prop · GZ031d18 · 2011-09-20 00:00:00 — De nya medeltunga helikoptersystemen ökar successivt helikopterförbandens förmåga att långsiktigt och kontinuerligt understödja insatsorganisationens övriga förband, vilket bidrar till att öka insatsorganisationens flexibilitet och rörlighet. Förmågan till medicinsk evakuering ska upprätthållas med och utvecklas för . Insats med i den internationella säkerhetsstyrkan i ska planeras och förberedas genom, utbildning och övning. Kapacitet att spana mot markytan, över och under havsytan kommer att finnas i och med införandet av . fortsätter leveranserna av och leveranserna av . Detta helikoptersystem kommer att bestå av femton helikoptrar. vidmakthålls intill dess att har förbandssatts och avses därefter avvecklas. Regeringen har i proposition 2008/09:140 Ett användbart försvar (bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292) gett sin syn på principerna för den framtida personalförsörjningen. En bärande princip är att den ska bygga på frivillighet. Förändringarna inom personalförsörjningsområdet är av stor omfattning och kommer att ta tid att genomföra i sin helhet. Regeringen anser att beslut med anledning av proposition 2008/09:140 samt proposition 2009/10:160 Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269) sammantaget innebär att förutsättningar har skapats för att nu påbörja reformeringen av personalförsörjningssystemet. Parterna på det statliga avtalsområdet har slutit avtal som möjliggör för Försvarsmakten att, efter det att nuvarande värnpliktssystem förändrades , anställa gruppbefäl, soldater och sjömän tidsbegränsat sammantaget upp till . Med stöd av avtalet har Försvarsmakten börjat anställa gruppbefäl, soldater och sjömän som tjänstgör kontinuerligt. Försvarsmakten har infört ett krav på internationell arbetsskyldighet för all anställd personal. Försvarsmakten har även påbörjat rekryteringen av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. ansvarar Försvarsmakten för rekryteringen till militär grundutbildning. har avvecklats och omorganiserats till Totalförsvarets rekryteringsmyndighet som ansvarar för att ge stöd och service i frågor som avser bemanning med totalförsvarspliktiga. På uppdrag av Försvarsmakten ska Totalförsvarets rekryteringsmyndighet även tillhandahålla urvalstester av dem som ansökt till militär utbildning inom Försvarsmakten. Den tillsatta (Fö2009:03) lämnade ett enigt betänkande, Personalförsörjning i ett reformerat försvar (SOU 2010:86) . Utredaren har lämnat en rad förslag. Några av dem avser säker bemanning av insatser, möjligheter till tidsbegränsad anställning samt förutsättningar för att anställa Förslagen bereds inom . Anställning av kontinuerligt tjänstgörande soldater bör fortsätta som planerat med stöd av gällande överenskommelse mellan arbetsmarknadens parter. Ansträngningar för att knyta tjänstgörande soldater till förband i insatsorganisationen bör ges avsevärt ökad prioritet. Anställning av tjänstgörande soldater bör vara en prioriterad uppgift. Ett författningsstöd för att Försvarsmakten ska kunna anställa gruppbefäl, soldater och sjömän med längre tidsbegränsade anställningar föreslås av den ovan nämnda . Förslaget bereds inom . Försvarsmakten bör vidta förberedelser så att myndigheten står redo när beslut har fattats med anledning av de förslag som kan väntas komma. Övningsverksamhet för de stående, och de kontrakterade förbanden är viktig och bör starta . Övning i större förband bör genomföras kontinuerligt och på bör återkommande Försvarsmaktsövningar genomföras. Rekrytering och grundläggande militär utbildning Antalet sökande till den första grundläggande utbildningen (GMU) med utbildningsstart var 6 639. Preliminärt antal antagna var 1 159, 100 kvinnor och 1 059 män och slutligt antagna 862, 100 kvinnor och 762 män. Sammantaget har drygt 22 000 ansökningar inkommit till de knappt 2 000 platser som varit tillgängliga vid GMU . Regeringen bedömer att de första rekryteringsomgångarna har gett ett tillfredsställande resultat, men att det behövs mer underlag innan en säkrare bedömning kan göras. Åtgärder bör vidtas så att antalet kvinnor som rekryteras blir fler. Kravprofiler och testmetoder bör ses över och anpassas så att detta mål kan uppfyllas. Försvarsmakten bör även vidta andra typer av åtgärder som leder till att 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 organisationen kan rekrytera och behålla kvinnor. Regeringen kommer noga att följa Försvarsmaktens arbete i dessa avseenden. Införandet av det beslutade tvåbefälssystemet pågår. har ca 200 specialistofficerare anställts och 75 individer påbörjade utbildning till specialistofficerare. Placering av officerare på specialistofficersbefattningar samt växling till specialistofficerskategorin har endast skett i begränsad utsträckning . /2011 har bemanningsarbetet tagit fart och till och med har ca 2 700 officerare placerats på specialistofficersbefattningar. Därutöver har drygt 750 specialistofficerare placerats i specialistofficersbefattning. finns en obalans mellan antalet officersbefattningar och antalet officerare. Det finns även en obalans mellan antalet officerare och antalet specialistofficerare. Inom Försvarsmakten finns också alltför många officerare i högre tjänstegrader i förhållande till insatsorganisationens storlek. Regeringen anser att ett fungerande karriärväxlingssystem är ett viktigt verktyg för att kunna skapa och vidmakthålla önskvärd kompetens- och åldersstruktur i Försvarsmakten. har endast åtta officerare lämnat Försvarsmakten med hjälp av karriärväxlingsverktyg. Regeringen anser mot bakgrund av detta att nuvarande karriärväxlingsverktyg är otillräckligt och att Försvarsmakten bör intensifiera sina ansträngningar att skapa en ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur inom officerskollektivet. Antalet yrkesofficerare överstiger behoven. motsvarar strukturen på den svenska yrkesofficerskåren inte den nya insatsorganisationens behov. Strukturen är under förändring genom övergången till ett tvåbefälssystem. har bemanning av specialistofficersbefattningar i insatsorganisationen skett genom såväl fortsatt rekrytering av specialistofficerare som placering av redan anställda officerare. ser regeringen att det är angeläget att 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 omstruktureringen av officerskåren fortsätter i en högre takt än tidigare och att effektiva lösningar kan åstadkommas för att skapa en för insatsorganisationen ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur. Det reformerade personalförsörjningssystemet innebär att officerarnas roll och kompetensbehov förändras. En ändamålsenlig kompetensprofil inom officerskåren måste motsvara Försvarsmaktens krav på operativ förmåga. Såväl kostnaderna för grundläggande utbildning som de totala kostnaderna för utbildning av officerare bör minska ytterligare. Tyngdpunktsförskjutningen från en utbildningsorganisation för värnpliktiga till en organisation med stående och kontrakterade förband innebär en förskjutning i fråga om officerens roll; från lärare och instruktör till chef och ledare. Nyrekrytering och utbildning av officerare bör ske med för verksamheten ändamålsenliga förutsättningar och krav. Det är insatsorganisationens behov som ska vara dimensionerande för antalet officerare och kraven på officerare. Gruppbefäl, soldater och sjömän Anställning av kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har påbörjats. I tabell 3.4 redovisas dessa dels som förstärknings- och beredskapssoldater, dels inom ramen för den dåvarande utlandsstyrkan. Bland dessa var andelen kvinnor och andelen män . Regeringen bedömer att anställningen av kontinuerligt tjänstgörande soldater i stort har skett enligt inriktningen. har försöksverksamhet skett avseende tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän med så kallade interimskontrakt. Interimskontrakt är Försvarsmaktens benämning på ömsesidiga, icke bindande avsiktsförklaringar från Försvarsmakten och enskilda som syftar till juridiskt bindande anställningsavtal mellan parterna. Försvarsmakten redovisade i halvårsrapporten till regeringen att runt 300 tjänstgörande av dessa kategorier hade rekryterats med så kallade interimskontrakt. Försvarsmakten redovisar nu prognosen att cirka 2 000 tjänstgörande kommer att kunna rekryteras , vilket ligger något under det planeringsmål som framgår av budgetunderlaget. hade myndigheten lämnat en uppgift till regeringen om ett väsentligt högre antal rekryterade tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän i kvartalsrapporten för . Anställning av kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän bör fortsätta, och användandet av dessa för insatser och beredskap ska prioriteras. Enligt regeringens bedömning bör rekryteringen av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ske i en väsentligt högre takt än de resultat Försvarsmakten redovisat. För att inte skapa en obalans i det nya systemet är det angeläget att Försvarsmakten når de planeringsmål avseende rekryteringen av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän som myndigheten har redovisat i budgetunderlaget. Regeringen förutsätter därför att Försvarsmakten intensifierar arbetet i detta avseende. Mot bakgrund av de felaktiga uppgifter som redovisats till regeringen om resultaten finns vidare anledning för myndigheten att vidta åtgärder för att säkerställa att både myndigheten själv och regeringen kan följa utvecklingen, och vid behov fatta kompletterande beslut. Regeringen kommer att noggrant följa den fortsätta utvecklingen och vid behov överväga kompletterande inriktningar eller krav på ytterligare återrapporteringar. Övning av tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän bör ske. Strävan bör vara att tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ska få anställningsavtal så snabbt som möjligt. Rekrytering av personal till hemvärn med nationell skyddsstyrkor bör ske så att personalvolymen upprätthålls över tiden. I tabell 3.4 redovisas hur antalet anställda har förändrats och . Siffror inom parentes visar antalet årsarbetare. Tabell 3.4 Personella förändringar i Försvarsmakten (9 159) (9 091) (9 516) (6 747) (6 432) (6 374) (1 082) (3 281) (16 900) (17 266) (19 836) Genomsnittsåldern för yrkesofficerare ligger kvar . Merparten av de ca 9 600 yrkesofficerarna är , ett åldersläge där antalet lämpliga befattningar i insatsorganisationen börjar bli eller redan är begränsat. För civilanställd personal ligger den genomsnittsåldern kvar . Andelen officerare som är kvinnor har ökat marginellt och ligger 2010 på , 2004 var andelen . Andelen anställda kvinnor bland specialistofficerarna är . I tabell 3.5 redovisas Försvarsmaktens löne- och avvecklingsutgifter. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Tabell 3.5 Löneutgifter i Försvarsmakten Alla anslag, , priser Kostnaden för officerare och civilanställda bör minska. För officerare bör initialt åtgärder vidtas som medför att officerare som inte kan placeras på specialistofficersbefattningar kan lämna yrket med start . Grunderna för karriärväxlingssystemet bör också ses över så att de ursprungliga planeringsmålen för karriärväxling kan uppnås på lång sikt. Antalet yrkesofficerare bör minska och därutöver ombalanseras från dagens läge med övervägande antal officerare till en situation där merparten är specialistofficerare. Antalet civilanställda bör vara högst det som angavs i Försvarsmaktens planeringsmål . Regeringen kommer att noga följa Försvarsmaktens arbete i dessa avseenden. beslutade med anledning av propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269). Därmed var en svensk samlad veteransoldatpolitik fastlagd. i 2011 trädde lagen (2010:449) respektive förordningen (2010:651) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser i kraft. Härigenom har omhändertagandet av personalen vid internationella militära insatser stärkts. Försvarsmakten har ett särskilt uppföljningsansvar för personal som tjänstgjort internationellt. Utan begränsning i tiden ska myndigheten bistå den enskilde med stödåtgärder. Vidare har anhörigstödet utvecklats. Ett viktigt steg i genomförandet av veteransoldatpolitiken var regeringens uppdrag till Försvarsmakten, () och Generalläkaren att redovisa fortsatta förslag, 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 eller vidta de åtgärder som låg inom myndighetens beslutsbefogenheter att vidta. har myndigheterna redovisat regeringens uppdrag. Den nya veteransoldatpolitiken innebär att den första officiella veterandagen där statens erkännande och uppskattning gentemot alla veteraner manifesteras - minnesdag för veteraner efter internationell tjänstgöring (Veteranminnesdagen) infaller . Statens erkännande av personalen vid internationella insatser är viktigt. SFHM har redovisat ett förslag till utformning av en regeringens belöningsmedalj för särskilt berömvärda internationella insatser. Detta förslag bereds inom . En annan angelägen erkännandefråga gäller ceremonin för och ett minnesmonument för alla veteraner. Det gäller alltså inte bara veteransoldater utan veteraner från alla områden. I denna del har Försvarsmakten redovisat sin syn. Även denna fråga bereds inom . En tredje del i fråga om erkännande är en ny försvarsmaktsmedalj, Försvarsmaktens medalj för sårade i strid. Försvarsmakten beslutade att instifta denna medalj och har den också tilldelats några personer. För att stärka och utveckla veteransoldatfrågorna ansåg regeringen i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar att en veteranadministrativ enhet borde inrättas i Försvarsmakten. Försvarsmakten har inrättat en veteranavdelning. Inledningsvis är den lokaliserad till Högkvarteret. Myndighetens inriktning är att avdelningen ska omlokaliseras till i /och att chefen för därmed skulle bli främste företrädare för veteransoldaterna. Anhörigstödet har som nämnts utvecklats och regleras genom en försvarsmaktsintern instruktion för detta stöd. Försvarsmakten har också givit ut ett omfattande informationsmaterial som handlar om anhörigstödet. Eftersom det är myndighetens egen personal som deltar i de internationella militära insatserna är veteransoldatpolitiken till stor del ett försvarsmaktsansvar. Det är därför naturligt att ett flertal av de veteransoldatpolitiska sakområdena ligger inom Försvarsmaktens beslutsbefogenhet. Försvarsmakten genomfört en rad åtgärder. Bl.a. har Försvarsmakten beslutat om insats- och tjänstgöringsfrekvenser, nya tidsmål för medicinskt omhändertagande vid insatser samt sett över hur myndigheten arbetar med information i samband med insatserna. Regeringen delar myndighetens syn avseende dessa åtgärder och konstaterar att de ligger väl i linje med inriktningen i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar. Veteransoldatfrågorna är en prioriterad fråga inom den nordiska försvarssamarbetet NORDEFCO. På försvarsmaktsnivån har man genomfört en studie för att identifiera möjliga samarbetsområden och enats om två lämpliga områden. De är ett utvecklat informationsutbyte och samarbete om forskning och utveckling. Vidare avser man att anordna en veteransoldatkonferens. Parallellt med detta har , inom ramen för det svenska ordförandeskapet i NORDEFCO , tillsatt en särskild utredare för att kartlägga den befintliga veteransoldatpolitiken i de nordiska och baltiska länderna, liksom politikens utveckling. Syftet är att skapa en gemensam lägesbild och den pågående utvecklingen när det gäller veteransoldatpolitiken i NORDEFCO- kretsen. Utredaren ska redovisa sina resultat och då också lämna rekommendationer om hur det nordiska samarbetet på veteransoldatområdet bör fortsätta och utvecklas. Regeringens inriktning är att veteransoldatpolitiken ska vara genomförd vid utgången av 2011. Det innebär att ska alla delar i veteransoldatpolitiken vara i kraft och tillämpas. har Försvarsmakten ett samarbete med olika veteransoldat- och anhörigorganisationer. Det gäller främst Fredsbaskrarna i veteransoldatfrågor och samt Invidzonen när det gäller anhörigstödsfrågor. Frivillig försvarsverksamhet har genomförts utifrån Försvarsmaktens behov. De frivilliga försvarsorganisationerna har bidragit till att höja Försvarsmaktens förmåga genom att bl.a. utbilda personal till hemvärnsförbanden. Personal ur de frivilliga försvarsorganisationerna har deltagit i internationell verksamhet. Vidare har en bred ungdomsverksamhet genomförts i syfte att bl.a. främja rekrytering till Försvarsmakten. Organisationsbidrag till frivilliga försvarsorganisationer uppgick till . Bidraget har avsett ledning och administration, försvarsupplysning, rekrytering, funktionärsutbildning samt viss ungdomsverksamhet. Regeringen bedömer att det har fungerat väl att ge organisationsbidrag inom ramen för anslag 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap. Av de högst som försvarsmakten disponerade för ersättning till frivilliga försvarsorganisationerna för deras utbildningsverksamhet m.m. har ca förbrukats. Regeringens syn på den frivilliga försvarsverksamheten som redovisades i prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar gäller alltjämt. Bland annat anförde regeringen att frivillig verksamhet ofta är ett kostnadseffektivt sätt för samhället att tillgodose resursbehov som kan vara tillfälliga men omfattande. Regeringen bedömde att de behov som finns i olika sektorer av samhället och som är direkt kopplade till dessa sektorers verksamhet bör utgöra grund för uppdrag som myndigheter, kommuner och andra ger till frivilliga försvarsorganisationer. När det gäller det militära försvaret anser regeringen att frivilligorganisationerna har sin huvudsakliga roll när det gäller bemanningen av vissa befattningar i hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna, lösandet av dessa uppdrag är centralt. Vidare kan de frivilliga försvarsorganisationerna spela en viktig roll när det gäller att bidra till Försvarsmaktens rekrytering av intresserade och lämpliga ungdomar för Försvarsmaktens verksamhet samt stärka 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 försvarets folkliga förankring och tillvarata det personliga engagemanget. I regleringsbrevet hade regeringen uppdragit åt Försvarsmakten att inordna försvarsmusikverksamheten i Livgardet, . Så har skett. Organisationsenheterna var samlokaliserade i /. Försvarsmaktens hyror och andra lokalkostnader uppgick till . uppgick kostnaderna till . har frågan om försvaret och vindkraften fått stor aktualitet. Försvarmakten utredde frågor om hinder för vindkraft vid militära flygplatser. Detta resulterade i att myndigheten fattade ett inriktningsbeslut om den interna hanteringen av frågor om etablering av vindkraft i närheten av militära flygplatser. I beslutet redovisade Försvarsmakten de områden runt de militära flygplatserna inom vilka myndigheten av flygsäkerhetsskäl kommer att avstyrka etablering av vindkraftverk. Regeringen uppdrog åt () att tillsammans med Försvarsmakten och andra berörda myndigheter göra en internationell jämförelse om olika försvarsmakters verksamhet och vindkraftutbyggnad vid militära flygplatser. FOI ska redovisa sitt resultat . I det nationella vindkraftarbetet svarade Försvarsmakten på ett stort antal remisser från exploatörer och enskilda i vindkraftärenden. Försvarsmakten berörs också av utbyggnaden av vågkraft och svarade på ett begränsat antal remisser i vågkraftärenden. I vindkraftprocessen har Försvarsmakten försökt att tillgodose exploatörens önskemål. Vid havsbaserad vindkraft pekar myndigheten ofta på möjligheten att på exploatörens bekostnad montera kompletterande radaranläggningar på vindkraftverken. På detta sätt kan den landbaserade radarspaning som störs av vindkraftverken till havs kompenseras. Vid hinder mot landbaserad vindkraft försöker 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Försvarsmakten peka ut alternativa lokaliseringar där vindkraftverken inte stör försvarets verksamhet eller anläggningar. utarbetade Försvarsmakten en ny version av myndighetens miljöpolicy, vilken fastställdes innevarande år. anordnade myndigheten miljödag om minskad miljöpåverkan vid internationella insatser. Vidare har en ny miljöhandbok för utlandsinsatser utarbetats och fastställts Environmental Guidebook for Military Operations. Regeringen återkommer i inriktningsavsnittet till frågor om Försvarsmaktens övnings- och skjutfält. Regeringens förslag: Specialförbandet inrättas som en organisationsenhet i grundorganisationen och benämns Särskilda Operationsgruppen (SOG). SOG ska liksom vara lokaliserat till . Regeringens bedömning: Organisationsenheten Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) bör utvecklas till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemsförband (FMTIS). Detta bör dock ske efter att de verksamhets- och organisationsförändringar som planeras ske i och med en mer sammanhållen förvarslogistik är genomförda. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Försvarsmaktens specialförband har utvecklats och utgörs av endast ett insatsorganisatoriskt förband, Särskilda Operationsgruppen(SOG) (jfr prop. 2010/11:1, utgiftsområde 6 och bet. 2010/11:FöU1). SOG är ett självständigt insatt krigsförband som genomför insatsuppgifter och produktionsuppgifter. Verksamheten är lokaliserad till och styrs direkt av Högkvarteret. Specialförbandet hanteras som ett Högkvartersförband direkt underställt chefen för , som är chefen för . Försvarsmakten erinrar om att specialförbandsverksamheten har vuxit. Detta har inneburit att de författningsmässiga kraven på förbandet förändrats. Med nuvarande struktur och genom den sekretess som råder inom funktionen har det visat sig vara svårt för förbandschefen att utöva sitt förbandschefsansvar på olika områden, t.ex. arbetsrätt, arbetsmiljö och miljöpåverkan. För att Försvarsmakten ska kunna leda SOG på ett sätt som överensstämmer med hur myndigheten genom organisationsenheter i grundorganisationen leder och styr annan verksamhet anser Försvarsmakten att SOG bör inrättas som en egen organisationsenhet. Därigenom skulle förbandschefens ansvar tydliggöras inom skilda områden. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning. Även om SOG är en sekretessomgärdad verksamhet är det viktigt med bl.a. ett klargjort chefs- och ledningsansvar, inom denna verksamhet på samma sätt som inom andra av Försvarsmaktens verksamheter. Regeringen föreslår därför att Särskilda Operationsgruppen inrättas som en egen organisationsenhet benämnd Särskilda Operationsgruppen (SOG). SOG bör vara lokaliserat till . Antalet befattningar påverkas inte av att SOG inrättas som en organisationsenhet. Förändringen kommer heller inte att innebära några förändringar för SOG:s personal. Inte heller påverkas lokaliseringen av förändringen. SOG ska vara lokaliserat till och verksamheten kommer, liksom , att bedrivas där. Liksom för andra organisationsenheter är det Försvarsmakten som bestämmer SOG:s inre organisation. Att SOG inrättas som en organisationsenhet påverkar inte K 3 eller övrig försvarsmaktsverksamhet i . SOG kommer att ingå i garnison där chefen för K 3 är garnisonschef. Förändringen får inga ekonomiska konsekvenser. Organisationsstrukturen för ledningssystemområdet inom Försvarsmakten bygger på en indelning i insatsledningssystem och verksamhetsledningssystem. Insatsledningssystemen består bl.a. av myndighetens gemensamma infrastruktur för telekommunikationer, Försvarets telenät, fasta ledningssystem för militärstrategiska och operativa funktioner samt sensor- och radiosystem. Verksamhetsledningssystemen består främst av kontorsstödssystem, stödsystem för HR- och ekonomifunktionerna samt resursledningssystem såsom PRIO- systemet. Ansvaret för de olika systemen är fördelat på olika organisationsenheter. Regeringen har tidigare i denna proposition, avsnitt 3.4.3.2, redovisat att de insatsorganisatoriska förbanden Försvarsmaktens telenät- och markteleförband och Operativ ledningsteknisk bataljon bör avvecklas och verksamheten slås samman till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemsförband (FMTIS). Vidare har regeringen i denna proposition, avsnitt 3.4.3.3, redovisat de förändringar som avses ske för att åstadkomma en mer sammanhållen försvarslogistik.