prop · GY03112 · 2011-04-13 00:00:00 — Även denna bestämmelse föreskriver ansvarsfrihet i ringa fall. I 28 § anges att ansvarsbestämmelserna i lagen är subsidiära till bestämmelserna i . I 29 § anges att utbyte av brott som avses i 25 eller 26 §§ ska förklaras förverkat om det inte är uppenbart oskäligt. Avslutningsvis anges i 30 § att allmänt åtal för brott mot tillståndskravet avseende tillverkning eller tillhandahållande (3 och 4 §§) får väckas endast efter medgivande av tillsynsmyndigheten, dvs. Vid en genomgång av direktivet anser regeringen, liksom utredaren, att följande bestämmelser innehåller sådana skyldigheter för enskilda som det enligt artikeln är nödvändigt att sanktionera överträdelser av. Artikel 4.1 (tillståndskrav), artikel 4.6 och 4.7 (föreskrivna villkor), artikel 4.8 (försäkran om användning), artikel 5.4 (föreskrivna villkor) artikel 8.1 (upplysningsplikt), artikel 8.2 (underrättelseskyldighet), artikel 8.3 (registerföring), artikel 8.4 (skyldighet att bevara register), artikel 9.2 (om någon lämnar oriktiga uppgifter i ett företags ansökan om certifiering eller bryter mot företagets skriftliga åtagande), artikel 9.4 (föreskrivna villkor i certifikat) samt artikel 10 (uppgiftsskyldighet). Direktivet lämnar öppet om sanktionerna ska vara straffrättsliga eller av annat slag, t.ex. administrativa. Direktivet anger inte heller om annat än uppsåtliga överträdelse behöver beivras eller om det man inom straffrätten kallar osjälvständiga brottsformer, dvs. försök, förberedelse, stämpling och medverkan, bör kriminaliseras. En första fråga blir därför vilken slags sanktion som bör väljas för överträdelse av direktivets bestämmelser. Eftersom överträdelser av nuvarande krav och skyldigheter etc. enligt KML tillståndskrav, underrättelseskyldigheter, uppgiftsskyldigheter, lämnande av oriktiga uppgifter i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende eller som annars ges in till tillsynsmyndigheten, åsidosättande av ett villkor eller brytande mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av lagen beivras med straffrättslig reglering talar mycket för att även överträdelser av sådana krav och skyldigheter etc. som följer av direktivet bör beivras straffrättsligt. Lämnande av tekniskt bistånd är i allmänhet, med hänsyn till krigsmaterielens ofta högteknologiska karaktär, av avgörande betydelse för materielens effektiva användning och kräver därför, liksom själva materielen, noggrann kontroll. Med hänsyn till den potentiella förstörelsebringande verkan som krigsmateriel eller tekniskt bistånd avseende krigsmateriel kan bidra till om regelverket inte efterlevs och om materielen eller det tekniska biståndet hamnar hos fel mottagare gör regeringen bedömningen att överträdelser av direktivets bestämmelser om tillståndskrav är gärningar av sådant allvar att straffsanktioner krävs. Direktivets syfte är att förenkla överföringar av krigsmateriel och av tekniskt bistånd inom unionen, vilket bl.a. förväntas leda till att individuella förhandskontroller successivt byts ut mot generella efterhandskontroller (jfr skäl 29 i direktivets ingress). Mot denna bakgrund är det av vikt av att den kontrollerande myndigheten verkligen får del av de uppgifter som behövs för kontrollen och som direktivet föreskriver. Med hänsyn härtill samt med beaktande av krigsmaterielens och det tekniska biståndets potentiella förstörelsebringande verkan kan åsidosättande av de skyldigheter att lämna uppgifter och underrättelser, att efterleva föreskrivna villkor, att lämna riktiga uppgifter i ansökningar och andra handlingar eller att föra och bevara register som följer av direktivet leda till påtaglig fara eller skada. Även överträdelser av de skyldigheter för enskilda som, utöver tillståndskrav, följer av direktivet bör därför straffsanktioneras. anser att det gällande straffsanktionssystemet inte upplevs som vare sig effektivt eller avskräckande och inte kan anses uppfylla de krav som fastställs i direktivet. Inspektionen anser att den är i behov av möjligheten att som ett komplement till straffsanktionen kunna besluta om administrativa sanktionsavgifter. Inspektionen påminner om att den har gjort en framställan till regeringen med detta syfte. Regeringen konstaterar att utredaren inte har tagit upp frågan om administrativa sanktionsavgifter och det saknas därför tillräckligt underlag för att här lämna sådana förslag. ISP:s framställning till regeringen om införande av administrativa sanktionsavgifter bereds i . De sanktioner som direktivet kräver bör således genomföras genom straffrättsliga sanktioner. När det gäller de osjälvständiga brottsformerna finns ingen reglering av dessa i KML. Bestämmelserna om anstiftan eller medhjälp till brott enligt 23 kap. 4 § gäller emellertid även för dessa brott. Det går inte generellt att säga att den ena tillståndsförpliktelsen enligt KML är viktigare än någon annan och på ett bättre sätt garanterar icke- spridningen av krigsmateriel eller kunskap om hur krigsmaterielen framställs och används. Bestämmelserna om ansvar för överträdelser av tillståndskraven i KML bör därför vara enhetliga. Smugglingslagens straffbestämmelser, som alltså är tillämpliga vid olovlig utförsel av krigsmateriel, avviker i viss mån från . Smugglingslagen innehåller nämligen bestämmelser som, i olika mån beroende av om smugglingsbrottet anses vara av normalgraden eller grovt, föreskriver ansvar för försök, förberedelse och stämpling till brott. Dessutom är maxstraffet för grovt smugglingsbrott fängelse i högst medan maxstraffet för grovt brott enligt KML är fängelse i högst . Den nya kriminalisering som avser brott mot tillståndskravet för lämnande av tekniskt bistånd utanför landet bör dock regleras i KML. De osjälvständiga brottsformerna försök, förberedelse och stämpling bör därför inte kriminaliseras, och maxstraffet för grovt brott bör vara fängelse i högst . I vilka fall behövs ny straffrättslig reglering? När det till att börja med gäller tillståndskravet i artikel 4.1 bedömer regeringen, i likhet med utredaren, att det befintliga regelverket, genom bestämmelserna i smugglingslagen, uppfyller kraven med avseende på all fysisk krigsmateriel som betraktas som varor i smugglingslagens mening. När det gäller tekniskt bistånd föreslås i detta lagstiftningsärende att tillståndskrav införs enligt 4 § för verksamhet i som avser tillhandahållande av tekniskt bistånd till någon i utlandet, enligt 8 § för ingående av avtal med någon utom landet om att tillhandahålla tekniskt bistånd till någon i utlandet samt enligt 9 § för avtal om tillägg till eller ändring av avtal av det slag som kräver tillstånd enligt 8 §. Överträdelser av dessa tillståndskrav kommer att omfattas av straffansvar enligt 25 § KML. Eftersom smugglingslagen endast omfattar fysiska varor anser regeringen, liksom utredaren, att det dock behövs ny straffrättslig reglering som kriminaliserar överträdelser av tillståndskrav enligt 6 § för lämnande av tekniskt bistånd utanför landet. Utredaren föreslår att en ny straffbestämmelse som reglerar detta införs i en ny paragraf i KML och att den bestämmelsen utformas på samma sätt som 25 § KML. Som en konsekvens av den nya bestämmelsen föreslår utredaren också ändringar i 26 § (grovt brott) och 27 § (bland undantagen i första stycket tredje punkten) genom att den nya straffbestämmelsen upptas där. Regeringen anser dock att det finns lagtekniska fördelar av att i stället föra in den nya straffrättsliga regleringen i den befintliga 25 § KML. Ändringar behöver då inte ske i 26 § eller 27 § på sätt som utredaren föreslår enligt ovan, eftersom 25 § redan är angiven i dessa bestämmelser. Lagrådet har anfört att 25 § första stycket KML straffbelägger vissa åtgärder som uppsåtligen eller av oaktsamhet sker utan erforderligt tillstånd medan straffbestämmelsen i andra stycket avser den som uppsåtligen eller av oaktsamhet genom vilseledande förmår eller regeringen att lämna sådana tillstånd som avses i första stycket. Enligt Lagrådets mening skiljer sig utformningen av lagtexten i de två styckena åt på ett omotiverat sätt. Lagrådet har därför föreslagit en ny lydelse av 25 §. Regeringen har samma uppfattning som Lagrådet och föreslår därför att lydelsen av 25 § i allt väsentligt bör utformas på sätt Lagrådet föreslår. Lagrådet har även noterat att i 27 § första stycket 3 KML föreskrivs straff för den som lämnar en oriktig uppgift i en handling som ges in till tillsynsmyndigheten, även om uppgiften inte har någon betydelse för prövningen av ärendet. Lagrådet ifrågasätter om detta kan vara avsett. Regeringen konstaterar att när den straffbestämmelse (18 §) som föregick och som i detta avseende till viss del motsvarar 27 § första stycket 3 KML infördes i den dåvarande lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel m.m. genom lagstiftning 1988 föreskrev lagtexten inte att den oriktiga uppgiften skulle vara av betydelse för prövningen av ärendet eller av betydelse i något annat avseende (prop. 1987/88:154 sid. 76 och 77). När straffbestämmelsen (18 §) utökades och överfördes till den nya lagen, KML, infördes den nuvarande lydelsen av 27 § första stycket 3. Som Lagrådet har påpekat föreskrivs i 27 § första stycket 3 bl.a. straff för den som lämnar en oriktig uppgift i en handling som ges in till tillsynsmyndigheten, även om uppgiften inte har någon betydelse för prövningen av ärendet. Enligt regeringens uppfattning bör en oriktig uppgift i en handling som ges in till tillsynsmyndigheten omfattas av straffansvar enligt 27 § första stycket 3 endast om uppgiften lämnas i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt KML eller om uppgiften är av betydelse ur kontrollsynpunkt. Det finns därför enligt regeringens uppfattning skäl att ändra 27 § första stycket 3 på så sätt att straffansvaret omfattar den som i annat fall än som avses i 25 eller 26 § lämnar en oriktig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt denna lag eller som är av betydelse ur kontrollsynpunkt och som annars ges in till tillsynsmyndigheten. Utredaren föreslår också att 29 § KML, som reglerar förverkande, ändras genom att den nya straffbestämmelsen som kriminaliserar överträdelser av tillståndskrav enligt 6 § för lämnande av tekniskt bistånd utanför landet upptas där. Regeringens förslag enligt ovan innebär att det inte längre finns något sådant behov, eftersom 25 § KML redan är angiven i 29 §. När det gäller frågan om även tekniskt bistånd bör kunna förverkas konstaterar regeringen följande. Teknisk assistans i form av t.ex. muntlig utbildning eller förevisning i handhavande avseende krigsmateriel kan i och för sig utgöra tekniskt bistånd, och detta är naturligtvis inte något som kan förverkas, eftersom det inte är fråga om konkret egendom. Emellertid kan även tekniska uppgifter i form av t.ex. planer, diagram, modeller, formler, tabeller, ritningar, manualer och instruktioner, skrivna eller inspelade på andra medier eller enheter såsom disketter, band eller ROM-minnen, utgöra tekniskt bistånd. Detta är konkret egendom som med hänsyn till dess relevans för användningen av krigsmateriel också bör kunna förverkas. Det bör även vara möjligt att, i stället för den konkreta egendomen, förverka värdet av tekniskt bistånd som varit föremål för brott samt att förverka utbytet av sådant brott. När det gäller 29 § bör uppmärksammas på att regeringen till följd av tillträde till FN:s vapenprotokoll och ändringar i vapendirektivet i ett annat lagstiftningsärende, prop. 2010/11:72, föreslår ändringar i den paragrafen samt föreslår att dessa bör träda i kraft . Som angetts ovan under rubriken reglering innebär den gällande lydelsen av 29 § att utbyte av brott som avses i 25 eller 26 §§ ska förklaras förverkat om det inte är uppenbart oskäligt. Ändringarna i den nämnda propositionen innebär att krigsmateriel som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Regeringen anser att även tekniskt bistånd som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. När det gäller villkoren i artiklarna 4.6 och 4.7 följer av straffbestämmelsen i 3 § tredje stycket fjärde punkten smugglingslagen att den som uppsåtligen förfogar över en vara i strid med villkor som uppställts för eller i samband med utförseln döms för smuggling till böter eller fängelse i högst . I 7 § samma lag föreskrivs vidare att den som av grov oaktsamhet begår en gärning som avses i 3 § kan dömas till ansvar för, i detta fall, olovlig utförsel till böter eller fängelse i högst . Härutöver föreskrivs i 27 § första stycket fjärde punkten KML att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter ett villkor som har meddelats med stöd av lagen, kan dömas till böter eller fängelse . Mot denna bakgrund bedömer regeringen, i likhet med utredaren, att det befintliga regelverket redan innehåller tillräckliga ansvarsbestämmelser för dem som bryter mot villkoren enligt de angivna bestämmelserna. Eftersom det nu även föreslås att ett krav på tillstånd för lämnande av tekniskt bistånd ska införas i 6 § lagen om krigsmateriel, kommer 27 § samma lag att bli tillämplig på eventuella villkor som meddelas i den delen. När det gäller överträdelser av de villkor som regleras i artiklarna 4.6 och 4.7 krävs således inte några straffrättsliga lagstiftningsåtgärder. När det gäller en sådan försäkran om användning som en mottagare kan lämna enligt artikel 4.8, som föreslås genomföras i svensk rätt genom 2 och 14 a §§ KML, bör lämnandet av oriktiga uppgifter vara sanktionerat. Liksom utredaren bedömer regeringen att så redan är fallet då 27 § första stycket tredje punkten lagen om krigsmateriel bl.a. föreskriver att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet, i annat fall än som avses i 25 eller 26 §§ samma lag, lämnar en oriktig uppgift i en handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt denna lag eller som annars ges in till tillsynsmyndigheten, kan dömas till böter eller fängelse . När det gäller en sådan försäkran om användning som en mottagare kan lämna enligt artikel 4.8 krävs således inte några straffrättsliga lagstiftningsåtgärder. När det gäller sådana villkor som medlemsstaterna enligt artikel 5.4 får fastställa för registrering före första användandet av ett generellt överföringstillstånd, föreslår regeringen, liksom utredaren att artikeln genomförs genom att regeringen ges bemyndigande att meddela föreskrifter om sådana villkor. Regeringen anser vidare, liksom utredaren, att överträdelse av en bestämmelse som utnyttjar bemyndigandet därmed är straffsanktionerat genom 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar för den som åsidosätter ett villkor eller bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. När det gäller överträdelse av sådana villkor som medlemsstaterna enligt artikel 5.4 får fastställa för registrering före första användandet av ett generellt överföringstillstånd krävs således inte några straffrättsliga lagstiftningsåtgärder. Beträffande kravet i artikel 8.1, att leverantörer av försvarsrelaterade produkter ska upplysa mottagarna om de villkor, inklusive begränsningar, angående slutanvändning eller export av försvars- relaterade produkter som ingår i överföringstillståndet, föreslår utredaren att bemyndigande ges till regeringen att meddela föreskrifter om detta. Utredaren föreslår en paragraf som reglerar skyldigheten i KMF. Utredaren bedömer att en sådan bestämmelse är sanktionerad genom stadgandet i 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar för den som bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. Som anförts i avsnitt 5.1.3 under rubriken 8.1 föreslår regeringen i stället att artikel 8.1 genomförs i svensk rätt genom att en ny paragraf, 15 a §, införs i KML. Ett tillägg bör därför göras i 27 § KML med innebörden att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämna uppgift enligt 15 a § döms till böter eller fängelse . När det gäller skyldigheten i artikel 8.2, enligt vilken leverantörer inom en rimlig tidsfrist ska underrätta de behöriga myndigheterna i den medlemsstat från vars territorium de önskar överföra försvarsrelaterade produkter, när de avser att använda ett generellt överföringstillstånd samt enligt vilken medlemsstaterna kan föreskriva att ytterligare uppgifter ska lämnas, föreslår utredaren att bemyndigande ges till regeringen att meddela föreskrifter om detta. Utredaren föreslår att det införs en särskild bestämmelse som reglerar denna skyldighet i KMF. Utredaren bedömer att en sådan bestämmelse är sanktionerad genom stadgandet i 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar för den som bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. Som anförts i avsnitt 5.1.3 under rubriken 8.2 föreslår regeringen i stället att artikel 8.2 genomförs i svensk rätt genom att en ny bestämmelse, 20 b §, införs i KML. Ett tillägg bör därför göras i 27 § KML med innebörden att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämna underrättelse enligt 20 b § döms till böter eller fängelse . Beträffande skyldigheterna enligt artikel 8.3 och 8.4, att föra och bevara register på visst sätt föreslår utredaren att bemyndigande ges till regeringen att meddela föreskrifter om detta. Utredaren föreslår en bestämmelse som reglerar skyldigheten i KMF. Utredaren bedömer att en sådan bestämmelse är sanktionerad genom stadgandet i 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar för den som bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. Som anförts i avsnitt 5.1.3 under rubriken 8.3 och 8.4 föreslår regeringen i stället att de nämnda artiklarna genomförs i svensk rätt genom att en ny bestämmelse, 20 a §, införs i KML. Ett tillägg bör därför göras i 27 § KML med innebörden att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 20 a § döms till böter eller fängelse . När det gäller sådana uppgifter, skriftliga åtaganden och beskrivningar, som enligt artikel 9.2 a)f) ska läggas till grund för bedömningen av ett mottagarföretags tillförlitlighet inom ramen för certifieringsprocessen, föreslås att bestämmelserna genomförs genom nya paragrafer, 10 a och 10 b §§, i KML och genom tillägg i nuvarande 20 § KML. Det som ska beivras här är om någon lämnar oriktiga uppgifter eller om företaget bryter mot ett sådant skriftligt åtagande som ett företag har gett in till enligt föreskrift som har meddelats med stöd av 10 b § andra stycket. I likhet med utredaren anser regeringen att den nya bestämmelsen bedöms vara delvis sanktionerad genom 27 § första stycket tredje punkten KML, som föreskriver att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet, i annat fall än som avses i 25 eller 26 §§ samma lag, lämnar en oriktig uppgift i en handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt denna lag eller som annars ges in till tillsynsmyndigheten, kan dömas till böter eller fängelse . Härutöver föreslås, i fråga om ett sådant skriftligt åtagande som ett företag har gett in till enligt föreskrift som har meddelats med stöd av 10 b § andra stycket, att ett tillägg görs till 27 § KML med den innebörden att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett sådant skriftligt åtagande döms till böter eller fängelse . Beträffande sådana villkor som enligt artikel 9.4 får förenas med certifikaten föreslås bestämmelserna genomföras genom att regeringen i en ny paragraf, 10 a § KML, ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka villkor som ett certifikat får förenas med. Liksom utredaren bedömer regeringen att en föreskrift som meddelas med stöd av ett sådant bemyndigande är sanktionerad genom stadgandet i 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar bl.a. för den som åsidosätter ett villkor som har meddelats med stöd av denna lag. Beträffande sådana villkor som enligt artikel 9.4 får förenas med certifikaten krävs således inte några straffrättsliga lagstiftningsåtgärder. När det avslutningsvis gäller den uppgiftsskyldighet som mottagare av försvarsrelaterade produkter åläggs genom artikel 10 i direktivet, föreslår utredaren att ett bemyndigande ges till regeringen att meddela föreskrifter om detta. Utredaren föreslår en bestämmelse som reglerar skyldigheten i KMF. Utredaren bedömer att en sådan bestämmelse är sanktionerad genom stadgandet i 27 § första stycket fjärde punkten KML, som föreskriver ansvar för den som bryter mot en kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag. Som anförts i avsnitt 5.1.3 under rubriken 10 Exportrestriktioner föreslår regeringen i stället att artikel 10 genomförs i svensk rätt genom att en ny bestämmelse, 20 c §, införs i KML. Ett tillägg bör därför göras i 27 § KML med innebörden att den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att lämna underrättelse enligt 20 c § döms till böter eller fängelse . Sammanfattningsvis föreslår regeringen till uppfyllande av de krav som direktivet uppställer att straffrättslig reglering införs enligt följande. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot tillståndskrav enligt 6 § för lämnande av tekniskt bistånd utanför landet. En sådan bestämmelse tas in i 25 § KML. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot underrättelse- kravet för den som ska använda ett generellt tillstånd. En sådan bestämmelse tas in i 27 § första stycket punkten 1 KML. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot uppgiftsskyldighet till mottagare för den som har tillstånd enligt 6 § att till en mottagare i ett Prop. 2010/11:112 annat EES-land föra ut krigsmateriel eller lämna tekniskt bistånd. sådan bestämmelse tas in i 27 § första stycket punkten 1 KML. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot uppgiftsskyldighet för den som ansöker om tillstånd enligt 6 § att till ett land utanför EES föra ut sådan krigsmateriel eller lämna sådant tekniskt bistånd som denne har mottagit här i landet med stöd av ett överföringstillstånd. En sådan bestämmelse tas in i 27 § första stycket punkten 1 KML. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot registerföring och bevarande av handlingar och uppgifter. En sådan bestämmelse tas in i 27 § första stycket punkten 5 KML. Straffansvar ska omfatta den som bryter mot ett skriftligt åtagande som har getts in till . En sådan bestämmelse tas in i 27 § första stycket 6 punkten KML. Tekniskt bistånd som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. En sådan bestämmelse tas in i 29 § KML. Artikel 17 Översyn och rapportering Regeringens bedömning: Artikel 17 i direktivet föranleder inte några svenska författningsändringar. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tillstyrker promemorians förslag eller lämnar förslagen utan invändningar. Skälen för regeringens förslag I punkten 1 anges att kommissionen ska rapportera om de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit för att införliva direktivet, särskilt artiklarna 912 och 15. I punkten 2 anges att kommissionen, med början , ska se över genomförandet av direktivet och rapportera om detta till och rådet. Kommissionen ska då särskilt utvärdera om och i vilken omfattning målsättningarna i direktivet uppnåtts, bland annat med avseende på om den interna marknaden fungerar tillfredsställande. Kommissionen ska vidare i sin rapport se över tillämpningen av artiklarna 912 och 15 och utvärdera direktivets inverkan på utvecklingen av den europeiska marknaden för försvarsrelaterade produkter och det europeiska försvarets industriella och tekniska bas, bland annat med beaktande av situationen för små och medelstora företag.