prop · GZ0332 · 2011-11-15 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2011/12:32 om myndigheternas hantering Skr. av ekonomisk kompensation på grund av brott Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av de iakttagelser som gjort i rapporten - Myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18). Regeringen instämmer i huvudsak i iakttagelser om att det finns problem i det nuvarande systemet för ekonomisk kompensation på grund av brott och att regeringens uppföljning inom området kan förbättras. Många åtgärder har dock genomförts eller påbörjats på reger- ingens initiativ, i syfte att åstadkomma förbättringar inom området. Regeringen instämmer endast delvis i iakttagelse att regeringen inte har styrt myndigheterna tillräckligt. Regeringen instämmer inte i iakttagelser att regeringen dels saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekonomisk kom- pensation till brottsutsatta, dels inte har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Utöver det arbete regeringen har initierat och kontinuerligt bedriver med en hög ambitionsnivå för att utveckla styr- ningen och uppföljningen avser regeringen inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av iakttagelser eller rekommen- dationer. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Ärendet och dess beredning.............................................................. 2.2Riksrevisionens rekommendationer till regeringen och de ansvariga myndigheterna........................................ 3 Regeringens bedömning av iakttagelser och Regeringens övergripande bedömning............................... 3.2Regeringens syn på problemområdet, styrningen av de ansvariga myndigheterna och uppföljningen av Övrigt om styrningen av de ansvariga Uppföljningen av verksamheten........................ Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser och rekommendationer ................................................ Regeringens styrning och uppföljning ............................. Pågående arbete vid myndigheterna................................. Vidare behandling av ................ Bilaga 1 - Myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18). Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ärendet och dess beredning lämnar löpande granskningsrapporter från effektivitetsre- visionen. Syftet med granskningsrapporten, som behandlas i denna skri- velse, har varit att undersöka om det system av myndigheter och andra aktörer som hanterar ekonomisk kompensation på grund av brott är effektivt och om det överensstämmer med brottsutsatta männi- skors behov. Granskningen har resulterat i rapporten - Myn- digheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18), se bilagan. överlämnades av till regeringen . har granskat hur , Domsto- lar, och hanterar brottsskadestånd. Polisens och målsägandebiträdenas insatser berörs till viss del av granskningen. har även granskat hur regering- en styr detta område. samlade slutsats är att det finns brister i hanteringen av brottsskadestånd. skriver att riksdag och regering har skapat ett system för att stödja brottsutsatta, så att de kan få ekonomisk kompensation på grund av brottet. Till följd av bl.a. bristande uppfölj- ning saknas en helhetssyn på hur detta system fungerar. Detta medför i sin tur att det saknas tillräckligt underlag för styrning och förbättringar av systemet. anser att regeringen och de ansvariga myndig- heterna inte har gjort tillräckligt för att säkerställa en effektiv hantering av brottsskadestånd, trots att har framfört att stöd och hjälp till brottsutsatta är ett prioriterat område. Vidare anser att den information och det stöd som ges till brottsutsatta inte är tillräckligt. De brister som finns riskerar att leda till att ersättning- en inte får den kompenserande effekt som har avsetts. Därmed finns också en risk för att kravet på likabehandling inte uppfylls. Granskningen har enligt visat att de ansvariga myndigheternas hantering av brottsskadestånd inte är effektiv i alla delar, processen för att få ut utdömda skadestånd inte är ändamålsenlig ur ett brottsofferperspektiv, och att regeringen inte styrt myndigheterna tillräckligt och inte redovi- sat en fullständig bild av verksamheten. anser att de brottsutsatta inte får tillräckligt med informa- tion, stöd och hjälp under processens gång samt blir olika behandlade av polis och åklagare. Dessutom bedömer att de ansvariga myndigheterna samverkar med varandra i för liten utsträckning för att Skr. 2011/12:32 förbättra och utveckla verksamheten. regeringen saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekonomisk kompensation till brottsutsatta. Den utredning som gör en översyn av brottsskadelagen (Ju 2010:12) har i uppdrag att bl.a. ta ställning till om det finns skäl att över- väga en ordning som lindrar de krav som ställs på brottsutsatta att agera på egen hand. bedömer det vara angeläget att överväga införandet av en sådan ordning. 2.2Riksrevisionens rekommendationer till regeringen och de ansvariga myndigheterna Utveckla styrningen och uppföljningen av hanteringen av brotts- skadestånd. Låta Brottsoffermyndigheten underrätta Kronofogdemyndighe- ten om att utbetalning av brottsskadeersättning har verkställts. ger följande rekommendationer till de ansvariga myndig- heterna: , och Brottsoffermyn- digheten bör utveckla sin egen uppföljning. , , , och bör ut- veckla informationen till brottsutsatta. och bör för- enkla administrationen. bör säkerställa informationskvaliteten och förberedelserna av skadeståndsanspråken. bör ta fram riktlinjer och utvärdera effek- terna av dem. bör inventera behovet av utbildning. 3Regeringens bedömning av iakttagelser och rekommendationer 3.1 Regeringens övergripande bedömning Regeringen instämmer i huvudsak i iakttagelser om att det finns problem i det nuvarande systemet för ekonomisk kompensation på grund av brott. Regeringen instämmer endast delvis i iakttagelse att regeringen inte har styrt myndigheterna tillräckligt. regeringen instämmer i är att uppföljningen av verksamheten kan förbätt- Däremot instämmer regeringen inte i iakttagelser att regeringen dels saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekono- Skr. 2011/12:32 misk kompensation till brottsutsatta, dels inte har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Regeringen ser det som ett system, även om det inrymmer flera aktörer samt olika moment och regeringen har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Ett kontinuerligt arbete bedrivs för att utveckla styrningen och uppfölj- ningen. Regeringen anser det därför inte motiverat att vidta några sär- skilda åtgärder med anledning av första rekommenda- tion. och har vidtagit åtgärder för att underrättelser från till Kronofog- demyndigheten om att utbetalning av brottsskadeersättning har verk- ställts i närtid ska kunna ske. Regeringen anser det därför heller inte motiverat att vidta några särskilda åtgärder med anledning av Riksrevi- sionens andra rekommendation (se även kapitel 4). Arbetet med att förbättra stödet och hjälpen till brottsoffer är en priori- terad fråga för regeringen. Genom betydande satsningar har regeringen förstärkt rättsväsendet från polis och åklagare till domstolar och kriminalvård. Allt fler brott utreds och upp och fler förövare får stå till svars för sina handlingar. Det brottsbekämpande arbe- tet har stärkts och polisen har blivit mer synlig i människors vardag. Grunden har också lagts för ett långsiktigt och omfattande utvecklingsar- bete inom brottsofferområdet, särskilt avseende brott i nära relationer och sexuella övergrepp. Under förra mandatperioden antog regeringen bl.a. två handlingsplaner som omfattar åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Handlingsplanerna har lett till en höjd ambitionsnivå i kampen mot dessa allvarliga brott, vilket bl.a. inkluderar stöd till brottsoffer. Regeringen avser att fortsätta arbetet med en hög ambitionsnivå. 3.2Regeringens syn på problemområdet, styrningen av de ansvariga myndigheterna och uppföljningen av verksamheten Processen för myndigheternas hantering av skadestånd i anledning av brott är regelstyrd. Detta är en mycket viktig del av regeringens styrning inom området, men betydelsen av denna framgår inte av . Regler om förutsättningarna för skadestånd och om vilka skador som är ersättningsgilla finns i skadeståndslagen (1972:207). Processuella regler om hur skadeståndsanspråk ska framställas och att talan kan föras i samband med ett brottmål finns i . Regler om hur ford- ringar drivs in finns i utsökningsbalken. Reglerna har setts över och bl.a. följer det numera av utsökningsbalken att Kronofog- demyndigheten ska fråga brottsutsatta som tilldömts skadestånd om de vill att myndigheten driver in skadeståndet. Beträffande brottsskadeer- sättning finns regler i brottsskadelagen (1978:413), som är föremål för översyn. Det faktum att regler finns i flera olika lagar beror på områdets komplexitet. Informationen till brottsoffer om regler för och möjligheter till ekonomisk kompensation ska vara relevant och utgå från användarens perspektiv. Regeringen anser att myndigheternas informationsarbete utvecklas i den riktningen. Regeringen gav 2008 en särskild utredare i uppdrag att överväga förut- sättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. I betänkandet Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1) föreslår utreda- ren att skadeståndsskyldiga ska kunna betala skadeståndsberättigade via ett betalningsförmedlande organ, som föreslås vara Brottsoffermyndighe- ten. Ärendet bereds i . Den statliga brottsskadeersättningen träder in när en dömd gärnings- man inte har betalat eller inte bedöms kunna betala skadeståndet till brottsoffret. Sådan ersättning betalas också när det inte finns någon känd gärningsman. En förutsättning för att brottsoffret ska kunna beviljas brottsskadeersättning är att ersättning inte kan fås från skadevållaren i form av skadestånd eller från ett försäkringsbolag i form av försäkrings- ersättning. Det är brottsoffret som måste visa att skadevållaren inte har ekonomisk förmåga att betala skadeståndet. I praktiken sker detta genom att brottsoffret ger in ett bevis från om att den skadeståndsskyldige saknar utmätningsbara tillgångar. Regeringen instämmer delvis i iakttagelse att proces- sen för att få ersättning kan ta . (Ju 2010:12), som tillsattes , har bl.a. fått i uppdrag att ta ställning till om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsutsat- ta att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige. Brotts- skadelagsutredningen ska redovisa sitt betänkande . Betänkandet Målsägandebiträdet ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6) har remitterats och bereds i . tillsat- tes även straffprocessutredningen (Ju 2010:10) vars syfte är att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande. Utredningen ska bl.a. överväga hur stödpersoners och åklagares roll i förhållande till målsägandens be- hov kan utvecklas. Uppdraget ska redovisas . I 6 § förvaltningslagen (1986:223) finns ett allmänt krav på myndigheter att lämna hjälp till andra myndigheter inom ramen för den egna verk- samheten. Av 6 § myndighetsförordningen (2007:515) framgår även att myndigheter ska verka för att genom samarbete med myndigheter och andra ta till vara de fördelar som kan vinnas för enskilda samt för staten som helhet. Regeringen instämmer delvis i iakttagelse att Krono- fogdemyndigheten tidigare inte särskilt har pekats ut som en av de myn- digheter som ska samverka med. I budgetpropo- sitionen och andra viktiga styrdokument har regeringen under en rad år dock särskilt lyft fram vikten av att samverkan sker i gemensamma frå- gor och problem som berör brottsutsatta. Att samverkan, förutom mellan rättsväsendets myndigheter, också behöver ske med myndigheter och andra organisationer utanför rättsväsendet, t.ex. Kronofogdemyndighe- ten, anser regeringen vara av stor betydelse. Det har regeringen ytterliga- re förtydligat i budgetpropositionen gällande utgiftsområdena 3 och 4 samt tagit upp i dialoger med berörda myndigheter. har ett särskilt ansvar för myndighetssamver- kan i brottsofferfrågor. Av förordningen (2007:1171) med instruktion för framgår att myndigheten ska bidra till att för- bättra förutsättningarna för samverkan i brottsofferfrågor mellan olika samhällsaktörer. Myndigheten ska också aktivt verka för att berörda får kännedom om möjligheterna till brottsskadeersättning och till bidrag från brottsofferfonden samt genom utåtriktad verksamhet verka för att myn- digheter, andra aktörer och allmänheten får ökad kunskap om brottsoffer- frågor. har en central roll när det gäller att verkställa domar och säkerställa att borgenärer kan få sina fordringar indrivna, oavsett om det är fråga om brottsskadestånd eller andra fordringar. Re- geringen anser att samverkan med olika sam- hällsaktörer även ska omfatta . På strategisk nivå finns en samverkansgrupp för brottsofferarbete inom vilken myn- digheter och ideella organisationer utbyter erfarenheter. Brottsoffermyn- digheten är sammankallande. Gruppen arrangerar utbildningsseminarier på olika brottsofferteman för att förmedla erfarenheter och kunskaper om hur myndigheter, kommuner och ideella föreningar kan samverka på ett lokalt eller regionalt plan. deltar i samverkansgruppen för brottsofferarbete. Ett möte har även hållits mellan myndighetscheferna. Regeringens förhoppning är att detta kommer att medföra ytterligare förbättringar gällande samverkan mellan rättsväsendets myndigheter och . 3.2.3Övrigt om styrningen av de ansvariga myndigheterna Hanteringen av brottsskadestånd är en del i myndigheternas arbete med brottsoffer. För att förbättra brottsofferarbetet har regeringen gett myn- digheterna återrapporteringskrav i regleringsbreven och en rad olika uppdrag. Det gäller bl.a. i bemötande-, utbildnings- och samverkansfrå- gor. Som exempel kan nämnas tre uppdrag till att genomföra utbildningsprogram för personal inom främst rättsväsen- det, i syfte att förbättra bemötandet av sexualbrottsoffer samt öka kompe- i frågor som rör prostitution och människohandel för sexuella ändamål (Ju2007/4690/, Ju2011/3982/och Ju2008/7290/). Ett annat exempel är uppdraget till Rikspolisstyrel- sen att, i samverkan med , och , bl.a. ta fram gemensamma nationella riktlinjer för sam- verkan vid utredningar kring barn som misstänks vara utsatta för brott (Ju2008/8573/). Regeringen och berörda myndigheter i rättsväsen- det arbetar kontinuerligt för att utveckla och förbättra olika aspekter av brottsoffers rättigheter, däribland rätten till ersättning. Som en del i detta arbete avser regeringen att bl.a. överväga ytterligare åtgärder i re- Skr. 2011/12:32 gleringsbrev . konstaterade i en inspektionsrapport att det fanns brister i polisens brottsofferarbete. Det gällde bl.a. den information som polisen lämnar till brottsoffren. Med anledning av detta har regeringen regleringsbrev för begärt en återrapportering av de åtgärder som polisen vidtar för att vidareutveckla och följa upp brottsofferarbetet inom polis- organisationen, liksom det arbete som sker i samverkan med andra myn- digheter och organisationer. För att förbättra brottsofferarbetet inom polisen bedriver ett utvecklingsarbete där bl.a. dessa frågor omhändertas. Regeringen kommer genom såväl polisens årsredovisning som den löpande dialogen med Rikspo- lisstyrelsen att få en återrapportering om vad arbetet har lett fram till. Därefter kommer regeringen att överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas. Regeringen anser det vara av stor vikt att det finns en enhetlig rättstil- lämpning i åklagarnas hantering av brottsskadestånd samt att Åklagar- myndigheten genom olika typer av stöd till åklagarna ska möjliggöra en likvärdig behandling av de brottsutsatta. I syfte att skapa bättre förutsätt- ningar för en ökad enhetlighet i rättstillämpningen inom åklagarverk- samheten har regeringen gett i uppdrag att inrätta en mer sammanhållen struktur för rättslig tillsyn (Ju2011/4130/Å). Regeringen har även i regleringsbrev betonat vikten av att myndigheten verkar för att rättstillämpningen är lagenlig, följdriktig och enhetlig. har i samma re- gleringsbrev även ett återrapporteringskrav när det gäller att redovisa vilka åtgärder som har vidtagits för att minska skillnaderna i bl.a. rättstil- lämpning mellan åklagarkamrarna. I regleringsbrev har regeringen begärt in en återrapportering av de åtgärder som har vidtagits för att vidareut- veckla kompetensen inom myndigheten när det gäller bemötande av brottsoffer. Regeringen avser att även fortsättningsvis följa de frågor som aktualiseras i åklagarnas kontakt med brottsutsatta, för att vid behov överväga att vidta ytterligare åtgärder. Vid pågår ett arbete kring information om brottsska- destånd, som sänds ut från domstolarna (se även kapitel 4). Regeringen avser att följa arbetet och framöver överväga om ytterligare åtgärder behöver vidtas. Regeringen anser det vara av stor betydelse att samverkan mellan rättsvä- sendets myndigheter och i frågor om ska- destånd i anledning av brott förbättras. har regeringen ytterligare förtydligat detta i utgiftsområdesbilagorna 3 och 4 (se även kapitel 4). ska enligt sin instruktion aktivt verka för att berörda får kännedom om möjligheterna till brottsskadeersättning. re ska myndigheten genom utåtriktad verksamhet verka för att myndighe- ter, andra aktörer och allmänheten får ökad kunskap om brottsofferfrå- har också bedrivit ett betydande arbete för att utveckla och sprida information om brottsskadeersättning. konstaterar att iakttagelser tyder på att ytterligare insat- ser kan behövas, såväl för att nå ut med information om brottsskadeer- sättning som för att det ska bli lättare för brottsutsatta att ta till sig infor- har i sin rapport dock inte framhållit att inter- net har blivit ett allt viktigare forum för att förmedla information till blir mer välbesökt och Tillsammans med rättegångsskolan på webben hade de båda webbplatserna över 200 000 unika besök under genomförde regeringen förändringar i såväl förordningen (2007:1171) med instruktion för som i myndig- En förändring bestod i att kravet på Brottsoffer- myndigheten att bidra till att förbättra förutsättningarna för samverkan i brottsofferfrågor mellan olika samhällsaktörer angavs i myndighetens instruktion i stället för i regleringsbrevet, vilket tidigare var fallet. med tydliggjordes kravet som en grundläggande och varaktig del i myn- En annan förändring bestod i att regeringen i re- gleringsbrevet skärpte kraven på gäl- lande statistik om brottsskadeersättning. redovisa antalet ärenden och storleken på utbetald brottsskadeersättning fördelad på olika brottstyper. Redovisningen ska även innehålla en ana- lys och bedömning av utvecklingen. Regeringens avsikt är att förbättra statistiken när det gäller brottsskadeersättning och göra den mer använd- konstaterar att brottsutsattas skadeståndsanspråk särbehandlas i statistiken från domstolar och . Det får till följd att det inte finns tillräckligt underlag för att beräkna hur det tar för brottsutsatta att få ersättning för sina skador. med brottsutsatta visar dock enligt att de upplever att processen tar och är komplicerad. att regeringens mål för att bedöma om skadeverkningarna av brott har minskat endast omfattar insatser, medan Krono- Skr. 2011/12:32 fogdemyndigheten endast har övergripande mål om verkställighet och Det är riktigt att brottsutsattas skadeståndsanspråk inte särredovisas i statistik från domstolar eller . Att åstadkomma en korrekt uppföljning av tidsåtgång och ärendeflöde kompliceras bl.a. av att skadestånd också kan betalas frivilligt av gärningsmannen samt att många brottsskador kan täckas av privata försäkringar, t.ex. hemförsäk- ringar som regelmässigt innehåller ett överfallsskydd. För att bedöma ett av de övergripande målen för kriminalpolitiken, att minska skadeverk- ningarna av brott, har regeringen i stället ansett det mer tillförlitligt att fokusera på statlig brottsskadeersättning. Andra möjligheter för regering- en att följa utvecklingen inom området och bedöma resultaten utgörs bl.a. av berörda myndigheters årsredovisningar, redovisade uppdrag och information från dialoger med myndigheterna m.m. Även de utredningar som regeringen har tillsatt kommer att utgöra underlag i processen för att förbättra och utveckla uppföljningen av verksamheten. har regeringen förstärkt arbetet med att förbättra in- formationsförsörjningen i rättsväsendet. Ett elektroniskt informationsflö- de i rättskedjan kommer att ge väsentligt förbättrade möjligheter att ana- lysera informationen och kan därmed bidra till ny kunskap om brottslig- heten och verksamhetsresultaten. Detta skapar i sin tur förbättrade förut- sättningar för brottsbekämpningen och för möjligheterna att bedöma effektiviteten av de åtgärder som vidtas. Regeringens avsikt är att även hanteringen av skadestånd i anledning av brott med tiden ska kunna om- fattas. Genom rättsväsendets uppföljningssystem (RUS) är det även möjligt att följa handläggningstider hos polismyndigheterna, Åklagarmyndighe- ten och domstolarna för mål och ärenden som rör brottstyperna misshan- del, rån, våldtäkt, stöld och utpressning. RUS-databasen omfattar inte handläggningstider för skadestånd i anledning av brott. Det är dock ange- läget att på det sätt som är möjligt kunna följa handläggningstider för enskilda brott i förhållande till brottsskadestånd, eftersom de personer som har utsatts för nämnda brott i de allra flesta fall även begär ska- destånd. 4Regeringens åtgärder med anledning av Riks- revisionens iakttagelser och rekommendatio- ner 4.1Regeringens styrning och uppföljning första rekommendation till regeringen är att utveckla styrningen och uppföljningen av hanteringen av brottsskadestånd. Det finns ett omfattande regelverk kring rätten till skadestånd i anledning av brott, brottskadeersättning, hur myndighetsföreträdare ska agera inom ramen för den straffrättsliga processen, myndighetssamverkan m.m. I de delar regeringen har sett problem har ett flertal utredningar tillsatts, vilka har eller har haft i uppgift att se över stora delar av det område Riksrevi- Skr. 2011/12:32 sionen har granskat. Så snart beredningsarbetet med nämnda utredningar har slutförts avser regeringen att återkomma till . Regeringen arbetar kontinuerligt för att utveckla styrningen av myndigheterna. Ut- över de åtgärder som har nämnts ovan avser regeringen inte att vidta några särskilda åtgärder vad gäller styrningen med anledning av Riksre- visionens första rekommendation. Regeringen har höga krav på myndigheterna när det gäller effektivitet, resultat och kvalitet. När det gäller uppföljningen inom området kommer regeringen ytterligare att förstärka verktygen för att följa utvecklingen. Som stöd för att följa utvecklingen och bedöma resultatet finns bl.a. berörda myndigheters årsredovisningar, redovisade uppdrag och informa- tion från dialoger med myndigheterna. Dessutom förväntar sig regering- en att det arbete som bedrivs inom ramen för rättsväsendets informa- tionsförsörjning kommer att förbättra möjligheterna att följa upp olika delar i rättskedjan. Utöver de åtgärder som har nämnts ovan avser reger- ingen inte heller att vidta några särskilda åtgärder vad gäller uppföljning- en med anledning av första rekommendation. andra rekommendation till regeringen, att låta Brotts- offermyndigheten underrätta om att utbetalning av brottsskadeersättning har verkställts, kräver ingen ytterligare åtgärd. och har vidtagit åtgär- der så att detta i närtid kommer att fungera. Det medför således att brottsutsatta i denna del framöver inte kommer att behöva agera på egen hand. I anges att det krävs ändringar i regelver- ket för att ska kunna underrätta Kronofogde- myndigheten. Så är dock inte fallet.