prop · GY03165 · 2011-09-20 00:00:00 — 17 § Anstånd enligt 14 § beviljas högst med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan den slutliga skatt som har bestämts för det beskatt- ningsår då inkomsten på grund av uttaget togs med vid beräkningen av inkomst i inkomstslaget näringsverksamhet, och den slutliga skatt som skulle ha bestämts om denna inkomst inte hade tagits med vid beräk- ningen. Anståndsbeloppet får inte överstiga den slutliga skatten på de tillgångar som för ansökan om anstånd finns kvar i närings- verksamheten och omfattas av ansökan. Den slutliga skatten på en tillgång utgörs av så stor del av det högsta tillåtna anståndsbeloppet enligt första stycket som den anstånds- grundande inkomsten för tillgången utgör av de ursprungliga anstånds- grundande inkomsterna för de tillgångar som har legat till grund för uttagsbeskattningen. 18 § De lagertillgångar som fortfarande finns kvar i näringsverksamheten ska anses vara de som har anskaffats eller tillverkats senast. 19 § Den anståndsgrundande inkomsten för en tillgång utgörs av marknadsvärdet minskat med det skattemässiga värdet för uttaget om inte annat anges i 21 §. 20 § Det skattemässiga värdet för inventarier utgörs av en skälig del av det skattemässiga värdet av samtliga inventarier i näringsverksamheten. 21 § Om en tillgång efter tidpunkten för uttaget delvis har övergått till någon annan, utgör den anståndsgrundande inkomsten för den kvar- varande tillgången så stor del av den ursprungliga anståndsgrundande inkomsten som belöper på den kvarvarande tillgången. För inventarier gäller dock att den anståndsgrundande inkomsten för den kvarvarande tillgången utgör så stor del av den ursprungliga anståndsgrundande inkomsten, minskad med en femtedel nytt anstånd beviljas, som belöper på den kvarvarande tillgången. Andra stycket gäller även för immateriella tillgångar med den Prop. 2010/11:165 skillnaden att den ursprungliga anståndsgrundande inkomsten minskas med en tiondel nytt anstånd beviljas. 22 § Om förhållandena har ändrats väsentligt sedan anstånd beviljats eller om det finns andra särskilda skäl, får 2.sätta ned anståndsbeloppet, eller 3.i de fall som avses i 4 eller 5 § kräva säkerhet för fortsatt anstånd. Första stycket gäller även om anstånd har beviljats på grund av att sökanden har lämnat felaktiga uppgifter. Anstånd som är till fördel för det allmänna 23 § Om det kan antas vara till fördel för det allmänna, får bevilja anstånd med betalning av skatt eller avgift. Återbetalning av skatter och avgifter Innehåll 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om återbetalning vid avstämning av skattekonto (2 §), förtidsåterbetalning av mervärdesskatt och punktskatt (3 §), hinder mot återbetalning (4 §), förtidsåterbetalning av preliminär A-skatt (5 §), återbetalning vid skattefrihet (6 §), överföring av skatt till en annan stat (7 och 8 §§), och överskott som inte har kunnat betalas tillbaka (9 och 10 §§). Återbetalning vid avstämning av skattekonto 2 § Om en avstämning av skattekontot visar att det finns ett överskott på kontot, ska beloppet betalas tillbaka om 1.kontohavaren begär det, a)en slutskatteberäkning enligt 56 kap. 9 §, b)ett beslut om överskjutande ingående mervärdesskatt, c)ett beslut om överskjutande punktskatt, d)ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, eller 3. kontohavaren är en kommun eller ett landsting. En automatisk återbetalning enligt första stycket 2 ska dock göras bara om beloppet är eller återbetalningen kan göras till ett konto hos bank- eller kreditmarknadsföretag. Förtidsåterbetalning av mervärdesskatt och punktskatt 3 § Överskjutande ingående mervärdesskatt och överskjutande punktskatt som har redovisats före den tid som anges i 26 kap. 26, 27, 28 eller 30 §, ska betalas tillbaka först när samtliga arbetsgivar-, mervärdesskatte- och punktskattedeklarationer har lämnats för skatter och avgifter som ska redovisas senast den månad då den överskjutande skatten redovisades. Det gäller dock inte deklarationer för redovisningsperioder som omfattas av ett omprövningsbeslut. Första stycket gäller inte kommuner och landsting. 4 § En återbetalning enligt 2 eller 3 § ska inte göras av belopp som 1.understiger om det inte finns särskilda skäl för åter- betalning, 2.behövs för avräkning enligt 62 kap. 1114 §§, 3.kan komma att behövas för betalning av sådan annan skatt än F-skatt och särskild A-skatt eller avgift som a) har beslutats men ännu inte ska ha betalats, eller b) inte har beslutats men kan antas komma att beslutas, 4.kan antas komma att föras över till en annan stat, eller 5.enligt kontohavarens begäran ska användas för betalning av framtida skatteskulder eller avgiftsskulder. Förtidsåterbetalning av preliminär A-skatt 5 § Belopp som motsvarar ännu inte tillgodoräknad preliminär A-skatt ska betalas tillbaka om kontohavaren begär det och 1.det kan antas att beloppet annars skulle betalas tillbaka efter slut- skatteberäkningen enligt 56 kap. 9 §, och 2.det är oskäligt att vänta med återbetalningen. Vid bedömningen av om återbetalning kan göras till en juridisk person får hänsyn inte tas till den juridiska personens kostnader för lön till delägare. Återbetalning till ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägar- beskattad juridisk person med fast driftställe i ska göras till delägares skattekonto om det inte finns särskilda skäl för återbetalning direkt till handelsbolaget eller den juridiska personen. 6 § Den som till följd av lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall, lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen eller direkt tillämpliga EU-bestämmelser har rätt att förvärva varor eller tjänster utan mervärdesskatt eller punktskatt, får utöva den rätten genom en ansökan om återbetalning av skatten. Detta gäller dock inte om någon av följande bestämmelser om återbetalning av skatt är tillämplig på förvärvet: 10 kap. 58 §§ mervärdesskattelagen (1994:200), 31 d § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, 31 d § lagen (1994:1564) om alkoholskatt, eller 9 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. Överföring av skatt till en annan stat 7 § Om skatt har betalats genom skatteavdrag i för en inkomst som ska beskattas i en annan stat som har träffat överens- kommelse med om att ta ut och föra över skatt, får besluta att skatten ska föras över till den andra staten. 8 § Om en inkomst har beskattats både i och i en stat som har träffat skatteavtal med, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta att skatt som har betalats in för beskattningsåret ska föras över till den andra staten. En överföring enligt första stycket får bara göras till den del som den svenska skatten sätts ned genom avräkning av den utländska skatten eller genom att inkomsten undantas från beskattning. Överföringen får inte avse ett belopp som behövs för betalning av svensk skatt för beskatt- ningsåret. Överskott som inte har kunnat betalas tillbaka 9 § Om ett överskott på ett skattekonto inte har kunnat betalas tillbaka på grund av att kontohavarens adress inte är känd för eller på grund av någon annan omständighet som beror på kontohavaren, ska beloppet stå kvar på skattekontot. 10 § Ett överskott som inte har kunnat betalas tillbaka tillfaller staten. Om överskottet, utan hänsyn till intäktsränta, understiger , ska det dock tillfalla staten om inga andra registreringar än ränta har gjorts på skattekontot under den tiden och ett försök att betala tillbaka beloppet har misslyckats. Om ett överskott ska tillfalla staten, gäller det även intäktsräntan. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om grunder för ränteberäkningen (24 §§), kostnadsränta på sent debiterad preliminär skatt (5 §), kostnadsränta på slutlig skatt (6 §), kostnadsränta vid anstånd (7 §), kostnadsränta vid omprövning och överklagande (811 §§), kostnadsränta när befrielse från skatt på energi upphör (12 §), kostnadsränta vid för sen betalning (13 §), minskning av och befrielse från kostnadsränta (14 och 15 §§), intäktsränta (16 och 17 §§), en annan startdag för ränteberäkningen på grund av helg (18 §), och ränteberäkning utanför skattekontot (19 och 20 §§). 2 § Ränta ska beräknas på skattekontots saldo. Ränta som ska påföras (kostnadsränta) ska beräknas när det finns ett underskott på skattekontot och ränta som ska tillgodoräknas (intäktsränta) när kontot uppvisar ett överskott. Ränta på skatt eller avgift som ska betalas enligt ett beslut om ansvar enligt 59 kap. ska dock beräknas utan hänsyn till skattekontots saldo enligt bestämmelserna i 19 och 20 §§. Ränta ska påföras eller tillgodoräknas . 3 § Ränta ska beräknas med utgångspunkt i en basränta. Basräntan ska fastställas på grundval av av räntesatsen för sexmånaders statsskuldväxlar och gälla från och med kalendermånaden närmast efter fastställandet. Basräntan får dock beräknas till lägst . 4 § Kostnadsränta beräknas, om inte annat föreskrivs, efter en räntesats som motsvarar basräntan. På debiterad preliminär skatt som ska betalas den 12 i andra månaden efter beskattningsåret eller senare beräknas inte kostnadsränta från och med den 13 i andra månaden efter beskattningsåret till och med den 3 efter beskattningsåret på belopp till och med . Detsamma gäller slutlig skatt som ska betalas. Intäktsränta beräknas efter en räntesats som motsvarar av basräntan. Kostnadsränta på sent debiterad preliminär skatt 5 § Om debiterad preliminär skatt ska betalas den 12 i andra månaden efter beskattningsåret eller senare, ska kostnadsränta, om inte annat följer av 4 § andra stycket, beräknas från och med den 13 i andra månaden efter beskattningsåret. Kostnadsränta ska beräknas till och med den dag då betalning senast ska ske. Kostnadsränta på slutlig skatt 6 § Om en slutskatteberäkning enligt 56 kap. 9 § visar att slutlig skatt ska betalas, ska kostnadsränta, om inte annat följer av 4 § andra stycket, beräknas från och med den 13 i andra månaden efter beskattningsåret. Kostnadsränta ska beräknas till och med den dag då betalning senast ska ske. Innan kostnadsräntan beräknas ska avräkning göras för 1.särskilda avgifter, och 2.skatt enligt 2 § första stycket 6 och 7 lagen (1990:661) om avkast- ningsskatt på pensionsmedel. 7 § Om anstånd med betalning av skatt eller avgift har beviljats och anståndsbeloppet ska betalas när anståndstiden har gått ut, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter beloppets ursprungliga Vid anstånd enligt 63 kap. 13 eller 15 § ska dock räntan beräknas från och med dagen efter den dag då anståndet beviljades. Vid anstånd enligt 63 kap. 14 § tas anståndsränta inte ut. om anstånd genom omprövning har upphört, eller beviljats med ett lägre belopp än tidigare, beräknas dock kostnadsränta från och med dagen efter den dag då den omständighet som har föranlett omprövningen inträffade. Kostnadsränta ska beräknas till och med den dag då anståndsbeloppet senast ska vara inbetalt. Kostnadsränta vid omprövning och överklagande 8 § Om skatt eller avgift ska betalas på grund av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag. nas till och med den dag då betalning senast ska ske. Sent debiterad preliminär skatt och slutlig skatt 9 § Om debiterad preliminär skatt ska betalas den 12 i andra månaden efter beskattningsåret eller senare eller slutlig skatt ska betalas, ska kostnadsränta beräknas från och med den 13 i andra månaden efter beskattningsåret, om inte annat följer av 4 § andra stycket. För skatt enligt 2 § första stycket 6 och 7 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel gäller dock 8 §. Överskjutande ingående mervärdesskatt och överskjutande punktskatt 10 § Om skatt ska betalas på grund av att överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt har satts ned, ska kost- nadsränta beräknas från och med dagen efter den dag då skatten 11 § Om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt eller punkt- skatt ska betalas enligt ett beslut om skönsbeskattning som har fattats på grund av att skatten inte har redovisats, ska kostnadsräntan beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan plus . Första stycket gäller även särskild inkomstskatt som ska betalas enligt ett beslut om skönsbeskattning på grund av att skatten inte har redovisats i en sådan särskild skattedeklaration som avses i 26 kap. 9 §. Kostnadsränta när befrielse från skatt på energi upphör § andra stycket lagen skatt på energi har beslutat att förutsättningarna för skattebefrielse för energieffektivisering inte är uppfyllda, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter den dag då skatten senast skulle ha betalats om befrielse aldrig hade medgetts. Har skattebefrielsen medgetts genom återbetalning, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter den dag då återbetalningen beslutades. Kostnadsränta ska beräknas till och med den dag då betalning senast ska ske. Kostnadsränta vid för sen betalning 13 § Om skatt eller avgift inte betalas i rätt tid, ska kostnadsränta beräknas från och med dagen efter den dag då beloppet senast skulle ha betalats. Kostnadsränta ska beräknas efter en räntesats som motsvarar basräntan plus till och med den dag då ett beslut om att lämna beloppet till för indrivning eller för verkställighet av betalningssäkring registreras i utsöknings- och indriv- ningsdatabasen enligt lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet. Därefter beräknas kostnadsräntan efter en räntesats som motsvarar basräntan. Minskning av och befrielse från kostnadsränta 14 § Om den betalningsskyldige betalar en del av skulden, ska betal- ningen anses minska den del av skulden som den högsta kostnadsräntan skulle ha beräknats på. 15 § Om det finns synnerliga skäl, ska besluta om befrielse från kostnadsränta. 16 § Om skatt eller avgift ska tillgodoräknas på grund av ett omprövningsbeslut eller ett beslut av domstol, ska intäktsränta beräknas från och med dagen efter beloppets ursprungliga förfallodag till och med den dag då tillgodoräknandet registreras på skattekontot. Första stycket gäller inte skatt som till följd av ett beslut enligt 64 kap. 8 § ska föras över till en annan stat för att där tillgodoräknas den som beslutet gäller. Slutlig skatt och återbetalning av preliminär A-skatt 17 § Intäktsränta ska beräknas från och med den 13 i andra månaden efter beskattningsåret till och med den dag då skatt tillgodoräknas eller betalas tillbaka om 1.en beräkning enligt 56 kap. 9 § visar att skatt ska tillgodoräknas, 2.preliminär A-skatt ska betalas tillbaka enligt 64 kap. 5 §. En annan startdag för ränteberäkningen på grund av helg 18 § Om den 12 i andra månaden efter beskattningsåret är eller söndag, ska ränta som ska beräknas från och med den 13 i den månaden i stället beräknas från och med närmast . Om den 3 efter beskattningsåret är eller söndag, ska ränta som ska beräknas från och med den 4 i den månaden i stället beräknas från och med närmast . 19 § Om skatt eller avgift ska betalas enligt ett beslut om ansvar enligt 59 kap., ska kostnadsränta beräknas på beloppet från och med dagen efter beslutet till och med den dag då betalning sker. 20 § Om den som ett beslut om ansvar enligt 59 kap. gäller ska tillgodoräknas belopp på grund av att ansvarsbeslutet har ändrats, ska intäktsränta beräknas på beloppet från och med dagen efter den dag då betalningen gjordes till och med den dag då beloppet tillgodoräknas. OCH ÄNDRING I BESLUT PÅ 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om omprövning av beslut. Bestämmelserna ges i följande ordning: skyldighet att ompröva beslut (24 §§), särskilt kvalificerad beslutsfattare (5 §), omprövning på begäran av den som beslutet gäller (618 §§), omprövning till fördel för den som beslutet gäller på initiativ av (19 §), omprövning till nackdel för den som beslutet gäller på initiativ av (2034 §§), och omprövning av flera redovisningsperioder (35 §). skyldighet att ompröva beslut 2 § ska ompröva sina beslut i en fråga som har betydelse för beskattningen eller något annat förhållande mellan en enskild och det allmänna om 1.den som beslutet gäller begär omprövning, 2.den som beslutet gäller eller företrädaren enligt 67 kap. 4 § över- klagar, eller 3.det finns andra skäl. Om ska besluta i en fråga och inte har gjort det, får verket besluta i frågan på det sätt och inom den tid som gäller för omprövning. 3 § får inte ompröva beslut i frågor som har avgjorts av allmän förvaltningsdomstol. får dock på begäran av den som beslutet gäller ompröva en fråga som har avgjorts av förvaltningsrätt eller kammarrätt genom beslut som har fått laga kraft om beslutet avviker från rättstillämpningen i ett avgörande från som har meddelats . 4 § Om den som ett beslut gäller varken har begärt omprövning eller överklagat, får avstå från att besluta om omprövningar som avser mindre belopp. 5 § Ett beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt, punktskatt, slutlig skatt, skattetillägg eller anstånd med betalning av skatt eller avgift ska omprövas av en särskilt kvalificerad beslutsfattare som inte har prövat frågan, om 1.den som beslutet gäller har begärt omprövning eller överklagat och inte är ense med om utgången, 2.de omständigheter och bevis som åberopas inte redan har prövats vid en sådan omprövning, 3.frågan ska prövas i sak, och 4.prövningen inte är enkel. Första stycket gäller inte den första omprövningen av ett beslut enligt 53 kap. 2, 3 eller 4 §. Omprövning på begäran av den som beslutet gäller 6 § En begäran om omprövning ska vara skriftlig. Om en begäran om omprövning inte är undertecknad, får förelägga den som har begärt omprövningen att underteckna begäran. Föreläggandet ska innehålla en upplysning om att omprövning annars inte kommer att ske. Tiden för begäran om omprövning huvudregeln 7 § En begäran om omprövning ska ha kommit in till senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Begäran ska dock ha kommit in från den dag då den som beslutet gäller fick del av det om beslutet avser 2.på vilket sätt preliminär skatt ska betalas, 3.uppgifts- eller dokumentationsskyldighet, 5.revision, tillsyn över kassaregister eller kontrollbesök, 8.säkerhet för slutlig skatt för skalbolag, 9.betalning eller återbetalning av skatt eller avgift, 11.avvisning av en begäran om omprövning eller ett överklagande eller någon annan liknande åtgärd. Förlängd tid för omprövning av beslut som meddelas sent 8 § Om ett beslut har meddelats efter det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut och den som beslutet gäller har fått del av det efter utgången av oktober månad , får en begäran om omprövning komma in från den dag då den som beslutet gäller fick del av det. Förlängd tid för omprövning av beslut om skattetillägg 9 § Omprövning av ett beslut om skattetillägg får begäras så länge beslutet i den fråga som har föranlett skattetillägget inte har fått laga kraft. Förlängd tid för omprövning av skatt på ackumulerad inkomst 10 § En begäran om omprövning som avser särskild skatteberäkning för ackumulerad inkomst och föranleds av ett beslut i ett ärende eller mål, får komma in från den dag då beslutet meddelades. Förlängd tid för omprövning av inkomstskatt för utomlands bosatta 11 § En begäran om omprövning som avser tillämpning av 4 § lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller 5 a § första stycket lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. och föranleds av ett beslut i ett ärende eller mål, får komma in från den dag då beslutet meddelades. Förlängd tid för omprövning av prissättning av internationella 12 § En begäran om omprövning som avser prissättning av nationella transaktioner och föranleds av beslut enligt lagen (2009:1289) om prissättningsbesked vid internationella transak- tioner, får komma in från den dag då beslutet meddelades. Omprövning av beslut om preliminär skatt 13 § En begäran om omprövning av ett beslut om debitering av preliminär skatt ska ha kommit in till före utgången av den sjätte månaden efter beskattningsåret. Om beslutet meddelas efter utgången av den fjärde månaden efter beskattningsåret, får begäran om omprövning komma in från den dag då beslutet meddelades. 14 § En begäran om omprövning ska ha kommit in till före utgången av beskattningsårets näst sista månad om den gäller ett beslut om 1. preliminär A-skatt, 2. befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt 10 kap. 9 eller 10 §, eller 3. skatteavdrag för hemresa enligt 11 kap. 12 §. 15 § Om den som ett beslut om preliminär A-skatt gäller är försatt i konkurs, får konkursboet begära omprövning. Begäran ska ha kommit in till inom sådan tid som anges i 14 §. Om ett beslut om preliminär A-skatt omfattar ersättning som ska utmätas, får även begära omprövning. Begäran ska ha kommit in till inom sådan tid som anges i 14 §. Omprövning av beslut om särskild inkomstskatteredovisning 16 § En begäran om omprövning av ett beslut om särskild inkomst- skatteredovisning eller befrielse från skatteavdrag för särskild inkomst- skatt enligt 13 kap. 5 § första stycket 1 ska ha kommit in till före utgången av beskattningsårets näst sista månad. Omprövning av beslut om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning 17 § En begäran om omprövning av ett beslut om ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning, som har meddelats i samband med avgörandet av det ärende som kostnaderna hänför sig till, ska ha kommit in till inom den tid som gäller för begäran om omprövning av avgörandet i ärendet. I annat fall ska en begäran ha kommit in från den dag då den som beslutet gäller fick del av det. Begäran om omprövning som lämnas till domstol 18 § Om en begäran om omprövning kommer in till allmän förvaltnings- domstol i stället för till , ska domstolen sända begäran till och lämna uppgift om vilken dag den kom in till En begäran om omprövning som kommer in för sent till ska inte avvisas om den har kommit in till allmän förvaltningsdomstol i Omprövning till fördel på initiativ av 19 § får på eget initiativ ompröva ett beslut till fördel för den som beslutet gäller. Omprövning till nackdel på initiativ av Beslut som inte får omprövas till nackdel 20 § Följande beslut får inte omprövas till nackdel för den som beslutet gäller: 1.beslut om ansvar för skatt eller avgift enligt 59 kap., och 2.beslut om skattetillägg när skatteavdrag inte har gjorts. Beslut som är möjliga att återkalla får inte heller omprövas till nackdel för den som beslutet gäller. 21 § Ett beslut om omprövning till nackdel för den som beslutet gäller ska meddelas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (tvåårsfristen). Förlängd omprövningstid på grund av för sen eller utebliven deklaration 22 § Om den som är deklarationsskyldig lämnar deklaration efter utgången av året efter det kalenderår då beskattningsåret har gått ut, får ett beslut om omprövning till nackdel för den som beslutet gäller meddelas från den dag då deklarationen kom in till . Ett sådant beslut får dock bara meddelas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Om den deklarationsskyldige inte har lämnat någon deklaration, får beslutet meddelas från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Första och andra styckena gäller inte beslut om förseningsavgift. Förseningsavgift annan utgångspunkt för omprövningstiden 23 § Om beslutet avser förseningsavgift, ska tvåårsfristen för omprövning räknas från den dag då uppgiftsskyldigheten skulle ha Kontrollavgift annan utgångspunkt för omprövningstiden 24 § Om beslutet avser kontrollavgift enligt 50 kap. 1 eller 3 §, ska tvåårsfristen för omprövning räknas från den dag då beslutet om tillsyn eller kontrollbesök meddelades. Om beslutet avser kontrollavgift enligt 50 kap. 7 §, ska tvåårsfristen för omprövning räknas från den dag då konstaterade att dokumentationsskyldigheten inte har fullgjorts. Omprövning till nackdel av beslut om ersättning för kostnader 25 § Ett beslut om ersättning för kostnader i ett ärende hos