prop · GZ0328 · 2011-11-22 00:00:00 — 8 Ekonomiska och andra konsekvenser Regeringens bedömning: Förslaget att tillåta en elektronisk doku- mentation för handräckning för återtagande av en vara medför en viss administrativ förenkling för näringsidkare utan att konsumentskyddet påverkas negativt. Förslaget om avräkningen när konsumenten ångrar ett distansavtal om en finansiell tjänst medför en marginell förskjutning av balansen mellan parterna till konsumentens förmån. Konsekvenserna för det allmänna blir mycket begränsade. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens (se promemorian s. 27 f.). Remissinstanserna: Ingen remissinstans har några invändningar mot den bedömning som görs i promemorian. Skälen för regeringens bedömning: Avbetalningsköp är ett vanligt förekommande slag av köp som i vissa branscher, t.ex. fordonsmarknaden, står för en ansenlig del av omsättningen. Förslaget innebär en viss förenkling för såväl säljare som köpare och kan förväntas leda till att det blir lättare att ingå avbetalningsköp på distans. Med hän- syn till kraven på en varaktigt tillgänglig dokumentation och på en elek- tronisk signering av köparen, bedöms regleringen inte heller medföra några nackdelar från konsumentskyddssynpunkt. Förslaget om en förändrad avräkning mellan näringsidkaren och kon- sumenten när den senare ångrar ett distansavtal om en finansiell tjänst är främst motiverat av det förhållandet att flertalet andra medlemsstater i EU har genomfört den ifrågavarande direktivregeln på det föreslagna sättet. Den föreslagna ordningen medför att näringsidkarens möjlighet att få full ersättning för ett inledande delmoment i princip försvinner. Försla- get innebär därmed en viss förskjutning av balansen mellan parterna, till konsumentens förmån. har den aktuella avräkningsregeln nu- mera ett ganska begränsat tillämpningsområde. Inget av förslagen medför några beaktansvärda konsekvenser för det De föreslagna dokumentationskraven vid handräckning för återtagande av avbetalningsgods syftar, precis som nuvarande krav, Prop. 2011/12:28 främst till att klargöra de åtaganden som gjorts av den mot vilken hand- räckning söks, dvs. Det bibehållna kravet på varaktig dokumen- tation av förbehållet om återtaganderätt och de viktigaste uppgifterna rörande kreditköpet innebär att även fortsätt- ningsvis kommer att ha tillgång till de uppgifter som krävs för sin pröv- ning i ett ärende om handräckning enligt konsumentkreditlagen eller lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. För en mer ingående analys av förslagens ekonomiska och andra kon- sekvenser hänvisas till departementspromemorian Enklare avbetalnings- köp (Ds 2011:11, s. 27 f.). 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:599) om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. Uppgörelse vid återtagande av vara 10 § Om köparen vid avräkningen tillgodoräknas ett större belopp än säljaren, får varan återtas endast om säljaren betalar mellanskillnaden till köparen eller, när varan har värderats av , sätter ned mellanskillnaden hos myndigheten. Har säljaren för att kunna återta varan eller för att denna efter återtagande ska kunna brukas på avsett sätt varit tvungen att betala en skuld som åvilar köparen, får säljaren vid tillämpning av första stycket avräkna en sådan betalning mot den mellanskillnad som köparen har till godo. Tillgodoräknas säljaren ett större belopp än köparen, får säljaren inte kräva ut mer än mellanskillnaden (restskulden). Paragrafen ändras med hänsyn till att det bara finns en rikstäckande kronofogdemyndighet i landet (se prop. 2005/06:200). 11 § Säljaren får hos söka handräckning för att återta varan under förutsättning att det rörande avbetalningsköpet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för köparen har doku- menterats uppgifter om förbehållet om återtaganderätt, kontantpriset, kredit- beloppet, kreditavtalets löptid, kreditfordringen och tidpunkterna för betalning. Dokumentet ska ha undertecknats av köparen eller signerats av denne med en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i 2 § lagen (2000:832) om kvali- ficerade elektroniska signaturer. Paragrafen anger de grundläggande formella förutsättningarna för att säljaren ska få söka handräckning för att återta en vara som har sålts med ett förbehåll om återtagande. Formkraven ändras så att uppgifterna röran- de avbetalningsköpet kan dokumenteras elektroniskt. Uppgiftsskyldighe- ten anpassas också till regleringen i konsumentkreditlagen (2010:1846). Övervägandena finns i avsnitt 4. För en kommentar hänvisas till 43 § första stycket konsumentkredit- Prop. 2011/12:28 lagen. 12 § En ansökan om handräckning ska göras skriftligen. Den ska innehålla upp- gift om hur stor del av kreditfordringen som är obetald. Om säljaren gör anspråk på dröjsmålsränta eller, i fall då avtalet innehåller förbehåll som avses i 6 § andra stycket, ersättning för reparation eller annan åtgärd beträffande varan, ska det också uppges i ansökningen vad säljaren fordrar i den delen. En styrkt kopia av det dokument som anges i 11 § ska fogas till ansökningen. Utsökningsavgift ska förskotteras av sökanden, om begär det. Betalas inte förskott inom förelagd tid, får handräckningen inställas. I fråga om handräckning enligt denna lag tillämpas bestämmelserna om verk- ställighet i 16 kap. 1112 a §§ utsökningsbalken. Paragrafen innehåller bestämmelser rörande bl.a. innehållet i en ansökan om handräckning för att återta en vara som sålts med återtagandeförbe- håll. Övervägandena finns i avsnitt 4. I första styckets sista mening görs en följdändring till ändringen i 11 §. För en kommentar hänvisas till 43 § andra stycket konsumentkreditlagen. 15 § Vid handräckning ska värdera varan. Om det be- hövs får en eller flera sakkunniga anlitas för att biträda vid värderingen. Se författningskommentaren till 10 §. 16 § Beslut om handräckning får överklagas hos tingsrätten. Vid överklagandet och vid handläggningen i domstol tillämpas 18 kap. utsökningsbalken. Hov- rättens beslut får inte överklagas. Är köparen eller säljaren missnöjd med värdering eller annan åtgärd vid handräckningen, är han oförhindrad att väcka talan mot den andre vid domstol. Visar inte säljaren att han har väckt talan vid domstol inom efter det att beslutet om handräckning vann laga kraft mot honom, får köparen hos Krono- fogdemyndigheten lyfta det belopp som har nedsatts enligt 10 § första stycket. Se författningskommentaren till 10 §. Återtagande genom verkställighet av dom 18 § Ansökan om verkställighet av dom varigenom köparen har förpliktats att återlämna en vara som har sålts genom avbetalningsköp görs skriftligen eller muntligen, varvid domen ska ges in. I fråga om verkställigheten tillämpas 16 kap. 12 a § utsökningsbalken och, om inte något annat följer av domen, 15 §. Beträffande talan mot Kronofogdemyndig- hetens värdering tillämpas 16 § andra och tredje styckena. Se författningskommentaren till 10 §. Denna lag träder i kraft . Ändringarna träder i kraft . Handlingar rörande avbetal- ningsköp som upprättats i enlighet med äldre rätt uppfyller också de nya formkraven i 11 §. Någon övergångsbestämmelse har alltså inte ansetts Prop. 2011/12:28 vara motiverad. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.2Förslaget till lag om ändring i distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) 3 kap. Distansavtal om finansiella tjänster och finansiella instrument 2 § Bestämmelserna om ångerrätt i 712 §§ gäller inte distansavtal om 1.finansiell tjänst eller överlåtelse av finansiellt instrument och priset beror på sådana svängningar på finansmarknaden som näringsidkaren inte kan påverka och som kan inträffa under ångerfristen, 2.deltagande i emission eller annan likartad aktivitet och priset för den rättig- het som aktiviteten avser efter teckningstidens utgång kommer att bero på sådana svängningar på finansmarknaden som sägs i 1, 3.kredit som är förenad med panträtt i fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt eller liknande rätt eller som är förenad med motsvarande rätt i byggnad som inte hör till fastighet, eller 4.försäkring med en avtalad giltighetstid om en månad eller mindre. Bestämmelserna om ångerrätt gäller inte heller om båda parter på konsumen- tens begäran har fullgjort sina förpliktelser enligt distansavtalet. Paragrafen innehåller vissa undantag från bestämmelserna om konsu- mentens rätt att ångra ett distansavtal om finansiella tjänster och finan- siella instrument. Undantagen har stöd i artikel 6.2 och 6.3 i EG-direk- tivet (2002/65/EG) om distansförsäljning av finansiella tjänster till kon- sumenter. Övervägandena finns i avsnitt 5. Genom tillägget av eller liknande rätt i första stycket punkten 3 an- passas undantaget till den motsvarande bestämmelsen i 4 § fjärde stycket konsumentkreditlagen. Härigenom klargörs att undantaget omfattar även andra slags hypotekskrediter än dem som nämns uttryckligen, t.ex. lån med säkerhet i andel i bostadsförening. 11 § Näringsidkaren har rätt till ersättning för den tjänst som har tillhandahållits enligt distansavtalet innan ångerrätten utövades. Ersättningen får inte överstiga ett belopp som står i proportion till omfattningen av den tillhandahållna tjänsten, jämförd med den fullständiga tjänsten enligt avtalet. Näringsidkaren får inte kräva betalning enligt första stycket, om närings- idkaren 1.har underlåtit att lämna information enligt 3 § första stycket 8 om vad kon- sumenten kan komma att få betala vid utövande av ångerrätten, eller 2.utan begäran från konsumenten har påbörjat fullgörandet av avtalet innan ångerfristen har löpt ut. Paragrafen ger näringsidkaren viss rätt till ersättning när konsumenten utövar sin ångerrätt. Den genomför artikel 7.1 och 7.3 i EG-direktivet om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter. Paragrafen är inte tillämplig när det är fråga om ångerrätt rörande kreditavtal enligt konsumentkreditlagen (se 3 kap. 13 § distans- och hemförsäljningslagen, 2125 §§ konsumentkreditlagen och prop. 2009/10:242 s. 68). Över- vägandena finns i avsnitt 5. I första stycket första meningen anges den grundläggande rätten för näringsidkaren att erhålla ersättning för den tjänst som har tillhanda- hållits när konsumenten utövar sin ångerrätt. Ersättningsanspråket måste vara hänförligt till tiden innan ångerrätten utövades. Av 7 § framgår att ångerrätten utövas när konsumenten lämnar eller sänder ett meddelande till näringsidkaren om att distansavtalet frånträds. Första stycket andra meningen preciserar näringsidkarens ersättnings- möjlighet. Rätten till ersättning gäller för den del av den finansiella tjänsten som har tillhandahållits enligt avtalet innan detta ångrades. Ut- trycket tillhandahållits innebär att näringsidkaren bara har rätt till ersätt- ning för sådana moment av den avtalade tjänsten som faktiskt har utförts. Rätten till ersättning är däremot oberoende av om konsumenten har ut- nyttjat den tillhandahållna tjänsten eller inte (se prop. 2004/05:13 s. 164). Ersättningen får inte överstiga ett belopp som står i proportion till om- fattningen av den tillhandahållna tjänsten, jämförd med den fullständiga tjänsten enligt avtalet. Bestämmelsen ansluter nära till EG-direktivets lydelse. Beträffande finansiella tjänster som tillhandahålls kontinuerligt , t.ex. försäkrings-, bankkorts- och kontoavtal, får ersättningen fastställas som en procentuell andel av totalpriset för hela tjänsten. Av betydelse för andelsbestämningen är då hur stor del av den tilltänkta avtalstiden som tjänsten har tillhandahållits innan ångerrätten utövas. Normalt handlar det om än , men tiden kan ha blivit förlängd till följd av att näringsidkaren har brustit i sin informa- tionsskyldighet (jfr 8 § andra stycket). Totalpriset för tjänsten innefattar dels sådana avgifter som är direkt hänförliga till tjänstens varaktighet, t.ex. riskpremien för ett försäkringsskydd, dels olika ansöknings- och andra engångsavgifter samt årsavgifter och liknande. Också sådana kost- nader och avgifter som är hänförliga till delmoment av tjänsten som utförts i samband med ingåendet av avtalet och före utövandet av ånger- rätten ska alltså proportioneras. Det innebär att även t.ex. ansöknings- avgifter och provision eller en värdering i samband med ingåendet av ett försäkringsavtal bara ersätts enligt det andelstal som har kunnat beräknas i det aktuella fallet. Det nu sagda gäller dock bara för sådana delmoment som ingår i tjänsten. Om t.ex. en värdering i stället bör ses som en själv- ständig tjänst, får även frågan om ersättning för denna avgöras separat. För vissa finansiella tjänster kan det vara mer naturligt att låta andels- bestämningen bero av antalet utförda deltjänster snarare än hur av den tilltänkta avtalstiden som förflutit när ångerrätten utövas. Så kan vara fallet vid tjänster rörande en eller flera specifika transaktioner, t.ex. särskilt angivna uppdrag om betalningsförmedling eller överföring. I dessa fall kan priset ofta utan större svårighet fördelas på de enskilda transaktionerna och näringsidkaren får då tillgodoräkna sig ersättning för den eller de transaktioner som har utförts innan ångerrätten utövas. Even- tuella kostnader och avgifter som kan hänföras till ingåendet av avtalet, såsom en ansökningsavgift, får proportioneras. Om alla de transaktioner som avtalet avser har fullgjorts, föreligger ingen ångerrätt över huvud taget (se 2 § andra stycket och prop. 2004/05:13 s. 70 f.). 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om avtal som har ingåtts före ikraftträdandet gäller äldre bestäm- melser. Enligt punkten 1 träder de nya bestämmelserna i kraft . Enligt punkten 2 tillämpas, i enlighet med allmänna principer inom kontraktsrätten, äldre bestämmelser på avtal som har ingåtts före ikraft- trädandet. 9.3Förslaget till lag om ändring i konsumentkreditlagen (2010:1846) Handräckning för återtagande av vara, m.m. 43 § Kreditgivaren får hos söka handräckning för att återta varan under förutsättning att det rörande kreditköpet i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för köparen har dokumenterats uppgifter om förbehållet om återtaganderätt, kontantpriset, kredit- beloppet, kreditavtalets löptid, kreditfordran och tidpunkterna för betalning. Dokumentet ska ha undertecknats av köparen eller signerats av denne med en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i 2 § lagen (2000:832) om kvali- ficerade elektroniska signaturer. En ansökan om handräckning ska göras skriftligen. Det ska anges i ansökan hur stor del av kreditfordran som är obetald. Om kreditgivaren gör anspråk på dröjsmålsränta, ska det också uppges i ansökan vad kreditgivaren fordrar i den delen. En styrkt kopia av det dokument som anges i första stycket ska fogas till ansökan. Paragrafen reglerar kreditgivarens möjlighet att söka handräckning enligt det förenklade förfarande som lagen erbjuder för att återta en vara som har sålts med återtagandeförbehåll. Den ändras i syfte att möjliggöra en elektronisk dokumentation. Uppgiftsskyldigheten anpassas också till vad som gäller i samband med ingåendet av ett konsumentkreditavtal. Över- vägandena finns i avsnitt 4. I första stycket anges de grundläggande formella förutsättningarna för att möjligheten till handräckning ska stå öppen för kreditgivaren. För detta krävs att vissa särskilt angivna uppgifter rörande kreditköpet, bl.a. förbehållet om återtaganderätt, har dokumenterats i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för köparen. Med handling avses ett pappersdokument. Innebörden av läsbar och varaktig form som är tillgänglig för köparen är densamma här som i 8 och 14 §§ samt i 2 kap. 7 § distans- och hemförsäljningslagen (2005:59) och omfattar bl.a. information lagrad på en CD-romskiva, i ett e-post- meddelande eller på en hemsida på Internet, förutsatt att informationen med säkerhet bevaras i ursprungligt skick och i det enskilda fallet är till- gänglig för köparen så länge den är relevant. För en närmare kommentar hänvisas till förarbetena till de nämnda bestämmelserna (se prop. 2009/10:242 s. 97 och prop. 2004/05:13 s. 44 f. och 135). I uppräkningen av nödvändiga uppgifter görs den ändringen att kredit- Därmed uppnås en anpassning till de informationskrav som uppställs i samband med kreditavtalets ingående (se 14 §). 2011/12:28 kostnaden framgår också indirekt av de uppgifter som lämnas, eftersom den erhålls om man från kreditfordran drar av kreditbeloppet (jfr definitionerna i 2 §). Vidare görs den ändringen att dokumentet ska ha undertecknats av köparen eller signerats av denne med en sådan avancerad elektronisk signatur som avses i 2 § lagen (2000:832) om kvalificerade elektroniska signaturer. En avancerad elektronisk signatur ska vara knuten uteslutande till en undertecknare och göra det möjligt att identifiera denne. Den ska vara skapad med hjälpmedel som endast undertecknaren kontrollerar och den ska vara knuten till andra elektroniska data på ett sådant sätt att för- vanskningar av dessa data kan upptäckas (jfr definitionen i 2 § i den angivna lagen). För en närmare kommentar till begreppet hänvisas till prop. 1999/00:117 s. 70. Ändringen i andra stycket görs som en konsekvens av ändringen i första stycket och innebär att kreditgivaren till sin ansökan om hand- räckning ska bifoga en styrkt kopia av det dokument som avses i första stycket. Har dokumentationen rörande kreditköpet upprättats i elektro- nisk form när en ansökan om handräckning ska ges in i pappersform, kan kreditgivaren till ansökningen foga en utskrift av dokumentationen på vilken det intygas att kopian överensstämmer med det elektroniska origi- nalet och signaturen. Denna lag träder i kraft . Ändringarna träder i kraft . Handlingar rörande kredit- köp som upprättats i enlighet med äldre rätt uppfyller också de nya form- kraven i 43 §. Någon övergångsbestämmelse har alltså inte ansetts vara motiverad. Övervägandena finns i avsnitt 7. Direktiv /65/EG om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter L 271/16 Europeiska gemenskapernas officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2002/65/EG av om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv /619/EEG samt direktiven /7/EG och 98/27/EG OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i detta, med beaktande av kommissionens förslag (1), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Åtgärder bör vidtas för att inom ramen för förverkli- gandet av den inre marknadens mål gradvis befästa denna marknad. Dessa åtgärder bör även bidra till en hög konsumentskyddsnivå, i enlighet med artiklarna 95 och 153 i fördraget. (2)Såväl för konsumenter som för leverantörer av finansi- ella tjänster kommer distansförsäljning av finansiella tjänster att utgöra ett av de främsta konkreta resultaten av den inre marknadens fullbordan. (3)Inom ramen för den inre marknaden ligger det i konsu- menternas intresse att utan åtskillnad kunna få tillgång till ett så stort utbud som möjligt av de finansiella tjänster som är tillgängliga i gemenskapen, så att de kan välja dem som bäst passar deras behov. För att säker- ställa konsumenternas väsentliga rätt till valfrihet krävs en hög konsumentskyddsnivå, så att konsumenternas förtroende för distansförsäljning ökar. (4)För att den inre marknaden skall fungera väl, är det viktigt att konsumenterna kan förhandla fram och ingå avtal med en leverantör som är etablerad i andra medlemsstater, oavsett om leverantören även är etablerad i den medlemsstat där konsumenten är bosatt eller inte. (5)Finansiella tjänster är till följd av deras immateriella karaktär särskilt lämpade för distansförsäljning. Inrättandet av en rättslig ram för distansförsäljning av (1) EGT C 385, 11.12.1998, s. 10 och EGT C 177 E, 27.6.2000, s. 21. (2) EGT C 169, , s. 43. (3) yttrande av (EGT C 279, 1.10.1999, s. 207), rådets gemensamma ståndpunkt av (EGT C 58 E, , s. 32) och Europaparla- mentets beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). Rådets beslut av (ännu ej offentliggjort i EGT). finansiella tjänster bör därför öka konsumenternas förtroende för användning av ny teknik för distansför- säljning av finansiella tjänster, till exempel elektronisk handel. (6)Detta direktiv bör tillämpas i enlighet med fördraget och sekundärrätten, inklusive direktiv /31/EG (4) om elektronisk handel, vilket endast är tillämpligt på de transaktioner som omfattas av det direktivet. (7)Syftet med detta direktiv är att uppnå ovannämnda mål utan att det påverkar tillämpningen av den gemenskaps- lagstiftning eller nationella lagstiftning som reglerar friheten att tillhandahålla tjänster eller i förekommande fall medlemsstatens kontroll och/eller medlemsstaternas system för auktorisation eller tillsyn om detta är fören- ligt med gemenskapslagstiftningen. (8)Detta direktiv, och i synnerhet de bestämmelser som rör information om klausuler i avtalet om vilken lag som skall tillämpas på avtalet och/eller vilken domstol som är behörig, påverkar inte tillämpningen på distansförsälj- ning av finansiella tjänster av rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behö- righet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område (5) eller Romkonven- tion om tillämplig lag för avtalsförpliktelser. (9)För att uppnå målen i handlingsplanen för finansiella tjänster krävs det en ännu högre nivå av konsument- skyddet inom vissa områden. Detta innebär större konvergens, bland annat beträffande icke harmoniserade kollektiva investeringsfonder, uppföranderegler för inve- steringstjänster och konsumentkrediter. I avvaktan på att en sådan konvergens uppnås bör konsumentskyddet vidmakthållas på en hög nivå. (10)I och rådets direktiv /7/EG av om konsumentskydd vid distansavtal (6) fastställs de viktigaste bestämmelserna för sådana distansavtal om varor eller tjänster som ingås mellan en leverantör och en konsument. Finansiella tjänster omfattas emellertid inte av ovannämnda direktiv. (4) EGT L 178, , s. 1. (5) EGT L 12, , s. 1. (6) EGT L 144, , s. 19. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 271/17 (11)Inom ramen för sin undersökning för att fastställa behovet av särskilda åtgärder på området för finansiella tjänster uppmanade kommissionen samtliga berörda parter att framföra sina synpunkter, särskilt i samband med utarbetandet av grönboken tjänster: att tillgodose konsumenternas förväntningar. De samråd som ägde rum i detta sammanhang visade att konsu- mentskyddet behöver stärkas på detta område. Kommis- sionen har därför beslutat att lägga fram ett särskilt förslag om distansförsäljning av finansiella tjänster. (12)Om medlemsstaterna antar motstridiga eller olika bestämmelser om konsumentskydd vid distansförsälj- ning av finansiella tjänster till konsumenter skulle detta inverka negativt på den inre marknadens funktion och på konkurrensen mellan företagen på denna marknad. Det är därför nödvändigt att på detta område införa gemensamma regler på gemenskapsnivå, som inte innebär någon minskning av det allmänna konsument- skyddet i medlemsstaterna. (13)En hög konsumentskyddsnivå bör säkerställas genom detta direktiv i syfte att säkerställa fri rörlighet för finan- siella tjänster. Medlemsstaterna bör inte kunna besluta om andra bestämmelser än dem som fastställs i detta direktiv på de områden som harmoniseras i direktivet, om det inte särskilt anges i detta. (14)Detta direktiv omfattar alla finansiella tjänster som kan tillhandahållas på distans. Vissa finansiella tjänster regleras emellertid av särskilda bestämmelser i gemens- kapslagstiftningen. Dessa särskilda bestämmelser fort- sätter att vara tillämpliga på sådana finansiella tjänster. Det är dock lämpligt att fastställa principer för distans- försäljning av sådana tjänster.