prop · GZ0313 · 2011-09-28 00:00:00 — 15.Efter det första ordinarie valet av exekutivdirektörer sedan ikraftträdandet av den ändrade stadgan som godkändes genom guvernörsstyrelsens resolution nr 63- 2, ska en exekutivdirektör som valts av sju eller flera medlemmar vara berättigad att utse två ersättare. 16.Som ett villkor för att utse två ersättare ska en exekutivdirektör i ett meddelande till fondens sekreterare ange i) vilken ersättare som ska företräda exekutivdirektören när han eller hon har förhinder och båda ersättarna är närvarande och ii) vilken ersättare som ska ha exekutivdirektörens befogenheter enligt artikel XII, avsnitt 3 t. En exekutivdirektör kan när som helst ändra detta utseende genom att meddela fondens sekreterare. Exekutivstyrelsens storlek och sammansättning Guvernörsstyrelsen noterar i) åtagandet att minska antalet exekutivdirektörer som representerar utvecklade europeiska länder med två i syfte att uppnå ökad representation av framväxande marknader och utvecklingsländer senast vid det första ordinarie valet av exekutivdirektörer när villkoren enligt punkt 3 i denna resolution är uppfyllda och ii) åtagandet genom medlemskap i fonden att ha en exekutivstyrelse som består av 24 exekutivdirektörer och att se över sammansättningen av exekutivstyrelsen från och med den dag då villkoren enligt punkt 3 i resolutionen är uppfyllda. (miljoner SDR) (miljoner SDR) Föreslagen kvot (fortsättning) (miljoner SDR) (miljoner SDR) framställning om höjning av kvot i I denna framställning föreslår att regeringen ska lämna ett förslag till att godkänna en ökning av kapitalinsats (kvot) i () från 2 395,5 miljoner särskilda dragningsrätter (SDR) till 4 430 miljoner SDR samt att medge att till IMF betalar höjningen av insatsbeloppet motsvarande 2 034,5 miljoner SDR. IMF slutförde den fjortonde allmänna översynen av medlemsländernas kapitalinsatser eller de s.k. kvoterna. Denna översyn resulterade i ett förslag om att höja den totala summan av medlemsländernas kapitalinsatser från 238,4 miljarder SDR till 476,8 miljarder SDR, vilket motsvarar en höjning från till cirka 4 860 miljarder SEK. För del innebär förslaget att kvoten höjs från 2 395,5 miljoner SDR till 4 430 miljoner SDR, vilket motsvarar en ökning från till cirka 45 miljarder SEK. andel av det totala kapitalet minskar därmed från . I samband med översynen av det nya lånearrangemanget (NAB) förväntas beslut tas om att minska åtaganden under NAB med motsvarande belopp som insatskapitalet höjs. uppnåddes en principöverenskommelse om IMF:s kvot och styrningsreform i . har därefter med erforderlig majoritet godkänt resolutionsförslaget. Förslaget träder ikraft då medlemsländer med sammanlagt av den totala röststyrkan lämnat sitt formella godkännande av förslaget samt inbetalat kvothöjningen. IMF är ett monetärt internationellt kooperativ, där varje medlemsland bidrar med en kapitalinsats. Kapitalinsatsen, även kallad kvoten, bildar en fond av valutor, från vilken medlemmar med betalningsbalansproblem eller potentiella sådana kan låna. De övergripande målen för verksamheten är att verka för en god och balanserad ekonomisk tillväxt, ökad internationell handel och ett stabilt internationellt monetärt system. är medlem i IMF. Vid medlemsinträdet fastställdes kvot till 100 miljoner USD, vilket tillsköts av i enlighet med bemyndigande. Enligt fondstadgan ska IMF minst göra en allmän översyn av medlemsländernas kvoter och om giltigt skäl finns, ska en höjning av kvoterna föreslås. Den senaste kvothöjningen ägde rum och byggde då på den elfte allmänna översynen av kvoterna. Den tolfte och trettonde allmänna översynen resulterade inte i någon rekommendation om att höja kvoterna. 1 064,3 miljoner SDR 1 614,0 miljoner SDR 2 395,5 miljoner SDR 4 430,0 miljoner SDR Ledarna för G20-länderna beslutade på sitt möte att tredubbla IMF:s resurser. Syftet med denna överenskommelse var att lugna de finansiella marknaderna. Detta följdes av flera interimslösningar, nämligen temporära bilaterala låneavtal och en utökning av det nya lånearrangemanget (NAB). nåddes en principöverenskommelse i om att rekommendera en total kvothöjning på . har utarbetat en rapport om den fjortonde allmänna kvotöversynen. Till rapporten bilades ett förslag till resolution, vilken bifogas se bilaga. Resolutionsförslaget antogs med erforderlig majoritet av . Riksbankschefen, som är representant i , tillstyrkte förslaget. För att kvothöjningen ska träda i kraft krävs att medlemsländer med sammantaget av den totala röststyrkan har inbetalat det aktuella beloppet samt meddelat fonden sitt formella godkännande. Enligt resolutionen ska ett formellt godkännande lämnas till IMF . Syftet med allmänna översyner är att försäkra att IMF har tillräckliga resurser för sin verksamhet. Dessutom görs vid allmänna översyner en justering för att medlemsländernas kvoter bättre ska avspegla ländernas relativa ekonomiska styrka. För vidkommande innebär det aktuella förslaget att den nuvarande kvoten på 2 395,5 miljoner SDR ökas med 2 034,5 miljoner SDR, dvs. , till 4 430 miljoner SDR. Detta motsvarar en ökning från cirka 25 miljarder SEK till cirka 45 miljarder SEK. andel av medlemsländernas totala kapitalinsatser minskar dock från till . Beträffande inbetalningen av den föreslagna kvothöjningen gäller att ska betalas i SDR eller valuta specificerad av IMF och resterande i nationell valuta. Överenskommelsen om att en fjärdedel av kvothöjningen ska inbetalas i SDR eller valuta specificerad av IMF, grundas på bestämmelserna i fondstadgans artikel III.3a. Enligt 10 kap. 1 § regeringsformen ska en överenskommelse med annan stat eller mellanfolklig organisation, till exempel IMF, ingås av regeringen. Detsamma gäller en ändring av en sådan överenskommelse såsom i nuvarande fall, en kvothöjning och stadgeändring. Om överenskommelsen är av större vikt krävs godkännande av . Av 7 kap. 4 § lagen (1988:1385) om riksbank framgår att får, efter medgivande av , av egna medel tillskjuta insatskapital i IMF. Ett sådant medgivande förutsätter alltså att regeringen initierar ett beslut om kvothöjning. En av IMF:s huvuduppgifter är att ge temporärt stöd till medlemsländer med betalningsbalanssvårigheter för att underlätta den ekonomiska anpassning som krävs. Detta betalningsbalansstöd finansieras primärt genom utnyttjande av IMF:s ordinarie resurser, dvs. Sedan den ekonomiska och finansiella krisen bröt ut har IMF tillhandahållit betalningsbalansfinansiering i betydande omfattning samt beviljat krisförebyggande likviditetsstöd. Åren innan krisen bröt ut kännetecknades av en trendmässigt minskad efterfrågan på IMF:s resurser. tas emellertid en allt större andel av IMF:s resurser i anspråk och utlånade samt utlovade resurser ökade kraftigt från knappt 10 miljarder SDR till cirka 175 miljarder SDR per . kom G20 överens om en tredubbling av IMF:s resurser. Efter diskussioner i G20 beslöt IMF:s exekutiv- och guvernörsstyrelser att kraftigt utöka IMF:s resurser för att kunna hantera den ökade efterfrågan av IMF-finansiering. Utökningen gjordes i två steg, först genom att 28 länder, däribland , ingick bilaterala låneavtal med IMF, sedan genom att det Nya lånearrangemanget (NAB), som är ett multilateralt lånearrangemang, modifierades och utökades. Utlåningen kännetecknas alltjämt av en hög koncentration till några få stora låntagare, de tre största låntagarna står för av de utlovade resurserna. Fortsatt stor osäkerhet om den globala utvecklingen talar för ett fortsatt högt utnyttjande av resurserna . har i internationella sammanhang arbetat för en förstärkning av fondens permanenta resurser och anser det vara av betydelse att IMF är välkapitaliserat för att kunna möta medlemsländernas lånebehov och därmed skapa förutsättningar för en långsiktigt stabil ekonomisk tillväxt. Som ett komplement till de ordinarie resurserna kan IMF låna medel från industri- och tillväxtmarknadsländer inom ramen för de s.k. Generella lånearrangemangen () samt de Nya lånearrangemangen (NAB). Under och har ett antal industri- och tillväxtmarknadsländer, däribland , åtagit sig att i vissa situationer förstärka IMF:s ordinarie resurser. Det råder dock stor enighet bland medlemsländerna om att IMF:s utlåning normalt ska baseras på dess egna resurser och att upplåning endast ska ske vid systemkriser eller vid en drastisk uppgång i efterfrågan på IMF:s resurser då IMF:s egna resurser är otillräckliga. Det är därför viktigt att påpeka att det i samband med översynen av NAB, i , förväntas fattas beslut om att minska åtagandet under NAB med motsvarande belopp som insatskapitalet höjs. Den kraftiga ökningen av NAB var således till viss del en temporär åtgärd i väntan på att fjortonde kvotöversynen Under förutsättning att den föreslagna kvothöjningen formellt godkänns kommer den svenska relativa röstandelen att minska från till . Den nordisk-baltiska valkretsens sammanlagda röstandel minskar från 3,34 Om ger sitt medgivande är beredd att till IMF betala ett belopp motsvarande 2 034,5 miljoner SDR enligt den angivna föreslår att regeringen ska lämna ett förslag till om att godkänna en ökning av kapitalinsats (kvot) i IMF från 2 395,5 miljoner SDR till 4 430 miljoner SDR samt att medge att till IMF betalar höjningen av insatsbeloppet motsvarande 2 034,5 miljoner SDR. På direktionens i vägnar: I beslutet har deltagit (ordförande), (vice ordförande), , , och . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsråden , ordförande, , , , Sabuni, Adelsohn , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2011/12:13 Kvothöjning och stadgeändring i