) och ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (4)lade kommissionen fram en grönbok om alternativa system för tvistlösning inom civil- och han- delsrätt med en bedömning av den rådande situationen när det gäller alternativa tvistlösningsmetoder i Europe- iska unionen och inledde ett omfattande samråd med medlemsstaterna och berörda parter om möjliga sätt att främja användningen av medling. (5)Målet att garantera bättre tillgång till rättslig prövning, som är ett led i Europeiska unionens politik för att upp- rätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, bör omfatta tillgång till tvistlösning både i och utanför dom- stol. Detta direktiv bör bidra till att den inre marknaden fungerar väl, i synnerhet när det gäller medlingstjänster- nas tillgänglighet. (6)Medling kan vara ett kostnadseffektivt och snabbt sätt att lösa tvister på privaträttens område utanför domstol med hjälp av förfaranden som är anpassade efter parternas behov. Chansen är större att överenskommelser som är resultatet av medling respekteras frivilligt och att en vän- skaplig och varaktig relation mellan parterna kan bibe- hållas. Dessa fördelar framstår ännu klarare i tvister av gränsöverskridande karaktär. (7)För att ytterligare främja användningen av medling och för att se till att parter som tillgriper medling har ett förutsebart regelverk att falla tillbaka på är det nödvän- digt att införa ramlagstiftning som särskilt avser viktiga aspekter på civilrättsliga förfaranden. (8)Bestämmelserna i detta direktiv bör enbart tillämpas på medling i gränsöverskridande tvister, men ingenting bör hindra medlemsstaterna från att tillämpa sådana bestäm- melser även på interna medlingsförfaranden. (9)Detta direktiv bör inte på något sätt hindra att modern kommunikationsteknik används vid medlingsförfarandet. L 136/4 Europeiska unionens officiella tidning (10)Detta direktiv bör tillämpas på förfaranden genom vilka två eller flera parter i en gränsöverskridande tvist på egen hand och på frivillig väg försöker göra upp tvisten i godo med hjälp av en medlare. Direktivet bör tillämpas i tvister på privaträttens område. Det bör dock inte tillämpas på rättigheter och skyldigheter som parterna enligt berörd tillämplig lag inte får besluta om själva. Sådana rättig- heter och skyldigheter är särskilt vanligt förekommande inom familje- och arbetsrätten. (11)Detta direktiv bör inte tillämpas på förhandlingar före ingåendet av avtal eller förfaranden av dömande art så- som viss förlikningsverksamhet vid domstol, förfaranden för konsumentklagomål, skiljeförfaranden, expertbedöm- ningar eller förfaranden som hanteras av personer eller organ som utfärdar en formell rekommendation om lös- ningen av tvisten, oavsett om dessa är juridiskt bindande eller inte. (12)Detta direktiv bör tillämpas på fall då en domstol hän- visar parterna till medling eller då nationell lag föreskri- ver medling. Om en domare enligt den nationella lagstift- ningen får agera som medlare bör detta direktiv dess- utom tillämpas på medling som genomförs av en domare som inte har ansvar för handläggningen av tvisten eller tvisterna i domstol. Däremot bör detta direktiv inte om- fatta de försök att lösa en tvist som under handlägg- ningen i domstol av tvisten i fråga görs av den eller de domare som har tilldelats målet, eller de fall då den domstolen eller domaren begär bistånd eller råd från en kompetent person. (13)Den medling som föreskrivs i detta direktiv bör vara frivillig i den meningen att parterna själva ansvarar för förfarandet och får organisera det som de vill och avsluta det när som helst. Domstolarna bör dock i enlighet med nationell lagstiftning kunna ange tidsgränser för ett med- lingsförfarande. Dessutom bör domstolarna ha möjlighet att när så är lämpligt fästa parternas uppmärksamhet på medlingsalternativet. (14)Ingenting i detta direktiv bör påverka tillämpningen av nationell lagstiftning som gör medling obligatorisk eller som innebär att medling är förenad med fördelar eller sanktioner, förutsatt att sådan lagstiftning inte inkräktar på parternas rätt till domstolsprövning. Inte heller bör någonting i detta direktiv påverka tillämpningen av be- fintliga självreglerande medlingsstrukturer i den mån som man inom dessa behandlar aspekter som inte omfattas av direktivet. (15)För att säkerställa rättslig säkerhet bör detta direktiv ange vilket datum som bör gälla för fastställande av huruvida en tvist som parterna försöker lösa genom medling är en gränsöverskridande tvist eller inte. I avsaknad av en skriftlig överenskommelse ska parterna anses ha enats om att använda medling då de vidtar särskilda åtgärder för att inleda medlingsförfarandet. (16)För att garantera det nödvändiga ömsesidiga förtroendet i fråga om medlingens konfidentiella karaktär, inverkan på talefrister och preskriptionstider samt erkännande och verkställighet av överenskommelser som uppnåtts genom medling bör medlemsstaterna med de medel de anser lämpliga uppmuntra utbildning av medlare och införan- det av effektiva mekanismer för att kontrollera kvalitén på medlingstjänster som tillhandahålls. (17)Medlemsstaterna bör fastställa sådana mekanismer, vilka får omfatta marknadsbaserade lösningar, och bör inte vara skyldiga att erbjuda finansiering i detta avseende. Mekanismerna bör syfta till att bevara medlingens flexi- bilitet och parternas autonomi och säkerställa att med- lingen är effektiv, opartisk och kompetent. Medlarna bör göras medvetna om förekomsten av den europeiska upp- förandekoden för medlare, vilken även bör göras tillgäng- lig för allmänheten via Internet. (18)På konsumentskyddets område har kommissionen antagit en rekommendation (1) i vilken det fastställs minimikri- terier för kvalitet som ska tillämpas av extrajudiciella organ som deltar i reglering av konsumenttvister som görs upp i godo. Alla medlare eller organisationer som omfattas av rekommendationen bör uppmuntras att iaktta dessa principer. För att underlätta att information om sådana organ sprids bör kommissionen inrätta en databas över extrajudiciella system som medlemsstaterna anser iakttar principerna i den rekommendationen. (19)Medling bör inte ses som ett sämre alternativ till rättsliga förfaranden i den meningen att efterlevnaden av med- lingsöverenskommelser är beroende av parternas goda vilja. Medlemsstaterna bör därför säkerställa att parterna ien skriftlig medlingsöverenskommelse kan få innehållet En medlemsstat bör kunna vägra att göra en överenskommelse verkställbar endast om innehållet strider mot dess lagstiftning, inklu- sive dess internationella privaträtt, eller om dess lagstift- ning inte möjliggör verkställighet av innehållet i överens- kommelsen. Så kan vara fallet om den skyldighet som fastställs i överenskommelsen på grund av sin natur inte är verkställbar. (1) Kommissionens rekommendation 2001/310/EG av om principer som ska tillämpas på extrajudiciella organ som deltar i reglering av konsumenttvister som görs upp i godo (EGT L 109, , s. 56). Europeiska unionens officiella tidning L 136/5 (20)Det innehåll i en medlingsöverenskommelse som gjorts verkställbart i en medlemsstat bör erkännas och förklaras verkställbart i de övriga medlemsstaterna i överensstäm- melse med tillämplig gemenskapslagstiftning eller natio- nell lagstiftning. Detta kan till exempel grunda sig på rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (1) eller rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 novem- ber 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar (2). (21)I förordning (EG) nr 2201/2003 föreskrivs det uttryck- ligen att en överenskommelse mellan parterna måste vara verkställbar i den medlemsstat där den ingicks för att den ska kunna vara verkställbar i en annan medlemsstat. Om innehållet i en medlingsöverenskommelse i ett familje- rättsligt ärende inte är verkställbart i den medlemsstat där den ingicks och där begäran om verkställbarhet har gjorts, bör detta direktiv därför inte uppmuntra parterna till att kringgå lagen i den medlemsstaten genom att göra överenskommelsen verkställbar i en annan medlemsstat. (22)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas regler om verkställighet av medlingsöverenskommelser. (23)Medlingsförfarandets konfidentiella karaktär är viktig, och detta direktiv bör därför föreskriva en miniminivå av överensstämmelse mellan civilprocessuella regler när det gäller hur medlingens konfidentiella karaktär ska skyddas under ett eventuellt påföljande domstols- eller skiljeförfa- rande rörande en privaträttslig tvist. (24)För att uppmuntra parterna att använda medling bör medlemsstaterna säkerställa att deras regler för talefrister och preskriptionstider inte hindrar parterna från att ta upp fallet i domstol eller i ett skiljeförfarande om deras medlingsförsök misslyckas. Medlemsstaterna bör se till att detta resultat uppnås trots att direktivet inte harmonise- rar nationella bestämmelser om talefrister och preskrip- tionstider. Bestämmelser om talefrister och preskrip- tionstider i internationella avtal såsom de genomförts i medlemsstaterna, till exempel inom transporträtten, bör inte påverkas av detta direktiv. (1) EGT L 12, , s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1791/2006 (EUT L 363, 20.12.2006, s. 1). (2) EUT L 338, 23.12.2003, s. 1. Förordningen ändrad genom förord- ning (EG) nr 2116/2004 (EUT L 367, 14.12.2004, s. 1). (25)Medlemsstaterna bör uppmuntra att det lämnas informa- tion till allmänheten om hur man kontaktar medlare och organisationer som erbjuder medlingstjänster. De bör också uppmana praktiserande jurister att informera sina klienter om medlingsmöjligheten. (26)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (3) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överens- stämmelsen mellan det här direktivet och införlivandeåt- gärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. (27)Detta direktiv syftar till att främja de grundläggande rät- tigheterna och tar hänsyn till de principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläg- gande rättigheterna. (28)Eftersom målet för detta direktiv inte i tillräcklig utsträck- ning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nöd- vändigt för att uppnå detta mål. (29)I enlighet med artikel 3 i protokollet om och ställning, som är fogat till för- draget om Europeiska unionen och fördraget om upp- rättandet av Europeiska gemenskapen, har och meddelat att de önskar delta i antagandet och tillämpningen av detta direktiv. (30)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokollet om Dan- marks ställning, som är fogat till fördraget om Europe- iska unionen och fördraget om upprättandet av Europe- iska gemenskapen, deltar inte i antagandet av detta direktiv som inte är bindande för eller tillämpligt i . (3) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. L 136/6 Europeiska unionens officiella tidning HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I detta direktiv gäller 1.Syftet med detta direktiv är att underlätta tillgången till alternativ tvistlösning och att främja uppgörelser i godo genom att uppmuntra användningen av medling och genom att säkra ett väl avvägt samspel mellan medling och domstolsförfaranden. 2.Detta direktiv ska tillämpas på gränsöverskridande tvister på privaträttens område med undantag för sådana rättigheter och skyldigheter som parterna inte förfogar över enligt relevant tillämplig lagstiftning. Det omfattar särskilt inte skattefrågor, tullfrågor och förvaltningsrättsliga frågor eller statens ansvar för handlingar eller underlåtenhet vid utövandet av offentliga maktbefogenheter (acta jure imperii). I detta direktiv avses med termen medlemsstat samtliga medlemsstater utom . I detta direktiv avses med gränsöverskridande tvist en tvist vid vilken minst en av parterna har sin hemvist eller vanliga vistelseort i en annan medlemsstat än den som en annan part har den dag då a)parterna enas om att använda medling efter det att en tvist har uppstått, b)medling beslutas av domstol, c)en skyldighet att använda medling uppkommer enligt natio- nell lagstiftning, eller d)en uppmaning enligt artikel 5 riktas till parterna. Utöver vad som sägs i punkt 1 ska, vid tillämpningen av artiklarna 7 och 8, en gränsöverskridande tvist anses föreligga när domstolsförfaranden eller skiljeförfaranden efter medling mellan parterna inleds i en annan medlemsstat än den där parterna hade sin hemvist eller vanliga vistelseort den dag som avses i punkt 1 a, 1 b eller 1 c. Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska hemvist fast- ställas i enlighet med artiklarna 59 och 60 i förordning (EG) nr 44/2001. a)medling: ett strukturerat förfarande, oavsett beteckning, ge- nom vilket två eller flera parter i en tvist på egen hand frivilligt försöker nå en överenskommelse om lösning av tvisten med hjälp av en medlare. Förfarandet kan inledas av parterna, eller föreslås eller beslutas av domstol eller före- skrivas enligt en medlemsstats lagstiftning. Det omfattar sådan medling som utförs av en domare som inte ansvarar för handläggningen i domstol av tvisten i fråga. Det omfattar inte de försök att lösa en tvist som under handläggningen i domstol av tvisten i fråga görs av den eller de domare som har tilldelats målet. b)medlare: varje tredje man som ombeds utföra medlingen på ett effektivt, opartiskt och kompetent sätt, oavsett den tredje mannens benämning eller yrke i den berörda medlemsstaten och oavsett på vilket sätt den tredje mannen har utsetts eller ombetts att utföra medlingen. 1.Medlemsstaterna ska på ett sätt de finner lämpligt upp- muntra medlare och organisationer som erbjuder medlingstjäns- ter att utarbeta och ansluta sig till frivilliga uppförandekoder och andra effektiva mekanismer för kvalitetskontroll av med- lingstjänster. 2.Medlemsstaterna ska uppmuntra till grundutbildning och fortbildning av medlare för att säkerställa att medlingen utförs på ett effektivt, opartiskt och kompetent sätt i förhållande till parterna. En domstol där talan har väckts får, om så är lämpligt och med beaktande av alla omständigheter i fallet, uppmana par- terna att använda medling för att lösa tvisten. Domstolen får även uppmana parterna att delta i ett informationsmöte om användning av medling, om sådana möten anordnas och är lättillgängliga. Europeiska unionens officiella tidning L 136/7 Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av nationell lagstiftning enligt vilken medling är obligatorisk eller förenad med fördelar eller sanktioner, oavsett om detta gäller före eller efter det att ett domstolsförfarande har inletts, under förutsätt- ning att sådan lagstiftning inte hindrar parterna från att utöva sin rätt till domstolsprövning. 1.Medlemsstaterna ska säkerställa att det är möjligt för par- terna, eller för en av dem med de andras uttryckliga medgi- vande, att begära att innehållet i en skriftlig medlingsöverens- kommelse görs verkställbart.