prop · GY03102 · 2011-04-13 00:00:00 — Kostnaderna för receptförskrivna läkemedel (läkemedelsförmånerna) i låg i stort sett stilla , till skillnad och 2007 då kostnaderna ökade . läkemedelsförmånerna uppgick till . En viktig förklaring till att kostnaderna inte har ökat för läkemedelsförmånerna var patentutgångar i kombination med förändrad prissättning av utbytbara läkemedel med generisk konkurrens. gett något snabbare kostnadssänkningar . () har effektiviserat Skr. 2010/11:102 arbetet med läkemedelsgenomgångar. att TLV granskar och beslutar om vilka läkemedel som ska få fortsätta att ingå i högkostnadsskyddet. Detta har bl.a. inneburit besparingar genom sänkta priser och genom uteslutningar av läkemedel ur förmånssystemet. Kostnaderna för rekvisitionsläkemedel, dvs. läkemedel som används i slutenvården, uppgick till kostnaderna för rekvisitionsläkemedel var att många dyra, högspecialiserade läkemedel anpassade för slutenvården introducerades. Kostnadsutvecklingen för både öppen- och slutenvård var . Patienternas egenavgifter har i stort sett inte förändrats mellan åren och utgjorde av kostnaderna för läkemedelsförmånerna. Landstingen har kostnadsansvar för läkemedelkostnaderna både i sluten och öppen vård. För de kostnader landstingen har för läkemedel förskrivna på recept får landstingen ett statsbidrag. Landstingens egna insatser för att uppnå en effektivare läkemedelsförskrivning har också haft betydelse för kostnadsutvecklingen. Många landsting har följt upp läkemedelsförskrivningen mer noggrant än tidigare och fortsatt decentralisera kostnadsansvaret. Diagram 3.14 Årliga procentuell förändring av läkemedelsförmånerna samt läkemedel på rekvisition (löpande priser) I diagram 3.14 illustreras den procentuella utvecklingen av läkemedelsförmånerna samt läkemedel i slutenvården. har kostnaderna för rekvisitionsläkemedel ökat i snabbare takt än läkemedelsförmånerna. Detta kan bl.a. förklaras av att landstingen har ändrat distributionssätt för vissa grupper av läkemedel, från receptförskrivning till rekvisition, men också av att ett flertal av de nya läkemedel som har godkänts för försäljning har varit anpassade för slutenvården. Personaltätheten inom hälso- och sjukvården samt landstingens möjligheter att rekrytera personal till hälso- och sjukvården varierar över landet. sjukvårdsregion17 hade 2008 flest läkare och specialistläkare i förhållande till antalet invånare, medan Sydöstra sjukvårdregionen hade minst antal läkare. På motsvarande sätt hade Norra sjukvårdsregionen flest sjuksköterskor och specialistsjuksköterskor, som den Västsvenska regionen hade flest barnmorskor. En rapport från (NPS Nationellt planeringsstöd, årsrapport ) visar att tillgången på läkare, sjuksköterskor och barnmorskor fortsätter att öka. 17 Varje landsting ingår i en av de sex sjukvårdsregioner som riket är uppdelat i. I sjukvårdsregionerna samverkar landstingen kring utnyttjandet av hälso- och sjukvårdsresurser. grupp som ökade mest i antal. Specialistsjuksköterskorna är den enda grupp som har minskat i antal. Efterfrågan på läkare översteg tillgången, framför allt för läkare med specialistkompetens. bedömer dock att tillgången på läkare i hälso- och sjukvården förväntas vara relativt god och öka i jämförelse med 2009. Detta beror främst på den planerade ökningen av utbildningsplatser samt en fortsatt hög invandring av läkare från andra länder. Arbetsmarknaden för sjuksköterskor var i balans. När det gäller barnmorskor översteg efterfrågan tillgången något. När det gäller tandläkartätheten fanns det ca 90 tandläkare per 100 000 invånare i , och 2007. Det var fler tandläkare per 100 000 invånare än i , och . Där fanns knappt 70 tandläkare per 100 000 invånare. Flest tandläkare i privat regi finns i , läns och läns landsting. Enligt var efterfrågan på tandläkare större än tillgången, framför allt när det gäller tandläkare med yrkeserfarenhet. För tandhygienister var arbetsmarknaden i balans. Antalet svenska studenter som har studerat till läkare utomlands och återvänt till har fortsatt att öka. syns en markant ökning av antalet svenskfödda personer med utländsk utbildning som erhållit läkarlegitimation i . registrerades 42 svenskfödda läkare med utländsk utbildning och antalet har successivt ökat då 121 registrerades. 4.1Nationella mål och bestämmelser De övergripande målen för är enligt socialtjänstlagen (2001:453) att främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. ska under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Verksamheten ska bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. Vidare anges att: Insatser ska vara av god kvalitet. Det för utförande av uppgifter ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Insatser för den enskilde ska utformas och genomföras tillsammans med honom eller henne. Insatserna ska tillförsäkra den enskilde en skälig levnadsnivå. Insatserna ska utformas så att de stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. verksamhetsområden består av vård och omsorg om äldre, stöd och service till personer med funktionsnedsättning och individ- och familjeomsorg. Utvecklingen av dessa beskrivs var och en för sig nedan. Utgångspunkten för det nationella arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik i är kunskap från tre källor: forskningen, praktikern och brukaren. Därför har ett antal särskilda satsningar gjorts, t. ex. utveckling av öppna jämförelser, framtagande av nationella riktlinjer, utveckling av kvalitetsregister, kompetensutveckling av personal samt genomförande av brukarundersökningar. Resultaten av detta arbete redovisas under olika rubriker i detta avsnitt. Nationell eHälsa strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg Den nationella strategin för eHälsa har tre målområden: att genom kommunikations- och informationstjänster ge stöd till invånare, att genom bl.a. dokumentations- och beslutsstöd stödja verksamheterna och genom utveckling av kunskapsunderlag, uppföljning och utvärdering ge stöd till beslutsfattare. En kartläggning av kommunernas elektroniska infrastruktur inom området vård och omsorg som gjorts visar att av de svarande 238 kommunerna saknade resurser för att kunna utveckla webbapplikationer och e-tjänster. kommuner hade en IT-plattform med system som behövs för att utveckla, införa och hantera e-tjänster integrerade med verksamhetssystemen. Inom ramen för den nationella satsningen på eHälsa i kommunerna utgår Skr. 2010/11:102 statligt stöd för att påskynda utvecklingen. Kommunerna får stöd för en regional organisation för ökad samverkan och erfarenhetsutbyte. Ett antal nationella projekt pågår för att främja ett säkert informationsutbyte mellan kommuner, landsting, vårdgivare och brukare via Internet samt för att implementera metoder för säker identifiering och behörighetshantering för personal. Öppna jämförelser ett pågående systematiskt förbättringsarbete beslutade regeringen om en strategi för kvalitetsutveckling genom öppna jämförelser inom hälso- och sjukvården och . Målet är att det ska finnas lättillängliga, aktuella, ändamålsenliga och tillförlitliga öppna jämförelser inom kvalitet, resultat och effektivitet anpassade till berörda målgruppers behov. har publicerat öppna jämförelser när det gäller äldreomsorg och hemsjukvård, missbruk- och beroendevård, barn- och ungdomsvård samt stödet till personer med funktionshinder för vilka sammantaget 102 indikatorer redovisats varav 55 är nya för . Ett urval av dessa resultat presenteras i detta avsnitt. En effektiv socialtjänst innebär att verksamheten bedrivs enligt målen och uppfyller de krav som ställs i lagstiftning och övrigt regelverk samt att resurserna används på bästa sätt. Det finns statistik som beskriver produktion (mängden av olika insatser) och kostnaderna för detta. En viktig del i måluppfyllelsen är vilka effekter och sammantaget resultat som uppnåtts av insatser i förhållande till kostnaderna. För att kunna följa detta har staten och kommunerna bedrivit ett intensivt arbete för att förbättra underlaget för uppföljning. Resultatet av detta arbete redovisas nedan. Det finns dock fortfarande stora begränsningar i de data som finns och utvecklingsarbetet fortsätter. Kommunernas kostnader för verksamhet (%, fasta priser) Vård och omsorg om äldre Insatser till personer med Anm: Kostnad= Bruttokostnad interna intäkter försäljningsintäkter av verksamhet till andra kommuner och landsting externa intäkter från lokalhyror i äldreomsorg och handikappomsorg. Deflator: Konsumtionsindex 1991=100 för äldreomsorg. Ekonomiska bistånd till flyktingar är med i kostnader inkl. administration av detta. Familjerätt och familjerådgivning är inkluderad i kostnader. Index för utbetalt ekonomiskt biståndsdelen är KPI. För administrationen är det SCB:s konsumtionsindex. Kommunernas kostnader för 2009 var (exklusive externa intäkter och ersättning för insatser enligt lagen [1993:389] om assistansersättning, förkortad ), vilket motsvarar ungefär en tredjedel av kommunernas totala kostnader. har kostnaderna för hela verksamhet ökat i fasta kostnader. Vård och omsorg till äldre är den kostnadsmässigt största verksamheten inom och den står för omkring hälften av kostnader. När det gäller vård och omsorg till äldre har kostnaderna ökat . För individ- och familjeomsorgen har kostnaderna ökat . Störst kostnadsökning har det varit för insatser till personer med funktionsnedsättning. För denna verksamhet har kostnaderna ökat . Kostnaderna som redovisas i detta avsnitt avser kostnader som finansieras med skattemedel, avgifter och statsbidrag. Dessa kostnader skiljer sig därmed från de kostnader som redovisas i avsnitt 2. Många orsaker bakom kostnadsskillnader mellan kommuner Det finns stora kostnadsskillnader mellan kommunerna för verksamheter. Det finns inget entydigt samband mellan kostnader och kvalitet. Det kan kosta mer att uppnå en hög kvalitetsnivå, men höga kostnader kan också bero på kvalitetsbrister och ineffektivitet. Många nyckeltal visar styckkostnader, dvs. vad något kostar per enhet; per plats, eller per person. Det går inte att med dagens statistiska underlag beskriva effektivitet och resursanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. Det kan finnas olikheter i ansvarsfördelningen mellan och andra verksamheter som påverkar kostnadsbilden. Kostnader för en huvudmans insats (t.ex. kommunen) kan innebära besparingar för en annan huvudmans verksamhet (t.ex. eller Stöd kan vidare ges av andra än av , av familj och Skr. 2010/11:102 närstående, frivilligorganisationer eller genom privata tjänsteköp. 4.3Vård och omsorg om äldre Följande övergripande nationella mål gäller för äldrepolitiken (prop. 2010/11:1, utg. omr. 9, bet. 2008/09:SoU1, rskr 2008/09:127 och 128): kunna leva ett aktivt liv och ha inflytande i samhället och över sin vardag, kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende, bemötas med respekt, samt ha tillgång till god vård och omsorg. Kommunernas ansvar för omsorgen och vården om äldre personer regleras framför allt i socialtjänstlagen och i HSL. Särskilda bestämmelser finns i socialtjänstlagen för äldre människor. Omsorgen om äldre ska inriktas på att äldre människor får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. Insatser ska underlätta för den enskilde att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra, ge äldre kvinnor och män stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service. Kommunerna ska inrätta särskilda boendeformer för dem som behöver särskilt stöd. Kommunen ska också göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena för äldre människor och planera insatserna för dessa. I planeringen ska kommunen samverka med samt andra samhällsorgan och organisationer. Kommunen ska vidare verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli eller samiska där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor. De särskilda bestämmelser som finns i HSL angående kommunens ansvar anger att kommunerna har ansvar för hälso- och sjukvård för äldre personer som bor i särskilt boende samt vistas vid dagverksamhet. En kommun får även erbjuda dem som vistas i kommunen hälso- och sjukvård i hemmet (hemsjukvård). Kommunen ansvarar då för hälso- och sjukvård upp till och med sjuksköterskenivå. Inom det verksamhets- område som kommunen bestämmer ska det finnas en särskilt medicinskt ansvarig sjuksköterska. En stor andel äldre var nöjda med hemtjänst och äldreboende Äldre personer som har haft insatser i form av hemtjänst eller boende var i huvudsak nöjda med insatserna de fått. rikstäckande undersökning över äldres uppfattning om kvaliteten i hemtjänst och äldreboenden (, 2010). Särskilt höga Skr. 2010/11:102 omdömen gav äldre om när det gäller trygghet i hemmet och I äldreboenden gavs vårdinsatser och trygghet i boendet det högsta omdömet. Minst nöjda var äldre med den sociala samvaron och aktiviteter, såsom utevistelser. Äldre med god hälsa var mer nöjda med hjälpen än äldre med sämre hälsa. Äldre personer med stora omsorgsbehov som bor i befolkningsmässigt stora kommuner gav ett mindre positivt omdöme än motsvarande grupp i mindre kommuner. Resultaten bör enligt tolkas med stor försiktighet då endast drygt varannan äldre person som ingick i undersökningen själva besvarade enkäten (, Lägesrapport ). Läkemedelsgenomgångar varierar i särskilda boenden Det finns stora skillnader mellan kommunerna för ett flertal resultatindikatorer. Det visar den s.k. äldreguiden som bl.a. redovisar uppgifter på nationell nivå om andelen personer i särskilt boende som har fått en genomgång av sin läkemedelsbehandling för att undvika biverkningar och över- eller underbehandling (och Kommuner och Landsting, 2010). Resultatet visade att i genomsnitt av de äldre i äldreboende hade fått en sådan genomgång tillsammans med ansvarig läkare och annan vårdpersonal. Endast hälften av de äldre personerna i särskilda boenden hade fått en bedömning av sin risk för undernäring och fallskador och hade erhållit en riskbedömning om trycksår, visar jämförelserna. Bristfälliga rutiner vid läkemedelsförskrivning Läkemedelsförskrivningen för äldre var fortfarande bristfällig enligt . Äldre som på grund av sviktande funktioner eller sjukdom är mest känsliga för läkemedel är särskilt utsatta. Vårdcentralerna saknar ofta fastställda rutiner för att garantera att äldre patienter har en lista över aktuella läkemedel. Läkare förskriver dessutom ofta läkemedel utan någon plan på hur en uppföljning ska gå till. Information om denna förskrivning kommer också ofta för sent till primärvården för att man ska kunna beakta den vid t.ex. vårdplanering. En vetenskaplig studie visar att risken för fallskador bland personer som är och som använder psykofarmaka är fördubblad jämfört med de som är inte använder psykofarmaka (, Lägesrapport ). Stimulansbidragen bidrog till fler anställda och bättre samverkan De riktade stimulansbidragen till kommuner och landsting som syftar till att stödja utvecklingen av äldreomsorgens kvalitet och finansieras inom ramen för anslaget 5:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken inom utgiftsområde 9 fortsatte . Bidraget fördelades med Skr. 2010/11:102 till landstingen och till kommunerna. Med hjälp av bidraget har huvudmännen kunnat anställa drygt 3 000 personer i vården och omsorgen om äldre personer enligt (, Redovisning av stimulansmedel riktade till vård och omsorg om äldre personer, 2010). Andra effekter av stimulansbidraget är att det har uppnåtts bättre samverkan mellan huvudmännen. Många kommuner framhåller att stimulansbidraget har varit viktigt för att utveckla samarbetet med frivilligorganisationerna. Bidraget har även gjort det möjligt att pröva nya idéer som inte har varit möjliga att genomföra utan samverkan med frivilligorganisationerna i kommunerna. Färre kommuner hade brist på särskilt boende för äldre Enligt bostadsmarknadsenkät 20102011 uppgav drygt hälften av landets kommuner att behovet av särskilda boendeformer för äldre är täckt (Bostadsmarknaden 20102011, ). Jämfört med de närmast föregående åren uppgav fler kommuner att man inte hade brist på särskilt boende för äldre. Sedan investeringsstödet infördes och fram till har totalt 6 167 lägenheter i särskilt boende och trygghetsboende beviljats investeringsstöd. Investeringsstöd till byggande av trygghetsboende för personer lämnas . Införandet av investeringsstödet 2007 till ny- och ombyggnad till särskilt boende för äldre har enligt regeringens bedömning bidragit till den positiva förändringen (prop. 2010/11:1, utg. omr. Stora skillnader i väntetider för plats i särskilt boende Bristande tillgång till särskilt boende kan leda till att äldre som ansöker om ett sådant boende får vänta på att flytta in. För 36 kommuner finns uppgifter om de genomsnittliga väntetiderna vid flytt till ett särskilt boende (, Lägesrapport ). Den genomsnittliga väntetiden till särskilt boende var i median- kommunen 2007. Varia- tionen i väntetiden är enligt stor mellan kommunerna, från ett erbjudande till 159 dagars väntetid. Motsvarande uppgifter var . Skillnaderna mellan kommunerna ökade således mellan dessa år. Otillräcklig bemanning i särskilda boenden med demensinriktning genomförde tillsyn vid 94 slump- mässigt utvalda särskilda boenden för personer med demenssjukdom i 48 kommuner. Vid av de särskilda boendena förekom att personal låste de boendes lägenhetsdörrar eller enhetsdörrar och lämnade enheten obemannad (, Lägesrapport ). Valfrihetssystem införda i flera kommuner Skr. har 212 kommuner ansökt om och beviljats statliga stimulansmedel, totalt , för att förbereda, införa och anpassa valfrihetssystem inom äldreomsorgen (, Stimulansbidrag LOV, Slutrapport, 2010). hade 153 kommuner beslutat att införa valfrihetssystem enligt LOV. Av dessa hade 68 kommuner valfrihetssystem i drift. av dem som infört valfrihetssystem hade gjort det inom . hade över hälften av alla som beviljades hemtjänst möjlighet att välja utförare. Av dessa hade valt en enskild utförare. Enligt har LOV förbättrat kommunernas verksamhets- uppföljning då de innan beslut fattas om valfrihetssystem noga har behövt analysera kostnadsläge, effektivitet och kvalitet i den egna verksamheten. Flera kommuner angav som skäl till att inte införa LOV att det inte fanns företag som erbjöd dessa tjänster och att befolkningen inte hade uttryckt någon önskan om valmöjligheter. I en brukarundersökning som gjorts svarade att det är viktigt att få välja medan sedan gjorde ett aktivt val (, Stimulansbidrag LOV, Slutrapport, 2010). Tendenser till ökat inflytande och självbestämmande En majoritet av de äldre tyckte 2010 att de hade inflytande över både när det gäller att påverka vid vilka tider hemtjänst ges och hur personalen tar hänsyn till hemtjänstmottagarens åsikter och önskemål om hjälpen. Men skillnaderna i de äldres bedömning i olika kommuner var stora, särskilt ifråga om möjligheterna att påverka tiden för när hjälpen ska ges (, Vad tycker de äldre om äldreomsorgen? En rikstäckande undersökning av äldres uppfattning om kvaliteten i hemtjänst och äldreboenden ). Det fanns brister i handläggning, dokumentation och genomförande tillsyn visade att de brister som länsstyrel- serna uppmärksammade i tillsynen 2008 och 2009 i kommunernas praxis i biståndsbedömning och biståndsbeslut kvarstod (, Lägesrapport ). En brist var att lokala riktlinjer och kommunens utbud av insatser styrde biståndsbesluten i stället för individens behov och gällande nationellt regelverk. Vidare var informationen till enskilda personer om deras rättigheter bristfällig och det förekom att en ansökan om insatser förhandlades bort under handläggningen. Andra iakttagelser vid tillsynen var att det vid ansökan om särskilt boende endast skedde en generell prövning om inflyttning, även om den enskilda personen hade sökt ett specifikt boende. tillsyn observerade även att det förekom att beslut inte fattades om vilka insatser den enskilda personen hade beviljats i särskilt boende. enligt tillsynen att äldre flyttades mellan särskilda boenden eller inom Skr. 2010/11:102 dessa utan information och samråd med vare sig den enskilda personen eller med legala företrädare. Det förekom också att gynnande beslut om insatser återkallades, trots att behovet av beviljad insats kvarstod. började att införa en personnummerbaserad uppgifts- insamling 2007. Genom denna omläggning av statistikinsamlingen kommer möjligheterna att följa förändringarna inom äldreomsorgen att förbättras. redovisas dock endast statistik för populationer. På grund av statistikomläggningen och förändringar av definitioner finns inga möjligheter till jämförelser bakåt i tiden. Tabell 4.2 Antal personer som var beviljade insats enligt socialtjänstlagen varav enskild regi/vårdgivare % varav enskild regi/vårdgivare % varav enskild regi/vårdgivare % Källa: , Registret över socialtjänstinsatser till äldre personer och till personer med funktionsnedsättning. var enligt den officiella statistiken 205 800 personer beviljade hemtjänst. För särskilt boende var motsvarande antal 95 400 personer. Korttidsvård beviljades 8 500 personer. Insatserna utfördes till allra största delen i regi. Insatser till personer som är har även beviljats enligt LSS. Omkring 4 600 äldre personer hade sådana insatser , varav 2 600 hade insatsen bostad med särskild service och 1 000 daglig verksamhet. kan dessa personer behålla assistansersättning enligt (numera socialförsäkringsbalken) och personlig assistans som de beviljats innan de fyllt . Beviljat timantal kan däremot inte utökas. var det ca 186 000 personer som mottog insatser från hälso- och sjukvård. Av dessa var i åldern eller äldre. Av det totala antalet var kvinnor. Insatserna avser hälso- och sjukvård i särskilt boende samt motsvarande insatser i ordinärt boende i de drygt hälften av landets Skr. 2010/11:102 kommuner som övertagit ansvaret för hemsjukvården. Kommunernas kostnader för vård och omsorg om äldre uppgick till . Räknat i fasta priser är det en kostnadsökning på i jämförelse med 2005. Kostnaderna för särskilt boende utgjorde av kostnaderna för vård och omsorg om äldre 2009. Detta kan jämföras 2005. Detta är ett resultat av att antalet personer i särskilt boende har minskat . Kostnaderna för vård och omsorg i ordinärt boende har däremot ökat. avsåg av de totala kostnaderna hemtjänst i ordinärt boenden medan motsvarande var . Det bör observeras att kostnadsjämförelser mellan dessa år är osäkra då allt fler kommuner har tagit över ansvaret för hemsjukvården. Tabell 4.3 Kommunernas kostnader för vård och omsorg till äldre (%, fasta Vård och omsorg i ordinärt boende Vård och omsorg i särskilt boende Anm: Kostnad= Bruttokostnad interna intäkter försäljningsintäkter av verksamhet till andra kommuner och landsting externa intäkter från lokalhyror i äldreomsorg och handikappomsorg. Deflator: Konsumtionsindex 1991=100 för äldreomsorg. Kostnaderna för vård och omsorg om äldre, mätt i kostnad per invånare glesbygdskommuner (diagram 4.1). Kostnaderna minskade i samtliga kommungrupper , men den största minskningen skedde i genomsnitt i kommungrupperna förortskommuner och med mellan 6 och Kostnadsnivån förväntas inte vara densamma i alla kommuner eftersom bl.a. befolkningens ålderssammansättning påverkar behovet. Dock visar avvikelser från standardkostnaden, dvs. kostnader för äldreomsorg i förhållande till en teoretiskt beräknad kostnad enligt de strukturella förutsättningar som råder i kommunen, på stora skillnader mellan kommunerna. För 16 kommuner överstiger den faktiska kostnaden standardkostnaden med medan 4 kommuner har kostnader som understiger standardkostnaden med lika många procent. kommunerna finns i intervallet plus minus 10 procents avvikelse från standardkostnaden (och Kommuner och Skr.