prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — För att detta inte ska vara möjligt bör förvärv av finansiella instrument som ska överfö- ras till ett investeringssparkonto betalas med tillgångar som förvaras på kontot. Om betalning sker med finansiella instrument ses detta som en överlåtelse av dessa 6.13.2.16Ersättning vid överlåtelse av finansiella instrument Regeringens förslag: Vid sådan överlåtelse av finansiella instrument som förvaras på ett inve- steringssparkonto genom försäljning, byte och liknande överlåtelser som avses i 22 § första stycket 17 lagen om investeringssparkonto ska ersättning som lämnas i form av kontanta medel överföras direkt till investeringssparkontot. Detsamma gäller ersättning som lämnas i form av investeringstillgångar vid sådan överlåtelse av finansiella instrument som förvaras på ett inve- steringssparkonto genom försäljning, byte och liknande överlåtelser som avses i 22 § första stycket samma lag. Ersättning i form av konto- främmande tillgångar får inte överföras till inve- steringssparkontot om tillgångarna inte har förvärvats enligt bestämmelserna om överföring från annan av kontofrämmande tillgångar. Ersättning vid överlåtelse av tillgångar på ett investeringssparkonto som omfattas av ägarbe- gränsningen i 7 § första stycket lagen om inve- steringssparkonto, kvalificerade andelar eller av kontofrämmande tillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto med stöd av 18 § samma lag får inte överföras till kontot. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har berört förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag Ersättning i form av kontanta medel Vid överlåtelse av finansiella instrument kan ersättningen bestå i dels kontanta medel, dels finansiella instrument. Beträffande kontanta medel så föreslås att de fritt får sättas in på och tas ut från ett investeringssparkonto. Vissa inbetalningar av kontanta medel till kontot ska dock öka kapitalunderlaget. Det gäller t.ex. normalt om kontoinnehavaren betalar in kontanta medel på sitt investeringssparkonto, om inbetalningen inte sker via en överföring från ett annat investeringssparkonto. Inbetalning i form av ersättning vid överlåtelse av finansiella instrument som förvaras på ett investeringsspar- konto ska dock inte öka kapitalunderlaget om det är fråga om en överlåtelse i samband med vilken kontoinnehavaren får överföra de avytt- rade instrumenten till någon annan, se avsnitt 6.13.3.3. Nämnda undantag gäller dock inte för ersättning som avser överlåtelse av finansiella instrument direkt till en annan kontoinnehavare. För att undvika oklarheter kring om en inbe- talning avser sådan ersättning som inte ska öka kontots kapitalunderlag, eller någon annan form av inbetalning som ska öka kapitalunderlaget, bör följande gälla: Ersättning i form av kontanta medel som, om den betalas in till investering- ssparkontot, inte ska öka detta kontos kapitalunderlag ska överföras direkt till detta konto. Kontoinnehavaren bör således först när ersättningen har betalats in till investeringsspar- kontot kunna disponera över denna. Denna begränsning bör inte gälla för ersättning vid överlåtelse av tillgångar på ett investeringsspar- konto i form av kontanta medel som, om den betalas in till kontot, ska öka kapitalunderlaget. Ersättning i form av investeringstillgångar Finansiella instrument som förvaras på ett inve- steringssparkonto kan även överlåtas genom byte. Vid sådan överlåtelse får kontoinnehavaren andra finansiella instrument som ersättning. Av skäl som framgår av avsnitt 6.13.2.14 bör kontoinnehavaren inte få överföra inve- steringstillgångar från investeringssparkontot till ett annat eget konto som inte är ett inve- steringssparkonto. Inte heller när finansiella instrument på investeringssparkontot byts ut mot investeringstillgångar bör de senare få över- föras till ett annat eget konto som inte är ett investeringssparkonto. Det vill säga vid över- låtelse i samband med vilken kontoinnehavaren får överföra de överlåtna instrumenten till annan, bör ersättning i form av investeringstillgångar överföras direkt till investeringssparkontot. För att det inte ska uppstå tveksamheter kring varifrån tillgångarna härrör bör inte heller sådan ersättning få överföras till ett annat eget investeringssparkonto än det från vilket de överlåtna tillgångarna förvarades. Ersättning vid överlåtelse av tillgångar på ett investerings- sparkonto som utges i form av investerings- tillgångar ska därför överföras till detta konto. Ersättning i form av kontofrämmande tillgångar När en kontoinnehavare överlåter finansiella instrument som förvaras på ett investeringsspar- konto måste han eller hon anses vara medveten om vilken typ av ersättning som förvärvaren ska utge. Kontofrämmande tillgångar bör så långt som möjligt hållas utanför ett investeringsspar- konto. Ersättning i form av kontofrämmande tillgångar bör därför inte få överföras till ett investeringssparkonto. Kontoinnehavaren får i stället anvisa en annan förvaring, t.ex. ett värde- papperskonto, för dessa tillgångar. Om de kontofrämmande tillgångarna har förvärvats på sådant sätt som avses i avsnitt 6.13.2.12.2 bör dock den som ska utge ersättningen få överföra denna till investeringssparkontot. Det innebär t.ex. att ersättning i form av kontofrämmande tillgångar vid en överlåtelse som är ett led i ett andelsbyte får överföras till överlåtarens inve- steringssparkonto, eftersom ersättningen kan ses som ett förvärv av kontofrämmande tillgångar från köpande företag som ett led i ett andelsbyte. Kontoinnehavaren kan i dessa situationer i stället välja att anvisa en annan förvaring av de konto- främmande tillgångarna som har lämnats som ersättning. Ersättning vid överlåtelse av tillgångar som inte schablonbeskattas Tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket i den föreslagna lagen om inve- steringssparkonto och kvalificerade andelar är inte föremål för schablonbeskattning även om de förvaras på ett investeringssparkonto. Detsamma gäller kontofrämmande tillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto med stöd av 18 § samma lag. Ersättning vid överlåtelse genom försäljning, byte eller på liknande sätt under den korta övergångsperiod som dessa tillgångar får förvaras på ett investeringssparkonto bör därför inte få överföras till investeringssparkontot. Det gäller såväl ersättning i form av kontanta medel som finansiella instrument. Kontofrämmande tillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto i strid med 17 § lagen om investeringssparkonto ska inte heller scha- blonbeskattas. Av denna anledning kan det sägas vara systematiskt korrekt att avkastningen på sådana tillgångar inte får överföras direkt till den schablonbeskattade sfären. Som utvecklas närmare i avsnitt 6.13.2.19 utgör sådana till- gångar normalt tillgångar som varken kontoin- nehavaren eller investeringsföretaget känner till förvaras på kontot i strid med bestämmelserna i lagen om investeringssparkonto. Bland annat av detta skäl är det inte lämpligt att investerings- sparkontot upphör på grund av den felaktiga förvaringen. Om avkastning på sådana tillgångar inte får överföras till ett investeringssparkonto finns det risk för att kontot i stället för att upp- höra på grund av felaktig förvaring upphör på grund av att ersättningen vid en överlåtelse av tillgångarna inte överförs i enlighet med vad som föreskrivs i lagen om investeringssparkonto. Som nämns ovan föreslås som huvudregel gälla att ersättning vid överlåtelse av tillgångar på ett investeringssparkonto i form av kontanta medel ska överföras till kontot. Detsamma gäller ersättning i form av investeringstillgångar. Om varken kontoinnehavaren eller investeringsföre- taget känner till att tillgångarna förvaras på inve- steringssparkontot i strid med bestämmelserna, och att de därmed inte schablonbeskattas, känner de heller inte till att bestämmelsen om att ersättningen måste överföras till kontot inte gäller. Det är därför inte osannolikt att ersätt- ningen i den beskrivna situationen överförs till ett investeringssparkonto som, om detta skulle vara förbjudet, därmed upphör. Inte heller detta anser regeringen vara lämpligt. För att minimera risken för att investeringssparkonton upphör på grund av fel hänförliga till kontofrämmande tillgångar som förvaras på ett investeringsspar- konto i strid med 17 § lagen om investerings- sparkonto bör ersättningen, trots att den ska beskattas konventionellt, behandlas på samma sätt som för ersättning för kontofrämmande tillgångar som får förvaras på kontot enligt den paragrafen. Detta innebär att ersättning vid avyttring av sådana tillgångar i form av kontanta medel eller investeringstillgångar som huvud- regel ska överföras till investeringssparkontot medan ersättning i form av kontofrämmande tillgångar som huvudregel inte får överföras. I 23 § lagen om investeringssparkonto regleras hur ersättning vid överlåtelse av finansiella instrument på ett investeringssparkonto ska behandlas, se avsnitt 3.1. 6.13.2.17Förvaring av tillgångar på ett investeringssparkonto Regeringens förslag: Investeringstillgångar och kontanta medel får förvaras på ett investerings- sparkonto. Kontofrämmande tillgångar som förvärvats direkt från den som har emitterat tillgångarna och som senast den trettionde dagen efter den dag då de emitterades avses bli investeringstill- gångar får förvaras på ett investeringssparkonto till och med den sextionde dagen efter den dag då de emitterades. Om sådana tillgångar inom den angivna sextiodagarsfristen övergår till att vara investeringstillgångar får de förvaras på investeringssparkontot. Kontofrämmande tillgångar som var inve- steringstillgångar när de förvärvades eller som var kontofrämmande tillgångar när de förvär- vades, men som inte har förvärvats på sådant sätt att de som utgångspunkt enbart får förvaras på kontot från emissionen, får förvaras på ett investeringssparkonto till och med den sextionde dagen efter utgången av det kvartal under vilket tillgångarna blev konto- främmande respektive blev förtecknade på kontot. Om sådana tillgångar övergår till att vara investeringstillgångar får de förvaras på inve- steringssparkontot. För tillgångar som omfattas av ägarbegräns- ningen i 7 § första stycket lagen om invester- ingssparkonto och kvalificerade andelar gäller att de får förvaras på ett investeringssparkonto till och med den trettionde dagen efter den dag då tillgångarna blev kontofrämmande eller blev förtecknade på kontot. Även om sådana tillgångar övergår till att klassificeras som andra tillgångar under den angivna trettiodagarsfristen ska de senast av denna frist avföras från investeringssparkontot. Kontofrämmande tillgångar ska avföras från ett investeringssparkonto senast de får förvaras på kontot. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Enligt promemorians förslag får kontofrämmande tillgångar som var investeringstillgångar när de förvärvades eller som var kontofrämmande tillgångar när de förvärvades, men som inte har förvärvats på sådant sätt att de som utgångspunkt enbart får förvaras på kontot från emis- sionen, förvaras på ett investeringssparkonto till och med den sextionde dagen efter den dag då tillgångarna blev kontofrämmande respektive blev förtecknade på kontot. Remissinstanserna: anser att det möjligen bör skrivas in i lagen att investeringsföretaget får begränsa vilka värde- papper som får innehas på kontot. Om inve- steringsföretaget begränsar vilka värdepapper som får innehas på ett investeringssparkonto får detta inte anses strida mot reglerna i lagen om investeringssparkonto. anför att reglerna för vad som händer om kontofrämmande tillgångar hamnar på kontot är onödigt komplicerade. Den nya sparformen behöver inte göras mer komplicerad än det indi- viduella pensionssparandet som har visat sig klara sig väl utan dessa detaljer. Svenska Bankfö- reningen och framför att det är svårt såväl för investeringsfö- retag som kontoinnehavare att alltid exakt veta vad som gäller för finansiella instrument upptagna till handel på utländska marknadsplat- ser. Det kan vara så att felaktig information lämnas eller ingen information alls. Tilläggspromemorians förslag: Överens- stämmer med regeringens. Remissinstanserna: tillstyrker tilläggspromemorians förslag. Svenska Bankföre- ningen och framför att en förlängning av tidsfristen förvisso kan bidra något till att öka chanserna att hitta kontofrämmande tillgångar, men grundproble- met kvarstår. Att avgöra om en viss marknads- plats utanför Europeiska ekonomiska samar- betsområdet är att betrakta som en motsvarighet till en reglerad marknad kan vara problematiskt. avstyrker förslaget i tilläggsprome- . uppfattar det som att oavsett om fristen förlängs så måste invester- ingsföretagen ändå övervaka dessa konton betydligt oftare än vid varje kvartalsskifte. Till exempel får kontofrämmande tillgångar inte föras över till ett investeringssparkonto annat än i vissa angivna undantagssituationer. Vidare måste företagen löpande hålla reda på innehållet på kontot för att kunna lämna kontrolluppgift för begränsat skattskyldiga personer och hålla reda på om det ska innehållas preliminär skatt och kupongskatt på det som inte är tillåtet att förvara på kontot. anser att en utökad tidsfrist även innebär en större möjlighet att utnyttja investeringssparkontot på ett inte avsett sätt. Skälen för regeringens förslag De regler om förvaring av tillgångar på ett inve- steringssparkonto som föreslås i denna proposi- tion utgör tak för vilka tillgångar som får förva- ras på kontot och, för vissa slags tillgångar, under vilken period de får förvaras där. Precis som förespråkar står det investeringsföretaget fritt att ytterligare begränsa de slags tillgångar som får förvaras på invester- ingssparkontot, i vart fall finns det inga hinder för en sådan begränsning i den föreslagna lagen om investeringssparkonto. Det finns således i nämnda lag inga hinder mot att ett invester- ingsföretag t.ex. bara tillåter investeringar i vissa slags finansiella instrument eller på vissa marknadsplatser eller båda. Vidare finns inga hinder i lagen mot att parterna till avtalet om investeringssparkonto t.ex. kommer överens om att kontofrämmande tillgångar ska föras ut från investeringssparkontot mer skyndsamt än vad som föreslås i denna proposition. Regeringen anser inte att detta uttryckligen bör nämnas i lagen om investeringssparkonto. Regeringen anser att det finns ett värde i att den föreslagna lagen om investeringssparkonto klart anger under vilka förutsättningar olika slags tillgångar får förvaras på ett investeringsspar- konto och vad som ska ske med tillgångar som inte får förvaras där annat än . Det blir då tydliga spelregler för såväl kontoinnehavare som investeringsfö- retag. På så sätt minimeras risken för att olika kontoinnehavare behandlas olika i likartade situationer. Till skillnad från Fondbolagens före- ning anser därför regeringen att det inte finns skäl att i mindre utsträckning reglera vad som händer om kontofrämmande tillgångar hamnar på kontot. Investeringstillgångar och kontanta medel En utgångspunkt för den nya sparformen inve- steringssparkonto är att den ska bestå av sparande i investeringstillgångar. Sådana till- gångar bör utan begränsning få förvaras på ett investeringssparkonto. Detsamma gäller för kontanta medel. Det är en förutsättning för att förslaget om investeringssparkonto ska fungera att sådana medel får förvaras på ett investerings- Det kan tilläggas att kontanta medel normalt är, oavsett valuta, lätta att värdera. Av praktiska skäl är det inte möjligt att helt utesluta förvaring av kontofrämmande tillgångar på ett investeringssparkonto. Även när det i och för sig är praktiskt möjligt att hålla kontofräm- mande tillgångar utanför ett investeringsspar- konto är det inte alltid lämpligt att göra det. Kontofrämmande tillgångar som var inve- steringstillgångar när de förtecknades på ett investeringssparkonto och som de förvaras där byter karaktär bör få förvaras på kontot. Detta kan ske utan kontoinnehavarens vetskap och det vore därför olämpligt om dessa tillgångar inte fick förvaras på kontot . Det bör även vara tillåtet för en kontoinnehavare att på ett investeringssparkonto förvara kontofrämmande tillgångar som får överföras till ett investeringssparkonto. Som framgår av avsnitt 6.13.2.12.2 är det dels konto- främmande tillgångar som inom kan förväntas bli investeringstillgångar, dels tillgångar som härrör från vissa typer av förvärv som kontoinnehavaren inte har tagit initiativet till som får överföras till ett investeringsspar- konto. Kontofrämmande tillgångar bör dock bara få förvaras på ett investeringssparkonto . Senast vid utgången av ska kontofrämmande tillgångar avföras från kontot. De kontofrämmande till- gångarna kan antingen avföras och överföras till kontoinnehavarens eget konto som inte är ett investeringssparkonto eller, om de har överlåtits, avföras och överföras till annans konto. Teckningsrätter, fondaktierätter, säljrätter och liknande finansiella instrument som är konto- främmande tillgångar får överföras till ett inve- steringssparkonto om de har förvärvats från den som har emitterat tillgångarna och förvärvet grundas på tillgångar som förvaras på kontot. Kontofrämmande tillgångar får också överföras i samband med förvärv vid fusion, delning eller andelsbyte eller genom utdelning på tillgångar som förvaras på investeringssparkontot. Gemen- samt för dessa förvärv, och därmed samman- hängande överföringar, är att de inte primärt styrs av kontoinnehavaren. Det är därför fullt möjligt att kontoinnehavaren inte är medveten om att kontofrämmande tillgångar förvaras på investeringssparkontot. Detta kan även vara fallet när investeringstillgångar som förvaras på ett investeringssparkonto har bytt karaktär till kontofrämmande tillgångar, vilket t.ex. kan ske om ett bolag avnoteras från en reglerad marknad eller en handelsplattform. Det är dessutom möjligt att inte heller investeringsföretaget vid själva överföringen eller vid det tillfälle när inve- steringstillgångar blir kontofrämmande till- gångar, utan först senare, uppmärksammar att kontofrämmande tillgångar förvaras på ett inve- steringssparkonto. De i detta stycke aktuella kontofrämmande tillgångarna bör omfattas av den nedan angivna huvudregeln för under vilken övergångsperiod kontofrämmande tillgångar får förvaras på ett investeringssparkonto. Schablonbeskattningen av tillgångar som för- varas på ett investeringssparkonto är inte utformad för att kunna hantera de värderings- problem som kan uppkomma i förhållande till kontofrämmande tillgångar. Det är därför ange- läget att de inte förvaras på ett investeringsspar- konto längre än nödvändigt. I promemorian föreslogs som huvudregel att kontofrämmande tillgångar får förvaras på ett investeringsspar- konto i från det att de först förva- rades på investeringssparkontot i denna egen- skap. Flera remissinstanser befarade dock att en så snäv tidsgräns skulle innebära en stor risk för att investeringssparkonton upphör på grund av att det inte uppmärksammas att kontofräm- mande tillgångar förvaras på kontona. och Svenska Fondhandlarefö- reningen framförde att det är svårt för inve- steringsföretagen att i alla fall ha kännedom om en tillgång är en investeringstillgång eller en kontofrämmande tillgång. Visserligen får det förutsättas att, vilket har anfört, investeringsföretaget kontinuerligt övervakar statusen på tillgångar som förvaras på ett inve- steringssparkonto som investeringstillgångar eller kontofrämmande tillgångar. Till exempel måste investeringsföretaget avgöra om avkast- ning från tillgångar på ett investeringssparkonto får eller måste överföras till kontot, om en viss tillgång får överföras till kontot osv. Men i de fall någon transaktion hänförlig till den aktuella tillgången inte sker kräver övriga bestämmelser i lagen om investeringssparkonto förutom bestämmelserna om förvaring av tillgångar på kontot inte att investeringsföretaget kontrollerar tillgångens status. Om t.ex. en investeringstill- gång avnoteras från den marknadsplats där den tidigare var föremål för handel och detta inte rapporteras till investeringsföretaget finns det därför en risk för att detta förhållande inte kommer till företagets kännedom förrän företa- get av någon annan anledning har anledning att kontrollera tillgångens status. Mot bakgrund härav anser regeringen att den frist som före- slogs i promemorian är för snäv. Vid varje kvartalsskifte ska investeringsföreta- get värdera tillgångarna på investeringssparkon- tot för att kunna beräkna schablon- intäkten, se avsnitt 6.13.3.4. För att kunna göra denna värdering måste investeringsföretaget rimligen kontrollera om ett finansiellt instru- ment som förvaras på investeringssparkontot är en investeringstillgång eller en kontofrämmande tillgång. Normalt bör denna information vara lättillgänglig för investeringsföretaget eftersom det får förutsättas att uppgifter om finansiella instrument som är föremål för handel på de tillåtna marknaderna är offentliga. Det kan tilläg- gas att det är upp till varje investeringsföretag att begränsa de marknadsplatser på vilka kontoin- nehavarna tillåts investera. Det innebär att ett investeringsföretag kan förbjuda investeringar på marknadsplatser från vilka företaget inte kan få tillförlitlig information. Vid varje kvartalsskifte bör således investeringsföretaget kunna känna till om en tillgång kan betraktas som en inve- steringstillgång eller som en kontofrämmande tillgång. Därefter bör kontoinnehavaren ha ytterligare på sig att avföra de konto- främmande tillgångarna från kontot. Mot bakgrund av det anförda föreslås att kontofrämmande tillgångar som har överförts till ett investeringssparkonto i samband med ett förvärv som avses ovan, dvs. med stöd av 14 § första stycket 25, eller som har bytt karaktär från investeringstillgångar får förvaras på ett investeringssparkonto till och med den sexti- onde dagen efter utgången av det kvartal under vilket tillgångarna förtecknades på kontot respektive blev kontofrämmande. Till skillnad från anser regeringen att förslaget inte nämnvärt ökar risken för att ett invester- ingssparkonto utnyttjas på ett sätt som inte är avsett. För det fall att sådana kontofrämmande till- gångar som avses här byter karaktär till att klassificeras som investeringstillgångar bör frågan om de får förvaras på investeringsspar- kontot avgöras av bestämmelserna om invester- ingstillgångar, dvs. de får förvaras på kontot. Av avsnitt 6.13.2.19 framgår att ett investeringsspar- konto inte upphör enbart av den anledningen att de här aktuella kontofrämmande tillgångarna förvaras på investeringssparkontot längre än den ovan angivna tidsfristen. Även om karaktärsby- tet sker efter den tidsfrist inom vilken tillgång- arna ska avföras från investeringssparkonto bör tillgångarna få förvaras på kontot tills vidare. När kontofrämmande tillgångar som avses bli upptagna till handel på en reglerad marknad eller en handelsplattform förvärvas och överförs till ett investeringssparkonto är det, till skillnad från ovan nämnda situationer, fråga om ett aktivt handlande från kontoinnehavarens sida. Konto- innehavaren får i dessa situationer förutsättas vara medveten om att denne förvärvar konto- främmande tillgångar, varför man i dessa situa- tioner kan ställa höga krav på att tillgångarna snabbt tas ut från investeringssparkontot om de inte övergår till att vara investeringstillgångar. Avsikten med nu aktuella tillgångar är att de ska tas upp till handel från den dag då de emitterades. Om så inte sker bör kontoinnehavaren ha ytterligare på sig att avföra tillgångarna från kontot. Det föreslås därför att sådana tillgångar får förvaras på inve- steringssparkontot enligt bestämmelserna om investeringstillgångar, dvs. tills vidare, om handeln kommer igång senast den sextionde dagen efter den dag då de emitterades. Annars måste tillgångarna avföras från kontot senast denna dag.