prop · GY0360 · 2011-02-16 00:00:00 — Varken av direktiven eller den nuvarande lagen följer en skyldighet att försöka att få till stånd ett avtal om ingen av parterna har uttryckt intresse för detta. I promemorians förslag finns inte någon särskild bestämmelse om vem som får ta initiativ till förhand- lingar. Regeringen anser att en sådan bestämmelse bör finnas i den nya lagen. Mot bakgrund av vad som anförts kan konstateras att det inte kan bli aktuellt att i det här avseendet införa någon tidsgräns. Däremot måste erinras om att det på samma sätt som i den nuvarande lagen före- slås gälla tidsgränser som räknas från tidpunkten från en förhandlings- framställan. Det är också viktigt att erinra om den föreslagna bestämmel- sen om företagets skyldighet att aktivt verka för inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller något annat förfarande för information till eller samråd med arbetstagarna, se avsnitt 5.6.1. I lagrådsremissen föreslås att det i bestämmelsen om initiativ till för- handlingar anges att ett sådant får tas av gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp eller skriftligen av minst 100 arbetstagare eller behöriga representanter för dem vid minst två verksamheter eller företag i minst två EES-stater. Lagrådet har föreslagit att paragrafen förtydligas på så sätt att det anges att begäran får göras av sammanlagt minst 100 arbetstagare eller behöriga representanter för minst 100 arbetstagare. Regeringen anser att den av Lagrådet föreslagna formuleringen visserligen är i någon mån tydligare men att den gör bestämmelsen något mer svårläst. Eftersom den av regeringen föreslagna formuleringen dessutom överensstämmer med den nuvarande lagens och direktivens lydelser och utrymmet för missförstånd torde vara litet finns inte skäl att göra någon ändring. Särskilt om väsentliga omstruktureringar organisation, och i menar att det är viktigt att i lagtexten förtydliga begreppet väsentlig omstrukturering och anför följande. Det finns risk att företagen kommer att hävda att omstruktureringar, oavsett storlek, inte är väsent- liga eller att gällande avtal går att tillämpa, oavsett om det finns regler om hur omstruktureringen ska hanteras eller inte. Det är därför viktigt att redan i lagen förtydliga att med väsentlig omstrukturering avses fusion, förvärv eller delning. Vidare bör klargöras hur äldre avtal förhåller sig till ett nytt avtal. anser att det ytterligare bör klargöras att de gällande avtalen om europeiska företagsråd inte berörs av lag- ändringarna och har anfört följande. Förslaget till ny lag innehåller en bestämmelse som möjliggör fortsatt tillämpning av gällande avtal med undantag för det fall att det sker en väsentlig omstrukturering av gemenskapsföretaget eller företagsgruppen. Det är korrekt att till exempel fusioner och delningar kan falla inom ramen för vad som kan utgöra en väsentlig omstrukturering. Detta förutsätter dock att omstruktu- reringen har en väsentlig omfattning i förhållande till berört gemenskaps- företag eller företagsgrupp. I enlighet med direktivet bör det alltså klar- göras att det endast är sådana omstruktureringar som har en sådan om- fattning att de framstår som väsentliga i förhållande till berört företag eller grupp som kan omfattas av skyldigheten att omförhandla avtalet. Vid avgörande av vad som är en väsentlig omstrukturering framstår det enligt regeringens uppfattning som rimligt att en bedömning görs i varje På den här punkten ger direktivet emellertid inte mer ledning än exemplen fusion, förvärv eller delning. Regeringen anser inte att det är lämpligt, som vissa remissinstanser föreslagit, att i lagtexten ange Det kan bli missvisande och det önskvärda resultatet, det vill säga tydlighet, uppnås enligt regeringens mening inte härigenom. bedömning av om omstruktureringen är väsentlig måste ändå alltid göras med utgångspunkt i direktivet. Om parterna inte är överens, får i en situation som nämns av remissinstanserna arbetstagarsidan begära för- I sista hand får det ske en rättslig prövning av frågan. Som angett i sitt remissvar har Europeiska Fackliga och Businesseurope gemensamt identifierat tre kumulativa kriterier som krav för omförhandling. att den svenska lagen bör spegla parternas tolkning fullt ut. De nämnda kriterierna är att det är fråga om en väsentlig omstrukture- ring som avses i artikel 13, att det inte finns någon reglering i gällande avtal hur en sådan situation ska hanteras eller att gällande avtal innehåller motstridiga bestämmelser om detta samt att initiativ till förhandlingar har tagits av företaget eller av arbetstagarna. Regeringen instämmer i att dessa kriterier bör vara uppfyllda för att en skyldighet att omförhandla Som också parterna på europeiska nivån har angett bör vid en sådan omförhandling bestämmelserna i artikel 57 gälla. enlighet med promemorians förslag och regeringen finner inte anledning att göra någon annan bedömning. Om förhandlingarna resulterar i ett avtal, blir den nya lagens bestämmelser tillämpliga på detta, även om företaget eller företagsgruppen ursprungligen hade ett avtal som var Prop. 2010/11:60 undantaget från lagens tillämpningsområde. Regeringen konstaterar, på samma sätt som de europeiska parterna, att detta innebär att det i första hand är upp till parterna att avgöra om det är fråga om en väsentlig omstrukturering. Skyldigheten att förhandla upp- kommer först efter en begäran, under förutsättning att övriga förutsätt- ningar är uppfyllda. Detta innefattar bland annat ett krav på att en sådan begäran måste vara motiverad för att förhandlingsskyldighet ska före- ligga. I vissa fall kan det säkerligen vara förenat med vissa svårigheter att avgöra om en omstrukturering är väsentlig. Det framstår som lämpligt att en begäran om förhandlingar föregås av en dialog, inte minst i syfte att undvika onödiga processer. Det kan vidare tänkas att vad som inledningsvis synts vara en väsentlig omstrukturering inte är det och att det visar sig att det gällande avtalet inte behöver ändras. Man kan då tänka sig att förhandlingar inte inleds eller avbryts och att det avtal som finns ska fortsätta att gälla. Parterna anses ha möjlighet att förnya och se över sina avtal och företag eller företagsgrupper med avtal som ska undantas från lagens tillämpningsområde kan då fortfarande vara undantagna. Av direktivet följer att ett avtal gäller under förhandlingarna med anledning av väsentliga omstruktureringar, se dock avsnitt 5.11.3 om anpassningar av avtal. När ett nytt avtal träffats ersätter detta det gamla avtalet. , Akademikers Central- organisation och menar att det bör klargöras att reglerna om vad som ska gälla om avtal inte träffas kan bli tillämpliga även i situationer där skyldighet att inleda förhandlingar grundas på artikel 13. Regeringens förslag, som i denna del inte avviker från för- slaget i promemorian, innebär att tilläggsbestämmelserna blir tillämpliga om företaget vägrar förhandla eller när förhandlingarna inte leder till avtal . Det görs inte någon skillnad på om begäran grundar sig på att företaget eller företagsgruppen faller inom lagens tillämpnings- område eller på att det är fråga om en väsentlig omstrukturering. Bestämmelserna om väsentlig omstrukturering föreslås bli tillämpliga även på företag eller företagsgrupper med avtal som annars undantas från lagens tillämpningsområde. 5.7.1Inrättande av en förhandlingsdelegation Regeringens förslag: När förhandlingar ska inledas, ska en för- handlingsdelegation för arbetstagarna inrättas. Förhandlingsdelegatio- nen ska företräda arbetstagarna i förhandlingar om ett avtal om ett europeiskt företagsråd eller något annat informations- och samråds- förfarande. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågorna sär- Prop. 2010/11:60 skilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.2 i det nya direktivet ska ett särskilt förhandlingsorgan för arbetstagarna inrättas när förhand- lingar enligt artikel 5.1 ska inledas. Detta gäller redan enligt det nu- varande direktivet. Bestämmelser om detta finns i 14 § i den nuvarande lagen. I den lagen används begreppet arbetstagarnas förhandlings- delegation eller förhandlingsdelegation för arbetstagarna i stället för särskilt förhandlingsorgan. Samma terminologi används i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöver- skridande fusioner. Det följer av artikel 5.3 att förhandlingsdelegationen ska företräda arbetstagarna i förhandlingarna med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget om inrättandet av ett europeiskt före- tagsråd eller något annat informations- och samrådsförfarande. Regeringen anser att den föreslagna lagen bör innehålla bestämmelser som i sak motsvarar dem som finns i den nuvarande lagen. Det bör där- utöver av lagen framgå vad syftet är med inrättandet av en förhandlings- delegation. Även i fortsättningen bör begreppet arbetstagarnas för- handlingsdelegation eller förhandlingsdelegation för arbetstagarna användas. I förhållande till promemorians förslag bör vissa redaktionella änd- ringar göras, bland annat med anledning av att utformningen av bestäm- melserna om inledande av förhandlingar föreslås ändrade, se föregående avsnitt. Regeringens förslag: Arbetstagarna i gemenskapsföretaget eller företagsgruppen i varje EES-stat ska tilldelas en plats i arbetstagarnas förhandlingsdelegation för varje hel eller påbörjad tiondel som de till- sammans utgör av samtliga arbetstagare i gemenskapsföretaget eller företagsgruppen i samtliga EES-stater. När nya förhandlingar ska inledas vid väsentliga omstruktureringar, ska dessutom i förekommande fall vart och ett av de befintliga europeiska företagsråden tilldelas tre platser i förhandlingsdelegatio- nen. Ledamöter till dessa platser ska utses inom respektive företags- råd. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågorna sär- Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna i det nu gällande direktivet om hur ledamöter i det särskilda förhandlingsorganet ska utses har ändrats i det nya direktivet. Enligt artikel 5.2 b i det nya direktivet ska varje EES-stat ha en ledamot per grupp av anställda arbetstagare som utgör av samtliga arbetstagare inom EES i företaget eller företagsgruppen eller per del av sådan grupp. Av artikel 13 följer dess- utom att när en ny förhandling med anledning av en väsentlig omstruktu- rering aktualiseras, ska minst tre ledamöter för varje befintligt europeiskt Prop. 2010/11:60 företagsråd utses att ingå i förhandlingsorganet, utöver dem som utses enligt artikel 5.2. De nya bestämmelserna måste genomföras i svensk rätt. Vid omförhandling med anledning av en väsentlig omstrukturering ska enligt direktivet minst tre av ledamöterna i det eller de befintliga företagsråden ingå i arbetstagarnas förhandlingsdelegation. De nationella regler som genomför direktivet får således inte föreskriva ett lägre antal än tre. Däremot kan det inte antas att direktivet kräver att de nationella reglerna ska medge att företagsrådet ska kunna utse fler än tre ledamöter. En sådan ordning skulle heller knappast vara rimlig. Den skulle kunna leda till tvister om hur många ledamöter från det eller de befintliga före- tagsråden som kan utses att ingå i en ny förhandlingsdelegation mot bakgrund av de föreslagna bestämmelserna om vilka kostnader som gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget ska ansvara för, se vidare avsnitt 5.8.6. Regeringen bedömer därför att det är rimligt att den föreslagna lagen anger att tre ledamöter från det eller de befintliga före- tagsrådet eller företagsråden ska utses att ingå i förhandlingsdelegationen i dessa situationer. Direktivet anger inte hur ledamöterna i de befintliga företagsråden ska utses vid tillämpning av bestämmelserna i artikel 13. Frågan har diskuterats i den av kommissionen inrättade arbetsgruppen. Med tanke på begränsningen till tre personer förefaller det enligt regeringens mening mest adekvat att ledamöterna utses inom företags- rådet. 5.7.3Hur ledamöter från utses Regeringens förslag: Ledamöter från i arbetstagarnas för- handlingsdelegation ska utses i enlighet med vedertagna principer på svensk arbetsmarknad. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: vid anser att det kan ifrågasättas om förslaget är förenligt med det nya direktivet. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.2 a i det nya direkti- vet ska medlemsstaterna fastställa den metod som ska tillämpas för val eller utnämning av de ledamöter i det särskilda förhandlingsorganet som ska väljas eller utnämnas i sina territorier. Vidare anges att medlems- staterna ska föreskriva att arbetstagare i företag och/eller vid driftsställe där det utan deras förskyllan inte finns några arbetstagarrepresentanter har rätt att välja eller utnämna ledamöter till det särskilda förhandlings- Punkten är oförändrad jämfört med det nuvarande direktivet och motsvaras i den nuvarande lagen av 16 §. Den nuvarande lagens regler bygger på vedertagna principer för hur arbetstagarrepresentanter utses i svensk rätt och innebär i korthet Huvudregeln är att de svenska representanterna utses av den kollektivavtalsbärande lokala arbetstagarorganisationen. flera sådana organisationer och dessa inte kommer överens om något annat, gäller följande. Om det ska utses en ledamot, utses denne av den Prop. 2010/11:60 organisation som företräder det största antalet arbetstagare vid gemenskapsföretaget eller företagsgruppen. Om flera ledamöter ska utses, ska den ordning gälla som stadgas i 8 § andra och tredje styckena lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda. Om arbetsgivaren inte är bunden av något kollektivavtal, ska så länge inte berörda lokala arbetstagarorganisationer kommer överens om annat den lokala organisation som företräder flest arbetstagare vid gemenskaps- företaget eller företagsgruppen utse ledamöterna. Eftersom denna reglering är ändamålsenlig bör den enligt regeringens mening införas i den föreslagna lagen. Vissa redaktionella ändringar bör göras i förhållande till promemorians förslag. vid har ifrågasatt om förslaget är förenligt med direktivets bestämmelser och har anfört följande. Den föreslagna lagen innehåller inte några bestämmelser om hur ledamöter ska utses när lokala arbetstagarorganisationer saknas på arbetsplatsen. Detta kan trots de faktiska förhållandena på svensk arbetsmarknad och en fortsatt hög facklig organisationsgrad och täckningsgrad för kollektiv- avtalet sättas i fråga mot bakgrund av artikel 5.2 a. Denna reglering av information till och samråd med arbetstagare i gränsöverskridande frågor måste också ses i ljuset av Europeiska unionens stadga om de grund- läggande rättigheterna och dess artikel 27 om arbetstagares rätt till information och samråd inom företaget. Regeringen konstaterar att direktivet i denna del låter respektive med- lemsstat avgöra vilken metod som är lämplig. Bestämmelsen som fakulteten hänvisar till som säger att medlemsstaterna ska föreskriva att arbetstagare i företag och/eller vid driftsställe där det utan deras för- skyllan inte finns några arbetstagarrepresentanter har rätt att välja eller utnämna ledamöter till det särskilda förhandlingsorganet är inte relevant för svenska förhållanden. Det finns i vissa länders rättsordningar tröskel- regler eller regler om krav på arbetsgivarens godkännande för en fack- föreningsrepresentation i företaget, vilket kan leda till att arbetstagarna utan egen förskyllan kan komma att sakna facklig representation. Sådana regler finns inte i , varför någon åtgärd inte behöver vidtas med anledning av denna bestämmelse. Inte heller den angivna bestämmelsen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna som anger att arbetstagarna och deras representanter på lämpliga nivåer ska garanteras rätt till information och samråd , i de fall och på de villkor som föreskrivs i unionsrätten samt i nationell lagstift- ning och praxis ger anledning till någon annan bedömning. 5.7.4Underrättelse om förhandlingsdelegationens sammansättning Regeringens förslag: När en förhandlingsdelegation för arbetstagarna har inrättats, ska den underrätta gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i företagsgruppen om sin sammansättning. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens för- Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.2 c i det nya direktivet ska både den centrala och den lokala ledningen underrättas om det särskilda förhandlingsorganets sammansättning. Att så ska ske stadgas även i det nu gällande direktivet. I 15 § andra stycket i den nu- varande lagen anges att arbetstagarnas förhandlingsdelegation ska under- rätta gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en före- tagsgrupp om sin sammansättning. Regeringen anser att den föreslagna lagen bör innehålla en motsvarande bestämmelse. promemorians förslag bör en viss redaktionell ändring göras när det gäller bestämmelsens placering. Regeringens förslag: Gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp ska kalla till förhandlingar. Företaget ska också lämna viss med förhandlingarna sammanhängande information till berörda verksamheter och kontrollerade företag samt till behöriga europeiska arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Akademikers och ställer sig positiva till en ny regel om information till europeiska organi- sationer. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågorna särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 5.4 första stycket i det nya direktivet ska, i syfte att ingå ett avtal om ett informations- och sam- rådsförfarande i någon form, den centrala ledningen kalla till ett möte med det särskilda förhandlingsorganet och underrätta de lokala led- ningarna om detta. Bestämmelsen saknar direkt motsvarighet i den nu- varande lagen. Indirekt kan en förpliktelse att kalla till förhandlingsmöte sägas följa av det allmänna kravet som vilar på gemenskapsföretagen och de kontrollerande företagen i 14 § att aktivt verka för inrättandet av någon form av informations- och samrådsförfarande. Regeringen finner det lämpligt att direktivets regel får en mer direkt motsvarighet i den föreslagna lagen. Detta skulle tydliggöra gemenskaps- företagens och de kontrollerande företagens ansvar. Vidare ska enligt artikel 5.2 c behöriga europeiska organisationer som företräder arbetsgivare och arbetstagare underrättas om det särskilda förhandlingsorganets sammansättning och om att förhandlingar inleds. , Akademikers Central- organisation och är positiva till en sådan bestämmelse. Det framgår inte av det nya direktivet om det är företaget eller arbetstagarsidan som ska underrätta de europeiska organisationerna. Frågan har diskuterats i den arbetsgrupp som inrättats av kommissionen. Det har ansetts vara mest ändamålsenligt att det ska vara företagets Prop. 2010/11:60 skyldighet eftersom det är företaget som först får en överblick över sammansättningen av arbetstagarnas förhandlingsorgan. företaget som ska kalla till förhandlingsmöten. I arbetsgruppen har fram- hållits betydelsen av att det inrättas ett enkelt förfarande för informatio- nen till de europeiska organisationerna i syfte att undvika onödiga administrativa bördor. De europeiska arbetsmarknadsparterna avser att ta fram en ordning för detta. Enligt artikel 5.2 c ska även den lokala ledningen i gemenskaps- företaget eller företagsgruppen underrättas om förhandlingsorganets sammansättning och om att förhandlingarna inleds. Även här förefaller det vara mest ändamålsenligt om gemenskapsföretaget respektive det kontrollerande företaget i en företagsgrupp får ansvaret för att informera. Det torde också ligga i företagets intresse. Det är emellertid viktigt att skyldigheten begränsas till att avse information till sådana verksamheter och företag som berörs av frågan. Verksamheterna och företagen måste följaktligen finnas inom EES. Regeringen anser att det av bestämmelsen bör framgå att företagen ska informeras om när förhandlingarna äger rum, det vill säga inte bara om när de inleds. Regeringens förslag: Arbetstagarnas förhandlingsdelegation ska ha rätt att sammanträda enskilt före och efter varje möte med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företags- grupp. Vid ett sådant möte ska förhandlingsdelegationen ha tillgång till tolkar och tekniska hjälpmedel i den utsträckning som det är nöd- vändigt för att genomföra mötet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: Bankinstitutens menar att det av lagen ska framgå att de enskilda möten som arbetstagarnas förhandlingsdelegation har rätt till före och efter varje möte med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget ska hållas i direkt samband med det mötet. Organisationen menar vidare att det kan finnas skäl att förtydliga att de enskilda mötena endast är avsedda för frågor som ska avhandlas eller har avhandlats under mötet med gemenskaps- företaget eller det kontrollerande företaget. Ingen av remissinstanserna i övrigt har berört frågorna särskilt. Skälen för regeringens förslag: I artikel 5.4 andra stycket i det nya direktivet har införts en ny bestämmelse. Enligt denna ska det särskilda förhandlingsorganet före och efter varje möte med den centrala ledningen ha rätt att sammanträda utan att den centrala ledningen är närvarande. Vid dessa möten ska förhandlingsorganet ha tillgång till nödvändiga Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande svenska lagen. bestämmelse motsvarande direktivets bör föras in i den föreslagna lagen. Med nödvändiga kommunikationsmedel torde exempelvis avses sådana hjälpmedel, av teknisk eller annan natur, som behövs för att arbetstagarrepresentanterna ska kunna föra en dialog med varandra, Prop. 2010/11:60 förbereda mötena med företaget och gå igenom resultatet av sådana Det kan till exempel handla om tolkar, teknisk apparatur för att visa bilder och dylikt. Mötena med företaget torde normalt ske i före- tagets lokaler. Det är en rimlig utgångspunkt att arbetstagarrepresentan- terna har tillgång till den utrustning som används vid mötena mellan företaget och arbetstagarnas förhandlingsdelegation. I lagrådsremissen anges i förslaget till lagtext att förhandlings- delegationen ska ha tillgång till tekniska hjälpmedel. Enligt Lagrådet omfattar detta med normalt språkbruk inte tolkar. Lagrådet föreslår att det i stället anges tolkar och kommunikationsmedel i övrigt som är nödvändiga för förhandlingarna. Regeringen anser att uttrycket kommunikationsmedel är olämpligt i sammanhanget. Det är däremot lämpligt att justera den föreslagna lagtexten bland annat för att förtydliga att även tolkar ska kunna omfattas av bestämmelsen. Bankinstitutens menar att det med hänsyn till de kostnader ett sammankallande av förhandlingsdelegationen medför redan av lagen ska framgå att de enskilda möten som förhandlings- delegationen har rätt till före och efter varje möte med gemenskaps- företaget eller det kontrollerande företaget ska hållas i direkt samband med det mötet. Syftet med förtydligandet skulle enligt organisationen vara att undanröja meningsmotsättningar kring frågeställningen huruvida det kan anses utgöra skälig kostnad att i särskild ordning sammankalla förhandlingsdelegationen exempelvis före eller efter mötet med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget. Regeringen konstaterar att frågan närmast får tolkas som att den handlar om vilka kostnader som arbetsgivarsidan ska stå för.