prop · GY03165d2 · 2011-09-20 00:00:00 — Det regleras lämpligen i verkställighetsföreskrifter. Godkänna eller lämna uppgifter Paragrafen har inte någon direkt motsvarighet i LSK, men ersätter delar av 3 kap. 3 § LSK. I paragrafen regleras förutsättningarna för att godkänna respektive lämna uppgifter. Uppgifter som den deklarationsskyldige har fått underrättelse om enligt 4 § och som är korrekta ska godkännas. Uppgifter som har lämnat underrättelse om, men som är felaktiga ska inte godkännas. I sådana fall måste den deklarationsskyldige lämna de korrekta uppgifterna. Detsamma gäller uppgifter som saknas i underrättelse. Andra juridiska personer än dödsbon omfattas inte av 4 § och får inte någon underrättelse. De måste därför alltid själva lämna samtliga uppgifter på samma vis som gäller enligt LSK. Med beaktande av Lagrådets synpunkter har andra meningen Prop. 2010/11:165 omformulerats. Paragrafen motsvarar 3 kap. 4 § LSK. Paragrafen innehåller en bestämmelse som innebär att uppgift om kostnadsersättning som avses i 15 kap. 10 § bara behöver lämnas om avdrag görs för ökade levnadskostnader. Paragrafen ersätter 3 kap. 9 § LSK och ett undantag som anges i 3 kap. 5 § första stycket LSK. I paragrafens första stycke finns ett undantag från skyldigheten att lämna uppgifter om näringsverksamheten enligt 2 och 3 §§ som avser makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet. Bara den ena maken behöver lämna sådana uppgifter. Uppgifter som behöver för att kunna tillämpa bestämmelserna om fördelning av inkomsten mellan makar i 60 kap. 611 §§ IL ska dock enligt andra stycket lämnas av båda makarna. Paragrafen ersätter ett undantag i 3 kap. 5 § första stycket LSK. Delägare och medlemmar i bl.a. svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar behöver enligt förevarande paragraf inte i inkomstdeklarationen lämna sådana uppgifter om näringsverksamhet som svenska handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar lämnar till ledning för delägares eller medlemmars beskattning enligt 33 kap. 6 §. I fortsättningen ska, till skillnad från vad som gäller enligt LSK, uppgifter till ledning för delägares och medlemmars beskattning alltid lämnas som särskilda uppgifter oavsett om handelsbolaget eller intressegrupperingen är skattskyldig eller inte. Se kommentaren till 33 kap. 6 §. Det innebär för aktuell paragraf att undantaget för fall som avses i 3 kap. 18 § och 5 kap. 2 § LSK ersätts med en hänvisning till 33 kap. 6 §. För delägarnas och medlemmarnas del saknar förändringen betydelse. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Uppgifter om årsbokslut och årsredovisning Paragrafen motsvarar 3 kap. 5 a § LSK. I paragrafen anges att den som är skyldig att lämna inkomstdeklaration för inkomstslaget näringsverksamhet, dvs. en näringsidkare, ska lämna vissa uppgifter i inkomstdeklarationen om det årsbokslut eller den årsredovisning som ligger till grund för deklarationen. Enligt punkten 1 ska uppgift lämnas om huruvida näringsidkarens årsbokslut eller årsredovisning har upprättats med hjälp av en uppdragstagare, dvs. någon som inte är anställd av näringsidkaren. Vanligen torde det vara fråga om en redovisningskonsult, en auktoriserad eller godkänd revisor eller en revisionsbyrå. Om årsbokslutet eller årsredovisningen har upprättats bara med hjälp av någon som är anställd av näringsidkaren, ska någon uppgift inte lämnas. Med hjälp avses bistånd eller rådgivning som innebär att uppdragstagaren har ett gentemot näringsidkaren övergripande ansvar för att årsbokslutet eller årsredovisningen har upprättats i överensstämmelse med tillämplig lag om årsredovisning. I bestämmelsen i taxeringslagen används ordet biträde. I förevarande paragraf används i stället ordet hjälp. Ingen ändring i sak är dock avsedd. Av punkten 2 framgår att uppgift också ska lämnas om huruvida årsredovisningen har reviderats av en auktoriserad eller godkänd revisor eller ett registrerat revisionsbolag. Det är inte revision enligt 41 kap. som avses, utan med revision i förevarande paragraf avses en granskning av en revisor som har utförts i enlighet med lag och som har utmynnat i att revisorn har lämnat en revisionsberättelse, se t.ex. 9 kap. aktiebolagslagen (2005:551) och revisionslagen (1999:1079). Andra typer av revisorsgranskning medför inte att någon uppgift ska lämnas. Uppgift om utdelning eller annat förfogande över uppkommen vinst Paragrafen ersätter 3 kap. 6 § LSK. Enligt paragrafen ska företag som har lager av finansiella instrument lämna uppgift om utdelning eller annat förfogande över uppkommen vinst som träffas av den skatterättsliga utdelningsspärren i 17 kap. 21 § IL. Uppgifter som dotterföretag ska lämna Paragrafen motsvarar 3 kap. 7 § LSK. Alla dotterföretag som redovisar intäkter i inkomstslaget näringsverksamhet ska enligt paragrafen lämna vissa ägaruppgifter. Uppgifter om näringsbetingade andelar och vissa andra tillgångar Paragrafen motsvarar 3 kap. 7 a § LSK. Enligt paragrafen ska den som har fått utdelning på en näringsbetingad andel som är marknadsnoterad (första stycket) eller har avyttrat en näringsbetingad andel eller en näringsbetingad aktiebaserad delägarrätt som är marknadsnoterad (andra stycket) lämna vissa uppgifter. Paragrafen motsvarar 3 kap. 8 § LSK. I paragrafen finns bestämmelser om att den som har eller som under beskattningsåret har haft en ersättningsfond ska lämna vissa uppgifter om Vad som avses med beskattningsår framgår av 3 kap. 4 §. Paragrafen motsvarar 3 kap. 9 a § LSK. I paragrafen finns en uppgiftsskyldighet som ansluter till de s.k. skalbolagsreglerna i inkomstskattelagen. Uppgifter om utländska juridiska personer med lågbeskattade inkomster Paragrafen ersätter 3 kap. 9 b § LSK. I paragrafen finns bestämmelser som ansluter till de s.k. CFC-reglerna () i 39 a kap. IL. att vissa delägare i CFC-bolag ska lämna vissa uppgifter som behövs för tillämpningen av bestämmelserna i inkomstskattelagen om beskattning av delägare i CFC-bolag och för kontroll av att de följs. I 3 kap. 9 b § andra stycket LSK finns bestämmelser om hur de resultat- och balansräkningar som enligt 39 a kap. 11 § IL ska läggas till grund för inkomstberäkningen ska upprättas. inte hemma i skatteförfarandelagen och tas därför in i 39 a kap. 11 § IL. Detsamma gäller bestämmelserna i 3 kap. 9 c § och 18 kap. 3 § LSK. författningskommentaren till 39 a kap. 11 § IL. Paragrafen ersätter 3 kap. 10 § LSK. Av paragrafen framgår att den som gör avdrag för ränteutgifter, som kontrolluppgift inte ska lämnas om enligt 18 kap., själv ska lämna nödvändiga identifikationsuppgifter för långivaren. Paragrafen motsvarar 3 kap. 11 § LSK. I denna och de två följande paragraferna finns bestämmelser om uppgifter som ska lämnas för att ska kunna tillämpa bestämmelserna om uppskovsbelopp vid avyttring av en privatbostads- fastighet eller en privatbostadsrätt i 47 kap. IL. Av aktuell paragraf framgår vilka uppgifter som ska lämnas för att ersättningsbostaden ska kunna identifieras. Paragrafen ersätter 3 kap. 11 a § LSK. Den som äger en i utlandet belägen ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp är enligt paragrafen skyldig att lämna vissa uppgifter som behövs för att ska kunna kontrollera om rätt till uppskov fortfarande föreligger. Paragrafen ersätter 3 kap. 12 § LSK. Enligt paragrafens första stycke ska ett dödsbo eller en överlåtare i vissa fall lämna vissa uppgifter om bl.a. ersättningsbostaden. Uppgiftsskyldigheten gäller enligt andra stycket bara om äganderätten har övergått 1) genom arv eller testamente till en make, en sambo eller ett hemmavarande barn , eller 2) vid bodelning med anledning av upphörande av ett samboförhållande, äktenskapsskillnad eller makens eller sambons död. Paragrafen ersätter 3 kap. 13 § LSK. I paragrafen finns en uppgiftsskyldighet för fall då kapitalvinsten vid avyttring av en tillgång inte kan beräknas på grund av att vinsten är beroende av någon händelse . Paragrafen motsvarar 3 kap. 15 § LSK. I paragrafen regleras vilka uppgifter som ska lämnas av den som begär eller har fått uppskov med beskattningen vid andelsbyten enligt 49 kap. 6 § IL. Paragrafen ersätter 3 kap. 15 a § LSK. I paragrafen finns bestämmelser om uppgiftsskyldigheter som ansluter till vissa bestämmelser i 48 kap., 48 a kap. och 57 kap. IL om bl.a. beskattningen vid andelsavyttringar. Paragrafen har utformats med beaktande av Lagrådets synpunkter. Hänvisningen till 48 a kap. 6 a och 12 §§ IL i 3 kap. 15 a § LSK har inte förts över till skatteförfarandelagen, eftersom dessa bestämmelser numera har upphört att gälla (SFS 2008:1343). Paragrafen motsvarar 3 kap. 16 § LSK. Vid benefika förvärv av andelar som kan leda till fortsatt uppskov Prop. 2010/11:165 enligt 49 kap. 25 § IL ska förvärvaren enligt förevarande paragraf lämna Paragrafen motsvarar 3 kap. 16 a § LSK. I paragrafen regleras vilka uppgifter som ska lämnas av den som genom ett benefikt förvärv har fått andelar som är kvalificerade enligt 57 kap. 7, 7 a eller 7 b § IL. Paragrafen ersätter 3 kap. 17 § LSK. Om den som får ersättning har träffat ett avtal om skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 7 § andra stycket eller 8 § ska han eller hon enligt förevarande paragraf lämna uppgift om att så har skett. Paragrafen ersätter 3 kap. 17 a § LSK. I paragrafen anges vilka uppgifter som den som begär avdrag vid beräkningen av egenavgifterna enligt 3 kap. 18 § måste lämna i inkomstdeklarationen. Av första punkten framgår att den uppgiftsskyldige ska lämna uppgift om andra stöd som har beviljats denna och som utgör sådant stöd av mindre betydelse som avses i kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse. Vad som följer av kommissionens regelverk anges närmare i prop. 2009/10:178 s. 36. I andra punkten anges att den som begär avdrag vid beräkningen av egenavgifterna ska lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna bedöma om den uppgiftsskyldige har rätt till avdrag. Uppgifter som fåmansföretag ska lämna Paragrafen motsvarar 3 kap. 20 § LSK. I paragrafen regleras vilka uppgifter som ett fåmansföretag ska lämna om delägare och närstående till dem. Paragrafen motsvarar 3 kap. 22 § LSK. Ett fåmansföretag ska enligt paragrafen lämna en sådan förteckning över penninglån och säkerheter till ägare med flera som ska upprättas enligt 21 kap. 10 § aktiebolagslagen. Företaget ska vidare lämna en förteckning över sådan utbetald vinstandelsränta som träffas av avdragsförbudet i 24 kap. 6 § andra stycket IL. Uppgifter som företagsledare och delägare ska lämna Paragrafen ersätter tillsammans med 30 § 3 kap. 21 § LSK. Bestämmelserna i förevarande paragraf ersätter 3 kap. 21 § första stycket 2 och fjärde stycket. Bestämmelserna i 3 kap. 21 § första stycket 1 och andra stycket får dock inte någon motsvarighet. Även tredje stycket i 3 kap. 21 § slopas till större delen. I 30 § finns dock en uppgiftsskyldighet för delägare i ett svenskt handelsbolag som till viss del motsvarar uppgiftsskyldigheten i 3 kap. 21 § tredje stycket 2 LSK. Av paragrafens första stycke framgår att en företagsledare och en delägare i fåmansföretag ska lämna de uppgifter som behöver för att kunna tillämpa bestämmelserna om utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar i 57 kap. IL. I andra stycket anges att skyldigheten gäller för fem beskattningsår efter det att företaget har upphört att vara ett fåmansföretag. De uppgiftsskyldigheter som avskaffas tillkom i samband med att särskilda skatteregler infördes för fåmansföretag och deras delägare, de s.k. stoppreglerna. När de flesta av stoppreglerna avskaffades behölls uppgiftsskyldigheterna med motiveringen att de behövdes av kontrollskäl (prop. 1999/2000:15 s. 124). Behovet av ett regelmässigt uppgiftslämnande i kontrollsyfte är enligt regeringens bedömning inte så stort att det uppväger den administrativa börda som bestämmelserna medför. Regeringen anser därför i avsnitt 11.2.1 att uppgiftsskyldigheterna bör slopas. Det innebär inte att kommer att sakna möjlighet att få tillgång till uppgifter om rättshandlingar som har företagits mellan ett fåmansföretag och dess delägare m.fl. i de fall uppgifterna behövs för att kontrollera lämnade uppgifter. Verket kan då använda sig av sin befogenhet att hämta in uppgifter genom föreläggande. I 3 kap. 21 § första stycket 2 och fjärde stycket LSK regleras en uppgiftsskyldighet för närstående. Den uppgiftsskyldigheten fanns med i den i lagrådsremissen föreslagna lydelsen. Den begränsning av uppgiftsskyldigheten som finns i andra stycket nyssnämda paragraf fanns dock inte med i den föreslagna lydelsen. Lagrådet ifrågasätter om inte den begränsningen i uppgiftsskyldigheten kan få betydelse och därför borde tas in i den föreslagna paragrafen. Med hänsyn till vad som har sagts i föregående stycke om administrativ börda anser regeringen dock att aktuell uppgiftsskyldighet för närstående helt bör slopas i förevarande paragraf. Innehållet i 3 kap. 21 a § LSK ges i övergångsbestämmelserna I 3 kap. 21 a § LSK finns uppgiftsskyldigheter för den som har avyttrat en sådan andel som avses i 50 kap. 7 § och 57 kap. 21 § IL och förhållanden som inträffar från en avyttring. Uppgiftsskyldigheterna anknyter till tillfälligt ändrade regler vid försäljning av kvalificerade andelar. Bestämmelserna placeras i övergångsbestämmelserna till skatteförfarandelagen. Motsvarande gäller 2 kap. 2 § 7 och 4 § 4 LSK om deklarationsskyldighet för den som omfattas av uppgiftsskyldigheterna. Paragrafen ersätter 3 kap. 21 § tredje stycket 2 LSK. I paragrafen anges att fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag ska lämna uppgift om tillskott till och uttag från bolaget. Enligt LSK gäller bestämmelsen enbart för delägare i fåmanshandelsbolag. Bestämmelsen ska i fortsättningen gälla även andra handelsbolag än fåmanshandelsbolag. Tillskott och uttag som en delägare gör påverkar andelens justerade anskaffningsutgift. Den justerade anskaffningsutgiften har stor betydelse för delägarens beskattning. För att ska kunna bedöma om negativ räntefördelning ska ske enligt 33 kap. IL behövs bl.a. uppgift om tillskott och uttag före beskattningsåret. Om den skattskyldige har en expansionsfond är det däremot bl.a. uppgift om tillskott och uttag under det aktuella beskattningsåret som behövs (34 kap. IL). Enligt 3 § (3 kap. 1 § 6 och 5 § LSK) ska den skattskyldige lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrundande inkomst. För handelsbolagsdelägarna innebär den bestämmelsen, på grund av skillnaderna i de ovan angivna materiella skattereglerna, att de ska lämna uppgift om tillskott och uttag före beskattningsåret och i vissa fall också om det aktuella beskattningsårets transaktioner. Aktuell bestämmelse innebär att uppgift alltid ska lämnas om det aktuella beskattningsårets tillskott och uttag. Det gäller för delägare i fåmanshandelsbolag. I fortsättningen ska det även gälla delägare i andra handelsbolag. Det är inte fråga om någon ny uppgiftsskyldighet utan en tidigareläggning av tidpunkten för uppgiftslämnandet i vissa fall. Syftet är att en enhetlig ordning ska förenkla för uppgiftslämnarna. När underrättar den deklarationsskyldige om kontrolluppgifter m.m. enligt 31 kap. 4 § kommer verket också att kunna lämna uppgift om föregående års tillskott och uttag. Den deklarationsskyldige behöver då inte gå tillbaka till förra årets räkenskaper för att få fram uppgifterna. Bestämmelserna om räntefördelning och expansionsfond gäller enligt 33 kap. 1 § andra stycket och 34 kap. 1 § andra stycket IL inte näringsverksamhet som bedrivs av europeiska ekonomiska intressegrupperingar. Bestämmelser om svenska handelsbolag ska enligt 3 kap. 6 § tillämpas även för europeiska ekonomiska intressegrupperingar. Att förevarande paragraf är ett undantag från den bestämmelsen framgår av andra meningen. Se också kommentaren till 29 § och avsnitt 11.2.1. Paragrafen ersätter 3 kap. 23 § LSK. I paragrafen finns en uppgiftsskyldighet för fåmansföretag, delägare i fåmanshandelsbolag och enskilda näringsidkare som har betalat ränta eller royalty till betalningsmottagare i utlandet. gäller medlemmar i europeiska ekonomiska intressegrupperingar framgår av 3 kap. 6 §. I 3 kap. 23 § tredje stycket LSK anges att uppgiften ska avse ersättningarnas sammanlagda belopp för varje land. En sådan bestämmelse kräver inte lagform och återfinns därför inte i förevarande paragraf utan i förordning (se avsnitt 6.2). Uppgift som ekonomiska föreningar ska lämna Paragrafen motsvarar 3 kap. 25 § LSK. I paragrafen anges att ekonomiska föreningar ska lämna uppgift om vilken typ av förening de är. Paragrafen motsvarar 3 kap. 26 § LSK. I paragrafens första stycke anges att den som begär skattereduktion för hushållsarbete enligt 67 kap. 1119 §§ IL ska lämna uppgift om underlaget för skattereduktionen. Av paragrafens andra stycke framgår att vissa ytterligare uppgifter ska lämnas av den som begär skattereduktion när det är fråga om förmån av sådant arbete som räknas som hushållsarbete enligt 67 kap. 13 a och 13 b §§ IL, dvs. förmån av s.k. ROT-arbete. De uppgifter som ska lämnas i sådana fall framgår av 9 a § lagen (2009:194) om förfarandet vid skattereduktion för hushållsarbete. Paragrafen motsvarar 3 kap. 27 § LSK. Av paragrafen följer att en näringsidkare som har fått ett prissättningsbesked ska lämna uppgift om huruvida beskedet har tillämpats och de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet har uppfyllts. Uppgift ska lämnas oavsett om beskedet har tillämpats eller inte och oavsett om förutsättningarna har uppfyllts eller inte. När och var ska en inkomstdeklaration lämnas? Fysiska personer och dödsbon Paragrafen ersätter 4 kap. 5 § första stycket LSK i den del den avser fysiska personer och dödsbon. Nuvarande deklarationsdatum ska enligt paragrafen alltjämt gälla för fysiska personer och dödsbon. De ska alltså lämna inkomstdeklaration året efter utgången av beskattningsåret. Redovisningsperioden motsvarar även i fortsättningen beskattningsåret, dvs. normalt kalenderåret (1 kap. 13 § IL). Vad som avses med beskattningsår framgår av 3 kap. 4 §. Enligt 4 kap. 5 § andra stycket LSK gäller ett senare datum, , som sista dag för lämnande av deklaration om den deklarationsskyldige är bosatt utomlands eller stadigvarande vistas utomlands . Bestämmelsen motiverades med att det kan ta dels för deklarationsblanketten att nå den deklarationsskyldige, dels för den deklarationsskyldige att samla in och kontrollera alla uppgifter. Vidare kunde det ta att återsända deklarationsblanketten till (prop. 2001/02:25 s. 173). De ökade möjligheterna att kommunicera elektroniskt och fullgöra deklarationsskyldigheten på något annat sätt än genom att skicka blanketter i pappersform har i viss mån underlättat även för den som befinner sig utomlands. I många fall bör de numera kunna lämna inkomstdeklaration . Regeringen föreslår därför att den särskilda regleringen slopas till förmån för en enhetlig bestämmelse om deklarationstidpunkten. En del personer i den aktuella gruppen kan dock även i fortsättningen få problem med att lämna inkomstdeklaration . Som exempel kan nämnas att det kan vara besvärligt att få tillgång till en fungerande e-legitimation för den som inte är bosatt i . Även om deklarationsskyldigheten i princip ska fullgöras finns det därför skäl att göra ett undantag från bestämmelsen om förseningsavgift för dessa fall. Förseningsavgift ska tas ut av den som är bosatt utomlands eller stadigvarande vistas utomlands först om han eller hon lämnar inkomstdeklaration senare än (se kommentaren till 48 kap. 3 §). Paragrafen behandlas i avsnitt 11.7. Andra juridiska personer än dödsbon Paragrafen ersätter 4 kap. 5 § första stycket LSK i den del den avser andra juridiska personer än dödsbon. Av paragrafen framgår andra juridiska personer än dödsbon ska lämna inkomstdeklaration. Det nuvarande deklarationsdatumet ersätts enligt första stycket för andra juridiska personer än dödsbon med fyra olika deklarationstidpunkter, nämligen , , och . Redovisningsperioden förändras inte utan deklaration ska alltjämt lämnas för varje beskattningsår. Vilket deklarationsdatum som är aktuellt för en viss juridisk person beror på vilket beskattningsår som den juridiska personen har. Vad som avses med beskattningsår i skatteförfarandelagen framgår av 3 kap. 4 och 5 §§. Beskattningsåret är enligt 1 kap. 15 § IL normalt ett räkenskapsår. Ett räkenskapsår ska enligt 3 kap. 1 § första stycket BFL omfatta tolv kalendermånader. Med brutet räkenskapsår avses enligt 3 kap. 1 § tredje stycket BFL annat räkenskapsår än kalenderår. tidigare fanns till vissa fasta tidsperioder (1 maj30 april, 1 juli30 juni eller 1 september31 augusti) har tagits bort (prop. 2009/10:235). I paragrafen anges fyra deklarationstidpunkter, som beror på när beskattningsåret går ut. Slutdagen för olika beskattningsår anges i paragrafen, nämligen , , och . Om beskattningsåret har en annan slutdag än de som anges i paragrafen, ska den deklarationsskyldige lämna deklaration senast den dag som gäller för det beskattningsår som går ut närmast efter det egentliga beskattningsåret, se 3 kap. 5 § och författningskommentaren till den paragrafen. Tidpunkten för inkomstdeklaration framgår sammanfattningsvis av följande tabell. Om beskattningsåret går ut den ska deklaration ha kommit in senast När en verksamhet upphör kan räkenskapsåret förkortas. Det kan innebära att beskattningsårets slutdag är en annan än någon av de som anges i paragrafen eller i tabellen ovan. Även i dessa fall ska deklaration ha kommit in senast den dag som gäller för det beskattningsår som går ut närmast efter det egentliga beskattningsåret. Om slutdagen t.ex. är innebär det att deklaration ska ha kommit in . I andra stycket finns en helt ny bestämmelse som senarelägger deklarationstidpunkten med en månad för den som lämnar inkomstdeklaration elektroniskt. Om beskattningsåret motsvarar kalenderåret innebär bestämmelsen att deklarationsskyldigheten i stället ska fullgöras . Förutsättningen för den senare deklarationstidpunkten är att deklarationsskyldigheten i sin helhet fullgörs elektroniskt. Även uppgifterna från räkenskaperna och övriga bilagor ska alltså lämnas elektroniskt. Deklarationstidpunkten för andra juridiska personer än dödsbon behandlas i avsnitt 11.8.3. I förtydligande syfte föreslår Lagrådet ett nytt andra stycke som reglerar förhållandet att den juridiska personen har ett beskattningsår med en annan slutdag än de som anges i första stycket. Aktuellt förhållande regleras, såsom anges ovan, i 3 kap. 5 §. Regeringen anser att det är tillräckligt och tydligare att detta regleras i en särskild paragraf. vidare författningskommentaren till 3 kap. 5 § avseende skälet till vald Prop. 2010/11:165 lagstiftningsteknik. Var ska en inkomstdeklaration lämnas? Paragrafen motsvarar 4 kap. 6 § LSK. I paragrafen anges var en inkomstdeklaration ska lämnas. Av paragrafen framgår kapitlets innehåll. Syftet med särskilda uppgifter Paragrafen ersätter 1 kap. 3 § LSK. Av paragrafen framgår i vilket syfte särskilda uppgifter ska lämnas. Punkten 1 justeras så att den även omfattar registrerade trossamfund. Bestämmelsen om att särskild uppgift ska lämnas för bedömning av skattskyldigheten omfattar förutom stiftelser och föreningar även trossamfund (2 kap. 26 § lagen [1990:325] om självdeklaration och kontrolluppgifter, förkortad GLSK, och 5 kap. 1 § LSK, prop. 2000/01:31 s. 87). Genom den justering som görs kommer bestämmelsen som anger i vilket syfte särskilda uppgifter ska lämnas att rymma uppgiftsskyldigheten i sin helhet. Enligt punkten 5, som är helt ny, ska särskilda uppgifter lämnas till ledning för beslut om avräkning av utländsk skatt. uppgiftsskyldigheten finns i 9 §. Europeiska ekonomiska intressegrupperingar nämns inte längre i Det beror på att en annan lagstiftningsteknik har valts. 3 kap. 6 § gäller det som sägs om svenska handelsbolag även europeiska Stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund Undantag från skattskyldighet för inkomst