prop · GY03129 · 2011-04-14 00:00:00 — Paragrafen innebär att rättslig hjälp på begäran av annan stat ska ges med kroppsbesiktning för att ta prov för DNA-analys, analysera provet och ta fram en DNA-profil. Detta är möjligt redan enligt gällande rätt (se 1 kap. 2 § 5 och 2 kap. 1 §). Paragrafen har införts för att genomföra artikel 7 i Prümrådsbeslutet, där förutsättningar för hur detta ska gå till preciseras. Bestämmelsen är dock inte begränsad till rättslig hjälp till stater som tillämpar Prümrådsbeslutet, utan är generellt tillämplig. En förutsättning för att rättslig hjälp ska lämnas är att det inte finns någon DNA-profil för personen i den ansökande staten. Begreppet DNA- profil definieras i 3 § polisdatalagen (1998:622) och i 2 kap. 3 § polis- datalagen (2010:361). För att bestämmelsen ska vara tillämplig krävs vidare att DNA-profilen behövs i en pågående brottsutredning eller annat straffrättsligt förfarande (1 kap. 3 §). Den ansökande staten ska ange för vilket ändamål DNA-profilen behövs och om det hade funnits förutsättningar att samla in och analysera DNA-prov om personen i fråga hade vistats i den ansökande staten. Det innebär att en ansökan om rättslig hjälp kan komma att avse såväl misstänkta som andra personer, beroende på den ansökande statens lag- stiftning. Det generella kravet på dubbel straffbarhet i 2 kap. 2 § gäller för att ta DNA-prov på någon. Det måste också finnas rättsliga förutsättningar att med stöd av svensk rätt vidta åtgärden. Det innebär bl.a. att de begräns- ningar som gäller enligt 28 kap. 1213 §§ ska iakttas. Om svensk rätt inte medger att DNA-prov tas, exempelvis om begäran avser en misstänkt som är eller om prov inte kan tas på grund av att brottet inte är tillräckligt allvarligt, ska begäran om rättslig hjälp avslås. Detsamma gäller om syftet med provet enbart är att den utländska myndigheten ska kunna registrera DNA-profilen, eftersom prov enligt 28 kap. 12 a § endast får tas i syfte att registrera uppgifter om resultatet i det DNA-register eller det utredningsregister som förs med stöd av polisdatalagen. Den bestämmelsen kan således inte tillämpas vid rättslig hjälp. Den rättsliga hjälpen handläggs av åklagare enligt 4 kap. 18 §. I fråga om åklagares möjligheter att begära biträde av polisen gäller samma regler som vid en svensk förundersökning. Förfarandet vid DNA-analysen är detsamma som vid en svensk för- Prop. 2010/11:129 undersökning. Ett prov som har tagits med stöd av denna paragraf får enligt 28 § polisdatalagen (1998:622) och 4 kap. 8 § polisdatalagen (2010:361) inte användas för något annat ändamål än det för vilket det togs. I 27 a § polisdatalagen (1998:622) respektive i 4 kap. 9 § polisdata- lagen (2010:361) regleras förstöring av sådana prov. Framtagande av DNA-profil för en person som vistas i utlandet 24 b § Åklagare får ansöka hos en utländsk myndighet om rättslig hjälp med att ta prov för DNA-analys på en person som vistas i den staten, analysera provet och ta fram en DNA-profil, om 1.DNA-profil för personen saknas i , och 2.det hade funnits förutsättningar att vidta motsvarande åtgärder om personen hade vistats i . En ansökan ska innehålla uppgift om att villkoren i första stycket 1 och 2 är uppfyllda samt för vilket ändamål DNA-profilen behövs. Paragrafen, som är ny, reglerar en svensk begäran om rättslig hjälp med framtagande av DNA-profil för någon som vistas i en annan stat. Paragrafen är en spegling av 24 a §. Frågan har behandlats i avsnitt 9. I en svensk brottsutredning eller annat straffrättsligt förfarande kan det uppkomma behov av att få fram en DNA-profil för någon som vistas i en annan stat. En DNA-profil kan t.ex. vara avgörande för om en person ska begäras överlämnad till och kan i andra fall bidra till att fria en person från misstankar. Enligt första stycket får en svensk åklagare be- gära rättslig hjälp med att ta prov för DNA-analys på en person som vis- tas i en annan stat, analysera provet och ta fram en DNA-profil. En grundläggande förutsättning för att en svensk åklagare ska kunna begära rättslig hjälp med stöd av denna bestämmelse är att det inte finns någon DNA-profil för personen i fråga i . Vidare ska det pågå en för- undersökning eller annan brottsutredning och dessutom ska kraven i 28 kap. för kroppsbesiktning på en person som vistas i vara uppfyllda. I andra stycket anges att en ansökan om rättslig hjälp ska innehålla uppgifter om för vilket ändamål DNA-profilen behövs. Det ska också framgå att det inte finns någon DNA-profil för personen i fråga i och att det hade funnits förutsättningar att ta ett prov för DNA-analys och analysera provet om personen hade vistats i . Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:558) om 5 § I fråga om personuppgifter ska vägtrafikregistret ha till ändamål att tillhanda- hålla uppgifter för 1.verksamhet, för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning, i fråga om a)fordonsägare, b)den som ansöker om, har eller har haft behörighet att framföra fordon eller luftfartyg enligt körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490), luftfarts- lagen (2010:500) eller någon annan författning eller den som har rätt att utöva viss tjänst enligt luftfartslagen, c)annan person om det behövs för att underlätta handläggningen av ett kör- korts-, förarbevis- eller yrkestrafikärende, d)den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning enligt lagen (1998:492) om biluthyrning, e)den som ansöker om, har eller har haft färdskrivarkort som avses i rådets förordning (EEG) nr 3821/85 av om färdskrivare vid väg- transporter , f)den som har eller har haft yrkeskompetens att utföra transporter enligt lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens eller genomgår utbildning för att få sådan kompetens, eller g)den som bedriver sådan förvärvsmässig transportverksamhet på väg, som omfattas av och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportom- rådet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 eller rådets förordning (EEG) nr 3821/85, 2.försäkringsgivning eller annan allmän eller enskild verksamhet där uppgifter om personer under 1 a), b) och d) utgör underlag för prövningar eller beslut, 3.information om fordonsägare för trafiksäkerhets- eller miljöändamål och för att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott samt information om den som har behörighet att framföra fordon för att utreda trafikbrott i samband med automatisk trafiksäkerhetskontroll, 4.aktualisering, komplettering eller kontroll av information om fordonsägare som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register, 5.uttag av urval för direkt marknadsföring av information om fordonsägare, dock med den begränsning som följer av 11 § personuppgiftslagen (1998:204), 6.fullgörande av sådan tillsyn som avses i 5 kap. 3 a § fordonslagen (2002:574), i fråga om fordonsägare och den som är anställd som besiktnings- tekniker hos ett besiktningsorgan enligt fordonslagen, och 7.en utländsk myndighets verksamhet om tillhandahållandet följer av en inter- nationell överenskommelse som efter godkännande har till- trätt eller av en EU-rättsakt. Paragrafen reglerar för vilka ändamål uppgifter får behandlas i vägtrafik- registret och har behandlats i avsnitt 11.4.1. Punkten 7 är ny och utvidgar ändamålen för behandlingen av uppgifter Tillägget är föranlett av skyldigheten enligt artikel 12 i Prüm- rådsbeslutet att medge andra stater direktåtkomst till vissa personuppgif- ter såsom uppgifter om fordonsägare eller fordonsinnehavare. är dock inte begränsat till Prümrådsbeslutet, utan omfattar samtliga inter- nationella överenskommelser som efter godkännande Detsamma gäller om behandlingen följer av en EU-rättsakt. Att direktåtkomst kan medges för det nya ändamålet i punkten 7 följer av Prop. 2010/11:129 8 §. Det nya ändamålet kompletterar övriga ändamål i paragrafen. Möjlig- heten för Transportstyrelsen att lämna ut uppgifter i vägtrafikregister är inte begränsad till svenska myndigheter och aktörer. Det innebär att uppgifter kan behandlas t.ex. för att lämnas ut till en utländsk myndighet även för ett annat ändamål än det nya ändamålet, om förutsättningarna för den behandlingen är uppfyllda. 8 § Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast för sådana ändamål som anges i 5 § 13 och 7 i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen. Paragrafen reglerar direktåtkomst till personuppgifter i vägtrafikregistret. Ändringen har behandlats i avsnitt 7.3 och 11.4.1. Möjligheterna till direktåtkomst styrs av ändamålsbestämmelserna i 5 §. Ändringen är föranledd av att det har införts en ny punkt i den para- grafen för att möjliggöra viss behandling av personuppgifter enligt Prümrådsbeslutet. Genom ändringen får direktåtkomst medges för att till- handahålla uppgifter till en utländsk myndighet om det följer av en inter- nationell överenskommelse som efter godkännande har tillträtt eller om det följer av en EU-rättsakt. I artikel 12 i Prümråds- beslutet som efter godkännande har tillträtt finns en skyldighet att medge andra stater direktåtkomst till vissa personupp- gifter såsom uppgifter om fordonsägare eller fordonsinnehavare. Enligt bestämmelsen i rådsbeslutet ska automatiska sökningar i enskilda fall få göras i respektive medlemsstats fordonsregister för förebyggande och ut- redning av brott samt för undersökning av sådana överträdelser som i den sökande medlemsstaten lyder under domstols- och åklagarväsendets behörighet samt för upprätthållande av allmän säkerhet. Dessa förutsätt- ningar för sökning regleras i den sökande statens lagstiftning. Behand- lingen begränsas ytterst av vilken behandling som är möjlig i det svenska registret. Ändringen innebär också att behandling av uppgifter för sådana ända- mål som avses i 5 § 7 omfattas av de bestämmelser om direktåtkomst som finns i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister. Europeiska unionens officiella tidning L 210/1 (Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen) RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET RÅDETS BESLUT 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR BESLUTAT FÖLJANDE rådet uttryck för sin övertygelse om att det för detta syfte krävs en innovativ strategi i fråga om gränsöverskridande med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt utbyte av information om brottsbekämpning. artikel 30.1 a och b, artikel 31.1 a, artikel 32 och artikel 34.2 c, på initiativ av , Republiken , , , Republi- ken , Republiken , Storhertigdömet , , Republiken , Republiken , , Republiken , Republiken kien, Republiken och , med beaktande av yttrande (1), och av följande skäl: (1)Efter ikraftträdandet av fördraget mellan , , Spa- nien, Republiken , Storhertigdömet , och Republiken om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism, gränsöverskridande brottslighet och olaglig migration (Prümfördraget) läggs, i enlighet med bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionen efter samråd med Europeiska kommissionen, detta initiativ fram i syfte att införliva innebörden av bestämmelserna i med Europeiska unionens lagstiftning. (2)I slutsatserna från Europeiska rådets möte i bekräftades behovet av förbättrat informa- tionsutbyte mellan medlemsstaternas behöriga myndigheter för att upptäcka och utreda brott. (3)I Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen ger Europeiska (4)angav i enlighet med detta att utbytet av sådan information bör uppfylla de villkor som gäller för tillgänglighetsprincipen. Detta innebär att en brottsbekäm- pande tjänsteman i en av unionens medlemsstater som behöver information för att utföra sina uppgifter kan få denna från en annan medlemsstat och att de brottsbe- kämpande myndigheterna i den medlemsstat som innehar denna information kommer att göra den tillgänglig för det angivna ändamålet, med hänsyn tagen till behov med anknytning till pågående utredningar i den medlemsstaten. (5)fastställde som tidsfrist för att uppnå detta mål i Haagprogrammet. (6)Redan i rådets rambeslut /960/RIF av om förenklat informations- och underrättelseutbyte mellan de brottsbekämpande myndigheterna i unionens medlemsstater (2) fastställs regler enligt vilka medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter effektivt och snabbt kan utbyta befintlig information och befintliga underrättelser för genomförandet av brottsutredningar eller kriminalunderrättelseverksamhet. (7)I Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa förklaras också att ny teknik bör användas fullt ut och att det också bör finnas ömsesidig tillgång till nationella databaser, men att nya centraliserade europeiska databaser bör inrättas endast på grundval av studier som har visat deras mervärde. (1) Yttrandet avgivet (ännu ej offentliggjort i EUT). (2) EUT L 386, 29.12.2006, s. 89. L 210/2 Europeiska unionens officiella tidning (8)För ett effektivt internationellt samarbete är det av central betydelse att exakt information kan utbytas snabbt och effektivt. Syftet är att införa förfaranden för att främja ett snabbt, effektivt och billigt utbyte av uppgifter. För den gemensamma användningen av uppgifter bör ansvarsskyl- dighet gälla för dessa förfaranden, och de bör innehålla lämpliga garantier beträffande uppgifternas korrekthet och säkerhet under överföring och lagring samt förfaranden för registrering av utbyte av uppgifter och restriktioner beträffande användningen av utbytta uppgifter. (9)Dessa krav uppfylls genom Prümfördraget. För att de väsentliga kraven i Haagprogrammet ska kunna uppfyllas för samtliga medlemsstater inom den tidsram som fastställs där bör innebörden av de väsentliga delarna av Prümför- draget göras tillämpliga på samtliga medlemsstater. (10)Detta beslut innehåller därför bestämmelser som är grundade på de viktigaste bestämmelserna i och som är avsedda att förbättra informationsutbytet, varigenom medlemsstaterna beviljar varandra rätt till tillgång till sina automatiska databaser över DNA-analyser, automatiska identifieringssystem för fingeravtryck och uppgifter i fordonsregister. När det gäller uppgifter från nationella databaser över DNA-analyser och automatiska identifieringssystem för fingeravtryck bör det genom ett system med träff/icke träff vara möjligt för den medlemsstat som genomför sökningen att i ett andra steg begära specifika personuppgifter från den medlemsstat som administrerar uppgifterna och vid behov begära ytterligare uppgifter genom förfaranden för ömsesidigt bistånd, inklusive de förfaranden som har antagits enligt rambeslut /960/RIF. (11)Detta skulle påskynda de befintliga förfarandena avsevärt genom att det blir möjligt för medlemsstaterna att ta reda på om någon annan medlemsstat, och i så fall vilken, har de uppgifter som de behöver. (12)Gränsöverskridande jämförelse av uppgifter bör öppna en ny dimension inom brottsbekämpningen. Den information som erhålls genom jämförelse av uppgifter bör öppna vägen för nya utredningsstrategier för medlemsstaterna och alltså spela en central roll när det gäller att bistå medlemsstaternas brottsbekämpande och rättsliga myndig- heter. (13)Reglerna bygger på inrättande av nätverk mellan medlems- staternas nationella databaser. (14)På vissa villkor bör medlemsstaterna kunna översända personuppgifter och icke-personuppgifter för att förbättra informationsutbytet för att förebygga brott och upprätthålla den allmänna ordningen och säkerheten i samband med större evenemang med gränsöverskridande verkningar. (15)Vid tillämpningen av artikel 12 får medlemsstaterna besluta att prioritera kampen mot allvarlig brottslighet med beaktande av de begränsade tekniska resurser som finns tillgängliga för överföringen av uppgifter. (16)Förutom förbättring av informationsutbytet finns det behov av en reglering av andra former för närmare samarbete mellan polismyndigheterna, särskilt vid gemensamma säkerhetsoperationer (t.ex. gemensamma patruller). (17)Närmare polissamarbete och straffrättsligt samarbete måste gå hand i hand med respekt för grundläggande rättigheter, särskilt rätten till respekt för integritet och till skydd av personuppgifter, som bör garanteras genom särskilda förfaranden för uppgiftsskydd som är särskilt anpassade till den specifika arten av olika former av uppgiftsutbyte. Sådana bestämmelser om uppgiftsskydd bör särskilt beakta särdragen i gränsöverskridande elektronisk åtkomst till databaser. Eftersom det med åtkomst on-line inte är möjligt för den medlemsstat som administrerar uppgifterna att göra kontroller i förväg bör ett system för kontroll i efterhand finnas. (18)Systemet med träff/icke-träff tillhandahåller en struktur med jämförelse av anonyma profiler, där ytterligare personuppgifter endast utbyts efter en träff, för vilket tillgången och mottagandet styrs av nationell lagstiftning, inbegripet regler om rättsligt bistånd. Denna konstruktion garanterar systemet med träff/icke-träff tillfredsställande skydd av personuppgifter, varvid dock översändandet av personuppgifter till en annan medlemsstat förutsätter tillräcklig dataskyddsnivå i den mottagande medlemsstaten. (19)Med tanke på det omfattande utbyte av information och uppgifter som följer av närmare polisiärt och rättsligt samarbete eftersträvar man med detta beslut att garantera en lämplig nivå av uppgiftsskydd. Det följer den skyddsnivå som utformats för databehandling i kon- vention av om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, tilläggs- protokollet till konventionen av och principerna i rekommendation nr R (87) 15 om polisens användning av personuppgifter. Europeiska unionens officiella tidning L 210/3 (20)Bestämmelserna om dataskydd i detta beslut inbegriper även de dataskyddsprinciper som var nödvändiga på grund av avsaknaden av ett rambeslut om dataskydd i den tredje pelaren. Detta rambeslut bör tillämpas inom hela området för polissamarbete och straffrättsligt samarbete under förutsättning att dess dataskyddsnivå inte är lägre än det skydd som fastställs i konvention av om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter och i dess tilläggs- protokoll av samt att ministerkommittés rekommendation R (87) 15 av om polisens användning av person- uppgifter beaktas, även när uppgifter inte behandlas automatiskt. (21)Eftersom målen för detta beslut, särskilt förbättrandet av informationsutbytet i Europeiska unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna själva på grund av brottsbekämpningens och säkerhetsfrågornas gränsöverskridande natur, vilket innebär att medlemssta- terna är ömsesidigt beroende av varandra i dessa frågor, och de därför bättre kan uppnås på EU-nivå, kan rådet vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, till vilken artikel 2 i fördraget om Europeiska unionen hänvisar. I enlighet med proportionalitetsprincipen i artikel 5 i EG-fördraget går detta beslut inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (22)Detta beslut står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. d)Bestämmelser om villkoren och förfarandet för fördjupat gränsöverskridande polissamarbete genom olika åtgärder (kapitel 5). Inrättande av nationella databaser med DNA-analyser 1.Medlemsstaterna ska inrätta och upprätthålla nationella databaser med DNA-analyser för brottsutredningar. Behand- lingen av uppgifter i dessa databaser inom ramen för detta beslut ska utföras i enlighet med detta beslut, i överensstämmelse med nationell rätt som är tillämplig på behandlingen. 2.För genomförandet av detta beslut ska medlemsstaterna se till att det i överensstämmelse med punkt 1 första meningen bereds tillgång till referensuppgifterna i de nationella databaserna med DNA-analyser. Referensuppgifterna ska endast innehålla DNA-profiler från den icke-kodifierande delen av DNA:t och en sifferbeteckning. Referensuppgifterna får inte innehålla uppgifter som möjliggör en omedelbar identifiering av den berörda personen. Referensuppgifter, som inte är kopplade till en viss person (oidentifierade DNA-profiler), ska kunna identifieras som sådana. Genom detta beslut har medlemsstaterna för avsikt att fördjupa det gränsöverskridande samarbetet i frågor som omfattas av avdelning VI i fördraget, särskilt i fråga om utbyte av information mellan myndigheter som är ansvariga för förebyggande och utredning av brott. Beslutet innehåller därför regler på följande områden: a)Bestämmelser om villkoren och förfarandet för automatisk överföring av DNA-profiler, fingeravtrycksuppgifter och vissa uppgifter ur (kapitel 2). b)Bestämmelser om villkoren för översändande av uppgifter i samband med större evenemang med gränsöverskridande verkningar (kapitel 3). c)Bestämmelser om villkoren för översändande av uppgifter för förebyggande av terroristbrott (kapitel 4). Varje medlemsstat ska underrätta rådets generalsekretariat om de nationella databaser med DNA-analyser på vilka artiklarna 26 kan tillämpas samt villkoren förutsättningarna för automatisk sökning som avses i artikel 3.1 i enlighet med artikel 36. Automatisk sökning av DNA-profiler 1.I samband med brottsutredningar ska medlemsstaterna ge de övriga medlemsstaternas nationella kontaktställen enligt artikel 6 tillträde till referensuppgifterna i sina databaser med DNA- profiler med rätt att göra automatiska sökningar i dem genom jämförelse av DNA-profiler. Sökningen får endast göras i enskilda fall och i överensstämmelse med den nationella lagstiftningen i den ansökande medlemsstaten. 2.Om det i samband med en automatisk sökning konstateras att en förmedlad DNA-profil motsvarar DNA-profiler i den mottagande medlemsstatens databas, ska det nationella kontakt- stället i den ansökande medlemsstaten automatiskt ta emot de referensuppgifter för vilka överensstämmelse har konstaterats. Om ingen överensstämmelse konstateras ska detta meddelas automatiskt. L 210/4 Europeiska unionens officiella tidning Automatisk jämförelse av DNA-profiler Medlemsstaterna ska i samband med brottsutredningar enligt en gemensam överenskommelse genom sina nationella kontaktställen jämföra DNA-profilerna för sina egna oidenti- fierade DNA-profiler med referensuppgifterna för alla övriga parters nationella databaser med DNA-analyser. Profilerna ska översändas och jämföras automatiskt. Oidentifierade DNA- profiler ska översändas för jämförelse endast i sådana fall där den ansökande medlemsstatens nationella lagstiftning tillåter det. undersökning från den behöriga myndigheten, där det framgår att det hade funnits förutsättningar för insamling och undersökning av molekylärgenetiskt material om personen i fråga hade vistats i den ansökande medlems- staten, och c)det enligt lagstiftningen i den anmodade medlemsstaten finns förutsättningar för insamling och undersökning av molekylärgenetiskt material samt för översändande av den DNA-profil som erhålls. Om en medlemsstat till följd av en jämförelse enligt punkt 1 konstaterar att en översänd DNA-profil motsvarar en profil som ingår i någon av dess egna databaser med DNA-profiler ska den utan dröjsmål tillställa den andra medlemsstatens nationella kontaktställe de referensuppgifter för vilka överensstämmelse har konstaterats. Översändande av övriga personuppgifter och ytterligare information Om en överensstämmelse mellan DNA-profiler konstateras vid förfaranden enligt artiklarna 3 och 4 ska översändande av övriga tillgängliga personuppgifter och ytterligare information med anknytning till referensuppgifterna regleras av den anmodade medlemsstatens nationella lagstiftning, inklusive bestämmelserna om rättshjälp.