prop · GZ031d21 · 2011-09-20 00:00:00 — Det pågår t.ex. en rad projekt som syftar till att underlätta för att göra väl underbyggda val av insatser för ungdomar, dels genom att utvärdera behandlings- och bedömningsmetoder som vänder sig till ungdomar, dels att tillhandahålla kunskapsöversikter om verkningsfulla metoder när det gäller arbete med unga lagöverträdare och interventioner mot övergrepp och vanvård i barnfamiljer. Barns behov i centrum (BBIC) Handläggnings- och dokumentationssystemet BBIC ger en struktur för att utreda, planera och följa upp beslutade insatser (Lägesrapport , ). Systemet förväntas bidra till nationell enhetlighet i myndighetsutövning och en tillämpad helhetssyn samt vara ett steg mot kunskapsbaserad praktik. BBIC håller på att införas i stort sett i alla kommuner (av kommunerna har tecknat licensavtal) och metoden verkar enligt ha haft en positiv inverkan på arbetet (Lägesrapport ). av kommunerna har redan enligt en ordinarie BBIC-licens. (Lägesrapport ). Användning av BBIC har enligt medfört att barnets behov av undervisning uppmärksammas mer än tidigare (Tillsynsrapport ). För att gynna utveckling kollegialt utbyte och stöd uppmuntras kommunerna att gå samman i regionala nätverk som kan organisera och genomföra utbildningar. Det finns 28 regionala och 27 regionala BBIC- samordnare, vilka regelbundet bjuds in till för information, dialog och erfarenhetsutbyte. De regionala utvecklingsledarna som finns för den sociala barn- och ungdomsvården inom ramen för överenskommelsen om en evidensbaserad praktik, ska komplettera och förstärka det arbete som bedrivs inom de regionala BBIC-nätverken. Stora olikheter hur kommunerna arbetar Barn och unga som behöver stöd och skydd ska enligt så långt det är möjligt få individuellt bedömda insatser inom den öppna vården. Det är bara om dessa inte räcker till som samhället ska ta över vården och omsorgen genom att placera barnet i familjehem eller HVB. Resultaten års öppna jämförelser pekar mot att den sociala barn och ungdomsvården är mycket olika organiserad. En jämförelse mellan hur stor andel som får individuellt behovsprövad öppenvård och hur stor andel som placeras antingen på HVB eller i familjehem visar att skillnaderna är stora. I vissa kommuner får av barn och ungdomar som är i behov av vård individuellt behovsprövad öppenvård, medan andra kommuner inte erbjuder sådana insatser över huvud taget. Där gäller placeringar i stället. Även i vilken utsträckning som familjehemsvård används varierar. (/oppnajamforelser). Ökat utbud av såväl öppna insatser som serviceinsatser Trots stora skillnader pågår det enligt betänkande Lag om stöd och skydd för barn och unga (SOU 2009:68) en positiv utveckling med öppna insatser och förebyggande arbete. Utbudet har i västenlig utsträckning breddats under . Syftet har varit att ersätta institutionsvård med öppenvård. Vanliga öppenvårdsinsatser är enligt strukturerade öppenvårdsprogram, personligt stöd, kontaktperson eller kontaktfamilj. Behovsprövat stöd och behandling kan utföras av till exempel socialsekreterare, behandlingsassistent, familjebehandlare. Utvärderingar och annan kunskap om öppna insatser är enligt dock än så länge begränsad. Inom ramen för öppna verksamheter erbjuder även kommuner i ökad utsträckning stöd och hjälp som service utan utredning och särskilt biståndsbeslut. Denna service kan avse rådgivningsverksamhet och insatser av programkaraktär såsom gruppverksamheter för barn till missbrukare. Den kan även bestå av familjepedagogiskt arbete i hemmet, samtalsstöd och familjebehandling. Många mindre kommuner har med flexibla lösningar och i samverkan med andra verksamheter lyckats utforma ett varierat utbud av öppna insatser. Skillnaderna är dock, som angetts ovan, stora. Utvecklingen mot mer serviceinsatser har välkomnats men också ifrågasatts enligt betänkande. Det förstnämnda för att det är bra att stöd och hjälp blir lättillgängligt. Det senare främst ur ett likabehandlings- och rättssäkerhetsperspektiv och att barn kan riskera att inte få sina behov tillgodosedda när insatser inte grundar sig på en allsidig utredning. Det främsta motivet till det ökade serviceutbudet, enligt den studie som det hänvisas till i betänkande, har varit att utveckla det förebyggande arbetet. Risken är, enligt samma studie, om det finns en ambition att rutinmässigt hänvisa till serviceutbudet. Kunskapsbrister om metoder och arbetssätt har genomfört en nationell inventering av metoder och arbetssätt som används för att förebygga psykisk ohälsa hos barn och unga i ett tiotal verksamheter, bl.a. inom öppna verksamheter och ungdomsmottagningar. De tillfrågade verksamheterna använde ett stort antal metoder, men majoriteten av dessa saknade lättillgänglig vetenskaplig dokumentation. Det finns därför ett stort behov av metoder som har utvärderats vetenskapligt och som visat sig effektiva i . Genom sitt Utvecklingscentrum för barns psykiska hälsa (UPP) har stöttat flera utvärderingar. På pågår även en rad projekt som syftar till att underlätta för att göra väl underbyggda val genom att tillhandahålla kunskapsöversikter om verkningsfulla metoder (Lägesrapport , ). 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tillsyn av brister i familjehemsvården har lett till förbättringar Brister som uppmärksammats vid tidigare genomförd tillsyn av arbete med barn i familjehem, såsom brister i vårdplanering och uppföljning av vården, brister i barns delaktighet och kommunernas utredning av familjehem har följts upp av . Enligt är bristerna på vissa håll och till vissa delar åtgärdade (Lägesrapport ). Där inga större förändringar har skett har myndigheten ställt ytterligare krav på förbättringar. Tillsyn av HVB visar på resultat Den pågående utvecklingen inom är enligt positiv (Tillsynsrapport ). Den bedömningen görs efter 582 inspektioner av HVB för barn och unga. Intrycket års inspektioner är att kvaliteten och säkerheten generellt sett förbättrats jämfört med tidigare omfattande inspektioner 2006 och 2008. Verksamheterna har bättre kunskap än tidigare om vilka krav som ska uppfyllas och brister har i stor utsträckning åtgärdats. Bemanningen vid HVB är oftast tillfredsställande och i princip alla barn har möjlighet att få stöd dygnet runt. Men det finns enligt fortfarande stora kvalitetsskillnader mellan olika hem, bl.a. när det gäller personalens kompetens. Myndigheten har begärt att av verksamheterna ska åtgärda brister som uppmärksammats inom området säkerhet och delaktighet. ska vid inspektioner samtala med barnen Att få ta del av barns och ungas egna upplevelser och åsikter är en viktig del av tillsynen. gäller att vid inspektioner av HVB som tar emot barn eller unga (minst ) ska samtala med de barn och unga som samtycker till det. inspektörer har samtalat med 1 367 barn och ungdomar i HVB (Tillsynsrapport , ). De flesta unga ger enligt en relativt positiv bild. Men det finns de som är kritiska både till vårdinnehåll och bemötande. Ungdomar har genom sina 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 berättelser bidragit till att brister och missförhållanden på HVB uppmärksammats, vilket lett till att gått vidare och krävt åtgärder av verksamheterna (Tillsynsrapport ). har granskat barns och ungdomars möjligheter att vara delaktiga i vårdens planering och genomförande (Tillsynsrapport ). Brister har uppmärksammats i 38 av 410 granskade verksamheter, dvs. När det gäller möjligheten att påverka innehållet i verksamheten och få nödvändig information om regler och rutiner brister 24 verksamheter. Barns rätt att komma till tals tas inte på allvar enligt årsrapport () har på uppdrag av regeringen träffat och lyssnat till drygt 100 barn och ungdomar som är placerade i familjehem eller HVB (Bakom fasaden Barn och ungdomar i den sociala barnavården berättar). BO har funnit allvarliga brister sett ur barnens perspektiv. Ungdomar uppger att personal på HVB och i inte tror på dem, att de bemöts med fördomar och inte ses som individer, att förväntningarna på dem är låga och att det finns behov av vuxna som man kan lita på, som kan trösta och vägleda. BO har genomfört en enkätundersökning i samtliga socialnämnder (ansvar för samhällsvård). Drygt hälften av nämnderna har svarat att de har direktiv om hur barnens åsikter ska inhämtas och dokumenteras under utredningen. Knappt hälften har direktiv om hur barnen ska hållas informerat under utredningen och knappt en tredjedel att barnet ska få information om sina rättigheter. Vilken betydelse som barnets åsikter ska tillmätas vid beslut om omhändertagande har knappt hälften av nämnderna direktiv om. träffade barn- och äldreministern 13 barn och ungdomar som är omhändertagna av samhället och fick tillfälle att berätta om sina egna erfarenheter och ge uttryck för vad de tycker är viktigt att ändra på i den sociala barnavården. Informationsmaterial och telefon som vänder sig till barn För att ytterligare stärka säkerheten för barn och unga ska det enligt en ny bestämmelse i socialtjänstförordningen finnas relevant information till barn och unga som stadigvarande vistas utanför hemmet och till deras vårdnadshavare. har tagit fram informationsmaterial som vänder sig direkt till barn och unga som bor i familjehem eller HVB. Informationen handlar om barnets rättigheter och innehåller telefonnummer dit barn kan ringa om de inte får gehör för sina önskemål hos . Materialet ska översättas till ett tiotal språk, bl.a. lättläst svenska och minoritetsspråken. april hörde cirka 120 barn och ungdomar av sig via e-post eller telefon (Tillsynsrapport ). Barnens och ungdomarnas önskan om mera kontakt med sin socialsekreterare är mycket påtaglig och de vill ha betydligt mer information än de får. De vanligaste åtgärderna från sida är att kontakta eller behandlingshemmet för att försöka lösa de problem som har uppstått. anser att detta arbete får genomslag hos och att man försöker leva upp till myndighetens förslag. På uppdrag av regeringen genomför en treårig försöksverksamhet med tillsynsombud (20102012). Ungefär 60 barn som är placerade i familjehem erbjuds ett ombud som är anställt av och som ska träffa barnen minst , eller om barnet så önskar. Ombudet ska se till att förutsättningarna för placeringen följs upp av kommunen, se till att barnen tas om hand på ett tillfredsställande sätt och vara en särskild person för barnet att tala med. Barnets erfarenheter kommer att dokumenteras och vidareförmedlas till . Verksamheten utvärderas fortlöpande. Säkerhet och trygghet i vården Det förekommer att placerade barn och ungdomar utsätts för övergrepp enligt upprättelseutredningen kartläggning av kännedom om övergrepp eller annan vanvård som barn och unga i samhällsvård misstänks ha varit utsatta för , visar att av det totala antalet placerade barn i de aktuella kommunerna misstänks ha varit utsatta för övergrepp eller annan vanvård (Barnen som samhället svek, SOU 2011:9). Barnet var den vanligaste informa- 114 kommuner och stadsdelar av de som svarat hade kännedom om ett eller flera barn eller ungdomar i åldern som utsatts för övergrepp eller annan vanvård. I en uppföljande kartläggning, som utredningen gjort, hade sammanlagt 106 kommuner och stadsdelar kunnat identifiera och lämna information om 144 barn och ungdomar som misstänks ha varit utsatta för övergrepp och 119 som misstänks ha varit utsatta för annan vanvård. Av de 246 barnen och ungdomarna som identifierades var placerade i familjehem och i institution. Socialjourer saknas i flera kommuner Vid utvecklingen av öppna jämförelser inom arbetar med indikatorer som ger förutsättningar för god kvalitet i (Öppna jämförelser socialtjänst och hemsjukvård, Lägesrapport ). En sådan indikator inom barn och ungdomsvården är möjligheten att dygnet runt få akut professionellt omhändertagande av socionomutbildad personal via socialjour. Akuta tillstånd kan uppstå när som helst , till exempel vid en anmälan från polisen om ett pågående lägenhetsbråk där ett barn har blivit utsatt för övergrepp och misshandel. För barnen är det då viktigt att det finns professionell personal som har kunskap och rutin och kan klara situationen. Öppna jämförelser visar att möjligheten för barn och unga att dygnet runt få akut professionellt omhändertagande av socionomutbildad personal via socialjour helt saknas i av kommunerna (Lägesrapport ). Bedömningsinstrument för att rekrytera Familjehem har på regeringens uppdrag tagit fram ett bedömningsinstrument som ska användas i ett initialt skede i rekryteringen av familjehem. förhoppning är att det ska bidra till att rekryteringar av familjehem görs på ett mer systematiskt, enhetligt och transparent sätt. Syftet är också att presumtiva familjehem ska få en insikt om vilka krav som ställs på ett familjehem och vad som förväntas av dem inom familjehemsuppdraget. (Initial bedömning vid rekrytering av familjehem, 2011). En stor och viktig del i rekryteringsprocessen är enligt även själva utbildningen för familjehem och jour- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 har myndigheten på regeringens uppdrag påbörjat arbetet med att ta fram underlag som stöd för kommunernas utbildning av familjehem. Frekvenstillsyn av HVB och ungdomshem för barn och unga Alla HVB ska numera tillsynas minst . En inspektion ska ske oanmält. har genomfört sammanlagt 582 inspektioner av totalt 549 HVB varav 171 oanmälda. har även besökt samtliga 26 särskilda ungdomshem som bedrivs av (SiS). samverkan kring barn och unga har enligt förbättrats men det finns fortfarande brister, särskilt i vårdkedjan för barn med psykisk ohälsa (Lägesrapport ). Tillsynen har uppmärksammat att det är oklart vem som ansvarar för insatser mot psykisk ohälsa hos barn mellan och att samverkan mellan olika aktörer inte fungerar på ett bra sätt (Lägesrapport ). Få verksamheter upprättar t.ex. gemensamma behandlingsplaner med andra verksamheter. Samverkan sker dessutom sällan på ett organiserat, övergripande plan. , som har tillsyn över SiS hem för särskild tillsyn av unga, har på uppdrag av regeringen genomfört tillsyn av samtliga ungdomshem som drivs av SiS (regleringsbrev ). Vid besöken har 110 unga intervjuats. Inspektionerna har främst inriktats på brister i dokumentation och tillämpning av de särskilda befogenheterna, bl.a. avskiljning av ungdomar från andra intagna ungdomar. SiS utvecklingsarbete börjar ge resultat enligt tillsyn (Tillsynsrapport ). Flertalet verksamheter beskriver att de numera arbetar medvetet för att förebygga hot- och våldssituationer. Antalet avskiljningar har också minskat liksom de genomsnittliga tiderna för hur länge en avskiljning pågår. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 följer i huvudsak lagar och förordningar men det finns brister i dokumentationen. De allra flesta av de ungdomar som intervjuats känner sig trygga och upplever att de får komma till tals och att personalen lyssnar på dem. Detta visar även SiS egen uppföljning av verksamheten. Enligt tillsynen finns det dock ungdomar som upplever hot och mobbning från andra placerade eller känner sig trakasserade av personal. När det gäller avskiljningar så uppfattar många den som obehaglig och godtycklig och vissa anser sig inte ha fått information om rätten att överklaga. Några ungdomar saknade närvaro av personal vid vård i enskildhet. (Årsredovisning 2010, ). SiS drev 26 ungdomshem (31 ) som sammanlagt hade 575 platser (611 ). Antalet intagna ungdomar minskade från cirka 1 210 till cirka 1 170 (flickor och pojkar). Be- läggningen ökade till (2009). Möjligheten att placera pojkar omgående har minskat året innan. Detta till följd av att efterfrågan på vårdplatser för framför allt pojkar var hög . (Årsredovisning 2010, SiS) SiS har enligt årsredovisningen genomfört en rad åtgärder för att utveckla verksamheten. Myndigheten har tagit fram riktlinjer för god omvårdnad och genomfört utbildningsinsatser i olika behandlingsmetoder liksom utbildat alla chefer i etik och värdegrund. SiS har fattat beslut om en timplan som slår fast att alla skolpliktiga ungdomar ska ha en fullständig skoldag. SiS arbetar även med att ta fram en myndighetsövergripande övergångshandling som ska underlätta samarbetet mellan den unges skola på hemorten, SiS och . När det gäller de särskilda befogenheterna har SiS bl.a. infört kollegiegranskning av beslut rörande de särskilda befogenheterna samt genomfört utbildningar i rättstillämpning och dokumentation för 260 beslutsfattare . Det fokus som varit på frågorna har lett till att vissa av de särskilda befogenheterna används i mindre utsträckning. SiS har 68 fastställda platser för den slutna ungdomsvården som bedrivs enligt lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ungdomsvård (LSU). Antalet intagna ungdomar minskade 2010 jämfört med året innan från 85 till 79 (76 pojkar och 3 flickor). Den genomsnittliga strafftiden ökade däremot med en månad från 9,1 till 10,1 månad. (Årsredovisning 2010, SiS) SiS har vidareutvecklat och implementerat metoder för att förstärka utslussningen från institutionerna i påföljdens slutskede. En betydligt högre andel ungdomar har haft en planering inför utslussning jämfört med föregående år. Av de ungdomar som frigavs hade en planerad vårdkedja (2009) För av ungdomarna har deltagit i planeringen. Andelen ungdomar som haft en planering inför utslussning har ökat från till 2010 (Årsredovisningen ). Antalet avvikningar ökade något jämfört med året innan, från 15 till 18. Avvikningarna har däremot mer än fördubblats jämfört med . kommer SiS att få ett utökat ansvar och ökade befogenheter för utslussning från sluten ungdomsvård. Ungdomarna är överlag nöjda Ungdomarna som vårdades enligt LSU tenderar att på flera områden vara nöjdare än de som vårdats enligt LVU. anser att de fått hjälp med sina problem. av ungdomarna säger att personalen tagit sig tid att prata med dem och att de kunnat komma till tals om sin vård. har kunnat framföra sina önskemål i samband med planeringen inför utskrivningen. (Årsredovisning 2010, SiS) har träffat överenskommelser med kommuner om att anvisa boende för barnen. Antalet asylsökande ensamkommande barn har ökat dramatiskt och betydligt mer än vad som kunnat förutses. Utifrån ett antagande om att cirka 400 barn skulle anlända till kom närmare 2 400 barn 2010 främst i åldern . Brist på platser i grupphem, akuta lösningar och långvariga vistelser i ankomstkommunerna har skapat en olämplig situation både för barnen och för ankomstkommuner. Regeringen har tillsatt en utredning (Utredningen om en översyn av mottagandet av asylsökande ensamkommande barn, dir. 2011:9) som ska analysera olika tänkbara alternativ för hur anvisning av ensamkommande barn till kommuner ska ske samt redovisa för- och nackdelar med de olika alternativen. Utredaren ska lämna förslag på en reglering som utvidgar möjligheter att anvisa asylsökande ensamkommande barn till en kommun även i fall där överenskommelse om mottagande saknas. På samma sätt som ska mottagandet av dessa barn i första hand bygga på frivilliga överenskommelser mellan staten och kommunerna. har genom sitt arbete med träffat ett antal ensamkommande asylsökande barn och ungdomar. (Bakom fasaden Barn och ungdomar i den sociala barnavården berättar). Barnen och ungdomarna känner ensamhet, saknad och en stark önskan om omvårdnad när man befinner sig långt hemifrån utan sin familj. Känslan av att vara isolerade från samhället beskrivs som stark. Skolgången fyller därför en viktig funktion och är det som står för stabilitet. Ungdomarna tar också skolan på stort allvar. har i tillsynen inspekterat HVB för ensamkommande barn och unga och konstaterat att det är vanligare med brister i rättssäkerhet, delaktighet och säkerhet där än i övriga HVB (Tillsynsrapport ). Det kan enligt bero på att det kan saknas kunskap om att samma lagstiftning gäller för dessa barn och ungdomar som för andra. In- och utskrivningsbeslut och samtycke från barnet saknas enligt t.ex. alltför ofta. Tillsynen visar också goda exempel på boenden med ett gott mottagande och hög kvalitet i verksamheten. Det pågår enligt också ett utvecklingsarbete inom området. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Utveckling av ekonomiskt bistånd Kostnaderna för ekonomiskt bistånd (inklusive introduktionsersättning till invandrare) uppgick till (cirka 11,1 miljarder ). Antalet personer med eko- ökade till 437 050 (422 000 personer Diagram 7.2 Utbetalt ekonomiskt bistånd och antal biståndstagare 19902010 Det är något fler män än kvinnor som har ekonomiskt bistånd. Ensamstående mödrar och utrikes födda är överrepresenterade bland biståndshushållen. hade cirka en fjärdedel av ensamstående kvinnor med barn ekonomiskt bistånd . av de utrikes födda mottog ekonomiskt bistånd att jämföra bland inrikes födda. Jämfört med ökade antalet biståndsmottagare både bland inrikes och utrikes födda. ökade antalet inrikes födda vuxna biståndsmottagare , medan antalet vuxna utrikes födda biståndsmottagare, inklusive flyktingar, ökade . Det ökade antalet biståndsmottagare bland utrikes födda beror i viss mån på att de huvudsakliga försörjningskällorna för nyanlända flyktingar och deras anhöriga har varit ekonomiskt bistånd eller introduktionsersättning. trädde etableringsreformen i kraft och en ny statlig ersättning etableringsersättning infördes för dem som fått uppehållstillstånd efter detta datum. Ersättningen är individuell och det är samma villkor 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 för alla oberoende av var i landet man bor (se vidare utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet). Barn med ekonomiskt bistånd färre än under 90-talskrisen Trots utvecklingen av ekonomiskt bistånd kan det konstateras att antalet barn bland biståndsmottagarna är lågt sett ur ett längre tidsperspektiv. uppgick antalet barn bland biståndsmottagarna till ca 143 000 av alla barn (138 000 barn 2009 av alla barn), vilket kan jämföras med 250 000 barn under 90-talskrisens värsta år. Diagram 7.3 Antal barn i hushåll med ekonomiskt bistånd 19902010 Unga med långvarigt bistånd oförändrat av unga i åldern fick enligt den officiella statistiken ekonomiskt bistånd vid minst ett tillfälle , vilket är oförändrat jämfört med . hade bistånd (dvs. långvarigt ekonomiskt bistånd), vilket också var oförändrat jämfört med året innan. Arbetslöshet vanligaste försörjningshindret bland bidragsmottagarna har utarbetat en modell för registrering av uppgifter om orsaker till behov av ekonomiskt bistånd (försörjningshinder) och ändamål med utbetalat ekonomiskt bistånd, som fr.o.m. ligger till grund för kommunernas registrering av dessa uppgifter. hade av biståndsmottagarna arbetslöshet som skäl till sitt försörjningshinder. Av dessa saknade närmare två tredjedelar arbetslöshetsersättning. på grund av sociala skäl var det näst vanligaste försörjningshindret () och sjukskriven med läkarintyg () det tredje mest förekommande. Majoriteten () av dessa saknade sjukpenning. (Statistik över försörjningshinder och ändamål med ekonomiskt bistånd 2010, ). Kommunala arbetsmarknadsenheter i de flesta kommuner Kommunala insatser för kompetenshöjning finns i merparten av rikets kommuner (av 290) och de drivs på kommunala initiativ. Dessa verksamheter är vanligtvis riktade till personer som har försörjningsstöd. Många kommuner utför också uppdragsverksamhet åt framför allt Arbetsförmedlingen, men till största delen är detta något som kommunerna finansierar själva. (Kommunerna och arbetsmarknadspolitiken, Kommuner och Landsting 2010). Allt fler kommuner redovisar data till den kommunala arbetsmarknadsstatistiken. använde 47 kommuner, med totalt 2,4 miljoner invånare, för arbetsmarknadsverksamhet. Av samtliga inskrivna (29 000 personer) lämnade 19 000 personer verksamheterna och av dessa gick till osubventionerat arbete. I tillsynen uppmärksammas fortfarande allvarliga brister i rättssäkerheten vid ansökningar om ekonomiskt bistånd (). I tillsynsrapporten exemplifieras det med att ansökningar om ekonomiskt bistånd som ligger över kommunens normer ibland lämnas utan bedömningar och beslut om avslag.