prop · GY03127 · 2011-06-09 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:127 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka på högst 250 personer till förfogande i för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i i enlighet med beslut i säkerhetsråd. Det planerade svenska bidraget utgörs av flygstridskrafter och stödresurser. Vidare föreslås att det ska finnas möjlighet att bidra med resurser för bordningsinsatser och informationsoperationer. Sammantaget handlar det om ett svenskt bidrag om totalt ca 180 personer. Om behov uppstår ska styrkan kunna förstärkas tillfälligt. Det fortsatta svenska deltagandet avses inledas . Vidare föreslår regeringen att beslutar att motionstiden förkortas mot bakgrund av det brådskande behovet av ett beslut för att insatsen ska kunna fortsätta utan avbrott. I propositionen redogör regeringen för den senaste utvecklingen i och för det internationella samfundets, FN:s, Natos och EU:s engagemang. Regeringen redogör även för insatsens folkrättsliga mandat, den politiska, humanitära och militära utvecklingen samt redovisar sina överväganden för det fortsatta svenska deltagandet i den militära insatsen. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Ärendet och dess beredning.............................................................. Internationella samfundets, FN:s, EU:s och engagemang Den internationella insatsen i och nuvarande svenskt Folkrättsligt mandat för insatsen..................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... 15 Regeringen föreslår att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande i för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i i enlighet med beslut i . Vidare föreslår regeringen att beslutar att förkorta motionstiden . 2 Ärendet och dess beredning I regeringens proposition 2010/11:111 Svenskt deltagande i den internationella militära insatsen i , överlämnad till , redogjordes för bakgrunden och motiven till regeringens bedömning att bidra till en militär insats i . Det internationella engagemanget har sin grund i beslut fattade av säkerhetsråd. betecknade angreppen mot civila i som brott mot mänskligheten och påminde om de libyska myndigheternas skyldighet att skydda sin befolkning. Beslut om frysning av tillgångar för företag och personer med koppling till regimen infördes och ett vapenembargo upprättades. antog resolution i enlighet med kapitel VII i . I resolutionen slog säkerhetsrådet fast att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. krävde ett eldupphör och att våldet mot civila skulle upphöra. I syfte att skydda civila bemyndigade säkerhetsrådet FN:s medlemsstater att vidta alla nödvändiga åtgärder och att upprätta en flygförbudszon över . Vidare förstärktes vapenembargot enligt resolution . Alla medlemsstater uppmanades att bistå när det gäller att genomföra dessa åtgärder. Utifrån bedömningen att en lösning av konflikten skulle kräva ett internationellt enigt politiskt engagemang inleddes vid en konferens i diskussioner om hur ett sådant skulle kunna uppnås. Deltagandet var brett med närvaro av utrikesministrar och ledare för , , Afrikanska unionen, Organisationen för , EU och Nato. Som ett resultat av mötet inrättandes en internationell kontaktgrupp för . Kontaktgruppen har träffats i , i och i . Nato med sina partner antog ett uttalande med en politisk definition av målsättningen för insatsen. I proposition 2010/11:111 föreslog regeringen att skulle bemyndiga regeringen att bidra till den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . biföll regeringens förslag (bet. 2010/11:UFöU3, rskr. 2010/11:207) och medgav att regeringen ställde en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande för att delta i den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon i enlighet med beslut i . Den svenska insatsen anmälde full operativ förmåga till Nato . Enligt regeringens beslut ska insatsen pågå med full operativ förmåga . Insatsen ska således börja avvecklas , för att vara helt avvecklad om inget annat beslutas . EU:s utrikesministrar har sedan den förra propositionen om Prop. 2010/11:127 behandlades antagit rådsslutsatser med anledning av utvecklingen i inkom en förfrågan från Natos generalsekreterare om att förlänga det svenska stödet. beslutade Nato att förlänga den internationella militära insatsen till stöd för 1973 i . deltar 19 länder i insatsen1. Försvarsdepartementet bad Försvarsmakten att föreslå hur ett svenskt fortsatt bidrag till den internationella militära insatsen i för att upprätthålla en flygförbudszon skulle kunna utformas efter . Försvarsmakten inkom med svar . Kompletterande information om möjligheten att bidra med informationsresurser, en bordningsstyrka och en reducering av nuvarande stridsflygsenhet inkom från Försvarsmakten . Eftersom det är angeläget att förlänga det svenska bidraget innan utfasningen av nuvarande bidrag inleds föreslår regeringen att beslutar om förkortad motionstid för följdmotioner till propositionen. Sedan överste grep makten i en kupp 1969 har han styrt auktoritärt. Medierna har varit statsstyrda och oppositionen förbjuden. De omfattande oljeinkomsterna har främst tillfallit företrädare för Gaddafis regim och hans närmaste. internationella isolering på grund av landets stöd till internationell terrorism bröts sakta sedan regimen gjort vissa eftergifter. De folkliga protesterna mot regimerna i och inspirerade även det libyska folket att protestera mot korruption och ofrihet samt kräva demokrati och Gaddafis avgång. Protesterna spreds från Benghazi, oppositionens centrum i öst, till i väst. Ett övergångsråd, , bildades av företrädare för oppositionen och fick stöd av avhoppade ministrar och klanföreträdare. När protesterna mot regimen brutalt slogs ner övergick motsättningarna i en väpnad konflikt. Som svar på begäran och för att skydda civila började en internationell koalition bestående av , och med stöd i säkerhetsrådets resolution slå ut militära mål för att skydda civila. Det internationella samfundets ansvar att skydda civila som utsätts för övergrepp av den egna regeringen bekräftades därmed. Regimens förmåga att angripa oppositionen sjönk inledningsvis och det libyska luftförsvaret, inklusive flygvapnet, åsamkades betydande skador. Regimens militära angrepp mot civila har dock fortsatt även om Natos insats bidragit till att begränsa omfattningen. 1 , , , , , , , , , , , , , , , , , och . princip en militär låsning i konflikten. Striderna har varit särskilt hårda Prop. 2010/11:127 kring den västliga staden , tredje största stad och oppositionens starkaste fäste i den delen av landet samt i landets nord- västra bergsområde. Situationen i är mycket oroande framför allt när det gäller regimens hänsynslösa angrepp på civila samt bristen på respekt för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt. Rapporteringen från konfliktområdet omfattar kränkningar av mänskliga rättigheter och brott mot humanitär rätt såsom summariska avrättningar, försvinnanden, användning av mänskliga sköldar, användning av klusterammunition i tätbefolkade områden, sexuellt våld och tortyr av frihetsberövade. Ett stort antal människor uppges ha dött, skadats och tvingats fly till följd av konflikten. Farhågor om en utdragen konflikt har besannats, men diplomatiska ansträngningar görs för att finna en fredlig lösning. Det finns tydliga tecken på att de politiska, ekonomiska och militära åtgärder som vidtagits, i enlighet med FN:s säkerhetsrådsresolutioner, sammantaget bidrar till att försvaga regimen och därigenom begränsa dess möjligheter att begå övergrepp på civila. FN:s humanitära samordningsorgan OCHA uppger att omkring 639 000 personer flytt ut ur och att 250 000 personer är internflyktingar. Så mycket som av de som bodde i kan ha tvingats att förflytta sig. Humanitära aktörer har fortfarande begränsat tillträde i främst västra på grund av det svåra säkerhetsläget och pågående strider. Internationella rödakorskommitténs (ICRC) har verksamhet i Benghazi och och samarbetar med libyska Röda halvmånen. Även , Islamic Relief, Rädda barnen med flera internationella organisationer finns närvarande i östra . Brist på bränsle, medicin och sjukvårdspersonal rapporteras från delar av landet och livsmedelssäkerheten uppges vara hotad i vissa delar. Om konflikten förlängs finns en oro för en mer storskalig humanitär katastrof i de västra regionerna. Oppositionen har genom övergångsrådet i Benghazi etablerat sig som en representant för det libyska folket. Rådet och dess tjänstemannaorganisation tar ansvar för att upprätthålla grundläggande samhällsservice i östra . Rådet agerar nationellt för att stärka sin representativitet också i landets centrala och västra delar. 4Internationella samfundets, FN:s, EU:s och engagemang för FN:s säkerhetsrådsresolutioner och 1973 utgör grunden för det internationella engagemanget. Omvärlden står fortsatt enad i sitt stöd för säkerhetsrådsresolutionerna och i fördömandet av den libyska regimens övergrepp. Ett stort antal länder samt , samarbetsråd, Afrikanska Unionen och Organisationen för den fördömer de grova kränkningarna av de mänskliga rättigheterna och av den humanitära rätten i landet. kräver att den libyska regeringen ska följa sina internationella förpliktelser i enlighet med internationell humanitär rätt, mänskliga rättigheter och flyktingrätt och vidta alla åtgärder för att skydda civila och för att tillförsäkra humanitärt tillträde. Efter beslutet av säkerhetsrådet påbörjade den , , en förundersökning för möjliga folkrättsbrott i . inlämnade domstolens åklagare en begäran om en arresteringsorder till ICC avseende , hans son samt chefen för regimens säkerhetstjänster , som misstänks vara "de främst ansvariga" för brott mot mänskligheten i . Åklagarens fortsatta undersökning omfattar även krigsförbrytelser. för mänskliga rättigheter () har inrättat en oberoende internationell som har genomfört en resa till landet. I deras preliminära rapport finns uppgifter om summariska avrättningar, förtryck av befolkningen och försvinnanden utförda av Gaddafi-regimen. FN:s Högkommissarie för mänskliga rättigheter har uttryckt stor oro för våldet mot civila inklusive systematisk användningen av sexuellt våld mot kvinnor. Inom Europeiska unionen råder enighet om att upprätthålla ett politiskt, ekonomisk och militärt tryck på Gaddafi-regimen. EU fördömer våldet och har förklarat att Gaddafis regim inte utgör en legitim företrädare och samtalspart. I slutsatser från rådet för utrikesfrågor gjordes bedömningen att Gaddafi utgör ett hot mot den egna befolkningen och att han omgående måste avgå. EU har antagit sanktioner som både genomför och skärper de sanktioner som FN antagit. Vidare har EU avbrutit sitt tekniska samarbete med om migration och hiv/aids. EU har i rådsslutsatser lagt fast att det nationella övergångsrådet i Benghazi betraktas som en legitim politisk företrädare för det libyska folket och öppnade EU ett tekniskt kontor i . Många länder har kontakter med övergångsrådet, och ett tiotal länder har permanent närvaro i Benghazi. Endast ett fåtal länder har dock erkänt rådet som det libyska folkets enda legitima företrädare, däribland och . FN fortsätter att spela en central roll i att försöka finna en politisk lösning på konflikten. Diplomatiska initiativ samordnas i den internationella kontaktgruppen. Där deltar omkring tjugofem regionala och internationella organisationer samt enskilda länder. deltar enligt en rotationsordning på en nordisk plats i kontaktgruppen tillsammans med och . leder den nordiska gruppen. Vid kontaktgruppens möten i och uttrycktes stöd för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner och 1973, den politiska processen och det libyska folket. Kontaktgruppen har också uttryckt starkt stöd för FN:s särskilda sändebud och hans ansträngningar för att nå en politisk lösning samt för FN som samordnare av humanitärt stöd och även postkonfliktinsatser. Olika politiska initiativ som tagits för att finna en lösning på konflikten har inte gett några konkreta resultat. Utöver FN:s generalsekreterares sändebud har bland annat Afrikanska Unionen, , och fört samtal med båda parter i syfte att finna en politisk lösning. Det finns ett brett internationellt stöd för genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner, men det förekommer olika tolkningar av vad det innebär. Vid G8-mötet i ställde sig samtliga länder bakom ett uttalande om att Gaddafis regim har förlorat all legitimitet och att Gaddafi måste lämna ifrån sig makten. FN lanserade en regional blixtappell för Libyenkrisen för att täcka de humanitära behoven i gränsområdena och inne i vad avser skydd, hälsa, vatten, och sanitet. Appellen har därefter reviderats och uppgår nu till . Målgruppen är totalt 1 660 000 människor. Appellen är finansierad till . En humanitär samordnare för regionen har tillsatts. Åtta kluster för humanitär samordning har aktiverats och koordineras av OCHA. har bidragit med sammanlagt i humanitärt stöd med anledning av situationen i . Av dessa har Sida beslutat om i direkta insatser främst till den regionala blixtappellen och till arbete. Därutöver tillkommer från regeringen främst kärnstöd till WFP och allokering genom , . Dessutom bidrar regeringen och Sida till de löpande budgetarna för () samt OCHA, UNHCR, WHO, FAO, UNDP, , UNFPA och IOM, organisationer som också är verksamma i och utanför . Europeiska kommissionen har avsatt motsvarande för att möta behov hos dem som flyr undan våldet. Katastrofstödet innefattar främst tält, livsmedel, filtar, vatten, sanitet och medicinskt stöd, för såväl libyer som icke-libyer. En del av stödet går även till evakuering. EU:s generaldirektorat för humanitärt bistånd (ECHO) har även egna team på plats vid den egyptiska, tunisiska och algeriska gränsen samt team inne i . Dessa team bedömer behov, kontrollerar utdelning av biståndet och bidrar till koordineringen av organisationer och givare. Tunisiska myndigheter, UNHCR och IOM har begärt internationell hjälp med att evakuera flyktingar och migranter från olika transitcentra i regionen. MSB och Försvarsmakten har bistått med såväl civil som militär transportkapacitet i detta syfte. MSB har tillsammans med andra länder upprättat ett tillfälligt kontor för flera FN-organisationer i . Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har bidragit med expertis till EU:s behovsbedömning. EU har bidragit till att samordna europeiska insatser för att evakuera EU-medborgare och tredjelandsmedborgare. EU har vidare sagt sig beredd att stödja de humanitära insatserna också med militära och maritima resurser under förutsättning att OCHA begär det. EU har öppnat ett tekniskt EU-kontor i för att underlätta kontakterna med oppositionen och andra aktörer på plats. EU har också inlett planering av stöd inför en postkonfliktsituation i . FN:s planering för postkonfliktarbetet pågår. Planeringsprocessen skulle kunna ligga till grund för en bred FN-mission med politiskt mandat, men för detta krävs först att konflikten är avslutad och att det finns en libysk motpart med legitimitet. I ett inledningsskede planeras för insatser inom bland annat följande områden: förberedelser för och genomförande av val, konstitutionella reformer, säkerhetssektorreform, Prop. 2010/11:127 stöd till rättsvårdande instanser och mänskliga rättigheter, ekonomisk återhämtning, offentlig administration, samt infrastruktur. UNDP förväntas inta en central roll i den tidiga återuppbyggnadsfasen. bidrar genom det omfattande basbudgetstödet från biståndsbudgten till UNDP och andra FN-organ. Genom olika konsulära insatser har ett drygt 60-tal svenska medborgare fått hjälp att lämna . Det finns ett 30-tal kvar, varav vissa nu önskar att lämna landet. började , och med stöd av FN-mandatet att slå ut militära mål i i syfte att skydda civila. Kort därefter anslöt sig , , , , , , , , , och till insatsen. Nato beslutade att ta över hela ansvaret för den internationella militära insatsen till stöd för 1973, inklusive skydd av civila, flygförbudszonen och vapenembargot. Vid kontaktgruppens möten har Natos insatser lyfts fram som nödvändiga för att genomföra FN:s resolutioner och 1973 för att skydda civila. möttes Nato och dess partner i den militära insatsen i för att diskutera situationen i . Mötet resulterade i ett politiskt uttalande där deltagarna anger att insatserna ska fortsätta tills följande målsättningar är uppnådda: 1.Alla attacker och hot om attacker mot civila och civilbebodda områden ska upphöra. 2.Det ska säkerställas att regimen har dragit tillbaka alla militära styrkor till sina förläggningar, inklusive krypskyttar, legosoldater och andra paramilitära styrkor, från alla befolkade områden de med militär makt har intagit, ockuperat eller satt under belägring i hela , inklusive Ajdabiyah, Brega, Jadu, , Kikla, Misrata, Nalut, Raslanuf, Yefrin, Zawiyah, Zintan och Zuara. 3.Regimen måste tillåta , fullt, säkert och ohindrat humanitärt tillträde till alla människor i som behöver hjälp. Därutöver slog utrikesministrarna fast att Gaddafis regim förlorat all legitimitet och att han bör avgå . beslutade Nato att förlänga den militära insatsen avseende flygförbudszonen och skyddet av civila i i . 5Den internationella insatsen i och nuvarande svenskt deltagande Nato leder den internationella militära insatsen för att skydda civila i enlighet med 1973. Insatsen ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila och områden med civilbefolkning som hotas av angrepp, inklusive genom att upprätthålla en flygförbudszon över . Nato leder också insatsen för att upprätthålla vapenembargot till havs. har insyn och konsulteras i enlighet med etablerade procedurer. deltar som truppbidragare i samtliga formella möten som berör Libyen- Prop. deltar därutöver i informella konsultationer om Mandatet förlängdes genom ett beslut vid deltar i den Natoledda insatsen för att upprätthålla en flygförbudszon över . bidraget består av en väpnad styrka med högst åtta stridsflygplan av typ JAS 39 , ett transportflygplan av typ TP84 med stabsofficerare placerade vid relevanta staber. bidraget uppgår till ca 130 personer. De svenska flygplanen bidrar enbart till uppgiften att upprätthålla en flygförbudszon över och har inte till uppgift att har de svenska planen främst flugit spaningsuppdrag i insatsen. Planens kapacitet och förmåga till spaning har mötts av uppskattning. Den svenska styrkan har mandat att delta som längst till den Avvecklingen av det nuvarande svenska bidraget inleds om inget annat beslutas. Hotbilden för den svenska personalen varierar. hot- och riskbedömning för de insatser som utförs och vidtar eventuella åtgärder utifrån denna bedömning. Folkrättsligt mandat för insatsen beslutade i resolution i enlighet med kapitel VII att situationen i utgjorde ett hot mot internationell fred och säkerhet. eldupphör och att våldet mot civila skulle upphöra. Huvudsyftet med resolutionen är att skydda civila. mandat för medlemsstater som notifierar FN:s generalsekretare, enskilt eller genom regionala organisationer eller arrangemang, att vidta alla nödvändiga åtgärder för att skydda civila och områden med civil befolkning som hotas av angrepp i . Varje form av utländsk ockupationsstyrka i någon del av är dock utesluten. I syfte att skydda civila ger resolutionen även mandat att inrätta och upprätthålla en flygförbudszon över med undantag för flygningar med humanitärt syfte, evakuering av utländska medborgare eller för genomförande av resolution . Medlemsstater får även i detta syfte vidta alla nödvändiga åtgärder. Dessa åtgärder ska ske i samarbete med och samordnas med FN:s generalsekreterare. Resolution innehåller även en uppmaning till medlemsstaterna att upprätta ett vapenembargo för såväl fartyg som flyg och använda begränsat våld i detta syfte, frysa tillgångar samt inrätta ett flygförbud för Deltagande staters rätt att använda våld grundas ytterst på säkerhetsrådets mandat i enlighet med kapitel VII, vilket också ger den internationella insatsen en folkrättslig särställning i förhållande till parterna i konflikten. Den stat eller den organisation som utövar den faktiska ledningen över insatsen kan komma att bli part i den Prop. 2010/11:127 väpnade konflikten om insatsen blir indragen i regelrätta strider med All våldsanvändning måste stå i överensstämmelse med den internationella humanitära rätten och de mänskliga rättigheterna. Det är ytterst säkerhetsrådet som ansvarar för den internationella militära insatsen. Den svenska styrkans rättsliga status regleras i ett avtal med värdnationen där styrkan är stationerad. Regeringens förslag: medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 250 personer till förfogande i högst 90 dagar för fortsatt deltagande i den internationella militära insatsen i i enlighet med beslut i samt att motionstiden Skälen för regeringens förslag: har ett brett engagemang för att bidra till en fredlig utveckling i . insatser och ansträngningar för en politisk lösning genom arbetet i EU och kontaktgruppen, utgör det svenska militära bidraget en viktig komponent för att nå detta mål. Syftet med det svenska bidraget till den militära insatsen är att verkställa FN:s säkerhetsråds resolution . FN har konstaterat att grova och systematiska brott mot de mänskliga rättigheterna pågår och att de vitt spridda och systematiska angreppen mot civila kan vara brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. har uttalat starkt stöd för 1973 som ger ett tydligt folkrättsligt mandat för insatser i syfte att skydda civilbefolkningen och har bistått med flygstridskrafter för att genomföra det flygförbud som har upprättats i enlighet med resolutionen. FN har det främsta ansvaret för att upprätthålla internationell fred och Ett starkt FN är en hörnsten i svensk utrikespolitik. även fortsättningsvis vara med och ta ansvar för att genomföra FN:s Den militära insatsen syftar till att skydda civila mot övergrepp och att bereda vägen för en politisk lösning. fäster stor vikt vid de diplomatiska ansträngningar som FN har ansvaret för, och understryker behovet av att förbereda stöd till även när det gäller demokratisk utveckling och statsbyggande . Den nuvarande svenska militära insatsen, som har varit inriktad på att upprätthålla flygförbudszonen, kommer att avslutas. svenska deltagandet föreslås inledas och pågå i högst , vilket är i linje med Natos beslut om förlängning av Den kommande svenska militära insatsen inriktas på stöd till genomförandet av 1973 i dess helhet. denna ingår såväl upprätthållandet av vapenembargot som skyddet av civila och stödet för humanitära insatser. Baserat på de behov som identifierats utifrån säkerhetsrådsresolutionens mandat begärs medgivande att ställa till förfogande för insats för flygspaning högst fem flygplan JAS 39 och tillhörande stödresurser för bl.a. flygtankning, en maritim bordningsförmåga om högst 40 personer för att upprätthålla vapenembargot samt personal för bl.a. informationsoperationer om högst 10 personer. Sammantaget handlar det om ett bidrag om högst 180 personer. Försvarsmakten bedömer att en reducering av antalet flygplan i insatsområdet är möjlig. Ambitionen är att kunna genomföra två roteuppdrag . Varje roteuppdrag genomförs av två flygplan. För att kontinuerligt säkerställa att fyra flygplan kan utföra uppgifterna krävs fem flygplan tillgängliga i insatsområdet. Flygspaningsinsatserna syftar till att ge stöd för genomförandet av 1973 i dess helhet. Stridsinsatser mot markmål kommer inte att genomföras. Flygspaningsinsatserna kan också komma att bli av betydelse för att övervaka den vapenvila som eftersträvas.