prop · GZ0351 · 2011-12-20 00:00:00 — Efter att Kammarkollegiet har fastställt en avgiftssats för varje huvudman ska fastställa en gemensam avgiftssats för varje kommun. De avgiftsskyldiga kommer med vårt förslag att betala begravningsavgift enligt den för kommunen gemensamma avgiftssatsen. Vårt förslag är tänkt som en övergångslösning som ska gälla till dess att en ordning med en huvudman per kommun kan införas. En sådan ordning bör kunna vara genomförd . Vi föreslår att regeringen tar initiativ till en överenskommelse mellan staten och där det framgår att målsättningen är en organisation med en huvudman per kommun samt att en avstämning för att garantera att arbetet bedrivs i rätt riktning bör göras senast vid utgången av 2015. Det bör betonas att en ordning med en huvudman per kommun inte har något samband med ett kommunalt huvudmannaskap. är det viktigt att samverkan mellan huvudmännen utökas och förbättras. Detta skapar i sig förutsättningar för rationalisering och effektivisering. Vi föreslår därför en skyldighet för huvudmännen inom en kommun att samråda med varandra i frågor som rör deras förslag till avgiftssats. Till samrådet ska även begravningsombuden kallas. Utfallet av samrådet ska rapporteras till . För dem som är medlemmar i ska begravningsavgiften enligt nu gällande regler räknas in i kyrkoavgiften. Vi föreslår att detta ska ändras så att begravningsavgiften blir fristående från kyrkoavgiften. En sådan åtskillnad markerar tydligare att begravningsverksamheten är fristående från kyrkans övriga verksamhet. Kammarkollegiet fastställer enligt dagens regler avgiftssatsen för dem som inte är medlemmar i , medan huvudmännen själva fastställer avgiftssatserna för medlemmar. I fortsättningen ska Kammarkollegiet, på förslag av huvudmännen, fastställa avgiftssatserna även för medlemmar i . På så sätt upphör den risk som finns för att det fastställs olika avgiftssatser för medlemmar och ickemedlemmar i . Att huvudmännen ska ha ett avgörande inflytande på begravningsavgiftssatsernas storlek är en given utgångspunkt. Huvudmännens förslag till begravningsavgiftssats måste dock vara upprättat i enlighet med kraven i begravningslagen. Vi föreslår att det införs en bestämmelse i begravningsförordningen där det framgår att Kammarkollegiet får frångå huvudmannens förslag om detta inte grundas på en särredovisning av verksamhetens intäkter och kostnader eller i övrigt inte kan anses förenligt med bestämmelserna i begravningslagen. Begravningsclearing -Avsnitt 5 Gravsättning kan i vissa fall ske på en annan ort än den avlidnes hemort. Den huvudman som i sådana fall utför gravsättningen, eller vissa i lag angivna tjänster, har då rätt till ersättning av huvudmannen för begravningsverksamheten på den avlidnes hemort. Ersättningen mellan huvudmännen regleras i en taxa för begravningsclearing som fastställs av Kammarkollegiet. Våra undersökningar visar att det nuvarande systemet för s.k. begravningsclearing överlag fungerar bra. Någon genomgripande förändring av systemet som sådant finns det därför inte skäl att överväga. När det gäller clearingtransaktioner inom en kommun anser vi dock att det finns skäl för en förändring. En följd av en ordning med endast en huvudman för begravningsverksamheten per kommun blir att clearingtransaktionerna mellan huvudmännen inom en kommun kommer att upphöra. Vi anser dock att det finns skäl för en reglering som går ut på att clearingtransaktioner mellan huvudmännen inom en kommun ska upphöra . Vi föreslår därför att någon ersättning inte ska utgå för tjänster som tillhandahålls av en huvudman som har sitt förvaltningsområde inom samma kommun som folkbokföringshuvudmannen. Många huvudmän som har ett äldreboende inom sitt förvaltningsområde upp- lever det som orättvist att de får betala gravsättning för en person som före sin död flyttat till äldreboendet och där begravnings- avgifterna under personens livstid tillfallit en annan huvudman. förslag kommer bidra till att lösa den problematiken. Kammarkollegiet också i fortsättningen bör fastställa en taxa för Vi anser att huvudmännens roll vid fastställandet av taxan bör bli större. Vi föreslår därför att huvudmännen gemensamt varje år ska lämna ett förslag till taxa till Kammarkollegiet. Ett organ som i dagsläget ligger nära till hands för uppgiften att lämna förslag till taxa är , som består av representanter för , Våra undersökningar visar att det finns vissa tillämpningsproblem när det gäller taxan för begravningsclearing. Det finns därför ett behov av riktlinjer och tillämpningsanvisningar. Vi föreslår att Kammarkollegiet ges i uppdrag att utfärda allmänna råd om tillämpningen av taxan för Begrepp inom begravningsverksamheten - Avsnitt 6 Utöver de gravskick som framgår av begravningslagen har nya gravskick börjat växa fram. Dessa är inte rättsligt reglerade och villkoren skiljer sig åt från en huvudman till en annan. Detta leder till begreppsförvirring och Vi föreslår därför att de nya gravskick som har vuxit fram, t.ex. askgravlund och askgravplats, definieras rättsligt. de mer vedertagna gravskicken, t.ex. minneslund, saknar en definition i Vi anser att även dessa bör definieras i författning. Vi föreslår att det införs rättsliga definitioner av kistgravplats, urn- gravplats, kolumbarium och urnmur, kistmur, minneslund, kistminnes- lund, askgravlund och askgravplats. Vi är medvetna om att dessa grav- skick inte är de enda som tillämpas utan vi har valt att utgå från de van- ligast förekommande gravskicken. Reglerna tar sikte på nyanläggningar av gravplatser och nya upplåtelser som sker. t.ex. om upplåtelsen sker med gravrätt, utan gravrätt eller med en be- Det är viktigt att ett system med definitioner av grav- skick blir flexibelt och anpassningsbart till ändrade förhållanden. föreslår därför att definitionerna förs in i begravningsförordningen, medan en hänvisning till förordningen görs i begravningslagen. Vid vissa gravskick, t.ex. upplåtelser av askgravplatser och urnnischer i kolumbarier, är den gravrätt som upplåts begränsad på olika sätt. sig om inskränkningar i gravrättsinnehavarens rätt att bestämma över gravplatsens smyckning och över gravanordningen samt i skyldigheten att vårda gravplatsen. Vi föreslår att det införs en definition av begränsad gravrätt i begravningslagen. Vi föreslår också att vissa frågor som rör gravsättning i minneslund, kistminneslund, askgravlund och askgravplats ytterligare regleras i Det gäller t.ex. frågan om närvarorätt vid grav- Beträffande gravsättning i kistmur föreslås särskilda regler beträffande bl.a. den typ av kista som får användas vid gravsättningen. Vid en upplåtelse som sker med gravrätt föreligger det en skyldighet för upplåtaren att utfärda ett gravbrev. När det gäller de gravskick som upplåts utan gravrätt föreligger inte någon motsvarande skyldighet att utfärda ett bevis över gravsättningen. Vi föreslår att det införs en skyldighet för upplåtaren att utfärda ett sådant bevis. Av beviset ska framgå vilken typ av gravsättning det gäller, vem eller vilka som gravsatts, dödsdatum och datum för gravsättningen samt de villkor som gäller för gravsättningen. Att bestämmanderätten över utformningen av en minneslund, kistminneslund eller askgravlund måste ligga hos upplåtaren är naturligt och följer av gravskickens kollektiva karaktär. Det är dock rimligt att anhöriga, som har gjort sina val av gravskick utifrån vissa förutsättningar, informeras om väsentliga ändringar som sker. Det kan t.ex. vara fråga om ändringar av en gemensam gravanordning i en askgravlund. Vi föreslår en skyldighet för upplåtaren att, inför väsentliga ändringar av en minneslund, kistminneslund eller askgravlund, på lämpligt sätt informera om förändringen och bakgrunden till denna. En gravrättsinnehavare kan när som helst välja att återlämna sin gravrätt till upplåtaren. finns det inte någon uttrycklig bestämmelse om rätten att återfå en gravrätt som har återlämnats till upplåtaren. Vi föreslår att det införs en sådan rätt. Endast den som står i särskild relation till den avlidne, till någon som är gravsatt inom gravplatsen eller till gravrättsinnehavaren kan få överta gravrätten. I de fall gravrätten återupptas och övergår till sökanden sker det enligt de regler som gäller för återfåendet. En ansökan måste göras inom den s.k. fredningstiden, dvs. från den senaste gravsättningen. Andra begängelsemetoder än kremering -Avsnitt 7 används i princip bara två sätt att ta hand om kroppen efter döden. Antingen gravsätts stoftet efter den avlidne i en kista (jordbegravning) eller så sker kremering av stoftet till aska. Några andra metoder än kremering för att förbereda stoftet för gravsättning kan inte anses tillåtna . Vi föreslår att lagstiftningen öppnas också för andra metoder än kremering. Vi har valt att kalla sådana metoder för andra begängelsemetoder. Vilka metoder som kan bli aktuella går inte att säga . Ett utvecklingsarbete har dock pågått när det gäller promession, eller frystorkning, som metod. Vi vet också att den s.k. resomationsmetoden tillämpas i en delstat i . Våra förslag innebär att en ny begängelsemetod inte får användas innan regeringen har meddelat tillstånd till metoden som sådan. Ett tillstånd får meddelas endast om metoden är förenlig med kravet på en värdig behandling av avlidna samt även i övrigt framstår som lämplig ur bl.a. etiska, miljömässiga och ekonomiska hänseenden. sker det en obligatorisk tillståndsprövning enligt av krematorier. Vi föreslår att det också beträffande anläggningar som ska användas för andra begängelsemetoder införs en obligatorisk tillståndsprövning enligt . Vi har valt att kalla sådana anläggningar för andra begängelseanläggningar. Miljöprövningen av sådana anläggningar ska enligt våra förslag utföras av länsstyrelserna. Våra förslag innebär alltså att det skapas två olika former av tillståndsprövning, en regeringsprövning av metoden som sådan och en miljö- prövning av länsstyrelserna avseende den anläggning som ska användas. Processerna tar sikte på olika aspekter. Vi har inte ställt krav på att t.ex. miljöprövning ska ske först eller vice versa. I sin tillståndsprövning behöver regeringen tillgång till sakkunskap inom olika områden. Sådan kunskap kan inhämtas på olika sätt, t.ex. genom yttranden från bl.a. , (SLU), (), , andra trossamfund, företrädare för begravningsbyråerna och för huvudmännen samt från begravningsombuden. Prövningen av om en metod kan anses förenlig med kravet på en vär- dig behandling av avlidna innefattar många svåra etiska frågeställningar. Sådana frågeställningar kan t.ex. gälla det sätt på vilket man enligt meto- den ska åstadkomma att stoftet sönderfaller eller upplöses. När det gäller regeringens prövning av de miljömässiga aspekterna så är det fråga om andra sådana än de som ska prövas inom ramen för den miljöprövning som enligt våra förslag ska ske av den anläggning som ska Exempelvis kan nämnas eventuella risker för mark, människor eller djur som kan uppkomma i samband med gravsättning av de stoft- rester som blir kvar efter hantering enligt en viss metod. När det gäller de ekonomiska aspekterna så är utgångspunkten att den huvudman som uppför en ny begängelseanläggning även ska kunna ta hand om avlidna från andra förvaltningsområden. transportkostnader och deras miljöpåverkan måste därför beaktas. ekonomisk analys bör tas fram där finansiering, kostnader och andra ekonomiska konsekvenser redovisas. Enligt våra förslag är utgångspunkten att när en ny begängelsemetod har godkänts så ska samma regler gälla för den som för kremering. stoftrester som uppkommer bör också behandlas på samma sätt som aska Regeringen har dock alltid möjlighet att besluta om särskilda villkor för en metod eller för gravsättning av stoftrester som hanterats enligt metoden. Ett sådant villkor kan vara att stoftresterna bara får grävas ned men inte spridas. Ett annat kan vara att gravsättning får ske på ett annat djup än vad som gäller för kistgravar. Behöriga att ansöka om tillstånd till en ny begängelsemetod är enligt våra förslag den som innehar en allmän begravningsplats eller en för- En annan begängelseanläggning än ett krematorium får endast anord- nas och hållas av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling, dvs. samma krets som för krematorier. En innehavare av en annan begängelseanläggning ska enligt våra förslag ha samma skyldig- heter som en innehavare av ett krematorium har enligt begravningslagen Tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering - Avsnitt 8 Vi har konstaterat att tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kreme- Detta beror på en mängd samverkande faktorer, t.ex. inom vilken tid begravningsceremonin kan erbjudas, anhörigas önskemål om tidpunkt och plats för begravningen och vem som ska leda den samt tillgången till lokal för minnesstund efter begravningsceremonin. den närmaste 10årsperioden kommer antalet personer som avlider Prop. 2011/12:51 sannolikt att öka jämfört med föregående 10årsperiod. Om inga åtgärder Bilaga 1 vidtas för att förkorta tiderna mellan dödsfall och gravsättning eller kremering, kommer med all sannolikhet en utbyggnad av antalet bårhusplatser och platser i bisättningslokaler att bli nödvändig. En begravning utgör vidare ett viktigt steg i sorgearbetet, vilket talar för att tiden mellan dödsfall och begravning inte bör vara för lång. Vår bedömning är att tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering inte får fortsätta att öka utan att den i stället bör förkortas. Vi föreslår att begravningslagen ändras så att den längsta tillåtna tiden mellan dödsfall och gravsättning eller kremering bestäms till en månad. Förslaget innebär en halvering av den tid som gäller . Vi anser att det också i fortsättningen ska vara möjligt att få anstånd från tidsfristen för gravsättning eller kremering. Vi föreslår att huvudmannen för begravningsverksamheten ska få medge anstånd med gravsättning eller kremering, om det finns skäl för det, efter dödsfallet. Ytterligare anstånd ska, precis som , kunna medges av om det finns särskilda skäl för det. Vi föreslår att de nya bestämmelser som föreslås i begravningslagen och andra författningar ska träda i kraft . Vår bedömning är att några särskilda övergångsbestämmelser inte är nödvändiga. 1Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144) Härigenom föreskrivs i fråga om begravningslagen (1990:1144) dels att 9 kap. 2 § andra stycket ska upphöra att gälla, dels att nuvarande 10 kap. 23, 5 och 7 §§ ska betecknas 10 kap. 34, 6 och 8 §§, dels att nuvarande 10 kap. 1, 4 och 6 §§ ska betecknas 10 kap. 2, 5 och 7 §§, dels att de nya 10 kap. 2, 5 och 7 §§ ska ha följande lydelse, dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 och 3 §§, 3 kap. 1 och 4 §§, 5 kap. 10 §, 6 kap. 3 §, 7 kap. 3, 12, 20 och 26 §§, 9 kap. 2, 4, 6, 10 och 14 §§, 11 kap. 7 och 8 §§ samt rubrikerna till 1, 3 och 10 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas ett nytt kapitel, 3 a kap., av följande lydelse, dels att det i lagen ska införas tio nya paragrafer, 1 kap. 1 a och 1 b §§, 3 kap. 1 a §, 3 a kap. 13 §§, 9 kap. 4 a och 4 b §§, 10 kap. 1 och 2 a §§, av följande lydelse. I denna lag avses med begravningsverksamhet: de olika åtgärder som har direkt samband med förvaltningen av allmänna begravningsplatser, församling: församling eller kyrklig samfällighet inom , huvudman: församling inom eller kommun som skall anordna och hålla allmänna begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom ett visst geografiskt avgränsat förvaltningsområde, huvudman: församling inom eller kommun som ska anordna och hålla allmänna begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom ett visst geografiskt avgränsat förvaltningsområde, begravningsplatser: områden eller utrymmen som är behörigen anordnade för förvaring av avlidnas stoft eller aska och som har tagits i anspråk för detta ändamål, främst kyrkogårdar eller andra gravområden, minneslundar, kolumbarier eller urnmurar, allmänna begravningsplatser: sådana begravningsplatser som är anordnade av församlingar, av kommuner eller annars av det allmänna, enskilda begravningsplatser: andra begravningsplatser än allmänna, 1 Senaste lydelse 1999:306. gravrätt: den rätt som uppkommer när en bestämd gravplats på en allmän begravningsplats upplåts av den som förvaltar begravningsplatsen till någon för gravsättning, begränsad gravrätt: en grav- rätt som upplåts med de begräns- framgår av 7 kap. 3 § och 26 § kremering: förbränning av stoftet efter en avliden person, stoft eller stoftrester efter en av- genom vilka stoftet efter den av- gravsättning: placering av lidne förbereds för gravsättning, gravsättning: placering av stoft eller aska inom en bestämd stoft eller aska inom en bestämd gravplats och placering eller ut- gravplats eller inom ett gemensamt ströende av aska i minneslund gravområde utan bestämda grav- eller på någon annan plats än be- platser eller utströende av aska i minneslund eller på någon annan plats än begravningsplats, gravanordningar: gravvårdar och andra gravöverbyggnader, stenramar, staket eller andra liknande anordningar på en gravplats. Definitioner av olika gravskick finns i begravningsförordningen (1990:1147). uppgifter enligt denna lag ska fullgöras av den länsstyrelse som regeringen bestämmer. Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal gravplatser och andra gravanläggningar av allmänt förekommande slag skall anordnas och hållas av de territoriella församlingarna inom . Regeringen får för särskilda fall besluta att en kommun i stället 2 Senaste lydelse 1999:306. Allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt antal gravplatser och andra gravanläggningar av allmänt förekommande slag ska anordnas och hållas av huvudmannen för begravningsverksamheten. Regeringen får för särskilda fall besluta att en kommun i stället ska skall anordna och hålla allmänna anordna och hålla allmänna be- begravningsplatser för dem som är gravningsplatser för dem som är folkbokförda inom kommunen. folkbokförda inom kommunen. ska gravplats beredas dem som vid ska gravplats beredas dem som vid dödsfallet var folkbokförda inom församlingen eller kommunen. ska gravplats också beredas en Där ska gravplats också dödfödd som avlidit efter utgången beredas en dödfödd som avlidit veckan, om kvinnan är folkbok- havandeskapsveckan, om kvinnan förd inom huvudmannens förvalt- är folkbokförd inom huvudman- fråga om en dödfödd som avlidit samma gäller i fråga om en död- född som avlidit före utgången av havandeskapsveckan, om kvinnan begär det och ett läkarintyg om om kvinnan begär det och ett dödsfallet lämnas till huvud- Om tillgången på gravplatsmark medger det, får också andra beredas gravplats där. Krematorier får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling. Krematorier och andra begängelseanläggningar Krematorier och andra begängelseanläggningar får anordnas och hållas bara av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling. Krematorier och andra begängelseanläggningar ska prövas enligt . Andra bestämmelser om tillstånd finns i 3 a kap. En innehavare av en annan begängelseanläggning än ett krematorium har samma skyldigheter som en innehavare av ett krematorium har enligt denna lag och enligt begravningsförordningen (1990:1147). 3Senaste lydelse 2008:208. 4Senaste lydelse 1999:306. Vid krematorierna skall föras kremationsjournaler enligt föreskrifter som meddelas av regeringen. Vid krematorier och andra be- meddelas av regeringen. Tillstånd till andra begängelsemetoder än kremering En annan begängelsemetod än kremering får inte användas innan regeringen har meddelat tillstånd till metoden. Tillstånd får sökas av den som innehar en allmän begravningsplats eller av en församling. Regeringen får meddela tillstånd till en sådan metod som avses i 1 § endast om metoden är förenlig med kravet på en värdig behandling av avlidna samt den även i övrigt framstår som lämplig ur bl.a. etiska, miljömässiga och ekonomiska hänseenden. Ett tillstånd får förenas med särskilda villkor både för metoden som sådan och för gravsättningen av stoftrester. Vad som sägs i denna lag och begravningsförordningen (1990:1147) om kremering och aska efter kremering ska äga motsvarande tillämpning för en sådan metod som avses i 1 § samt för de stoftrester som uppkommer efter hantering enligt metoden. Om annat inte beslutas får stoftrester också gravsättas i en kista. Stoftet efter en avliden eller en Stoftet efter en avliden eller en dödfödd som avses i 2 kap. 3 § dödfödd som avses i 2 kap. 3 § första stycket skall kremeras eller första stycket ska kremeras eller senast efter dödsfallet. Den huvudman för begravnings- gravsättningen, om det finns sär- den avlidne var folkbokförd får skilda skäl för det. medge anstånd med kremeringen eller gravsättningen i upp till två månader efter dödsfallet, om det , om det finns sär- Om stoftet inte har kremerats skilda skäl för det. Om stoftet inte har kremerats ningen till dröjsmålet och, om det om det behövs, underrätta den kommun som anges i 2 §. som anges i 2 §. Trots det som sägs i 1 § får Trots det som sägs i 1 § får verksamheten eller den som annars verksamheten eller den som annars förvaltar en allmän begravnings- förvaltar en allmän begravnings- plats ta ut aska som har gravsatts i plats ta ut aska som har gravsatts i ett utrymme i ett kolumbarium ett utrymme i ett kolumbarium eller en urnmur där gravrätten har eller en urnmur eller stoft som har gravsatts i en kistmur där grav- Askan skall i så fall grävas ned rätten har upphört. Askan eller stoftet ska i så fall grävas ned inom begravnings- platsen eller inom någon annan 5Senaste lydelse 2003:699. 6Senaste lydelse 1999:306. Innehavaren av gravrätten skall hålla gravplatsen i ordnat och värdigt skick.Gravrätten får återlämnas till upplåtaren.När en gravrätt skall anses återlämnad enligt 19 § är upplåtaren skyldig att behålla gravplatsen under från gravsättningen till förmån för den som senast har gravsatts där. Innehavaren av gravrätten ska hålla gravplatsen i ordnat och värdigt skick. Vid upplåtelse av en begränsad gravrätt har upplåtaren ansvaret för att gravplatsen hålls i ordnat och värdigt skick. Regler om upplåtarens rätt att debitera en avgift för skötseln finns i begravningsförordningen (1990:1147). Gravrätten får återlämnas till upplåtaren. Den som vill ansöka om att återfå gravrätten ska göra det hos upplåtaren inom den tid som anges i 20 §. Efter ansökan prövar upplåtaren om gravrätten ska återupptas och övergå till sökanden enligt de regler som finns i 11 och 14 §§. När en gravrätt ska anses återlämnad enligt 19 § eller har återlämnats enligt 12 § är upplåtaren skyldig att behålla gravplatsen under från gravsättningen till förmån för den som senast har gravsatts där (fredningstid). Gravanordning behöver behållas bara om kostnaden för skötseln av gravplatsen betalas. Gravrättsinnehavaren bestämmer gravanordningens utseende och beskaffenhet. Detsamma gäller gravplatsens utsmyckning och ordnande i övrigt. Upplåtaren får dock besluta de begränsningar i gravrättsinnehavarens bestämmanderätt som är nödvändiga för att tillgodose en god gravkultur. Gravrättsinnehavaren bestämmer gravanordningens utseende och beskaffenhet. Detsamma gäller gravplatsens utsmyckning och ordnande i övrigt. Vid upplåtelse av en begränsad gravrätt är det dock upplåtaren som bestämmer gravanordningens utseende och beskaffenhet samt gravplatsens utsmyckning och ordnande i övrigt. Även i övrigt får upplåtaren besluta de begräns- 7 Senaste lydelse 1999:306. ningar i gravrättsinnehavarens Prop. 2011/12:51 bestämmanderätt som är nöd- Bilaga 2 vändiga för att tillgodose en god Begravningsavgiften skall betalas till den huvudman inom vars förvaltningsområde den avgiftsskyldige är folkbokförd. Om församlingen är huvudman skall avgiften för den som tillhör enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund räknas in i kyrkoavgiften. Begravningsavgiften ska betalas till den huvudman inom vars förvaltningsområde den avgiftsskyldige är folkbokförd.