prop · GY03120 · 2011-04-05 00:00:00 — Det bör inte heller krävas särskilda skäl för att rättshjälp ska få beviljas i dessa fall (jfr 11 § 2). Artikel 46 innebär även att den underhållsberättigade inte ska behöva betala någon särskild avgift för rättshjälpen. Sökanden bör alltså vara befriad från skyldigheten enligt rättshjälpslagen att betala rättshjälps- avgift (jfr 2325 §§). Hovrätten för tar upp frågan hur den s.k. 100-timmars- regeln respektive taket för ersättningsgill utredningskostnad i rättshjälps- lagen förhåller sig till artikel 46 i förordningen. Förmånen av rättshjälpsbiträde omfattar i princip ersättning för arbete i högst (15 § andra meningen). Denna gräns ska kunna över- skridas endast i undantagsfall. Införandet av begränsningen motiverades av att rättshjälpen är en social skyddslagstiftning och att det därför är rimligt att det finns en gräns för det stöd som kan utgå och därmed hur stora resurser som staten ska bidra med (prop. 1996/97:9 s. 143). Artikel 46 i förordningen har tillkommit i syfte att särskilt underlätta för under- hållsberättigade under att ta till vara sina rättigheter; i praktiken finns det då alltid behov av rättshjälp och särskilda avgifter ska inte krävas. Det innebär dock inte att nationell rätt inte får ha några begräns- ningar i fråga om rättshjälpens omfattning. Artikel 45 i förordningen medger begränsningar i själva omfattningen av rättshjälp till vad som är nödvändigt. Om särskilda problem av praktisk eller rättslig natur skulle finnas, t.ex. till följd av att tvisten är gränsöverskridande, finns dessutom möjlighet för rätten att besluta att rättshjälpen ska fortsätta trots att biträdet redan har arbetat i . När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för utredning, som är skäligen påkallad för att ta till vara sökandens rätt, dock högst (17 §). Även med denna begränsning finns det möjlighet för den underhållsberättigade att kostnadsfritt få den utredning som är nödvändig och begränsningen bedöms därför vara förenlig med förord- Prop. 2010/11:120 ningens krav. I mål hos om utmätning för fordran på underhållsbidrag ansvarar en sökande inte för s.k. förrättningskostnader (17 kap. 3 § utsökningsbalken). Sökanden ansvarar inte heller när det är fråga om utländska underhållsbidrag som får verkställas i . Några kompletterande bestämmelser för att säkerställa att förfarandet blir kost- nadsfritt behövs inte. Regeringens förslag: Sekretess ska gälla hos den myndighet som är centralmyndighet enligt underhållsförordningen för uppgift om en- skilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs. Sekretess ska också gälla för uppgift hos domstol om enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden i mål eller ärenden enligt underhållsförordningen, om den enskilde begär det och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling ska sekretessen gälla i högst sjuttio Utredningens förslag till sekretessbestämmelser överensstämmer i huvudsak med regeringens (se betänkandet s. 269 f.). slår dock att det inte ska krävas att en part har begärt sekretess för att en domstol ska besluta om det. Remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag eller lämnar det Skälen för regeringens förslag Kompletterande bestämmelser om inhämtande och vidarebefordran av personuppgifter behövs inte För att underlätta indrivningen av underhållsbidrag ska medlemsstaterna utse centralmyndigheter, som ska samarbeta med varandra och fullgöra de uppgifter som följer av underhållsförordningen. Som nämns ovan har regeringen utsett till svensk centralmyndighet. myndigheterna ska hjälpa underhållsberättigade och underhållsskyldiga med ansökningar samt vidarebefordra ansökningar från andra central- myndigheter till rätt myndigheter i det egna landet. Centralmyndigheterna ska i viss utsträckning utan hinder av sekretess kunna hämta in uppgifter om adress och ekonomiska förhållanden från andra myndigheter i den egna staten och även vidarebefordra dem (artik- larna 51, 53, 61 och 62). En centralmyndighet kan t.ex. hjälpa en annan centralmyndighet med att få fram uppgifter om en svarande bor i medlemsstaten i fråga eller har inkomster eller tillgångar där för att kunna bedöma om det är lönt att initiera ett ärende; bor den underhålls- skyldige inte i staten eller har personen inga inkomster eller tillgångar där, kan det ju vara utsiktslöst att inleda en process eller ansöka om verk- ställighet av ett avgörande där. Förordningens reglering är utformad med utgångspunkt i den förhållandevis stränga sekretess för personuppgifter som gäller i många länder. För svensk del har denna reglering begränsad betydelse. De flesta av ärendena enligt förordningen ska skickas vidare till en domstol eller till , som antingen redan har tillgång till uppgifterna eller inte behöver dem för sin handläggning. Det finns därmed i allmän- het inget behov av att samlar in uppgifter för att vidarebefordra dem till andra svenska myndigheter. När Försäkrings- kassan ska lämna upplysningar till en utländsk centralmyndighet om huruvida en svarande bor i eller har inkomster eller tillgångar här, kan den dock behöva hämta in uppgifter. Om en uppgift då inte är offentlig och behöver få ut den från en annan myndig- het, t.ex. , är den andra myndigheten skyldig att lämna ut den. Skyldigheten följer av underhållsförordningen och sekretess hindrar alltså inte att uppgiften lämnas till (10 kap. 28 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], OSL). Vidarebefordran av uppgifter till andra centralmyndigheter kommer i praktiken att aktualiseras främst när en framställning från en sådan myn- dighet avser underlag för att bedöma om ett ärende ska initieras i . Om det undantagsvis blir fråga om att till en annan central- myndighet vidarebefordra en adress för vilken sekretess gäller, är utläm- nandet tillåtet eftersom det sker i enlighet med en särskild föreskrift i underhållsförordningen (jfr 8 kap. 3 § 1 OSL). Någon särskild sekretess- brytande bestämmelse behövs alltså inte. Normalt får det dock anses tillräckligt att i sådant fall upplyser om att det finns en adress här. Om det är möjligt att delge en person genom Försäkrings- kassan eller , är det inte nödvändigt att lämna ut adressen till den utländska centralmyndigheten. Vilket sekretesskydd som en uppgift har i en annan medlemsstat än bedöms enligt den andra statens sekretessregler. har en jämförelsevis långtgående offentlighet, så om en uppgift vidarebefordras kan den väntas vara sekretesskyddad i större utsträckning i den andra medlemsstaten än den är här. Regeringen bedömer att det inte finns något behov av kompletterande bestämmelser för att eller andra myndigheter ska kunna uppfylla sina skyldigheter enligt underhållsförordningen i detta avseende. Det kan i sammanhanget nämnas att sökandens adress kan ersättas med en annan adress i en ansökan, om det inte enligt den andra medlems- statens lag krävs att sökanden lämnar sin adress för att ett förfarande ska kunna inledas. Har en underhållsberättigad en sekretesskyddad adress i , kommer det alltså i regel vara möjligt att i en ansökan till en utländsk centralmyndighet ange en c/o-adress, t.ex. till Försäkrings- kassan. Nya sekretessbestämmelser för personuppgifter hos och vid domstol Att sekretess ska säkerställas enligt nationell rätt innebär att svensk rätt bestämmer i vilken omfattning sekretess ska gälla här. Uppgifter som kommer till från en utländsk central- myndighet kan ha samband med ett ärende om underhållsstöd och om- fattas då av regleringen om socialförsäkringssekretess (28 kap. 1 § OSL). För andra fall då uppgifter lämnas till i ärenden enligt underhållsförordningen finns ingen tillämplig sekretessbestämmelse. De uppgifter som kan förväntas förekomma i ett ärende enligt under- hållsförordningen kommer ofta att vara av samma slag som de som kan finnas i ett ärende om underhållsstöd, även om underhållsbidragsärenden förstås även kan röra underhållsskyldighet i förhållande till andra än barn. Det administrativa samarbetet får anses utgå från att personupp- gifter som är skyddsvärda i princip ska kunna få skydd också i en annan medlemsstat. Det finns därmed skäl för en bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen som möjliggör sekretess för uppgifter som kommer till i ärenden enligt underhållsförordningen. Liksom när det gäller sekretess i socialförsäkringsärenden om underhållsstöd bör bestämmelsen innehålla ett rakt skaderekvisit, dvs. det bör gälla en pre- sumtion för att uppgifterna är offentliga. Uppgifterna ska således bara omfattas av sekretess om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. Även den tid som sekretess gäller bör lämpligen vara densamma som i fråga om ärenden om underhållsstöd, dvs. Om en domstol i sin rättskipande eller rättsvårdande verksamhet får en sekretessbelagd uppgift från en domstol eller annan myndighet, gäller sekretessen också hos den domstol som får uppgiften (s.k. sekundär sekretess, se 43 kap. 2 § OSL). Detta gäller inte om en sekretessbestäm- melse till skydd för samma intresse ändå är tillämplig på uppgiften hos den mottagande domstolen (s.k. primär sekretess). En primär sekretess- bestämmelse finns beträffande mål eller ärenden enligt . I mål om underhåll till barn gäller sekretess för uppgift om enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden, om en part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs (36 kap. 1 § andra stycket 2 OSL). Den nämnda primära sekretessbestämmelsen träffar inte samtliga de mål eller ärenden som kan aktualiseras enligt underhållsförordningen. Exempelvis faller ett ärende om verkställbarhetsförklaring, liksom mål om underhåll till annan än ett barn, utanför. Även i sådana mål och ären- den kan det dock förekomma personuppgifter för vilka sekretess bör gälla. Regeringen föreslår därför att det sekretesskydd som gäller hos en domstol för uppgifter i inhemska ärenden om underhåll till barn även ska gälla för uppgifter i mål eller ärenden enligt förordningen. Det innebär att det gäller en presumtion för att uppgifterna är offentliga och att sekre- tesstiden för uppgift i en allmän handling är begränsad till högst . En bestämmelse om detta bör tas in i offentlighets- och sekretess- lagen. Utredningen föreslår att domstolen ska pröva sekretessfrågan ex officio. En sådan prövning är förbehållen ärenden där det inte har ansetts kunna krävas av en part att han eller hon begär sekretess, t.ex. av Prop. 2010/11:120 ett barn i ett ärende om särskild företrädare för barn eller av en person som är i behov av en förvaltare. Det kan visserligen tänkas att en part i ett mål eller ärende enligt underhållsförordningen är omedveten om att dom- stolen handlägger ärendet och att han eller hon behöver begära sekretess. Det kan t.ex. vara fallet om en utländsk part har vänt sig till central- myndigheten i sitt eget land, som i sin tur vidarebefordrar en ansökan till , som därefter överlämnar ärendet till domstol. Svårig- heten för den enskilde att begära sekretess beror då främst på bristande kunskap om reglerna och inte på att personen rent allmänt har svårt att ta till vara sina intressen. Det kan dock lösas genom att , som ska hålla den begärande centralmyndigheten informerad om ärendets handläggning, informerar om gällande regler. Om omständigheterna för- anleder det, kan även en domstol uppmärksamma parten på förutsätt- ningarna för att sekretess ska gälla. Det finns mot den bakgrunden inte tillräckliga skäl att ha en strängare sekretessreglering i de här fallen än i ett nationellt mål eller ärende om underhållsskyldighet. Domstolen bör alltså inte göra en sekretessprövning ex officio, utan det bör krävas att en part har begärt sekretess. De föreslagna sekretessbestämmelserna innebär att det gäller en pre- sumtion för att uppgifterna är offentliga. Den tystnadsplikt som följer av bestämmelserna bör i linje med det inte ha företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter (jfr prop. 1979/89:2 Del A s. 111 f.). Någon sådan begränsning föreslås därför inte. I förordningen finns en bestämmelse om att en sökande, med undantag för regler om partsinsyn, endast kan få del av uppgifter som indikerar att det finns en adress, inkomster eller tillgångar i en annan medlemsstat (artikel 62.2). Den får för svensk del bara betydelse när det rör sig om uppgifter för vilka sekretess gäller. Om beslutar att inte behandla en förfrågan från en utländsk centralmyndighet, har den myndigheten inte möjlighet att över- klaga beslutet. Det följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer och någon kompletterande bestämmelse behövs inte. Kammarrätten i väcker frågan om det bör införas ett förbud för enskild mot att överklaga ett beslut av . Det kan emellertid inte antas att sådana beslut kommer att överklagas annat än i undantagsfall. Om avstår från att på begäran av någon göra en framställning hos en utländsk centralmyndighet, beror det nor- malt på att det underlag som har är ofullständigt, och i en sådan situation lär det räcka att den enskilde kompletterar eller för- tydligar sin ansökan för att ska bistå med hjälp. Det har inte heller framkommit att det skulle vara något problem att beslut av enligt New Yorkkonventionen får överklagas. Därmed anser regeringen att det inte finns tillräckliga skäl för att införa ett över- klagandeförbud. De myndigheter eller domstolar som har fått personuppgifter får endast använda dessa för att underlätta indrivningen av underhållsbidrag (artik- larna 61 och 62.2 i förordningen). Personuppgiftslagen (1998:204) gäller för behandling av personupp- gifter hos de myndigheter som kommer att hantera information enligt Förordningen ställer i princip inte andra krav i fråga om behandlingen av personuppgifter än vad som redan följer av EU:s s.k. dataskyddsdirektiv, som i svensk rätt genomförts med bl.a. Den grundläggande regleringen i personuppgifts- lagen får därmed anses uppfylla förordningens krav. I fråga om verksamhet som bedrivs av finns sär- skilda regler om behandling av personuppgifter som är anpassade för verksamhet (114 kap. socialförsäkringsbalken). redningen föreslår att dessa bestämmelser ska tillämpas även i den verk- samhet som bedriver enligt underhållsförordningen. anser att förslaget bör genomföras, men efterfrågar ett förtydligande i fråga om de ändamål för vilka behandlingen ska krävas. Enligt regeringens mening bör det närmare analyseras om de bestäm- melser om behandling av personuppgifter som gäller för Försäkrings- kassans verksamhet enligt socialförsäkringsbalken är lämpliga och ända- målsenliga också för hanteringen enligt förordningen. ytterligare överväganden som inte är möjliga att göra inom ramen för Av artikel 63 i förordningen följer att den person som berörs av insam- lingen av uppgifter ska underrättas om att dessa har vidarebefordrats. Information till den registrerade regleras också i 2327 §§ personupp- Underrättelsen får enligt underhållsförordningen skjutas upp i om det skulle försvåra möjligheterna till en effektiv indrivning att lämna den tidigare. Den bestämmelsen blir direkt gällande och har företräde framför personuppgiftslagen (se 2 och 27 §§). därmed inte behov av några kompletterande bestämmelser i detta av- Utredningen föreslår en särskild reglering för de fall då personupp- gifter överförs till ett tredje land. Denna situation aktualiseras inte beträf- Regeringen avser att ta ställning till för- slaget när behandlas. När uppgifter förekommer hos allmän domstol i ett mål om underhålls- bidrag eller verkställbarhetsförklaring och hos sker behandlingen enligt vanliga regler. 10 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Har en fråga om underhåll enligt lag tagits upp i ett äktenskapsmål före ikraftträdandet, ska svensk domstols behörighet inte gå förlorad och svensk rätt ska fortsatt kunna tillämpas. Utredningens förslag: Den nya lagen och lagändringarna ska träda Prop. 2010/11:120 i kraft den dag regeringen bestämmer. stämmer i sak med regeringens. (Se betänkandet s. 335 f.) Remissinstanserna tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invänd- Skälen för regeringens förslag: Underhållsförordningen ska tillämpas fr.o.m. med undantag för vissa artiklar som tillämpas fr.o.m. (artikel 76). börjar även bestämmelserna Haagprotokoll att tillämpas av medlems- staterna. Underhållsförordningen, Haagprotokoll och rådsbeslutet om EU:s tillträde till protokollet har egna övergångsbestämmelser. Av över- gångsbestämmelserna i underhållsförordningen följer att exekvaturför- farandet gäller för avgöranden som meddelats före , men som ska erkännas eller förklaras verkställbara därefter, och för avgöran- den som meddelas efter att förordningen börjat tillämpas till följd av för- faranden som inletts (artikel 75). Den föreslagna lagen och lagändringarna är antingen ett komplement till eller en direkt konsekvens av underhållsförordningen och Haagprotokoll och bör därmed träda i kraft . Ändringarna är med ett undantag inte av sådan natur att de kräver några övergångsbestämmelser. När det gäller förslaget om att domstol inte längre ska ha behörighet att ta upp en fråga om underhåll till barn i ett äktenskapsmål (3 kap. 6 § lag) bör det införas en över- gångsbestämmelse. I enlighet med allmänna internationellt privaträttsliga principer bör en svensk domstols behörighet inte gå förlorad i en fråga om underhåll som tagits upp i ett äktenskapsmål före ikraftträdandet av lagändringen. Även bestämmelsen i samma lagrum om tillämpning av svensk lag när barnet vistas i bör tillämpas på en fråga om under- håll som tagits upp före ikraftträdandet. En övergångsbestämmelse av detta innehåll föreslås därför. 11 Konsekvenser av förslagen Regeringens bedömning: Underhållsförordningen väntas medföra ökade inbetalningar av underhållsbidrag till underhållsberättigade bosatta i . Genom förordningen ökar möjligheten att söka indrivning av beslut om återbetalningsskyldighet för utgivet underhållsstöd när den underhållsskyldige bor utomlands. Förordningen kan inte antas medföra en nämnvärd ökning av antalet mål om underhåll vid allmän domstol. Kostnaderna för kan väntas minska. Den begränsade kostnadsökning förordningen kan medföra för För- säkringskassan bedöms rymmas inom befintliga ramar. Sammantaget medför förordningen inte några ökade kostnader för det allmänna. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens (se betänkandet s. 337). Remissinstanserna: Få remissinstanser uttalar sig i frågan. Försäk- ringskassan bedömer att myndighetens anslag behöver utökas för att kunna hantera de nya uppgifterna. Skälen för regeringens bedömning: Människors ökade rörlighet får till följd att antalet mål och ärenden med internationell anknytning ökar och att myndigheterna ställs inför situationer där anknytningen till en annan stat ger upphov till gränsöverskridande ärenden. I många avseen- den innebär underhållsförordningen att det blir tydligare vad som gäller. De förbättrade möjligheterna till effektiv indrivning av underhåll är ur ett barnperspektiv av stor betydelse. För många barn är betalningen av underhållsbidrag från en bidragsskyldig förälder av betydelse för barnets försörjning. Förordningen innebär att hanteringen av internationella ären- den förbättras och effektiviseras. Enligt skulle ett genomförande av utredningens förslag (som även omfattar ändringar till följd av Haagkonven- tion) medföra en kostnadsökning för myndigheten om . De förenklade reglerna om fastställande av underhållsbidrag utomlands och om erkännande och verkställighet kan förväntas innebära ökade in- betalningar av underhållsbidrag från underhållsskyldiga personer bosatta utomlands. När inbetalningar av underhållsbidrag till ökar minskar kostnaderna för underhållsstöd i . I ärenden om under- hållsstöd finns cirka 20 000 bidragsskyldiga som bor i något land utanför och som är bidragsskyldiga för ett eller flera barn som bor i . Även om inte alla av dessa bidragsskyldiga kommer att omfattas av förordningen, kommer inbetalningar av under- håll till i varje fall i viss mån öka och därmed kostnaderna för underhållsstöd minska. Det blir dessutom möjligt för att söka indrivning av sina egna beslut om återbetalningsskyldighet för utgivet underhållsstöd när den underhållsskyldige bor utomlands. Förordningen kan inte antas medföra en ökning av betydelse med av- seende på antalet mål om underhåll vid allmän domstol. En exekvatur- prövning kommer bara att bli aktuell för avgöranden från Före- nade kungariket. Avgöranden från övriga medlemsstater i EU kommer att kunna erkännas och verkställas utan exekvaturförfarande. Det innebär att avgöranden från andra medlemsstater i EU, vilka handläggs av enligt I-förordningen, inte kommer att behöva handläggas av hovrätten efter att underhållsförordningen börjat tillämpas. Förordningen kan inte väntas innebära någon ökad ärendetillströmning till . Myndigheten hanterar sådan verk- ställighet efter ett exekvaturförfarande i enligt t.ex. I-förordningen och det innebär ingen skillnad för myndigheten att de flesta avgörandena i stället blir direkt verkställbara. Underhållsförordningen ställer krav på fri rättshjälp till barn . Redan beviljas dock sådan rättshjälp så gott som undantagslöst när det gäller gränsöverskridande tvister om underhåll till barn. Möjligen kan det bli viss skillnad jämfört med för personer . Sammantaget bedömer regeringen att de tänkbara marginella kostnads- ökningarna kommer att vägas upp av förenklingarna av förfarandet och minskade kostnader för underhållsstöd. Den begränsade kostnadsökning Prop. 2010/11:120 som förordningen kan medföra för handläggning bedöms rymmas inom befintliga ramar. Regeringen bedömer således att förordningen totalt sett inte kommer att medföra några ökade kostnader för det allmänna. 12.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s underhållsförordning 1 § Denna lag kompletterar rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (underhållsförordningen). Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i av- snitt 6.1. Underhållsförordningen är en EU-förordning som är direkt tillämplig i varje medlemsstat och har företräde framför nationell rätt. Lagen inne- håller vissa kompletterande bestämmelser till förordningen. 2 § Om det finns svensk domsrätt enligt underhållsförordningen och annan behörig domstol saknas, är behörig. Paragrafen reglerar s.k. reservforum. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Av paragrafen framgår att är behörig domstol om det finns svensk domsrätt enligt underhållsförordningen och annan be- hörig domstol saknas. I vissa fall pekar förordningen ut den nationella domstol som får ta upp tvisten i fråga, se artikel 3 a och 3 b. Det finns dock bestämmelser som anger att en domstol eller domstolarna i en viss stat är behöriga att ta upp en tvist utan att den nationella domstolen pekas ut. En sådan bestämmelse innebär att det blir den behöriga statens interna forumregler som avgör vilken domstol som ska ta upp målet. Grund- läggande regler om behörig domstol finns i 10 kap. . Särskilda regler om forum för talan om underhållsbidrag finns i 14 kap. 5 § och 7 kap. 12 § . I undantagsfall kan det dock saknas en svensk forumregel som anvisar behörig domstol. Det kan t.ex. vara fallet om två makar utan annan anknytning till än ett svenskt medborgarskap har avtalat att en tvist om underhållsskyldig- het dem emellan ska prövas av svensk domstol, men inte kommit överens om vilken domstol som ska vara behörig (jfr artikel 4). I så fall är behörig domstol enligt förevarande paragraf.