prop · GZ031d25 · 2011-09-20 00:00:00 — Dessutom finns det problem med att mäta inkomster för hushållen. Registrerade årsinkomster är svårtolkade eftersom de inte omfattar exempelvis ekonomiska resurser i form av förmögenhet, arv och liknade överföringar inom familjen eller mellan olika hushåll, och inte heller inkomster från arbete utanför den reguljära arbetsmarknaden ingår. Vidare finns det personer som frivilligt väljer att tillfälligt sänka sina inkomster i samband med studier, föräldraledighet eller resor i hopp om eller med vetskap om att högre inkomster väntar . Andra har inte sökt bostadsbidrag eller ekonomisk bistånd trots att deras inkomst indikerar att de skulle kunna vara berättigade till detta, vilket kan tyda på att de har tillgångar. För många näringsidkare mäter inkomststatistiken inte den ekonomiska standarden särskilt effektivt. Diagram 3.3 Barnhushåll med inkomst av medianen (relativt mått) Ensamstående med barn, svensk bakgrund Ensamstående med barn, utländsk bakgrund Sambo med barn, svensk bakgrund Sambo med barn, utländsk bakgrund Källa: , 2011 Anm. har den observerade ökningen i andelen ekonomiskt utsatta för ensamståendehushållen huvudsakligen att göra med slumpmässighet. Den inkomstundersökning som utgör underlag för beräkningarna är en urvalsundersökning, och antalet ensamstående med barn är relativt litet. Inkomsterna för ensamstående med barn är i viss mån överskattade 2007 och underskattade 2008 vilket förklarar den höga andelen med låg ekonomisk standard 2008. I diagram 3.3 redovisas ett relativt mått på låg ekonomisk standard (andel med en disponibel inkomst av medianinkomsten) för olika hushållstyper. Ensamstående med barn har en högre sannolikhet att leva under en låg ekonomisk standard än sammanboende med barn och barnhushåll med utländsk bakgrund har generellt en lägre ekonomisk standard jämfört med barnhushåll med svensk bakgrund. I gruppen ensamstående med barn, oavsett bakgrund, är tre fjärdedelar kvinnor. Drygt en fjärdedel av ensamståendehushåll med svensk bakgrund och med ett barn har en relativ låg ekonomisk standard, medan andelen för motsvarande hushåll med utländsk bakgrund är . Gruppen ensamstående med barn bland de med utländsk bakgrund är liten och utgör av hela befolkningen. Skillnaderna mellan ensamstående föräldrar med svensk och utländsk bakgrund har förstärkts över tiden, i början av perioden var skillnaden medan den uppgår till . Utlandsfödda har generellt haft en sämre inkomstutveckling jämfört med svenskfödda vilket påverkar andelen med låg inkomststandard. Tiden i har stor betydelse för exempelvis etableringen på arbetsmarknaden. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 ningsgraden är låg för många nyanlända men många grupper når senare nivåer som motsvarar de för inrikes födda. Etableringen kan dock ta tid och det finns skillnader mellan olika migrantgrupper. I Social rapport konstateras att när de invandrande grupperna till stor del består av föräldrar med minderåriga barn, vilket har varit fallen framför allt för kvinnliga invandrare, påverkas sysselsättningsgraden negativt. har andelen barn med utländsk bakgrund ökat till av det totala antalet barn i den aktuella åldersgruppen. Den huvudsakliga försörjningskällan för nyanlända flyktingar och deras anhöriga har varit ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning. Etableringsreformen som infördes är en viktig åtgärd för att förstärka arbetslinjen och ska ge ett snabbare stöd för att etablera sig på arbetsmarknaden. En annan förklaring till nivåskillnaden i andelen med låg ekonomisk standard mellan hushåll med svensk och utländsk bakgrund är att hushåll med utländsk bakgrund oftare har en större försörjningsbörda. Ensamståendehushåll löper högre risk att ha relativ låg ekonomisk standard eftersom det enbart finns en löneinkomst i hushållet. Det faktum att de ekonomiska familjestöden är fasta belopp eller följer prisutvecklingen snarare än inkomstutvecklingen gör att den disponibla inkomsten för ensamstående med barn vars inkomster i högre grad utgörs av ekonomiska familjestöd halkar efter i tider av reallöneutveckling. Det är också så att hänsyn inte fullt ut kan tas till att en del barn till ensamstående föräldrar egentligen bor ungefär lika mycket hos båda föräldrarna, vilket sannolikt ökar den ekonomiska standarden något för både barnet och den förälder som här definieras som ensamstående. fanns det 494 000 barn med särlevande föräldrar. Tre undersökningar visar att andelen barn som bor växelvis ligger mellan . Det växelvisa boendet är ännu vanligare bland barn med föräldrar som separerat . Statistiken i allmänhet definierar enbart hushåll där barnet är folkbokfört som hushåll med barn. För drygt en tredjedel av barn med särlevande föräldrar riskerar därför statistiken vara missvisande. En egenskap hos relativa mått på ekonomisk standard är att inkomstgränsen varierar över tiden. I en lågkonjunktur sänks gränsen för eko- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 nomisk utsatthet om medianinkomsten sjunker, vilket kan bli fallet när fler blir arbetslösa. Även om många av de som har lägst standard då lever på realt oförändrad inkomstnivå kan resultatet bli att andelen med relativ låg ekonomisk standard minskar i takt med att ekonomin i landet försämras. I en konjunkturuppgång kan resultatet bli det omvända, dvs. att det ekonomiska uppsvinget leder till att fler hamnar under gränsen för svag ekonomi, trots att någon förändring av denna grupps reala inkomster inte behöver ha skett. Mot denna bakgrund är det nödvändigt att även redovisa låg ekonomisk standard med ytterligare mått som sammantaget bidrar till belysa barnhushållens ekonomiska standard. I syfte att fördjupa bilden av barnhushållens ekonomiska situation har regeringen gett i uppdrag att ta fram ett kompletterande mått på låg ekonomisk standard. Måttet tar en tydligare utgångspunkt i barnfamiljernas förutsättningar för en god levnadsstandard genom att hänsyn även tas till en beräkning av levnadskostnadernas nivå och utveckling. Det nya måttet redovisas i för den ekonomiska familjepolitiken, svar på regeringsuppdrag, 2011. benämner måttet låg inkomststandard. Diagram 3.4 Barnhushåll med låg inkomststandard Gifta/sammanboende med 1 barn Gifta/sammanboende med 2 barn Gifta/sammanboende med 3+ barn Källa: , 2011. Diagram 3.4 visar den andel av barnhushållen som har en låg inkomststandard. Det nya måttet beskriver relationen mellan barnhushållens inkomster och beräknade levnadskostnader. fastställer skäliga kostnader för några av hushållens vanligaste utgifter. Kostnaderna täcker både löpande utgifter och visst sparande för att kunna ersätta sällanköpsvaror. Dessa kostnader, tillsammans med bland annat boendekostnader, kostnader för lokalresor och avgifter för förskola sätts i relation till hushållets inkomster det aktuella året. beräkningar kan ses som ett exempel på skälig konsumtionsnivå. Urvalet av produkter är en av flera möjliga sammansättningar av levnadskostnader1. De som har lägre inkomster än dessa utgifter bedöms därmed ha en låg inkomststandard. Med detta mått beräknas av barnhushållen ha levt i hushåll med låg inkomststandard . Relationen mellan de olika hushållstyperna följer mönster som återfinns även när det relativa måttet används. Ensamhushåll har en högre risk för låg inkomststandard än hushåll med två vuxna, och ju fler barn det finns i hushållet desto högre risk för låg inkomststandard. Nivån är dock betydligt lägre än för det relativa måttet när inkomsterna sätts i relation till utgifter. I gruppen ensamstående med barn är det vart femte hushåll som har en låg inkomststandard. I denna grupp har andelen ökat mest av alla hushållstyper och 2010, men andelen ekonomiskt utsatta hushåll är på en betydligt lägre nivå än när det relativa måttet används. 1 För en fullständig beskrivning av måttet låg inkomststandard, se för den ekonomiska familjepolitiken, svar på regeringsuppdrag, 2011. Diagram 3.5 Tre olika mått för andelen barnhushåll med låg ekonomisk standard Andel med inkomst av medianen (relativt mått) Andel med låg inkomststandard Andel med inkomst lägre än relativa gräns (inflationsjusterad) Källa: , 2011. Diagram 3.5 visar tre olika mått på risk för ekonomisk utsatthet för alla barnhushåll. Dels visas det relativa måttet med andelen hushåll med inkomster av medianinkomsten, dels måttet låg inkomststandard beskrivet ovan samt ett absolut mått som utgår års relativa gräns och som sedan skrivs upp med utvecklingen av konsumentprisindex. När de tre olika måtten jämförs är andelen barnhushåll med låg ekonomisk standard högst för det relativa måttet och andelen ökar även under i stort sett hela perioden. När det absoluta måttet används minskar andelen barnhushåll med låg ekonomisk standard . Förklaringen till skillnaden mellan det absoluta och det relativa måttet är att även de med låga inkomster har haft en inkomstökning överstigande inflationen och därmed har haft en real inkomstökning. Detta visar sig genom att andelen med låg ekonomisk standard enligt det absoluta måttet har minskat och ligger . har inkomsterna för barnhushåll med låga inkomster inte ökat lika snabbt som medianinkomsten i samhället totalt, vilket innebär att andelen hushåll med inkomster av medianinkomsten har ökat , till . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 har många av de levnadskostnader som utgör en stor del av barnfamiljernas utgifter, som hyra, livsmedel, personlig hygien samt hushållsel ökat mer än konsumentprisindex. Detta har medfört att köpkraften hos barnhushåll med låga inkomster har försämrats . Det nya måttet låg inkomststandard ger möjlighet att få en bild av hur de uppskattade levnadskostnaderna har utvecklats relativt barnfamiljernas inkomster, vilket har betydelse för barnfamiljernas förutsättningar till en god levnadsnivå. Andelen med låg inkomststandard ökar och uppgår till . Oavsett vilket mått på låg ekonomisk standard som används kvarstår effekterna att ensamstående med barn har en lägre ekonomisk standard än sammanboende med barn, och att hushåll med utländsk bakgrund har högre risk för ekonomisk utsatthet än hushåll med svensk bakgrund. För ett typhushåll bestående av en ensamstående förälder med ett barn i en 2-rumslägenhet i har de beräknade levnadskostnaderna ökat . har inkomsterna för de i befolkningen med lägst inkomster ökat . I denna grupp med låga inkomster återfinns många ensamstående med barn. Effekten blir att när hänsyn tas till hushållets levnadsomkostnader är andelen ensamstående med barn som har låg inkomststandard . till det relativa inkomstmåttet är andelen ensamståendehushåll med barn som löper risk för ekonomisk utsatthet betydligt högre, . Få barnfamiljer i långvarig ekonomisk utsatthet Andelen med långvarigt låg ekonomisk standard, baserat på det relativa måttet om av medianinkomsten, är betydligt lägre än andelen med låg ekonomisk standard för ett enstaka år. Drygt en femtedel av barnhushållen hade låg ekonomisk standard men hade låg ekonomiska standard samtliga . Andelen med långvarig låg ekonomisk standard är högre bland ensamstående med barn än hos sammanboende med barn, vilket beskrivs i diagram 3.6. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 Diagram 3.6 Andel med inkomst av medianinkomsten Ensamstående med 1 barn, Svensk bakgrund Ensamstående med 1 barn, Utländsk bakgrund Ensamstående med 2+ barn, Utländsk bakgrund Källa: , 2011. fanns det runt 935 000 personer i åldern . Endast ett fåtal är föräldrar, eller ca 38 000 personer. Av dessa var det en tredjedel, eller 12 300 som var ensamstående föräldrar och inte bodde kvar hemma hos föräldrarna. föds det enligt omkring 1 300 barn av kvinnor som är gamla, fanns det nästan 6 000 föräldrar under , varav 4 700 var kvinnor. uppföljningar visar att bland unga inrikes födda som varken arbetar eller studerar har mer än en fjärdedel blivit föräldrar och för utrikes födda är andelen mellan . Liksom för äldre föräldrar finns skillnader i ekonomisk standard beroende på hushållstyp. I att beräkna indikatorer för att följa barns levnadsvillkor, beskrivs hur unga ensamstående med barn har haft en lägre inkomstutveckling än andra hushåll i samma ålder. Som en följd av detta beräknas nästan tre av fyra ensamstående med barn i åldern 1825, ha haft låg ekonomisk standard (mätt som andelen med inkomst av medianinkomsten). De allra flesta föräldrar som tar ut föräldrapenning får ersättning som baseras på deras respektive inkomst. Om föräldern inte har någon inkomst eller tillräckligt stor inkomst, eller inte har varit försäkrad minst innan barnets beräknade födelse, betalas inkomstbaserad föräldrapenning ut enligt en grundnivå. Grundnivån har varit per dag. Diagram 3.7 nedan visar hur stor andel av de 390 inkomstbaserade dagarna som ersatts på grundnivå uppdelat på förälderns ålder. En stor majoritet av den inkomstbaserade föräldrapenning som betalas ut till unga föräldrar har varit på grundnivå . Andelen har även ökat trendmässigt. Den övre linjen visar att mellan av de inkomstbaserade dagarna som betalats ut till de allra yngsta föräldrarna betalas ut på grundnivå under hela den undersökta perioden. Förklaringen till detta är att i denna grupp är andelen förvärvsarbetande låg, många har inte lämnat skola eller universitet och inte etablerat sig på arbetsmarknaden innan de fick barn. Motsvarande mått för föräldrar har varierat mellan . var andelen dagar på grundnivå för denna grupp . Under har de ungas utbildningstid förlängts och etableringen på arbetsmarknaden har förskjutits längre upp i åldrarna. sig och fjärmar sig (stencilserie 2007:12), pekar på att unga föräldrar i högre utsträckning än andra unga riskerar att hamna utanför utbildningssystem och arbetsmarknad. Diagram 3.7 Andel av inkomstbaserade föräldrapenningdagar utbetalda på grundnivå, uppdelat på 20 - 24 år 30 -64 år Källa: , STORE Valfrihet och makt över livssituationen Regeringens målsättning för den ekonomiska familjepolitiken är att den ska bidra till förbättrade förutsättningar för en god ekonomisk levnadsstandard samt ökad valfrihet och stärkt makt över den egna livssituationen för alla. Olika utfall kan bero på att familjer har gjort olika prioriteringar och val som får ekonomiska konsekvenser. För att få kunskap om hur föräldrar upplever sin situation och möjlighet till valfrihet genomförde SCB på regeringens uppdrag intervjuer med drygt 7 500 föräldrar kring föräldraskap och arbetsliv (Jämställt föräldraskap, SCB, S2009/4769/FST). Sammanfattningsvis anger majoriteten av föräldrarna att de är nöjda med arbetsfördelningen inom parförhållandet, att de har den arbetstid de vill ha och att de är nöjda med hur tiden fördelas mellan barn och arbete. Bland sammanboende föräldrar finns det ett tydligt mönster där kvinnor gör mer av hushållsarbetet och mindre av underhållsarbetet. Det område som föräldrar delar mest lika på är omsorg om, och tid med, barnen. De mönstren finns inom alla grupper men det är mindre olikt fördelat bland par där båda har högre utbildning, är yngre, där föräldraledigheten har delats mer lika och för de som bor i en storstad. av samtliga föräldrar uppger att de inte vill förändra sin arbetstid och att de har valt sin arbetstid själva. Men det finns föräldrar som är missnöjda med hur tiden fördelas liksom med sin möjlighet att påverka sin situation. Ensamstående föräldrar upplever att de har mindre påverkan på sin arbetstid, de arbetar oftare av ekonomiska skäl heltid, som de är mer missnöjda med fördelningen av tid mellan barn och arbete. Genomgående finns det störst skillnader mellan ensamstående och sammanboende kvinnor. För ensamstående kvinnor är det enbart som säger att de har stor påverkan på sin arbetstid och som upplever sin påverkan som liten. Bland kvinnor som lever i kärnfamiljer är motsvarande andelar . Barnafödandet är en viktig välfärdsfråga. Utan en stabil befolkningsutveckling riskerar arbetskraftsutbudet och produktiviteten att minska 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 liksom förmågan att sörja för framtida generationer. På kort sikt ökar utgifterna för den ekonomiska familjepolitiken när fler barn föds, i form av ökade kostnader för barnbidrag och föräldraförsäkring, men på genererar ett ökat barnafödande en högre inkomst med ökat arbetskraftsutbud. För att uppnå en stabil befolkning behövs en fruktsamhet på 2,1 barn per kvinna. föddes 115 600 barn och ett fruktsamhetstal på 1,98 barn per kvinna uppmättes. Barnafödandet har ökat under en följd av år men väntas en svag nedgång av antalet födda för att sedan vända uppåt igen 2015 då de stora kullarna födda runt 1990 kommer upp i barnafödande åldrar. Analyser av barnafödandet visar att barnafödandet främst ökade bland sysselsatta. Orsaken till fortsatt ökning av barnafödandet bland sysselsatta tros vara att de haft en gynnsam ekonomisk utveckling (SCB, Statistiskt meddelande nr 18, SCB om befolkning, 2011). Den ekonomiska familjepolitiken har betydelse för barnafödandet. Barnafödandet är generellt högre i samhällen där föräldrar inte upplever att de behöver välja mellan barnafödande och förvärvsarbete. Familjepolitiken bidrar till att ge föräldrar möjlighet att förena arbets- och familjeliv. Vid en internationell jämförelse ger den svenska familjepolitiken ett omfattande ekonomiskt stöd till barnfamiljer, både genom direkta bidrag och genom att underlätta för föräldrarna att kombinera arbete och familj genom en väl utbyggd förskola med låga avgifter och kompensation för inkomstförlust för vård av barn. Fruktsamhetsnivån i är bland de högsta i . var det bara ett fåtal länder i med högre fruktsamhetstal, däribland och . Syftet med den jämställdhetsbonus som regeringen har infört för barn födda fr.o.m. är att förbättra förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män i ansvaret för hem och barn, i uttaget av föräldrapenning och på arbetsmarknaden. har jämställdhetsbonus betalats ut till 24 648 föräldrar, varav var kvinnor. Det genomsnittliga belopp som krediterades skattekontot var till männen och till kvin- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 12 norna till ett totalt belopp om . (Svar på regeringsuppdrag om utfall för jämställdhetsbonusen, , S2011/5438/FST). Jämfört med var det betydligt fler föräldrar som fick jämställdhetsbonus, en förklaring till detta är att ytterligare en ålderskull omfattas av reformen. Utifrån de utbetalningar av föräldrapenning som görs räknar fram hur många som borde vara berättigade till jämställdhetsbonus. Av de föräldrar som preliminärt ansågs berättigade var det som blev beviljade bonus. Att inte fler blev beviljade bonus beror bl.a. på att inte alla ansökt om bonus, några har fått avslag på sin ansökan och några har ansökt . En anledning till avslag är att kriteriet avseende arbete eller studier inte uppfyllts. rapporterade att kunskapen om jämställdhetsbonusen var låg bland föräldrarna vilket är en anledning till att alla föräldrar inte har ansökt om bonus. har den information som lämnas i anslutning till att ansökan om bonus skickas ut till föräldrarna förbättrats. Regeringen har i propositionen 2010/11:146 Förbättringar inom familjepolitiken, aviserat att jämställdhetsbonusen ska förenklas och kopplas till utbetalningen av föräldrapenning. Jämställdhetsbonusen ska inte längre vara beroende av om en förälder har arbetsinkomst eller studiemedel vilket gör att fler blir berättigade till bonus. Utan ett ansökningsförfarande förväntas också fler föräldrar få bonus utbetalt till sig. kommer övergångsregler att gälla, vilket innebär att det för bonusdagar intjänade kommer att ske en kreditering på skattekontot 2012. Under området Behovsprövade bidrag finns ett verksamhetsmål avseende underhållsstödet som anger att ska verka för att separerade föräldrar i större utsträckning på egen hand reglerar underhållet för barnen. Andelen barn vars föräldrar reglerar underhållet direkt mellan sig har ökat och även är resultatet positivt; av alla barn med särlevande föräldrar löste då underhållet utanför underhållsstödsystemet. Att föräldrar inte använder sig av underhållsstödsystemet innebär dock inte alltid att ett underhåll faktiskt regleras. säkringsrapport 2011:5) visar att det förekommer att underhåll inte lämnas alls för en del barn. Ökningen av föräldrar som reglerar underhåll till barn utanför underhållsstödet kan sannolikt också förklaras av att en allt större andel barn till särlevande föräldrar bor växelvis och att underhållet då regleras genom att respektive förälder ansvarar för de kostnader som uppstår när föräldern har barnet hos sig. Med målsättningen om en ökad direktreglering som grund arbetar med att öka kunskapen hos särlevande föräldrar om att barnets underhåll kan bestämmas genom ett civilrättsligt avtal om underhållsbidrag, eller att underhållsstödet i stället kan bestå av ett utfyllnadsbidrag som fyller upp till det maximala beloppet om . Undersökningar gjorda av både Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad (SOU 2011:51) och (Socialförsäkringsrapport 2011:5) visar att många särlevande föräldrar upplever det som komplicerat att själva beräkna och avtala om underhållsbidrag. Det är därför inte orimligt att anta att många av dessa föräldrar av okunskap eller bekvämlighet väljer att reglera underhållet via och underhållsstödet. studie visar att underhållsstödets maximala belopp om fungerar som en norm för många föräldrar. Det kan medföra att barn går miste om högre underhåll som de annars skulle kunna ha rätt till om i stället ett underhållsbidrag lämnades. För att hjälpa särlevande föräldrar att själva reglera underhållet finns på hemsida information om hur särlevande föräldrar kan träffa avtal om underhållsbidrag till sina barn. Där finns också blanketter för avtal och ett beräkningsinstrument som föräldrarna kan använda för beräkning av underhållsbidragets storlek. Enligt undersökningar gjorda av Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad, efterfrågar dock särlevande föräldrar mer och bättre stöd i att beräkna kostnader för barn och komma överens om underhållsbidrag. Att fler föräldrar reglerar underhållet själva innebär att antalet ärenden med fullt underhållsstöd minskar. Förutom minskade kostnader för administrationen av underhållsstödet kan det även finnas ekonomiska fördelar för barn om föräldrarna löser underhållet direkt mellan varandra. Enligt beräkningar gjorda av Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlev- nad, skulle av de barn som finns inom underhållsstödet få mer i underhållsbidrag än underhållsstöd. Bland barn i de tre lägsta inkomstgrupperna skulle så många som få mer i underhållsbidrag. I den lägsta inkomstgruppen skulle barnen i genomsnitt få mer än mer . Orsaken till dessa skillnader mellan de två olika sätten att reglera underhåll beror på att underhållsbidraget, till skillnad från underhållsstödet, beräknas på båda föräldrarnas ekonomiska överskott. Regeringen införde en möjlighet för kommuner att betala ut ett vårdnadsbidrag som ger föräldrar ökade möjligheter att vara hemma och vårda sina barn då barnet är mellan ett och . Vårdnadsbidraget är en valfrihetsreform som ger föräldrarna möjlighet att få en mjukare övergång mellan föräldraledighet och förvärvsarbete. På så sätt skapas valmöjligheter mellan tid med föräldrapenning, vårdnadsbidrag samt förskola eller pedagogisk omsorg. Vårdnadsbidrag kan också kombineras med förvärvsarbete om omsorgen om barnet ordnas på annat sätt. Vårdnadsbidraget är ett alternativ till den offentligt finansierade förskolan och pedagogisk omsorg. har på uppdrag av regeringen samlat in statistik avseende beviljade vårdnadsbidrag för perioden till . (SCB, svar på regeringsuppdrag om nyttjande av kommunalt vårdnadsbidrag, 2010 och 2011, S2011/10164/FST). fanns totalt 6 708 godkända ansökningar. Vårdnadsbidrag som godkänts innan undersökningsperioden men som löper för undersökningen finns inte med i underlaget, vilket innebär att måttet underskattar antalet barn med vårdnadsbidrag något. till antalet kommuner som infört vårdnadsbidraget, 104 stycken , var det av barn i åldern i dessa kommuner som det betalades ut vårdnadsbidrag för . Skillnaderna är relativt stora mellan kommunerna.