prop · GY03121 · 2011-04-14 00:00:00 — 2.En visering med territoriellt begränsad giltighet ska vara giltig för den utfärdande medlemsstatens territorium. I undan tagsfall kan den vara giltig inom fler än en medlemsstats terri torium, förutsatt att varje berörd medlemsstat medger detta. 3.Om sökanden innehar en resehandling som inte erkänns av en eller flera medlemsstater, men inte alla, ska det utfärdas en visering som är giltig för territorierna i de medlemsstater som erkänner resedokumentet. Om den utfärdande medlemsstaten inte erkänner sökandens resehandling, ska den utfärdade vise ringen endast vara giltig i den medlemsstaten. 4.När en visering med territoriellt begränsad giltighet har utfärdats i de fall som beskrivs i punkt 1 a, ska de centrala myndigheterna i den utfärdande medlemsstaten vidarebefordra relevanta uppgifter till övriga medlemsstaters centrala myndig heter genom det förfarande som anges i artikel 16.3 i VIS- förordningen. De uppgifter som återfinns i artikel 10.1 i VIS-förord ningen ska registreras i VIS när det har fattats ett beslut om att utfärda en sådan visering. Utfärdande av visering för flygplatstransitering 1.En visering för flygplatstransitering ska vara giltig för tran sitering genom det internationella transitområdet på flygplatser som ligger inom medlemsstaternas territorium. 2.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 12 a ska viseringens giltighetstid omfatta en ytterligare tilläggsfrist på Medlemsstaterna får med hänsyn till allmän ordning eller på grund av någon av medlemsstaternas internationella förbindel ser besluta att inte bevilja en sådan tilläggsfrist. 3.Utan att det påverkar artikel 12 a kan visering för flera flygplatstransiteringar utfärdas med en giltighetstid . 4.Följande kriterier är av särskild relevans vid beslut om utfärdande av viseringar för flera flygplatstransiteringar: a)Sökandens behov av att transitera ofta och/eller regelbundet. b)Sökandens integritet och tillförlitlighet, särskilt den lagliga användningen av tidigare enhetliga viseringar, viseringar med begränsad territoriell giltighet eller viseringar för flygplatstransitering, hans ekonomiska situation i sitt ur sprungsland och hans verkliga avsikt att fortsätta resan. 5.Om sökanden måste inneha en visering för flygplatstran sitering enligt artikel 3.2, ska denna visering endast vara giltig för transitering genom de internationella transitområdena på de flygplatser som är belägna på den eller de berörda medlems staternas territorium. 6.De uppgifter som återfinns i artikel 10.1 i VIS-förord ningen ska registreras i VIS när det har fattats ett beslut om att utfärda en sådan visering. När viseringsmärket fyllts i, ska de obligatoriska uppgifter som anges i bilaga VII föras in och det maskinläsbara fältet fyllas i enligt Icao-dokument 9303 del 2. Europeiska unionens officiella tidning L 243/15 2.Medlemsstaterna kan lägga till nationella noteringar i fältet för anmärkningar på viseringsmärket, men dessa noteringar får inte utgöra en upprepning de obligatoriska uppgifterna i bilaga VII. 3.Alla uppgifter på viseringsmärket ska vara tryckta och inga ändringar får göras för hand på ett tryckt viseringsmärke. 4.Viseringsmärken får endast fyllas i för hand om det före ligger teknisk force majeure. Inga ändringar får göras på ett viseringsmärke som fyllts i för hand. 5.Om ett viseringsmärke fyllts i för hand enligt punkt 4 i denna artikel, ska denna information registreras i VIS enligt artikel 10.1 k i VIS-förordningen. Makulering av ett redan ifyllt viseringsmärke 1.Om ett fel upptäcks på ett viseringsmärke som ännu inte har placerats i resehandlingen, ska viseringsmärket makuleras. 2.Om ett fel upptäcks efter det att viseringsmärket har pla cerats i resehandlingen, ska märket makuleras genom att ett rött kryss påförs märket med outplånligt bläck och ett nytt vise ringsmärke placeras på en annan sida i resehandlingen. 3.Om ett fel upptäcks efter det att relevanta uppgifter har införts i VIS i enlighet med artikel 10.1 i VIS-förordningen, ska felet korrigeras i enlighet med artikel 24.1 i den förordningen. Påförande av ett viseringsmärke Rättigheter som följer av en utfärdad visering Enbart innehav av en enhetlig visering eller visering med terri toriellt begränsad giltighet ger inte automatisk rätt till inresa. Information till andra medlemsstaters centrala myndigheter 1.En medlemsstat får kräva att dess centrala myndigheter underrättas om viseringar som utfärdas av andra medlemsstaters konsulat till medborgare från specifika tredjeländer eller till specifika kategorier av sådana medborgare, med undantag för visering för flygplatstransitering. 2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om inläm nandet eller tillbakadragandet av kravet om sådan information innan det ska uppfyllas. Denna information ska även lämnas inom ramen för det lokala i den berörda jurisdiktionen. 3.Kommissionen ska meddela medlemsstaterna sådana un derrättelser. 4.Från och med det datum som anges i artikel 46 i VIS- förordningen ska informationen överföras i enlighet med artikel 16.3 i den förordningen. Avslag på ansökan om visering Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.1, ska en ansökan om visering avslås a) om sökanden 1.Det tryckta viseringsmärket med de uppgifter som anges i artikel 27 och bilaga VII ska påföras resehandlingen i enlighet med bestämmelserna i bilaga VIII. 2.Om den utfärdande medlemsstaten inte erkänner sökan dens resehandling ska det separata bladet för påförande av vi sering användas. 3.När ett viseringsmärke har påförts det separata bladet för påförande av visering, ska denna information registreras i VIS i enlighet med artikel 10.1 j i VIS-förordningen. 4.Individuella viseringar som utfärdas till personer som om fattas av sökandens resehandling, ska placeras i den resehand lingen. 5.Om den resehandling som dessa personer omfattas av inte erkänns av den utfärdande medlemsstaten, ska det individuella viseringsmärket påföras de separata bladen för påförande av visering. i)ger in en resehandling som utgör en efterbildning eller förfalskning, ii)inte kan styrka ändamålet och villkoren för den plane rade vistelsen, iii)inte tillhandahåller bevis på att han har tillräckliga medel för sitt uppehälle både under den planerade vistelsen och för återresan till ursprungslandet eller bosättningslandet, eller för transitresan till ett tredjeland till vilket han är säker på att beviljas inresa, eller är i stånd att på laglig väg skaffa sig sådana medel, iv)redan har tillbringat av den innevarande på medlemsstaternas territorium på grundval av en enhetlig visering eller en visering med territoriellt begränsad giltighet, v)finns på en spärrlista i SIS i syfte att vägras inresa, L 243/16 Europeiska unionens officiella tidning vi) anses vara ett hot mot medlemsstaternas allmänna ord ning, inre säkerhet, folkhälsa enligt definitionen i artikel 2.19 i kodexen om Schengengränserna eller in ternationella förbindelser, särskilt när det finns en regi strering i medlemsstaternas nationella databaser som syf tar till att vägra inresa av dessa skäl, eller vii)inte har tillhandahållit bevis på innehav av lämplig och giltig medicinsk reseförsäkring, i tillämpliga fall, b)om det föreligger rimliga tvivel på äktheten hos de styrkande handlingar som sökanden lämnat in eller på innehållets san ningsenlighet, tillförlitligheten hos sökandens utsagor eller dennes avsikt att lämna medlemsstaternas territorium innan den sökta viseringen löper ut. 2.Ett beslut om avslag och uppgift om de skäl som ligger till grund för avslaget ska meddelas sökande med hjälp av stan dardformuläret i bilaga VI. 3.Sökande som fått avslag på sin viseringsansökan ska ha rätt att överklaga. Överklaganden ska riktas mot den medlems stat som fattade det slutliga beslutet om ansökan och i enlighet med den medlemsstatens nationella lagstiftning. Medlemssta terna ska tillhandahålla sökanden information om hur de ska förfara för att överklaga ett beslut, i enlighet med vad som anges i bilaga VI. 4.I sådana fall som avses i artikel 8.2 ska den represente rande medlemsstatens konsulat underrätta sökanden om det beslut som fattats av den representerade medlemsstaten. 5.Information om nekad visering ska registreras i VIS i enlighet med artikel 12 i VIS-förordningen. Ändring av en utfärdad visering Giltighetstiden och/eller vistelsetiden för en utfärdad vise ring ska förlängas om en medlemsstats centrala myndigheter anser att en viseringsinnehavare har styrkt att det föreligger force majeure eller humanitära skäl som hindrar honom från att lämna medlemsstaternas territorium före utgången av den giltighetstid eller vistelsetid som viseringen medger. En sådan förlängning ska göras kostnadsfritt. Giltighetstiden och/eller vistelsetiden för en utfärdad vise ring kan förlängas om viseringsinnehavaren har styrkt att det föreligger starka personliga skäl som motiverar att giltighets tiden eller vistelsetiden förlängs. En avgift på ska tas ut för en sådan förlängning. 3.Om inte den myndighet som beviljar en förlängning av viseringen beslutar annorlunda, ska den förlängda viseringen ha samma territoriella giltighet som den ursprungliga viseringen. 4.De myndigheter som har behörighet att förlänga vise ringen är myndigheterna i den medlemsstat på vars territorium tredjelandsmedborgaren befinner sig då han eller hon ansöker om förlängning. 5.Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka myn digheter som är behöriga att förlänga viseringar. 6.Förlängning av viseringar ska utföras i form av ett vise ringsmärke. 7.Information om en förlängd visering ska föras in i VIS i enlighet med artikel 14 i VIS-förordningen. 1.En visering ska upphävas om det blir uppenbart att vill koren för utfärdandet inte var uppfyllda för utfärdandet av denna, särskilt om det finns tungt vägande skäl att anta att viseringen erhållits på bedrägligt sätt. En visering ska som huvudregel upphävas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som utfärdade den. En visering kan upphävas av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat, varvid myn digheterna i den medlemsstat som utfärdade viseringen ska un derrättas om detta upphävande. 2.En visering ska återkallas när det blir uppenbart att vill koren för att utfärda den är uppfyllda. En visering ska som huvudregel återkallas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som utfärdade den. En visering kan återkallas av de behöriga myndigheterna i en annan medlemsstat, varvid myndigheterna i den medlemsstat som utfärdade viseringen ska underrättas om detta återkallande. 3.En visering kan återkallas på viseringsinnehavarens begä ran. De behöriga myndigheterna i den medlemsstat som utfär dade viseringen ska underrättas om ett sådant återkallande. 4.Om viseringsinnehavaren underlåter att vid gränsen lägga fram en eller flera av de styrkande handlingar som avses i artikel 14.3, ska detta inte automatiskt leda till ett beslut om att upphäva eller återkalla viseringen. Europeiska unionens officiella tidning L 243/17 5.Om en visering upphävs eller återkallas, ska beteckningen UPPHÄVD eller ÅTERKALLAD stämplas på viseringen och det optiskt variabla kännetecknet på viseringsmärket, säkringen la tent bildeffekt samt ordet visering ogiltigförklaras genom överkorsning. 6.Ett beslut om upphävande eller återkallande av en visering och de skäl som ligger till grund för detta ska meddelas sökan den med hjälp av standardformuläret i bilaga VI. 7.En viseringsinnehavare vars visering har upphävts eller återkallats ska ha rätt att överklaga, såvida inte viseringen åter kallades på dennes begäran i enlighet med punkt 3. Överkla ganden ska riktas mot den medlemsstat som fattade beslutet om upphävandet eller återkallandet och i enlighet med den med lemsstatens nationella lagstiftning. Medlemsstaterna ska tillhan dahålla sökanden information om hur de ska förfara för att överklaga ett beslut, i enlighet med vad som anges i bilaga VI. 8.Information om en upphävd eller återkallad visering ska föras in i VIS i enlighet med artikel 13 i VIS-förordningen. Viseringar som utfärdas vid de yttre gränserna Viseringsansökningar som lämnas vid de yttre gränserna I undantagsfall kan viseringar utfärdas vid gränsövergångar om följande villkor är uppfyllda: a)Sökanden uppfyller villkoren i artikel 5.1 a, c, d och e i kodexen om Schengengränserna. b)Sökanden har inte varit i stånd att ansöka om visering på förhand och ger vid behov in dokumentation som styrker att det finns oförutsedda och tvingande skäl för inresa. c)Det anses klarlagt att sökanden kommer att återvända till sitt ursprungsland eller bosättningsland eller transitera genom andra länder än de medlemsstater som tillämpar Schengen regelverket fullt ut. 2.Om en ansökan om visering lämnas in vid den yttre gränsen kan kravet på att sökanden ska ha en medicinsk rese försäkring åsidosättas om sådan medicinsk reseförsäkring inte finns tillgänglig vid gränsövergången eller av humanitära skäl. 3.En visering som utfärdats vid den yttre gränsen ska vara en enhetlig visering som ger innehavaren rätt att vistas i landet under , beroende på syftet och villkoren för den planerade vistelsen. När det gäller transitering ska den tillåtna vistelsens längd motsvara den tid det tar att fullgöra syftet med transiteringen. 4.Om villkoren i artikel 5.1 a, c, d och e i kodexen om Schengengränserna inte är uppfyllda, får de myndigheter som ansvarar för utfärdandet av viseringen vid gränsen utfärda en visering med begränsad territoriell giltighet i enlighet med artikel 25.1 a i denna förordning och som endast gäller för den utfärdande medlemsstatens territorium. 5.Tredjelandsmedborgare som hör till en kategori av perso ner som enligt artikel 22 omfattas av ett krav på föregående samråd ska som huvudregel inte kunna få en visering utfärdad vid yttre gränsen. I enlighet med artikel 25.1 a får dock en visering med territo riellt begränsad giltighet, som gäller för den utfärdande med lemsstatens territorium, i undantagsfall utfärdas till sådana per soner vid den yttre gränsen. 6.Utöver de skäl till avslag på en viseringsansökan som framgår av artikel 32.1 ska en viseringsansökan avslås vid gränsövergången om villkoren i punkt 1 b i denna artikel inte är uppfyllda. 7.Bestämmelserna om motivering och meddelande av av slagsbeslut och rätten till överklagande i artikel 32.3 och bilaga VI ska vara tillämpliga. Viseringar som utfärdas till sjömän i transit vid den yttre gränsen En visering för transitering får utfärdas vid gränsen för en som måste inneha visering vid passage av medlemssta ternas yttre gränser om a)han uppfyller villkoren i artikel 35.1, och b)han passerar gränsen i fråga för att gå ombord på, åter gå ombord på eller gå i land från ett fartyg som han kommer att arbeta på eller har arbetat på som . De behöriga nationella myndigheterna ska följa anvisning arna i bilaga IX del 1 innan de utfärdar en visering vid gränsen för en i transit, och se till att den nödvändiga infor mationen om sjömannen i fråga har utbytts med hjälp av ett vederbörligen ifyllt formulär om sjömän i transit enligt bilaga IX del 2. Denna artikel ska inte påverka tillämpningen av artikel 35.35. L 243/18 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna ska ansvara för organisationen av vise ringsavdelningarna vid sina konsulat. För att undvika att vaksamheten minskar och för att skydda personalen från att utsättas för påtryckningar på lokal nivå, ska det i tillämpliga fall införas system för att rotera personal som är i direkt kontakt med sökandena. Särskild vikt ska fästas vid att skapa klara arbetsrutiner och en tydlig ansvarsfördelning i samband med att det fattas slutliga beslut om ansökningar. Tillgången till VIS och SIS samt andra konfidentiella uppgifter ska inskränkas till ett begränsat antal vederbörligen bemyndi gade och fast anställda medarbetare. Lämpliga åtgärder ska vid tas för att förebygga obehörig tillgång till sådana databaser. 2.Förvaringen och hanteringen av viseringsmärken ska om fattas av fullgoda säkerhetsåtgärder för att undvika bedrägeri och förluster. Varje konsulat ska registrera lagret av viserings märken och registrera hur varje viseringsmärke har använts. 3.Medlemsstaternas konsulat ska arkivera ansökningarna. Varje enskild akt ska innehålla ansökningsformuläret, kopior av relevanta styrkande handlingar, en förteckning över de kont roller som utförts och referensnumret för den utfärdade vise ringen så att personalen vid behov kan rekonstruera bakgrun den till det beslut som fattats om ansökan. Individuella ansökningsakter ska bevaras för beslutet om ansökan enligt artikel 23.1. Resurser till handläggning av viseringsansökningar och övervakning av konsulat 1.Medlemsstaterna ska avdela lämplig personal i tillräckligt antal för uppgifter som rör handläggning av viseringsansök ningar, för att kunna säkerställa en rimlig och harmoniserad kvalitet på den tjänst som erbjuds allmänheten. 2.Lokalerna ska vara funktionella och utformade på ett så dant sätt att lämpliga säkerhetsåtgärder kan vidtas. 3.Medlemsstaternas centrala myndigheter ska se till att ut sänd personal och lokalanställda erhåller lämplig utbildning, och ska ansvara för att förse dem med fullständiga, exakta och aktuella upplysningar om relevant gemenskapsrätt och nationell rätt. 4.Medlemsstaternas centrala myndigheter ska se till att ar betet med att handlägga ansökningarna med täta intervall kont rolleras på lämpligt sätt, och vidta korrigeringsåtgärder om av vikelser från denna förordning upptäcks. 1.Medlemsstaternas konsulat ska se till att sökandena be möts på ett hövligt sätt. 2.Konsulär personal ska under utförandet av sina arbetsupp gifter visa full respekt för den mänskliga värdigheten. Eventuella åtgärder som vidtas ska stå i proportion till det mål som efter strävas med åtgärderna. 3.Konsulär personal får under utförandet av sina arbetsupp gifter inte diskriminera någon på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion, övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexu ell läggning. 1.Varje medlemsstat ska ansvara för organisationen av hand läggningen av ansökningar. Som huvudregel ska ansökningar inlämnas vid en medlemsstats konsulat. a)utrusta sina konsulat och de myndigheter som har ansvar för att utfärda viseringar vid gränserna med erforderlig utrust ning för insamling av biometriska kännetecken liksom sina honorärkonsulers kontor när dessa används för insamling av biometriska kännetecken i enlighet med artikel 42, och/eller b)samarbeta med en eller flera andra medlemsstater inom ra men för det lokala eller genom andra lämpliga kontakter i form av begränsad representation, sam lokalisering eller ett gemensamt ansökningscentrum i enlig het med artikel 41. 3.Under särskilda omständigheter eller av skäl som rör lo kala förhållanden, t.ex. när a)ett stort antal sökande inte gör det möjligt att organisera mottagandet av ansökningar och insamlingen av uppgifter inom rimlig tid och under anständiga förhållanden, eller b)det inte är möjligt att säkerställa god geografisk täckning av det berörda tredjelandet på något annat sätt, och när de samarbetsformer som avses i punkt 2 b visar sig olämpliga för den berörda medlemsstaten, får en medlemsstat som en sista utväg samarbeta med en extern tjänsteleverantör i enlighet med artikel 43. Europeiska unionens officiella tidning L 243/19 4.Utan att det påverkar rätten att kalla sökanden till person lig intervju i enlighet med artikel 21.8, får inte valet av orga nisation av hur ansökningarna tas emot och handläggs få till följd att sökanden måste infinna sig personligen på mer än ett ställe för att lämna in en ansökan. 5.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om hur de avser att organisera handläggningen av ansökningar på varje konsulat. 1.När alternativet samlokalisering väljs, ska personal vid en eller flera medlemsstaters konsulat handlägga de ansökningar (inklusive insamling av biometriska kännetecken) som lämnats in till dem på en annan medlemsstats konsulat och dela utrust ningen med denna medlemsstat. De berörda medlemsstaterna ska enas om hur länge samlokaliseringen ska pågå samt om villkoren för dess upphörande, liksom hur stor andel av vise ringsavgiften som ska tillfalla den medlemsstat vars konsulat används. 2.När gemensamma ansökningscentrum inrättas, ska per sonal från två eller flera medlemsstaters konsulat ha gemen samma lokaler i en byggnad där de sökande kan lämna in ansökningarna (inklusive biometriska kännetecken). Sökandena ska hänvisas till den medlemsstat som är behörig att pröva och fatta beslut avseende ansökan. Medlemsstaterna ska enas om hur länge detta samarbete ska vara samt om villkoren för dess upphörande, liksom för fördelningen av kostnaderna mel lan de deltagande medlemsstaterna. En medlemsstat ska ha an svaret för kontrakt avseende logistiken och de diplomatiska förbindelserna med värdlandet. Om samarbetet med andra medlemsstater skulle avbrytas, ska medlemsstaterna säkerställa att fullständig service upprätt hålls. som är jämförbara med de krav som skulle gälla om dessa uppgifter utfördes av dess konsulat. Samarbete med externa tjänsteleverantörer 1.Medlemsstaterna ska sträva efter att samarbeta med en extern tjänsteleverantör tillsammans med en eller flera medlems stater, utan att det påverkar reglerna för offentlig upphandling och konkurrensreglerna. 2.Samarbetet med en extern tjänsteleverantör ska baseras på ett rättsligt instrument som ska uppfylla de krav som fastställs i bilaga X. 3.Medlemsstaterna ska inom ramen för det lokala Schengen samarbetet utbyta uppgifter om valda externa tjänsteleverantörer och om fastställandet av villkoren och bestämmelserna i respek tive rättsliga instrument. 4.Prövningen av ansökningar, intervjuer, i förekommande, fall beslut om ansökningar samt utskriften och påförandet av viseringsmärken ska endast utföras av konsulatet. 5.Externa tjänsteleverantörer ska under inga omständigheter ha tillgång till VIS. Tillgång till VIS ska uteslutande vara reser verad för vederbörligen bemyndigad personal på konsulat. 6.En extern tjänsteleverantör får ges behörighet att utföra någon eller några av följande uppgifter: a)Tillhandahållande av allmän information om viseringskrav och ansökningsformulär. b)Information till den sökande om de styrkande handlingar som krävs, på grundval av en checklista. c)Insamling av uppgifter och mottagande av ansökningar (in begripet upptagande av biometriska kännetecken) och över föring av ansökan till konsulatet. d)Uppbörd av viseringsavgiften. 1.Honorärkonsuler får också bemyndigas att utföra några av eller alla uppgifterna i artikel 43.6. Adekvata åtgärder ska vidtas för att säkerställa säkerhet och skydd för uppgifter. 2.Om honorärkonsuln inte är en medlemsstats statliga tjäns teman, ska utförandet av dessa uppgifter genomföras i överens stämmelse med kraven i bilaga X, med undantag för bestäm melserna i punkt D c i denna bilaga. 3.Om honorärkonsuln är en medlemsstats statliga tjäns teman, ska den berörda medlemsstaten se till att krav tillämpas e)Hantering av tidsbeställning för personlig inställelse vid kon sulatet eller hos den externa tjänsteleverantören. f)Insamling av resehandlingarna, inbegripet i förekommande fall ett beslut om avslag, från konsulatet och återlämnande av dessa till sökandena. När den eller de berörda medlemsstaterna väljer en extern tjänsteleverantör, ska de granska bolagets solvens och tillförlit lighet, inbegripet nödvändiga tillstånd, företagsregistrering, bo lagsstadga och bankavtal, och försäkra sig om att det inte före ligger några intressekonflikter. L 243/20 Europeiska unionens officiella tidning 8.Den eller de berörda medlemsstaterna ska se till att den valda externa tjänsteleverantören uppfyller de villkor och be stämmelser som den omfattas av enligt det rättsliga instrument som avses i punkt 2. 9.Den eller de berörda medlemsstaterna ska fortsätta att ansvara för efterlevnaden av bestämmelserna om skydd av upp gifter vid behandling av uppgifter och ska stå under tillsyn i enlighet med artikel 28 i direktiv /46/EG.