prop · GY03102 · 2011-04-13 00:00:00 — Svårigheterna var särskilt stora för utrikes födda. Andelen unga vuxna () med ekonomiskt bistånd Samtliga unga vuxna 18-24 år - Kvinnor, inrikes födda - Kvinnor, utrikes födda - Män, inrikes födda - Män, utrikes födda Källa: , Registret över ekonomiskt bistånd. Barn i hushåll med ekonomiskt bistånd ökade Antalet barn bland bidragstagarna ökade och uppgick till knappt 138 000. i ett längre tidsperspektiv var emellertid antalet barn betydligt färre än krisår då 250 000 barn levde i hushåll med ekonomiskt bistånd. Diagram 4.5 Antal barn i hushåll med ekonomiskt bistånd Källa: , Registret över ekonomiskt bistånd. Ekonomiskt bistånd varierade mellan olika kommungrupper Kostnaderna per invånare för ekonomiskt bistånd varierade mellan olika kommungrupper 2009. Kostnaderna var i genomsnitt högst i kommungrupperna storstäder och större städer, ca respektive per invånare. I övriga kommungrupper var kostnaden per invånare ca . har kostnaderna minskat i storstäderna, medan de i övriga kommungrupper har ökat med mellan . Diagram 4.6 Kostnader per invånare för ekonomiskt bistånd Övriga kommuner, mer än 25000 inv. mindre än 12500 inv. Anm: Kostnaderna har deflaterats med KPI. Kostnaderna anges exklusive ekonomiskt bistånd till flyktinghushåll. 4.7Vuxna personer med missbruks- eller beroendeproblem Kommunernas ansvar för att en person med missbruk får den hjälp eller det stöd han eller hon behöver regleras i socialtjänstlagen och i LVM. I socialtjänstlagen finns såväl generella mål (t.ex. att insatserna ska bygga på frivillighet och självbestämmande) som specifika mål för personer som riskerar att utveckla ett missbruk eller som redan har ett utvecklat missbruk (förebygga och motverka missbruk av alkohol och andra beroendeframkallande medel). ska sörja för att den enskilde missbrukaren får den hjälp han eller hon behöver. I särskilda fall kan tvång tillgripas. Målet för dessa ingripanden är att verka för att motivera den intagna att frivilligt medverka till fortsatt behandling. Kommunernas socialtjänst ansvarar således för vård i både öppna och slutna former. Vården kan vara behandlingsinriktad, men även socialt stödjande. Närmare 100 000 personer med missbruk i samhällets vård- och Uppskattningsvis fanns 2010 närmare 100 000 personer med missbruks- och beroendeproblem i något av samhällets vård- och alkoholberoende och 29 500 ett tungt narkotikabruk (Delbetänkande från missbruksutredningen, SOU 2011:6, forskningsbilaga Missbruket, Kunskapen och Vården). Utredningen menar att detta visar på att samhällets stödsystem inte förmått tillgodose det behov som finns. Antalet personer som var aktuella för insatser inom beräknades vara fler än 50 2010. Uppskattningen baseras dels på de över 28 000 personer som fick individuellt behovsprövade insatser och tvångsvård, dels på de som beräknas få rådgivning eller annat stöd utan biståndsbeslut i olika verksamheter. Förutom ger även hälso- och sjukvården och kriminalvården insatser för denna grupp. En studie som genomförts av visar att åtta av tio med dolt missbruk vill söka hjälp hos hälso- och sjukvården (SOU 2011:6). främst personer med missbruk och social problematik eller missbruk i kombination med svår psykisk störning. Kommunerna ska enligt socialtjänstlagen tillhandahålla information om det stöd kommunen har att erbjuda för den som är i behov av missbruks- En genomgång av kommunernas hemsidor som gjorts av visar att knappt en tredjedel erbjöd enkelt tillgänglig och fyllig information om detta. För ytterligare en tredjedel av hemsidorna fanns det viss information med behov av förbättring. sista tredjedelen kunde betraktas som underkända utifrån Hemsidorna för kommuner med större befolkningsunderlag hade generellt sett fylligare och mer tillgänglig information (, Öppna jämförelser, 2010). Användning av bedömningsinstrument för ökad klientsäkerhet Nästan hälften av landets kommuner och kommundelar hade 2010 en fastställd och dokumenterad policy för att använda något av de av rekommenderade instrumenten för upptäckt av missbruks- och beroendeproblematik (, Öppna Tre fjärdedelar av kommunerna har en sådan policy för bedömning av problemtyngd och hjälpbehov. Nästan lika många kommuner har en fastställd policy om att instrumenten ska användas för uppföljning av Instrumenten ger även möjlighet till uppföljning på verksamhetsnivå, men denna möjlighet används av betydligt färre kommuner (). har ökat, men dokumentationssystem gör det svårt att göra en nationell uppskattning av Skr. 2010/11:102 problematiken. En studie av 14 000 klienter inom , bedömda med s.k. ASI (instrument för bedömning av problemtyngd), visar att av de klienter som fått insats inom har förbättrats . Motsvarande siffra för klienter med narkotikaproblem är (SOU 2011:6). Utvecklingsarbete och de nationella riktlinjerna deltog alla landsting, 165 kommuner och 22 kommundelar i ett utvecklingsarbete med utgångspunkt i nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården. Utbildning och kompetensutveckling är en väsentlig del och vid utgången av 2010 beräknas närmare 10 000 personer ha deltagit i den baskurs som Kommuner och Landsting tagit fram inom projektet. Brister i delaktighet och brukarinflytande av kommunerna har en policy för brukarinflytande i verksamheten genom t.ex. brukarråd, brukarrevisioner eller deltagande i referens- eller styrgrupp. När det gäller inflytande på individnivå har drygt hälften av kommunerna rutiner för uppföljnings- eller avslutningssamtal i enskilda ärenden och ungefär lika stor andel av kommunerna har en fastställd och dokumenterad rutin för hur klienter och handläggare gemensamt utarbetar vårdplanen. Minskat antal insatser i institutionsvården och ökat antal i öppenvården Den långsiktiga trenden tycks vara att heldygnsvården på institutioner minskar . Det gäller både den frivilliga vården som tvångsvården enligt LVM. Antalet tvångsvårdade minskade kraftigt för att åter öka . Ökningen av antalet LVM-vårdade vuxna kan till en del förklaras av den statliga satsningen med benämningen ett kontrakt för livet. har antalet utskrivna minskat igen (se tabell 4.7). Antal utskrivna från tvångsvård enligt LVM samt andel Källa: , Registret över tvångsvårdsinsatser för vuxna enligt LVM. Antalet personer som beviljats individuellt behovsprövade insatser, t.ex. strukturerad dagvård, personligt stöd eller kontaktperson har ökat (se tabell 4.8). har dessa insatser ökat . Även bistånd som avser boende har ökat sett över dessa år. När det gäller den frivilliga institutionsvården har antalet inskrivningar och antalet vårddygn minskat . Tabell 4.8 insatser inom missbruks- och beroendevård Inskrivningar i bistånd som avser boende Inskrivningar i frivillig institutionsvård/familjehem Vårddygn i frivillig institutionsvård Källa: , Officiell statistik om vuxna med missbruksproblem och övriga vuxna. Svag kostnadsutveckling för missbruks- och beroendevården Kostnaderna för kommunernas missbruks- och beroendevård var i princip oförändrade . utbetalades , vilket var en ökning i fasta priser jämfört med (se tabell 4.9). Tabell 4.9 Kommunernas kostnader för insatser till personer med missbruks- eller beroendeproblem (%, fasta priser) Anm: Kostnaderna har deflaterats med KPI. Kommunerna har, enligt socialtjänstlagen, ett övergripande ansvar för att barn och ungdomar växer upp under trygga och goda förhållanden. I det arbetet ingår att utreda barns behov av skydd eller stöd när det kan finnas behov av åtgärder från samhällets sida. Vid behov ska kommunerna efter utredning erbjuda barn, unga och familjer insatser. Socialtjänstlagen bygger på frivillighet, men i vissa situationer kan dock kommunerna med stöd av LVU, ge barn och unga skydd även i de fall vårdnadshavaren och den unge inte samtycker till nödvändiga insatser. Kommunerna har således ett långtgående ansvar för barn och unga i utsatta situationer. Stora skillnader i den behovsprövade öppenvården Av barn- och ungdomsvården i riket var i genomsnitt individuellt behovsprövad öppenvård, familjehemsvård och HVB-vård (hem för vård eller boende). I vissa kommuner var det av barnen och ungdomarna i behov av barn- och ungdomsvård som fick individuellt behovsprövad öppenvård medan andra kommuner inte erbjöd liknande insatser. Det fanns vidare skillnader mellan kommunerna för i vilken omfattning som familjehemsvård användes. I vissa kommuner placerades en stor andel av de hjälpsökande barnen och ungdomarna i familjehem eller HVB och det fanns då små resurser för att genomföra individuellt behovsprövade öppenvårdsinsatser (, Öppna jämförelser, 2010). Förbättrad kvalitet på utredningar av barn och unga har andelen kommuner som använder standardiserade bedömningsinstrument i sin handläggning av insatser till barn och unga ökat från (, Öppna jämförelser, 2010). Det är första gången som uppgiften redovisas. Kvaliteten på barnutredningarna har förbättrats och de fokuserar mer på barnets situation, enligt tillsyn (, Social tillsyn Länsstyrelsernas iakttagelser , 2010). Handläggnings- och dokumentationssystemet barns behov i centrum (BBIC) har bidragit till denna utveckling genom att göra arbete med utredning, planering och uppföljning mer strukturerat och enhetligt. Av kommunerna har tecknat licensavtal för BBIC (, Lägesrapport ). Brister i rutiner för hantering av fel och brister Skr. Endast 60 kommuner hade 2010 dokumenterade rutiner för hantering av hur fel och brister i verksamheten identifieras, dokumenteras, analyseras och åtgärdas samt hur vidtagna åtgärder följs upp (, Lägesrapport ). Det finns också brister i hantering av anmälningar. genomfördes en verksamhetstillsyn på området och även om tidigare brister har åtgärdats konstaterade att handläggningstiden för förhandsbedömningar ofta är för lång och att i flera fall också förhållit sig passiv trots att barn befinner sig i utsatta situationer. Dessutom saknades det i många kommuner planer för kompetensutveckling när det gäller arbetet med barn och unga. I öppna jämförelser framkommer det att endast varannan kommun hade en plan för handläggarnas kompetensutveckling och endast var tredje kommun hade en plan för kompetensutveckling för familjehem. Barn och unga i social dygnsvård riskerar ogynnsam utveckling Barn och unga som placeras i social dygnsvård har mycket höga risker för ogynnsam utveckling, t.ex. självmordsbeteende, missbruk, kriminalitet bidragsberoende och tonårsföräldrarskap, jämfört med andra jämnåriga. Det är dessutom mycket vanligare att barn som växer upp i samhällets vård lämnar med låga betyg eller ofullständiga betyg jämfört med andra barn, något som bara delvis kan förklaras av skillnader i kognitiv förmåga. I vuxen ålder har barn som placerats i social dygnsvård i genomsnitt kortare utbildning än personer med samma kognitiva förmåga som inte placerats i social dygnsvård. (, Social rapport, 2010). 4.8.3 Kostnader och prestationer Allt fler barn och unga berördes av insatser Antalet barn och unga som fått en behovsprövad öppenvårdsinsats, framför allt i form av strukturerade öppenvårds- program och behovsprövat personligt stöd, har ökat . Även antalet barn som fick heldygnsinsatser har ökat . Ökningen av placerade barn och unga utanför det egna hemmet gäller framför allt placeringar av ungdomar i hem för vård eller boende (HVB) vilket till stor del kan förklaras av det ökande antalet ensamkommande flyktingbarn (, Barn och unga 2009 2010). Tabell 4.10 Antal barn och unga () med insatser Förändring (%) Källa: , Register över insatser för barn och unga. Det är svårt att dra några generella slutsatser av den utveckling som skett i öppenvården . Ett av syftena med utbyggnaden av öppenvården var att minska behovet av placeringar på institutioner. Denna utveckling påbörjades och pågår fortfarande. Alternativa insatsformer växte fram i kommunerna där barnets/den unges familj involverades i behandlingen på ett annat sätt än vad som var vanligt i institutionsvården. Emellertid tyder ökningen av såväl behovsprövade öppenvårdsinsatser som av heldygnsvård på att kommunerna haft svårt att ersätta heldygnsvård med öppenvård. Dessutom pågår en utveckling i kommunerna där insatser som var individuellt behovsprövade numera är tillgängliga utan utredning och beslut om bistånd, s.k. serviceinsatser. Det råder emellertid stora skillnader mellan landets kommuner beträffande omfattningen och karaktären på de öppna insatserna som getts utan biståndsbeslut. Det finns kommuner där insatser utan biståndsbeslut för barn och unga utgjorde minst en tredjedel av alla insatser medan andra kommuner endast undantagsvis tillämpat denna praxis. Allt fler barn och unga har berörts av insatser och antalet barn som får insatser är fler än vad den officiella statistiken anger. Kostnaderna för insatser till barn och unga ökade något Kommunernas kostnader för insatser till barn och unga var totalt 2009. Detta var en ökning med i fasta priser . Kostnaderna för institutionsvården har minskat och kostnader för familjehemsvården har ökat . Kostnaderna för dygnsvård har därmed sammantaget ökat . Även kostnaderna för de öppna insatserna har ökat. Tabell 4.11 Kommunernas kostnader för insatser för barn och unga (%, fasta priser) Anm: Kostnaderna har deflaterats med KPI. Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola Skr. I detta avsnitt redovisas förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, förskoleklass, grundskola, särskola, gymnasieskola, vuxenutbildning (komvux), vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) och svenskundervisning för invandrare (sfi). Sameskolans och specialskolans verksamheter är statliga och redovisas inte i denna skrivelse. Alla uppgifter för /11 och vissa uppgifter bygger på preliminär statistik som kan komma att uppdateras. Kostnadsuppgifterna i detta avsnitt skiljer sig något från kostnadsuppgifterna i avsnitt 2. Skillnaderna beror på att olika kostnadsbegrepp används, vilka utgår från delvis olika definitioner av vilka kostnads- och intäktsslag som ska ingå i redovisningen. Förskoleverksamhet bedrivs i form av förskola, pedagogisk omsorg och öppen förskola. Skolbarnsomsorgen vänder sig till barn i åldern och bedrivs i form av fritidshem, pedagogisk omsorg och öppen fritidsverksamhet. Pedagogisk omsorg utgör ett samlingsbegrepp för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg som inte bedrivs i form av förskola, fritidshem, öppen förskola eller öppen fritidsverksamhet. Familjedaghem är en av flera varianter på verksamheter inom pedagogisk omsorg. Andra varianter kan t.ex. vara olika flerfamiljslösningar. Skollagen (1985:1100) föreskriver att kommunerna är skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn i åldern i den utsträckning som behövs för att föräldrarna ska kunna förvärvsarbeta eller studera eller för barnets eget behov. I förskolans läroplan (Lpfö 98) formuleras värdegrund och uppdrag samt mål och riktlinjer för verksamheten. Förskolan ska lägga grunden för ett livslångt lärande i en verksamhet som är rolig, trygg och lärorik. Alla barn i verksamheten deltar utifrån sina egna förutsättningar. I en god pedagogisk verksamhet ska omsorg, fostran och lärande bilda en helhet. I samarbete med hemmen ska förskolan skapa bästa möjliga förutsättningar för att varje barn utvecklas rikt och mångsidigt. Den pedagogiska verksamheten ska anpassas till alla barn i förskolan i en trygg miljö som utmanar, främjar och lockar till lek, lärande Skr. 2010/11:102 och kreativitet.21 Förskolans läroplan gäller för alla förskolor med huvudman. Den gäller inte förskolor med enskild huvudman. Den ska dock ligga till grund för bedömningen av kvalitetskravet vid godkännandet av enskilda förskolor. För pedagogisk omsorg har läroplanen en vägledande funktion. Verksamheten i fritidshem omfattas av läroplan22 för det obligatoriska skolväsendet, förskoleklassen och fritidshemmet (Lpo 94). 5.1.2 Uppföljning av verksamheten Svenska föräldrar är nöjda med förskolan Svenska föräldrar är mycket nöjda med sina barns förskoleverksamhet, visar Svenskt Kvalitetsindex 2010. Kundnöjdheten vad gäller förskola ligger fortsatt i tätskiktet bland verksamhet enligt undersökningen och har ökat från 74,6 till 76,1. Brister i tillgången till och kvaliteten på skolbarnsomsorg, i synnerhet för 1012-åringar. genomförde Skolinspektionen en kvalitetsgranskning av innehållet i fritidshemmens verksamhet.24 Under granskningen besöktes 77 fritidshem i 17 kommuner. Skolinspektionen konstaterade att det pedagogiska uppdraget måste ges större tyngd och att många anställda inte uppfattar att fritidshemmet har ett lärandeuppdrag enligt läroplanen. av de granskade fritidshemmen anpassas verksamheten i för liten grad efter barnens behov och deras möjlighet att få stöd är begränsad. Relationerna mellan vuxna och barn tenderar att bli ytliga och flyktiga och säkerheten och tillsynen över barnen behöver ses över på vissa håll. Skolinspektionen konstaterade också att verksamheten bara i begränsad omfattning tillgodoser äldre barns behov och intressen. Den sistnämnda slutsatsen bekräftades av resultatet från nationella kartläggning av skolbarnsomsorg för 1012-åringar.25 De flesta kommuner erbjuder fritidshem för denna åldersgrupp, men endast var åttonde kommun uppger att de har inventerat behovet av skolbarnsomsorg för åldersgruppen . Kartläggningen visar också att skolbarnsomsorg för 1012-åringar 21Under 2010 har antagit en ny skollag. Vidare har regeringen beslutat om vissa förändringar vad gäller förskolans läroplan. 22Regeringen har beslutat en ny läroplan för och motsvarande skolformer. Dessa läroplaner gäller och ska i tillämpliga delar även gälla fritidshemmet. 23Indexet för kundnöjdhet kan anta värden mellan 0 och 100. En skillnad på 2 enheter är statistiskt säkerställd. 24Skolinspektionen, Kvalitet i fritidshem, rapport 2010:3. 25Skolverket, Kartläggning av skolbarnsomsorg för 1012-åringar 2009, rapport 342, 2010. fått liten uppmärksamhet i form av uppföljningar eller utvärderingar och Skr. 2010/11:102 att styrningen av verksamheten är svag. Det var t.ex. endast av de tillfrågade kommunerna uppgav att verksamheten utvärderats . I kartläggningen konstaterades också att tre fjärdedelar av kommunerna inte erbjuder skolbarnsomsorg i form av öppen fritidsverksamhet, trots att de , som ovan nämnts, inte har inventerat behovet. Barngruppernas storlek ökade kraftigt i fritidshemmen, men var oförändrad i förskolan Den genomsnittliga gruppstorleken i förskolan var oförändrad jämfört med och uppgick till 16,8 barn per avdelning. av förskolegrupperna i landet hade en gruppstorlek i intervallet 16 till 20 barn. Andelen småbarnsavdelningar (barn i åldern 1 ) som hade en gruppstorlek som var högre än 17 barn per grupp fortsatte att öka. har denna andel ökat från . Även personaltätheten i förskolan var oförändrad jämfört med och uppgick till 5,3 barn per årsarbetare. har personaltätheten varierat mellan 5,1 och 5,4 barn per årsarbetare. har barngruppernas storlek i fritidshemmen i genomsnitt ökat med . Antalet inskrivna barn per avdelning ökade , från 36,7 till 40,6. fortsatte personaltätheten i fritidshemmen att minska. Antalet barn per årsarbetare ökade från 20,9 till 21,6. Barngruppernas storlek liksom antalet barn per årsarbetare varierade mycket mellan kommuner och kommungrupper. Kommungruppen förortskommunerna hade störst avdelningar och låg personaltäthet, men också högst andel inskrivna barn i åldern . I kommungruppen glesbygdskommuner var avdelningarna minst och personaltätheten högre, men dessa kommuner hade också lägst andel inskrivna barn i åldern . Diagram 5.1 Fritidshemmens personaltäthet jämfört med andel inskrivna Skr. 2010/11:102 69-åringar 2010 Andel 6-9-åringar i fritidshem (%) Övriga kommuner, mer än 25000 inv. Övriga kommuner, 12500-25000 inv. mindre än 12500 inv. Andelen inskrivna barn fortsatte att öka i förskolan och fritidshemmen Andelen inskrivna barn i förskolan har ökat successivt . Andelen barn i åldern som var inskrivna i förskolan ökade med en procentenhet jämfört . För uppgifter om det totala antalet barn i olika verksamheter, se tabell 6.14 i bilaga 3. Av samtliga barn inskrivna i förskolor 2010 gick i förskolor i enskild regi, en andel som har ökat . Denna andel varierade dock i betydande grad mellan olika kommungrupper. I förortskommunerna uppgick andelen till , medan i gruppen övriga kommuner med mindre än 12 500 invånare gick av förskolebarnen i en förskola i enskild regi. ökade andelen inskrivna barn i förskola i alla kommungrupper utom i större städer och övriga städer med fler än 25 000 invånare. Samtliga kommungrupper hade 2010 en genomsnittlig andel inskrivna barn i förskola som översteg . Den genomsnittliga skillnaden mellan de två kommungrupper som hade den högsta (större städer) respektive den lägsta (övriga kommuner med mindre än 12 500 invånare) andelen inskrivna barn i förskolan var . Diagram 5.2 Andel barn inskrivna i förskola per kommungrupp Övriga kommuner, mer än 25000 inv. Övriga kommuner, mindre än 12500 inv. Andelen barn i åldern som var inskrivna i fritidshem 2010 var , vilket var en ökning jämfört med . har denna andel ökat med . I åldern var andelen inskrivna barn , en ökning jämfört med . I folkrika kommuner var det betydligt vanligare att barn i åldern var inskrivna i fritidshem än i mindre kommuner (se diagram 5.1). Storstadskommunerna hade dock den lägsta andelen inskrivna barn i åldern (, redovisas ej i diagrammet). Förortskommunerna hade högst andel inskrivna barn både i åldern () och i åldern (). Andelen barn i åldern som är inskrivna i någon form av skolbarnsomsorg, dvs. fritidshem, öppen fritidsverksamhet eller pedagogisk omsorg, har ökat och uppgick . har andelen inskrivna barn i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i åldern ökat från . Andelen barn i åldern inskrivna i någon form av förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg har varit oförändrad, , . Andelen inskrivna barn minskade i pedagogisk omsorg I pedagogisk omsorg deltar framför allt de yngre barnen. Andelen barn i åldern i befolkningen som var inskrivna i pedagogisk omsorg uppgick till , vilket var en minskning jämfört med . Pedagogisk omsorg var vanligare i I glesbygdskommuner och i gruppen övriga Skr. 2010/11:102 kommuner med 12 50025 000 invånare var av barnen i åldern inskrivna i pedagogisk omsorg . Motsvarande andel för storstäderna var . Öppna förskolor fanns i av kommunerna fanns totalt 473 öppna förskolor i riket, vilket var i stort sett lika många som 2009 då det fanns 472. Verksamheten i öppna förskolor erbjöds i 175 kommuner, vilket var något fler än 2009 då verksamhet erbjöds i 172 kommuner. Kostnaderna för öppen förskola utgör en liten del av de samlade kostnaderna för förskoleverksamhet. uppgick kostnaderna till , vilket innebär att kostnaden var i stort sett oförändrad jämfört med föregående år. Ökade kostnader för förskolan och fritidshemmen, men fortsatt minskade kostnader för pedagogisk omsorg Av kommunernas kostnader för förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning var det kostnaden för förskolan som ökade Den totala kostnaden för förskolan uppgick till 50,6 miljarder kronor, vilket innebar en ökning på i fasta priser jämfört med Antalet inskrivna barn ökade endast med . av kommunernas kostnader för förskola som gick till förskolor i enskild regi ökade från 2009. avgifter finansierade i genomsnitt av kostnaderna. Den totala kostnaden för fritidshemmen 2009 var 11,9 miljarder kronor, vilket innebar en ökning med i fasta priser. fritidshemmen utgjorde personalkostnaderna av den totala Föräldrars avgifter finansierade i genomsnitt av infördes finns ingen tidigare statistik för pedagogisk omsorg. 2009 gick dock av barnen inskrivna i pedagogisk omsorg i familjedaghem, varför vissa jämförelser mellan kostnaderna för pedagogisk omsorg och familjedaghem ändå låter sig göras. En sådan jämförelse ger vid handen att kostnaden för pedagogisk omsorg, tidigare familjedaghem, har fortsatt att minska . har kostnaden minskat med . Kostnaden per barn ökade i samtliga verksamhetsformer