prop · GY0397 · 2011-05-02 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:97 Slutande av avtal vid internationella köp av varor Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen att ska återkalla sin reserva- tion mot avtalsdelen (del II) i konvention angående avtal om internationella köp av varor (CISG). Genom återkallelsen uppnås större förutsägbarhet när det gäller avtal mellan svenska och utländska företag, vilket underlättar den internatio- nella handeln. En återkallelse av reservationen leder till ändringar i lagen (1987:822) om internationella köp. Ändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1987:822) om Ärendet och dess beredning.............................................................. Återkallelse av reservationen............................................................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser.................................... Konsekvenser av förslaget.............................................................. internationella köp av varor (TemaNord 2009:507) ............. Förteckning över remissinstanserna ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att dels godkänner 1.att återtar sin förklaring enligt artikel 92 i Förenta nationer- nas konvention angående avtal om internationella köp av varor att inte ska vara bundet av del II (avtalsdelen) av konventionen (avsnitt 5), 2.att justerar förklaringarna enligt artikel 94 i konventionen så att konventionen inte blir tillämplig på ingående av avtal om parterna har sina affärsställen i , , , eller (avsnitt 5), dels antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1987:822) om internationella köp. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1987:822) om internationella köp Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1987:822) om internatio- nella köp ska ha följande lydelse. Artiklarna 113 och 2588 i konvention angående avtal om interna- köp av varor skall i origi- naltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Originaltexterna skall ha samma giltighet. Konventionens engelska och franska originaltexter finns till- sammans med en svensk översätt- ning intagna som en bilaga till denna lag. Texterna på övriga originalspråk, arabiska, kinesiska, ryska och spanska, skall kungöras på det sätt som regeringen be- stämmer. Artiklarna 188 och 100 i konvention angående avtal om interna- köp av varor ska i origi- naltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Originaltexterna ska ha samma giltighet. Konventionens engelska och franska originaltexter finns till- sammans med en svensk översätt- ning som en bilaga till denna lag. Texterna på övriga originalspråk arabiska, kinesiska, ryska och spanska finns i överens- kommelser med främmande mak- ter (SÖ 1987:87). Lagen tillämpas inte i fall då både säljaren och köparen har sina affärsställen i , , , eller . Om en part har mer än ett affärsställe, skall det ställe beaktas till vilket avtalet och dess fullgörande har sin närmaste anknytning. Om en part inte har något affärsställe, skall avseende fästas vid hans hemvist. Lagen tillämpas inte om både säljaren och köparen har sina affärsställen i , , , eller . Om en part har mer än ett affärsställe, ska det ställe beaktas till vilket avtalet och dess fullgörande har sin när- maste anknytning. Om en part inte har något affärsställe, ska avseen- de fästas vid partens hemvist. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Ärendet och dess beredning I konvention angående avtal om internationella köp av varor (Convention on Contracts for the Inter- national of Goods, CISG) finns det bestämmelser om ingående av avtal (del II) och om köp av varor (del III). Konventionen trädde i kraft och har tillträtts av 76 stater. I samband med tillträdet förklarade , , och att de inte skulle vara bundna av avtalsdelen (del II) av CISG. Ingen annan av kon- ventionsstaterna har reserverat sig på motsvarande sätt. I de materiella delar mot vilka inte har reserverat sig (inledande bestämmelser, del I, samt köpdelen, del III) har konventionen inkorporerats genom lagen (1987:822) om internationella köp. Sedan frågan om en omprövning av ländernas reservationer väckts av (), gav Nordiska ministerrådets ämbetsmannakommitté för lagstiftningsfrågor (NÄL) en utredare i upp- drag att överväga om det finns anledning att återta reservationerna. Utredaren presenterade rapporten internationella köp av varor (TemaNord 2009:507). Utredaren föreslår att , , och ska återkalla sina reservationer. En sammanfattning av rapporten finns i bilaga 1. Utredarens lagförslag finns i bilaga 2. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftnings- ärendet (Ju2009/2268/L2). I NÄL har diskuterats om en återkallelse bör föregås av ett gemensamt nordiskt ställningstagande till om det finns anledning att återkalla reser- vationerna. Kommittén har stannat för att det inte är nödvändigt med något sådant gemensamt ställningstagande innan en stat återkallar sin reservation. Samsyn råder dock om att återkallelse bör ske. I planeras det för ett lagförslag med den innebörden och i tidigast . Enligt tillgängliga uppgifter avser att invänta övriga länder. Även under utarbetandet av den lagråds- remiss som föregått denna proposition har kontakter tagits med före- trädare för berörda departement i , , och . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag som överensstämmer med lagförslaget i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet lämnar för- slaget utan erinran. Köp har ofta anknytning till skilda länder med olika rättssystem och rättstraditioner. Syftet med CISG är att samma köprättsliga regler ska bli tillämpliga på ett köp oavsett vilka länder avtalet har anknytning till. CISG gäller köp av varor mellan parter som har sina affärsställen i olika stater, om båda staterna är konventionsstater eller om internationellt privaträttsliga regler leder till tillämpningen av lagen i en konventions- stat. Utanför CISG faller vissa slag av köp, bl.a. konsumentköp. För svensk del kommer CISG ofta till användning när ett svenskt företag ingår ett avtal om köp av varor med ett utomnordiskt företag. Avtalsdelen (del II) av konventionen CISG består av fyra delar och gäller såväl hur avtal ingås som vilka för- pliktelser parterna har och vilka påföljder som kan göras gällande om dessa förpliktelser inte uppfylls. För en redogörelse beträffande de olika delarna av CISG, se prop. 1986/87:128 s. 96 f. Avtalsdelen (artiklarna ), som är av intresse, innehåller bestämmelser om ingående av köpeavtal. Här behandlas vad som ska utgöra ett anbud och när ett anbud eller ett svar på anbud blir bindande. Vidare behandlas återkallelse av anbud och av svar. Det finns även bestämmelser om verkan av att ett svar kommer för sent eller avviker från anbudet. Avtalsdelen av CISG behandlar vad som närmast mot- svarar 1 kap. lagen (1915:218) om avtal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område (avtalslagen). Det är, som framgått, denna del av konventionen som har reserverat sig mot. Konventionen bygger på den klassiska utgångspunkten att ett avtalsslut baseras på en modell som består av ett anbud och en efterföljande accept. I artiklarna behandlas anbud, medan artiklarna gäller accept. Frågan när ett bindande avtal har kommit till stånd regleras i artikel 23, medan artikel 24 innehåller en sorts tolkningsregler. CISG baseras på kontraktsprincipen, som i sin renaste form innebär att en anbudsgivare endast blir bunden av sitt anbud då det accepteras av motparten. Avtalslagen däremot har sin grund i löftesprin- cipen, som innebär att en avtalspart förblir bunden av sitt anbud inom en given tid, den s.k. acceptfristen, eller till dess anbudet avslås. En av de mer principiella skillnaderna mellan CISG och svensk rätt ligger alltså i att CISG tillåter att anbud både kan dras tillbaka (be withdrawn, artikel 15) och återkallas (be revoked, artikel 16), medan det i svensk rätt inte finns någon sådan motsvarighet till möjligheten att återta anbudet sedan mottagaren tagit del av det. Enligt artikel 15 får ett anbud verkan när det kommer fram till anbuds- tagaren. Anbudet får alltid dras tillbaka såvida meddelandet om att det dras tillbaka kommer fram till anbudstagaren före eller med anbudet. Regeln liknar den i 7 § avtalslagen, enligt vilken ett anbud kan återkallas om återkallelsen kommer anbudstagaren till handa innan han tar del av anbudet eller med detta. I artikel 16 anges under vilka förutsättningar ett anbud får återkallas, något som alltså kan ske även efter det att anbudet har kommit fram till anbudstagaren. Av artikel 16.1 framgår att ett anbud kan återkallas fram till dess att ett avtal har slutits genom en accept, om återkallelsen kom- mer fram till anbudstagaren innan denne har avsänt ett antagande svar. Principen i artikel 16.1 modifieras dock i stor utsträckning av artikel 16.2. Där framgår att ett anbud inte kan återkallas om anbudet, genom att en bestämd tid för svar har fastställts eller på något annat sätt, anger att det inte kan återkallas. Det framgår vidare att ett anbud inte heller kan återkallas om det är rimligt för anbudstagaren att räkna med att anbudet är oåterkalleligt och anbudstagaren handlar i förlitan på anbudet. Enligt svensk rätt är anbudsgivaren bunden av sitt anbud när anbudstagaren har tagit del av anbudet och ett skriftligt anbud är bindande under en legal acceptfrist. I CISG finns inte motsvarande bundenhet under en legal acceptfrist. Det finns dessutom anledning att nämna ytterligare några av de artiklar i konventionen som rör ett avtals ingående. I artikel 19 regleras verkan av att anbudstagaren avger en s.k. oren accept, dvs. ett svar som är avsett att vara ett antagande svar på ett anbud men som innehåller tillägg, begränsningar eller andra ändringar. Ett svar som kan anses innebära sådana ändringar ses som ett avslag på anbudet och utgör ett nytt anbud. Denna huvudregel överensstämmer med 6 § första stycket avtalslagen. För det fall det inte är fråga om väsentliga ändringar, ska enligt samma artikel i svaret gälla som en accept, om inte anbudsgivaren utan oskäligt dröjsmål framför invändningar mot svaret. Underlåter anbudsgivaren att framföra invändningar , kommer avtalsvillkoren att utgöras av anbudets villkor med de ändringar som har gjorts i svaret. De flesta ändringar som kan komma i fråga ska dock enligt artikeln normalt sett alltid anses utgöra väsentliga ändringar. Det är bl.a. ändringar som hänför sig till priset, betalningen, varans kvalitet eller kvantiteten. I CISG finns det inte någon bestämmelse om avtalsbundenhet vid oren accept motsvarande den som finns i 6 § andra stycket avtalslagen. Enligt avtalslagen gäller att om någon avger en oren accept men anser att accep- ten överensstämmer med anbudet, vilket mottagaren måste inse, så är mottagaren skyldig att utan oskäligt uppehåll meddela att denne inte vill godta svaret. Om mottagaren inte gör det, sluts ett avtal i enlighet med den orena acceptens innehåll. Enligt artikel 21.1 gäller att ett antagande svar som kommer för sent ändå får verkan som ett antagande svar, om anbudsgivaren utan dröjsmål underrättar anbudstagaren om att svaret godtas trots att det kommit . Konventionen skiljer sig från bestämmelsen i 4 § första stycket avtalslagen, enligt vilken ett antagande svar som kommer för sent ska gälla som ett nytt anbud. I artikel 21.2 behandlas det fallet att ett antagande svar har försenats på grund av icke fungerande kommunikationer. Om det av svaret framgår att det har sänts under sådana förhållanden att det vid normal befordran hade kommit fram , ska det gälla som ett antagande svar. Om an- budsgivaren inte vill godta det, måste han utan dröjsmål meddela anbuds- tagaren att anbudet inte längre gäller. Medan kriteriet för ett antagande svar enligt CISG är att svaret med normala kommunikationer skulle ha kommit fram , bygger avtalslagen (4 § andra stycket) på de subjek- Prop. 2010/11:97 tiva rekvisiten att anbudstagaren utgått från att svaret har kommit fram i tid och att anbudsgivaren måste ha insett det. Möjligheter för konventionsstater att reservera sig Del IV innehåller konventionens slutbestämmelser (artiklarna 89101), som reglerar bl.a. möjligheterna till förbehåll beträffande vissa av kon- ventionens bestämmelser. Det är i enlighet med artikel 92 som en stat kan deklarera att den inte vill bli bunden antingen av avtalsdelen (del II) eller av köpdelen (del III). reservation mot avtalsdelen av kon- ventionen har således skett med stöd av artikel 92. Av intresse för de nordiska ländernas del är även möjligheten till för- behåll enligt artikel 94 (den s.k. nabolandsklausulen). Enligt denna kan två eller flera stater, vilka har helt eller nära överensstämmande rätts- regler om de frågor som konventionen reglerar, förklara att konventionen inte ska tillämpas på köpeavtal eller på ingåendet av sådana avtal mellan parter som har sina affärsställen i dessa stater. De nordiska länderna val- de att göra sådana förbehåll. , , och förbehåll inkluderar av naturliga skäl inte avtalsdelen av konventionen, vilket däremot undantag gör. har nämligen tillträtt konven- tionen i dess helhet. Det sagda leder till att ingen del av CISG är tillämp- lig vid handel mellan parter som har sina affärsställen i de nordiska länderna. Vidare kan en stat enligt artikel 95 göra ett förbehåll som innebär att konventionen bara ska tillämpas på köpeavtal mellan parter som har affärsställen i stater som båda är fördragsslutande stater. Utan ett sådant förbehåll är konventionen tillämplig redan när internationellt privaträtts- liga regler pekar ut en fördragsslutande stats lag som tillämplig på köpe- avtalet (artikel 1.1 b). Konventionen är alltså då utan förbehållet tillämplig även om en av eller båda parterna har affärsställen i en stat som inte har tillträtt CISG. Det kan nämnas att bl.a. och har gjort förbehåll enligt artikel 95. 5 Återkallelse av reservationen Regeringens förslag: Reservationen om att inte ska vara bun- det av avtalsdelen (del II) av CISG återkallas. Förbehållet beträffande den internordiska handeln utvidgas till att omfatta även avtalsdelen. Avtalsdelen av konventionen inkorporeras med svensk rätt genom ändringar i lagen om internationella köp. Rapportens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. I rapporten föreslås dock att lagen om internationella köp ska ersättas med en ny lag med i huvudsak samma innehåll. Frågan om en utvidgning av förbehållet beträffande den internordiska handeln behandlas inte i rapporten. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslagen i Prop. 2010/11:97 allt väsentligt eller har inga invändningar mot dem. Skälen för regeringens förslag är inte bundet av konventionens avtalsdel CISG bygger på en balans mellan olika rättssystem något som är en förutsättning för att den ska kunna få en bred anslutning. Från nordisk sida kunde man inte få gehör för alla synpunkter som framfördes under förberedelsearbetet med konventionstexten. Även om CISG ansågs inne- bära en godtagbar reglering av internationella köp, invändes det vid till- trädet till konventionen att reglerna i avtalsdelen (del II) var mindre tillfredsställande. Som skäl för den reservation som i likhet med , och gjorde anfördes att avtalsdelen, som ansågs vara på- verkad av common law-ländernas avtalsrätt, skiljer sig från avtalslagens motsvarande regler särskilt i fråga om anbud och om möjligheten att åter- kalla anbud. Med hänsyn till detta och till att frågor om ett avtals giltig- het faller utanför konventionen (se artikel 4 punkt a) ansågs det inte vara utan problem om avtalsdelen införlivades med svensk rätt, eftersom det i så fall ibland kunde komma att vara osäkert om ett giltigt avtal hade kommit till stånd. Det uttalades att skälen för en reservation mot avtals- delen vägde särskilt tungt så länge flertalet common law-länder inte hade tillträtt konventionen. 1986/87:128 s. 88 f.) för tillträde till CISG var det osäkert hur stor framgången skulle bli med konventionen. Det har gått konventionen trädde i kraft, och det kan nu konstateras att den har blivit en internationell framgång. har 76 stater anslutit sig. Samtliga EU:s medlemsstater har tillträtt konventionen med undantag för Före- nade kungariket, , och . Av de stater som an- slutit sig är det endast , , och som har reserverat sig mot avtalsdelen. Det kan noteras att de lagvalsregler som finns medför att avtalsdelen trots reservationen ändå ofta ska tillämpas så snart en köpare med affärsställe i ingår ett avtal med en säljare som har sitt affärs- ställe i ett land som har anslutit sig till CISG. Lagvalsreglerna leder nämligen normalt till att säljarens lands lag blir tillämplig, om parterna inte har kommit överens om något annat. I fråga om sådan import tilläm- pas därför redan avtalsdelen av CISG. Skillnaderna mellan CISG och avtalslagen är i praktiken inte så stora Som framgår av avsnitt 4 finns det vissa skillnader mellan svensk avtals- rätt och konventionens regler om avtals ingående. Men ser man till det sakliga innehållet i CISG utgör dess princip för avtalsbundenhet närmast en kompromiss mellan kontraktsprincipen och löftesprincipen. Utgångs- punkterna skiljer sig åt, men de faktiska utfallen av regelverken kan sägas ligga varandra nära. Som en illustration av detta kan nämnas att i sitt remissvar menar att det kan utgöra en brist att CISG inte innehåller någon regel genom vilken en anbudsgivare kan bli bunden av en oren accept (annat än genom att uttryckligen godta en sådan). pekar Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds univer- sitet på att god sed vid internationell handel enligt CISG kan leda till en bedömning som nära ansluter till den lojalitetsgrundsats som 6 § andra stycket avtalslagen vilar på vid fall av oren accept. I den praktiska tillämpningen kan således en tolkning av avtalslagen respektive CISG ge liknande resultat. Mer komplicerade avtal slutförs genom förhandlingar. Parterna kom- mer ofta överens om ett formkrav, dvs. att avtalet inte blir bindande förrän båda parter har undertecknat en handling. Vid mindre kompli- cerade avtal läggs ofta en konversation via e-post till grund för ett avrop. Meddelanden via e-post når snabbt fram till sin mottagare, och det är inte aktuellt med långa acceptfrister på det vis som tidigare behövdes då man fick beakta den tid det tar att skicka traditionella brev fram och tillbaka. Varken för de tekniskt komplicerade avtalsförhandlingarna eller vid av- talsslut med hjälp av modern teknik torde det få betydelse att CISG inte innehåller någon direkt motsvarighet till den svenska principen om att man är bunden av sitt anbud under en legal acceptfrist. Enligt artikel 4 behandlar CISG som utgångspunkt inte frågan om gil- tigheten av ett avtal. vid anmärker i sitt remissyttrande att detta kan vara problematiskt. Även efter en återkallelse av reservationen kommer tillämplig nationell lag att reglera de frågor som kan leda till att avtalet anses vara ogiltigt till följd av t.ex. svek eller tvång. Enligt regeringens bedömning kan några särskilda problem för svensk del inte antas uppstå med anledning av detta. Motsvarande gäller för andra fördragsslutande länder. Det kan naturligtvis ibland i ett konkret fall vara svårt att dra skiljelinjen mellan avtalsslutande, där konventionen är tillämplig, och avtals giltighet, där den inte är det utan nationell rätt tillämpas. Liksom när det gäller andra frågor som kan aktualiseras vid tolkningen av konventionen får det läm- nas åt rättstillämpningen att avgöra om en uppkommen situation faller under den ena eller den andra regeln. Det ska då tas hänsyn till konven- tionens internationella karaktär och de tolkningsprinciper som finns i konventionen (se artikel 7). De skillnader som finns mellan CISG och svensk avtalsrätt är enligt regeringens mening inte sådana att de ska hindra en återkallelse av reser- vationen. Det måste naturligtvis beaktas att avtalslagen och de principer som kommer till uttryck i den har en stark förankring i den svenska rättsord- ningen, låt vara att en tillämpning av avtalsdelen i CISG i det stora hela knappast skulle leda till andra resultat i praktiken. Vidare är avtalslagen lagtekniskt enkel, principiellt inriktad och systematiskt konsekvent. Det är därför möjligt att tillämpa den på nya frågor som kan uppkomma med tiden på ett sätt som är tillräckligt förutsägbart; samhälls- utvecklingen kräver inte att lagen ändras. Detta kan dock inte ges någon större betydelse för frågan om bör återkalla reservationen. Som framgår har CISG fått genomslag internationellt och håller genomgående en hög lagstiftningskvalitet, också i avtalsdelen. Harmoniserade regler kan förenkla för svenska företag vid internationell handel är det inte alltid helt klart vilka regler om avtalets ingående som gäller vid sådan handel med svensk anknytning som omfattas av CISG. Om lagvalsreglerna pekar ut lagen i det land där den utländska parten har sitt affärsställe, gäller CISG. Om i stället svensk rätt ska tillämpas, gäller inte CISG utan avtalslagen. Vet inte parterna om CISG eller avtalslagen kommer att tillämpas på avtalets ingående, vet de inte heller vad de har att förhålla sig till under avtalsförhandlingarna. En återkallelse av reser- vationen skulle undanröja denna osäkerhet. Vidare kompliceras förhållandena av att vissa länder bl.a. och har gjort förbehåll enligt artikel 95 i CISG. I dessa fall är konven- tionen tillämplig endast om parterna har sina affärsställen i stater som båda är fördragsslutande. är inte en fördragsslutande stat när det gäller avtalsdelen av konventionen. Om lagvalsreglerna pekar ut kinesisk eller amerikansk avtalsrätt, kan därför en svensk part, i t.ex. en fråga om hur ett bindande avtal ingås, behöva rätta sig efter nationell kinesisk rätt eller den lagstiftning som finns i de olika amerikanska delstaterna. Om reservationen återkallas, kommer i stället avtalsdelen av CISG att bli tillämplig även i sådana fall. reservation mot avtalsdelen av CISG leder alltså till att det finns en viss osäkerhet för såväl svenska som utländska företag när det gäller vilka regler som är tillämpliga vid handel med svensk anknytning. Denna osäkerhet bedömer regeringen att det är angeläget att komma till rätta med. En återkallelse av reservationen skulle öka förutsägbarheten för parterna och minska risken för misstag. Det skulle förenkla för den internationella handeln. Genom en återkallelse skulle det i och för sig uppkomma ett slags dubbelspårighet: avtalslagen skulle fortsätta att gälla vid alla köp som inte faller in under konventionens tillämpningsområde, såväl nationella som internationella. I praktiken kan detta dock inte antas innebära några problem. Det tycks internationellt vara huvudregel att de konven- tionsanslutna staterna har dubbla system för avtalsslutande, och detta har inte orsakat några beaktansvärda svårigheter. Sammanfattningsvis bedömer regeringen att det finns goda skäl att åter- kalla reservationen. Även om återkallelsen endast skulle medföra mindre praktiska skillnader i förhållande till det nuvarande rättsläget, är det ändå en betydelsefull harmoniseringsåtgärd för handeln som internationellt sett innebär ökad förutsägbarhet och förenklingar. Reservationen bör alltså återkallas. Avtalsdelen av CISG bör inkorporeras med svensk rätt genom ändring- ar i lagen om internationella köp. De ändringar som föranleds av åter- kallelsen är, som påpekas av vid , inte av så genomgripande karaktär att det finns behov av en helt ny lag. Genom att göra ändringar i den nu gällande lagen blir det tydligt att CISG, i vart fall i vissa delar, har gällt i . I samband med att reservationen mot avtalsdelen återkallas bör förbe- Prop. 2010/11:97 hållet beträffande den internordiska handeln utvidgas till att omfatta även