prop · GY03124 · 2011-04-06 00:00:00 — bestämmer meddela föreskrifter om vad pengar och registrerade utgivare ska iaktta och vilka krav de ska uppfylla i samband med uppdragsavtal. Bestämmelser om elektroniska pengar Utgivning av elektroniska pengar Förslaget har behandlats i avsnitt 6.10. I paragrafen anges att elektroniska pengar ska ges ut till det nominella beloppet och att utgivning ska ske utan dröjsmål. elektroniska pengar inte får ges ut mot erhållande av medel som under- stiger eller överstiger det utgivna penningvärdet. bonussystem och liknande vid utgivning begränsas därför. uttryck att elektroniska pengar ska ges ut till det nominella beloppet mot erhållande av medel (artikel 11.1) föreslås formuleras så att elektroniska pengar ska ges ut till samma belopp som de medel som mottagits. skillnad i sak är inte avsedd. I detta sammanhang kan noteras att utgivning av elektroniska pengar inte innebär att utgivaren av de elektroniska pengarna tar emot en insättning, utan att elektroniska pengar ges ut i utbyte mot de medel som erhålls. 2010/11:124 får enligt 3 kap. 6 § första stycket inte ta emot insättningar eller andra återbetalningspliktiga medel från allmänheten i sin verksamhet med utgivning av elektroniska pengar eller tillhandahållande av betaltjänster. Frågan om utgivning av elektroniska pengar till annat belopp än det nominella har behandlats i prop. 2001/02:85 (s. 57 ff.). På motsvarande sätt omfattar den nya definitionen av elektroniska pengar även sådana som ges ut till andra belopp än det nominella. Enligt denna paragraf är sådan affärsverksamhet inte tillåten. Kringgåenden ska därmed inte vara möjliga. Enligt direktivets artikel 6.3 ska medel som pengar tar emot från innehavaren av elektroniska pengar utan dröjsmål bytas ut mot elektroniska pengar. I den föreslagna paragrafen uttrycks detta så att utgivning ska ske utan dröjsmål. Någon skillnad i sak är inte heller här avsedd. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.10. Paragrafen har utarbetats i enlighet med Lagrådets förslag och motsvarar artikel 11.3 i direktivet. Villkor för inlösen och avgifter ska anges i avtalet. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.10. Paragrafen har utarbetats i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket anges att en innehavare av elektroniska pengar ska kunna lösa in dessa hos utgivaren till det nominella beloppet. Sådan inlösen ska kunna begäras av innehavaren när som helst. Utgivaren är skyldig att se till att det finns möjlighet att begära inlösen. Paragrafen motsvarar artikel 11.2 i direktivet. Innehavaren ska kunna lösa in hela eller delar av värdet (jfr artikel 11.5). Andra stycket innehåller bestämmelser som motsvarar direktivets artikel 11.6 och avser inlösen under vissa angivna förutsättningar. När in- lösen begärs från och med den dag då avtalet mellan ut- givaren och innehavaren av elektroniska pengar upphör ska hela innehavet lösas in. Hela innehavet ska även lösas in när utgivaren av elektroniska pengar driver verksamhet som anges i 3 kap. 5 § första stycket beträffande vilken det inte är känt till vilken del medlen ska användas som elektroniska pengar. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.10. Paragrafens första stycke anger de förutsättningar under vilka en ut- givare av elektroniska pengar får ta ut en avgift vid inlösen. En utgivare av elektroniska pengar får ta ut en avgift om detta anges i avtalet i enlighet med 2 § och avgiften motsvarar skäliga kostnader för utgivaren för att genomföra transaktionen. Innebörden i detta uttryck har behandlats i avsnitt 6.10. Av andra stycket framgår att utgivaren, om inlösen sker efter att avtalet mellan utgivaren av elektroniska pengar och innehavaren av elektroniska pengar har upphört att gälla, bara får ta ut avgift om det har gått mer är från avtalets upphörande. I tredje stycket anges att bestämmelsen i första stycket är dispositiv mellan utgivare och personer som innehar elektroniska pengar om dessa inte är konsumenter. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.10. Paragrafen motsvarar artikel 12 i det nya e-penningdirektivet och anger att utgivare av elektroniska pengar inte får betala ränta eller ge andra förmåner som beror på hur länge innehavaren av elektroniska pengar behåller de elektroniska pengarna. Förbudet gäller för alla utgivare, även banker och kreditmarknads- Tillsyn, ingripanden och bemyndigande Förslaget har behandlats i avsnitt 6.11. Av paragrafens första stycke följer att har tillsyn över att bestämmelserna i lagen följs och att inspektionen även därutöver utövar tillsyn över den verksamhet med utgivning av elektroniska pengar som bedrivs av pengar och registrerade utgivare. Andra och tredje styckena innehåller bestämmelser om ingripanden mot filialer till företag från länder utanför EES som har fått tillstånd att ge ut elektroniska pengar i enligt 3 kap. 28 §. bestämmelser finns i 6 kap. 17 § e-penninglag. Av paragrafen framgår att pengar och registrerade utgivare ska lämna de upplysningar om sin verksamhet som inspektionen begär för tillsynen. bestämmelser finns i annan rörelsereglering avseende finansiella företag, se t.ex. 14 kap. 5 § försäkringsrörelselagen (2010:2043). Enligt första stycket får när det är nödvändigt för tillsynen genomföra en undersökning hos ett pengar, en registrerad utgivare eller ett utländskt företag som bedriver verksamhet med utgivning av elektroniska pengar enligt i enlighet med 3 kap. 2628 §§. myndigheters möjlighet att göra platsundersökningar finns i 23 kap. 4 § om värdepappersmarknaden och 8 kap. motiven till de bestämmelserna anges att genom en undersökning på plats kan inspektera alla aspekter av företagets verksamhet som inspektionen har tillsyn över, och att det som regel främst torde vara fråga om att ta del av handlingar och studera rutiner på plats (prop. 2006/07:115 s. 630 och 631, jfr prop. 2009/10:220 s. 365). Vidare uttalas att rätten att utföra platsundersökningar endast avser ett företags kontorslokaler och liknande och alltså inte inspektioner i Motsvarande överväganden som gjordes i dessa förarbeten kan vara vägledande även vid tolkningen av den förevarande Samarbete mellan behöriga myndigheter Förslaget har behandlats i avsnitt 6.11 och 6.14. ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser i 8 kap. 4 § betal- Register över pengar och registrerade ska enligt bestämmelsen föra ett register över institut för elektroniska pengar, registrerade utgivare, deras ombud och filialer. Registret ska hållas tillgängligt hos . bestämmelser avseende betalningsinstitut och registrerade betaltjänst- leverantörer samt filialer och ombud till dessa finns i 8 kap. 5 § betal- Av paragrafens första stycke framgår att en revisor eller en särskild granskare i ett pengar som får kännedom om Eftersom ett pengar kan vara antingen ett aktiebolag eller en ekonomisk förening hänvisas i punkten 3 till relevanta bestämmelser i såväl aktiebolagslagen (2005:551) som lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. I andra stycket anges att motsvarande rapporteringsskyldighet inträder om revisorn eller den särskilde granskaren får kännedom om sådana förhållanden som anges i första stycket vid fullgörande av uppdrag i moder- eller dotterföretag till ett pengar eller i ett företag som har en likartad förbindelse med institutet. Bestämmelserna i första och andra styckena avses ha samma innebörd 13 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 23 kap. 8 § lagen Prop. 2010/11:124 om värdepappersmarknaden och 8 kap. 6 § betaltjänstlagen. Förslaget, som har behandlats i avsnitt 9.3, innebär att regler som motsvarar 14 kap. 16 § försäkringsrörelselagen (2010:2043), och avses ha samma innebörd som den bestämmelsen, införs. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.11. Av första stycket framgår att ska ingripa om ett pengar har åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen om elektroniska pengar eller andra tillämpliga regler. I andra stycket anges att ska ingripa genom föreläggande, förbud att verkställa ett beslut eller en anmärkning. överträdelsen är allvarlig ska institutets tillstånd återkallas eller, om det är tillräckligt, en varning meddelas. Motsvarande bestämmelser avseende andra finansiella företag finns i 15 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 8 § betaltjänstlagen. melsen syftar till att ska kunna ingripa mot institut för elektroniska pengar som åsidosatt sina skyldigheter enligt lagen om elektroniska pengar eller andra tillämpliga regler, i samma utsträckning och med användning av samma ingripandeåtgärder som inspektionen enligt de andra uppräknade lagarna förfogar över såvitt avser andra typer av finansiella företag. Enligt paragrafen får under vissa förutsättningar avstå från att ingripa mot ett pengar. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser avseende andra finansiella företag i 15 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 2 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 9 § betaltjänstlagen. Av första stycket framgår att under vissa förut- sättningar ska återkalla tillståndet för ett pengar om en person i ledande ställning en styrelsemedlem, verkställande direktör, ställföreträdare för verkställande direktör eller ansvarig för verksamheten med utgivning av elektroniska pengar inte längre upp- fyller de krav som ställs på honom eller henne. Av andra stycket framgår att i stället kan besluta att en person i ledande ställning inte längre får inneha sin post och förordna en ersättare. Avsikten är att detta alternativ ska kunna väljas i stället för återkallelse av tillstånd i de fall då det finns brister i ledningen för ett i övrigt livskraftigt institut och institutet inte förmår ändra på situationen. Det föreligger dock inte någon skyldighet för Finans- inspektionen att använda sig av denna möjlighet i stället för att återkalla tillståndet. En bedömning får göras från fall till fall. Av fjärde stycket framgår att bestämmelserna om styrelsen såvitt avser återkallande av tillstånd ska tillämpas på tillsynsorganet i dualistiskt organiserade europabolag eller europakooperativ. En motsvarande bestämmelse såvitt avser betalningsinstitut finns i 8 kap. 10 § fjärde stycket betaltjänstlagen. Bestämmelserna avses ha samma innebörd som de motsvarande bestämmelser avseende andra finansiella företag som, förutom i 8 kap. 10 § betaltjänstlagen, även finns i 15 kap. 2 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och i 25 kap. 4 § lagen om värdepappersmarknaden. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.11. Genom paragrafen genomförs artikel 21 i betaltjänstdirektivet, som enligt artikel 3.1 i e-penningdirektivet ska gälla i tillämpliga delar för pengar. Såvitt avser punkten 1, om återkallande på grund av att har fått tillståndet genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat otillbörligt sätt, gäller att de oriktiga uppgifter som lämnats ska ha varit av sådan art att det kan befaras att de påverkade beslutet att ge institutet tillstånd. Bestämmelsen är inte tillämplig i de fall då oriktiga eller felaktiga uppgifter visserligen har lämnats i ett ansökningsärende men dessa uppgifter inte var relevanta för beslutet att bevilja eller inte bevilja tillstånd. Sådana uppgifter kan avse rena felskrivningar eller felstavningar, exempelvis avseende institutets adress eller ledande befattningshavares namn, som inte materiellt påverkar beslutet att ge eller inte ge tillstånd (jfr prop. 2009/10:220 s. 297). I fråga om återkallandegrunden i punkten 4 kan noteras att betal- tjänstdirektivets bestämmelse såvitt avser betalningsinstitut har genomförts genom en bestämmelse i 8 kap. 11 § första stycket 4 betal- tjänstlagen. När det gäller pengar, som enligt e- penningdirektivet kan bedriva såväl betaltjänstverksamhet som utgivning av elektroniska pengar, framgår av bestämmelsen att tillstånd ska återkallas om det skulle utgöra ett hot mot betalningssystemets stabilitet om institutet fortsatte att bedriva sin verksamhet med utgivning av elektroniska pengar eller tillhandahållande av betaltjänster. Av första stycket framgår att får besluta om hur avvecklingen av verksamheten ska ske i ett institut vars tillstånd har återkallats. I andra stycket anges att beslut om återkallelse får förenas med förbud att fortsätta verksamheten. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser avseende andra finansiella företag i 25 kap. 6 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 12 § betaltjänstlagen. Av paragrafen framgår att ska vidta åtgärder mot ett pengar, om en behörig myndighet i ett annat land underrättar inspektionen om att institutet har överträtt föreskrifter i det landet. Inspektionen ska underrätta den behöriga myndigheten i det andra landet om vilka åtgärder som vidtas. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser avseende andra finansiella företag i 15 kap. 5 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 7 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 13 § betaltjänstlagen. Av paragraferna framgår att får besluta att ett institut som har fått anmärkning eller varning ska betala en straffavgift. Vidare föreskrivs bestämmelser om straffavgiftens storlek. De belopp som föreslås, liksom kriterierna för fastställandet av avgiftens storlek, mot- svarar dem som såvitt avser andra finansiella företag finns i 15 kap. 7 9 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 810 §§ lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 1416 §§ betaltjänstlagen, och avses ha samma innebörd. Det framstår som lämpligt att i möjligaste mån utforma bestämmelserna avseende pengar så att de motsvarar vad som gäller för andra finansiella företag. På motsvarande sätt finns bestämmelser om förseningsavgift i 15 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse, 25 kap. 11 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 17 § betaltjänstlagen. Den nu före- slagna bestämmelsen i 17 § avses ha samma innebörd som dessa bestäm- melser. I respektive bestämmelse hänvisas till det bemyndigande som fått att meddela föreskrifter om vilka upplysningar som berörda finansiella företag ska lämna till myndigheten. En motsvarande bestämmelse om möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att besluta om förseningsavgift även i fråga om pengar föreslås i 27 § 9. Verkställighet av beslut om straffavgift och förseningsavgift Av 3 kap. 1 § första stycket 6 utsökningsbalken framgår att en förvalt- ningsmyndighets beslut får verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmelser om det finns en särskild föreskrift om detta. I paragraferna föreskrivs särskilda bestämmelser om verkställighet av ett beslut om straffavgift eller förseningsavgift avseende pengar. Bestämmelserna avses ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser i 15 kap. 1114 §§ lagen om bank- och finansierings- rörelse och 8 kap. 1820 §§ betaltjänstlagen. Ingripande mot utländska företag Av första stycket framgår att kan förelägga ett utländskt företag som ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster, i enlighet med ett tillstånd i ett annat land att ge ut elektroniska pengar, att göra rättelse om dess verksamhet med utgivning av elektroniska pengar eller tillhandahållande av betaltjänster i inte bedrivs enligt gällande regler om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism eller bestämmelserna i förordning (EG) nr 1781/2006 och sådan lag som kompletterar denna förordning. Eftersom de företag som har tillstånd att ge ut elektroniska pengar enligt e- penningdirektivets artikel 6.1 a också kan tillhandahålla betaltjänster, ges enligt denna bestämmelse möjlighet att ingripa i fråga om såväl utgivning av elektroniska pengar som tillhandahållande av betaltjänster i sådana företag. Av andra stycket framgår att får ingripa mot ett utländskt företag som har tillstånd i ett annat EES-land att ge ut elektroniska pengar och inte följer bestämmelserna i 4 och 5 kap. betal- tjänstlagen såväl när företaget ger ut elektroniska pengar eller tillhandahåller betaltjänster genom filial i som när företaget tillhandahåller betaltjänster, löser in eller distribuerar elektroniska pengar genom ombud i . får även ingripa om ett sådant företag inte följer bestämmelserna om utgivning av elektroniska pengar, ränta och inlösen i lagen om elektroniska pengar. Genom hänvisningen till lagen om betaltjänster genomförs betaltjänst- direktivets artikel 82.2, där det anges att värdmedlemsstatens behöriga myndigheter ska utöva tillsyn över att filialer och ombud följer bestäm- melserna i betaltjänstdirektivets avdelningar III och IV, såvitt avser betaltjänster som tillhandahålls av utländska företag från andra EES- länder som i hemlandet har tillstånd att ge ut elektroniska pengar. Möjligheten att ingripa mot företag som inte följer bestämmelserna om utgivning av elektroniska pengar, ränta och inlösen innebär att artikel 13 i e-penningdirektivet, av vilken följer att medlemsstaterna ska införa bestämmelser om sanktioner vid överträdelse av dessa bestämmelser, genomförs såvitt avser utländska företag med tillstånd i andra EES- länder. I tredje stycket anges att om det utländska företaget inte följer föreläggandet enligt första eller andra stycket ska underrätta den behöriga myndigheten i företagets hemland. Om rättelse inte sker får enligt fjärde stycket förbjuda företaget att ge ut elektroniska pengar eller påbörja nya betalningstransaktioner i , efter att ha underrättat den behöriga myndigheten i företagets hemland. I brådskande fall kan meddela förbud utan en föregående underrättelse till den behöriga hemlands- myndigheten, men i så fall ska den myndigheten underrättas efteråt. Liknande bestämmelser avseende utländska företag som tillhandahåller betaltjänster finns i 8 kap. 21 § betaltjänstlagen. Av bestämmelsen framgår att genast ska förbjuda ett utländskt företag med tillstånd i ett EES-land, som har fått sitt tillstånd i hemlandet indraget, att ge ut elektroniska pengar eller påbörja nya betalningstransaktioner i . Det företag som förbudet avser får således inte ge ut elektroniska pengar eller påbörja nya betalnings- transaktioner i . En liknande bestämmelse avseende betalnings- instituts påbörjande av nya betalningstransaktioner finns i 8 kap. 22 § betaltjänstlagen. Ingripande mot registrerade utgivare Av första stycket framgår att ska ingripa om en registrerad utgivare åsidosätter sina skyldigheter enligt lagen om elektroniska pengar eller andra tillämpliga regler. ska då utfärda ett föreläggande att vidta åtgärder för att komma till rätta med situationen eller att upphöra med verksamheten. I detta sammanhang kan särskilt framhållas att en registrerad utgivare som tillhandahåller betaltjänster är skyldig att efterleva bl.a. betaltjänstlagens bestämmelser om tillhandahållande av betaltjänster. I andra stycket anges vad som gäller i de fall då en registrerad utgivare inte längre uppfyller kriterierna för att undantas från tillståndskravet och inte ansöker om tillstånd . ska i sådana fall förelägga utgivaren att inkomma med ansökan. Om utgivaren inte rättar sig efter föreläggandet, ska förelägga denne att upphöra med verksamheten. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som den motsvarande bestämmelsen avseende betaltjänstverksamhet i 8 kap. 23 § andra stycket betaltjänstlagen. får också, enligt tredje stycket, förelägga den person som driver en viss verksamhet att lämna de upplysningar om verksamheten som krävs för att kunna bedöma om tillståndsplikt för verksamheten föreligger. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som den motsvarande bestämmelsen avseende betaltjänstverksamhet i 8 kap. 23 § tredje stycket betaltjänstlagen. Ingripande mot den som saknar tillstånd eller registrering I paragrafens första stycke anges att ska förelägga den som driver verksamhet som omfattas av lagen om elektroniska pengar utan att vara berättigad till det att upphöra med verksamheten. Av andra stycket framgår att får förelägga den som driver viss verksamhet att lämna de upplysningar som inspektionen behöver för att bedöma om viss verksamhet omfattas av lagen. Ett föreläggande som avser ett utländskt företag får enligt tredje stycket riktas mot såväl företaget som den som i är verksam för företagets räkning. Genom bestämmelsen genomförs artikel 10 i e-penningdirektivet. 2010/11:124 Bestämmelsen avses ha samma innebörd som den motsvarande bestäm- melsen avseende betaltjänstverksamhet i 8 kap. 24 § betaltjänstlagen. Av paragrafen framgår att ett föreläggande eller förbud som meddelar enligt denna lag får förenas med vite. Bestämmelsen har till viss del fått en annan språklig utformning än de 15 kap. 20 § lagen finansieringsrörelse, 25 kap. 29 § lagen om värdepappersmarknaden och 8 kap. 25 § betaltjänstlagen, men avses ha samma innebörd. föreslagit att paragrafen ska ges samma lydelse som motsvarande bestämmelserna i och för sig har samma sakliga innebörd. förelägga vite bör dock inte användas eftersom det inte är vitet som föreläggs någon utan skyldigheten att göra något. sedan, om det finns författningsstöd för det, förenas med vite. framstår därför som lämpligare att bestämmelsen ges den utformning som föreslås i lagrådsremissen. Med en sådan lydelse tydliggörs att vitet betecknar den påföljd som är förenad med att ett föreläggande inte följs. Förslaget har behandlats i avsnitt 6.16. Bestämmelsen avses ha samma innebörd som motsvarande bestämmelser i 8 kap. 26 § betaltjänstlagen även om dess första stycke till viss del har fått en annan språklig utform- Förslaget har behandlats i avsnitt 9.1. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vissa ämnen. Enligt första punkten delegeras normgivningskompetens att meddela föreskrifter om hur genomsnittligt utestående skulder enligt 2 kap. 3 § 5 I andra punkten delegeras normgivningskompetens att meddela föreskrifter om vad som utgör tillräckliga styr- och kontrollformer vid prövning av en ansökan enligt 2 kap. 6 § första stycket 2 a. I tredje punkten delegeras, på motsvarande sätt som i 3 kap. 29 § 1 betaltjänstlagen, normgivningskompetens rörande beräkningen av kapitalkrav enligt 3 kap. 2§ första stycket. I femte punkten delegeras, på motsvarande sätt som i 3 kap. 29 § 3 betaltjänstlagen, normgivningskompetens för hur pengar och registrerade utgivare ska hantera medel enligt 3 kap. 7 § andra stycket som tagits emot i utbyte mot utgivna elektroniska pengar och andra medel som tagits emot för genomförandet av betalnings- transaktioner och hur stor andel av medlen hos pengar och registrerade utgivare som omfattas av skyddskraven enligt 3 kap. 7 § tredje och fjärde styckena. Enligt sjätte punkten får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskriva vad information till inspektionen enligt 3 kap. 8 § ska innehålla. Sjunde punkten motsvarar bemyndigandet i 3 kap. 29 § 4 betaltjänstlagen. I den åttonde punkten delegeras, på motsvarande sätt som i 3 kap. 29 § 5 betaltjänstlagen, normgivningskompetens rörande vad som ska iakttas och vilka krav som ska uppfyllas vid uppdragsavtal enligt 3 kap. 29 §. I nionde och tionde punkterna delegeras, på motsvarande sätt som i 8 kap. 27 § betaltjänstlagen, normgivningskompetens rörande dels vilka upplysningar ett pengar eller en registrerad utgivare ska lämna till för dess tillsynsverksamhet enligt 2 §, dels sådana avgifter som avses i 7 §. Frågor om ikraftträdande- och övergångsbestämmelser har behandlats i avsnitt 6.17. Övergångsbestämmelsen i punkten 3 innebär att om något pengar före har beviljats tillstånd och på- börjat verksamheten enligt dagens reglering får institutet fortsätta med denna verksamhet utan att tillstånd krävs enligt denna lag fram till . Institut måste emellertid lämna den information som behöver så att inspektionen kan bedöma om institutet uppfyller kraven i denna lag och, om kraven inte uppfylls, vilka åtgärder som krävs för att se till att de uppfylls eller om det är lämpligt att återkalla tillståndet. Om kraven uppfylls ska enligt punkten 4 bevilja tillstånd och institutet vara skyldigt att följa den nya lagen.