prop · GY03122 · 2011-03-29 00:00:00 — något tekniskt hjälpmedel. En handling är allmän om den förvaras hos en myndighet och ska anses inkommen eller upprättad där (2 kap. 3 § TF). Sekretess innebär ett förbud att röja en uppgift, oavsett om det sker genom utlämnande av handling eller genom att röja uppgiften muntligen eller på något annat sätt (3 kap. 1 § OSL). dels handlingssekretess, dels tystnadsplikt. Till den del sekretessen inne- bär tystnadsplikt innebär sekretessen en begränsning av yttrandefriheten enligt 2 kap. 1 § regeringsformen. Sekretessen gäller som huvudregel inte bara i förhållande till enskilda utan också mellan myndigheter samt inom en myndighet, om där finns verksamhetsgrenar som är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra (8 kap. 1 och 2 §§ OSL). De flesta sekretessbestämmelserna innehåller rekvisit som anger sekre- tessens styrka, s.k. skaderekvisit. Ett skaderekvisit kan vara antingen rakt Ett rakt skaderekvisit innebär att huvudregeln är offent- lighet och sekretess gäller endast om det kan antas att en viss skada upp- kommer om uppgiften röjs. Det omvända skaderekvisitet har den om- vända utgångspunkten, dvs. det uppställer sekretess som huvudregel. ett omvänt skaderekvisit gäller således sekretess om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att viss skada uppstår. innehåller ett rakt kvalificerat skaderekvisit, vilket innebär att presum- tionen för offentlighet är extra stark. Sekretessen enligt en bestämmelse Prop. 2010/11:122 kan även vara absolut. I ett sådant fall ska de uppgifter som omfattas av bestämmelsen hemlighållas utan någon skadeprövning om uppgifterna begärs ut. 5.10.2Sekretess i ärenden om förarbevis Regeringens förslag: Sekretess ska gälla i ärende om prövning av någons lämplighet att ha förarbevis enligt lagen om behörighet för lokförare för uppgift om den enskildes hälsotillstånd eller andra person- liga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon när- stående till denne lider betydande men om uppgiften röjs. Sekretessen ska inte gälla beslut i ärende. Sekretessen ska gälla i högst . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Promemorians förslag innehåller dock ett vanligt rakt skaderekvisit och sekretessen föreslås gälla . Remissinstanserna: Transportstyrelsen anser att sekretess ska gälla i likhet med vad som gäller för körkort och luftfartscertifikat. Skälen för regeringens förslag: Den grundläggande utgångspunkten för förslagen i denna proposition innebär att det ska krävas en viss behörighet för att vara lokförare, se avsnitt 5.3. Behörigheten, såvitt avser förarbeviset, kommer att prövas genom ett ansökningsförfarande. För att förarbevis ska utfärdas krävs bl.a. att den sökande har genomgått medicinska och psykologiska undersökningar och befunnits fysiskt och psykiskt lämplig att utöva lokföraryrket, se avsnitt 5.4.1. Intyg från sådana undersökningar kommer således att hämtas in i dessa ärenden. I avsnitt 5.5.7 föreslås vidare att det ska vara möjligt att göra alkohol- och drogkontroller på förarna. Resultat från sådana kontroller kan komma att ligga till grund för tillsynsmyndighetens prövning av rätten att inneha förarbevis eller att återkalla ett sådant, jfr avsnitt 5.11.3. Även uppgifter som avser begången brottslighet kan vara relevanta vid bedömningen huruvida de grundläggande kraven på yrkesmässig psykologisk lämplig- het är uppfyllda och kan således finnas med i underlaget för tillsyns- myndighetens prövning av en ansökan. I 21 kap. OSL finns vissa sekretessbestämmelser som gäller hos alla myndigheter och som utgör ett minimiskydd inom hela statsförvaltningen för enskildas personliga integritet. Bl.a. gäller enligt 21 kap. 1 § sekretess för väldigt känsliga uppgifter om en enskilds hälsa och sexualliv. I övrigt finns inte några sekretessbestämmelser som är tillämpliga på uppgifter i ärenden som avser prövning av behörighet som lokförare. Uppgifter som förekommer i sådana ärenden kan alltså komma att vara offentliga med den nuvarande regleringen. Frågan är om det är en lämplig ordning. Prövning av ett ärende om utfärdande av förarbevis för lokförare utgör myndighetsutövning och intresset av offentlighet och insyn i dessa ärenden måste anses förhållandevis stort. Ärendena kan emellertid, som framgår ovan, innehålla känsliga uppgifter om hälsotillstånd och andra personliga förhållanden för den som ärendet avser. trädde två nya paragrafer i offentlighets- och sekretesslagen i kraft, 25 kap. 8 a och b §§, som bl.a. gäller för uppgift om berörd hälso- och sjukvårdspersonals hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden i olika typer av legitimations- och tillsynsärenden hos och enligt den nya patientsäkerhets- lagen (2010:659). Skaderekvisitet är utformat så att sekretess endast gäller om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider betydande men om uppgiften röjs, dvs. det finns en förhållandevis stark presumtion för offentlighet. Exempel på vad som kan skyddas är uppgifter om psykiska sjukdomar, missbruksproblem och allvarlig brottslighet (se prop. 2010/11:20 s. 70). Sekretessen gäller dock inte beslut i ärende. Sekretessbestämmelser med en liknande utformning finns i 29 kap. 5 och 8 §§ OSL vilka gäller i ärenden om prövning av någons lämplighet att ha taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen (1998:490) samt körkort och traktorkort respektive luftfartscertifikat och sådant behörighetsbevis som avses i luftfartslagen (1957:297). I promemorian har föreslagits en sekretessbestämmelse för uppgifter i ärenden om prövning av förarbevis med ett rakt skaderekvisit, dock utan den kvalificerade förutsättningen som innebär att personen i fråga att ska antas lida betydande men för att sekretessen ska gälla. Regeringen anser dock inte att det finns anledning att utforma sekretessbestämmelsen på annat sätt än ovan nämnda 25 kap. 8 a och b §§ samt 29 kap. 5 och 8 §§ OSL. Även vad gäller prövning av lämpligheten att ha förarbevis som lokförare ger, enligt regeringens uppfattning, ett skaderekvisit som motsvarar det som förekommer i de nämnda sekretessbestämmelserna uttryck för en rimlig avvägning mellan intresset av insyn och intresset av att kunna skydda integritetskänsliga uppgifter om den som avses med ärendet. Regeringen anser således att sekretess ska gälla i ärende om prövning av någons lämplighet att ha förarbevis för uppgift om den enskildes hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider betydande men om uppgiften röjs. kommer att pröva behörigheten att inneha förar- bevis vid en ansökan om att få ett förarbevis, men även efter att förar- beviset beviljats, t.ex. med anledning av att tillsynsmyndigheten får uppgift om att de grundläggande kraven för att ha ett förarbevis är uppfyllda, jfr artikel 16 i lokförardirektivet. En sådan senare prövning kan t.ex. leda till att ett förarbevis återkallas, jfr avsnitt 5.11.3. Eftersom känsliga uppgifter kan förekomma i såväl den initiala som den efterföljande prövningen bör den föreslagna sekretessbestämmelsen gälla för dem båda. I promemorian har föreslagits att sekretessen ska gälla . Den nu föreslagna sekretessbestämmelsen tar sikte på enskilda i verksamhet som har koppling till arbetslivet. I sådana sekretessbestämmelser gäller sekretessen ofta (se t.ex. ovan nämnda 25 kap. 8 a och b §§ samt 28 kap. 11, 13 och 14 §§ OSL). Regeringen delar därför Transport- styrelsens uppfattning att sekretessen bör gälla i högst i stället som föreslås i promemorian. Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter Regeringens bedömning: Den tystnadsplikt som följer av den före- slagna sekretessbestämmelsen bör inte ha företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Yttrar sig inte över frågan. Skälen för regeringens bedömning Allmänt om förhållandet mellan sekretess, tystnadsplikt och meddelar- frihet m.m. Med rätten att meddela och offentliggöra uppgifter avses de rättigheter som följer av 1 kap. 1 § TF och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrund- lagen (YGL). Enligt 1 kap. 1 § andra stycket TF står det varje svensk medborgare fritt att, med iakttagande av bestämmelserna i , i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst. På motsvarande sätt har varje svensk medborgare enligt 1 kap. 1 § YGL rätt att i radio eller TV eller annat medium som omfattas av YGL offentligen uttrycka tankar, åsikter och känslor och i övrigt lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Enligt 1 kap. 1 § tredje stycket TF och 1 kap. 2 § YGL står det vidare envar fritt att lämna uppgifter i vilket ämne som helst till de personkategorier och organ som anges i de sistnämnda bestämmel- serna för publicering i de medier som de båda grundlagarna omfattar (den s.k. meddelarfriheten). Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter är således ett vidare be- grepp än meddelarfrihet och innefattar, förutom rätten att lämna uppgifter till någon annan för publicering eller på något annat sätt medverka till någon annans publicering, också rätten att själv, som ansvarig enligt grundlagarnas bestämmelser om ensamansvar, offentliggöra uppgifter. Sekretess innebär såväl handlingssekretess som tystnadsplikt, se 3 kap. 1 § OSL. Den rätt att meddela och offentliggöra uppgifter som följer av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen har som huvud- regel företräde framför tystnadsplikten. Nämnda rätt har dock aldrig före- träde framför handlingssekretessen. Som nämnts tidigare kan det således vara tillåtet att t.ex. muntligen lämna en sekretessbelagd uppgift till en journalist eller att själv publicera uppgiften, men det är aldrig tillåtet att med stöd av rätten att meddela och offentliggöra uppgiften lämna den all- männa handling varav den sekretessbelagda uppgiften framgår till t.ex. en journalist eller att själv publicera denna handling. I ett antal fall har emellertid även bestämmelser om tystnadsplikt företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. I dessa fall är således rätten att meddela och offentliggöra uppgifter helt inskränkt. Vissa av dessa situa- tioner är reglerade direkt i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihets- grundlagen. Där anges vidare att det inte är tillåtet att med stöd av rätten att meddela och offentliggöra uppgifter uppsåtligen åsidosätta en tyst- nadsplikt i de fall som anges i en särskild lag, offentlighets- och sekre- tesslagen (se 13 kap. OSL, slutet av varje kapitel i lagens fjärdesjätte . 2010/11:122 avdelningar samt lagens sjunde avdelning). Ska tystnadsplikten enligt den föreslagna sekretessbestämmelsen ha företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter? Den föreslagna nya bestämmelsen om sekretess för uppgifter i ärenden om förarbevis för lokförare är försedd med ett rakt skaderekvisit, dvs. det gäller en presumtion för att uppgifterna är offentliga. Sekretessen omfattar vidare uppgifter som förekommer i Transportstyrelsens myndighetsutövning. Dessa två omständigheter talar starkt för att den tystnadsplikt som följer av bestämmelserna inte bör inskränka rätten att meddela och offentliggöra uppgifter (jfr prop. 1979/80:2 Del A s. 111 f.). Den tystnadsplikt som följer av bestämmelserna i 29 kap. 5 och 8 §§ OSL om sekretess vid prövning av någons lämplighet att ha taxiförar- legitimation enligt yrkestrafiklagen, körkort och traktorkort respektive luftfartscertifikat och sådant behörighetsbevis som avses i luftfartslagen inskränker inte rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. Det gör inte heller den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelserna i 25 kap. 8 a och b §§ OSL om sekretess för uppgifter om sökandens respektive hälso- och sjukvårdspersonalens personliga förhållanden i ärende enligt 4 kap. 10 § respektive 7 och 8 kap. patientsäkerhetslagen. Någon bestämmelse av innebörd att den tystnadsplikt som följer av den föreslagna sekretessbestämmelsen om sekretess för uppgifter i ärenden om förarbevis för lokförare ska inskränka nämnda rätt bör därför inte införas. 5.10.4Tillträdesrätt till uppgifter i förarbevisregistret Regeringens förslag: Följande utländska organ ska ha rätt att på begäran få uppgifter ur förarbevisregistret. 1.Behörig järnvägssäkerhetsmyndighet och behörigt olycksutredande organ i annat land inom EES eller i samt Europeiska järnvägs- byrån, i samtliga fall när det gäller uppgifter som den mottagande myndigheten behöver för att fullgöra sitt uppdrag enligt bestämmelser som genomför lokförardirektivet. 2.Utländskt järnvägsföretag eller infrastrukturförvaltare i vars verksamhet föraren är anställd eller anlitad, om uppgiften behövs för att uppfylla ett krav enligt bestämmelser som genomför lokförardirektivet. Regeringens bedömning: Någon bestämmelse om sekretess för uppgifter i förarbevisregistret bör inte införas. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att sekretess ska gälla för uppgift i förarbevisregistret. I promemorian föreslås därför också ytterligare sekretessbrytande bestämmelser jämfört med regeringens förslag. Remissinstanserna: Datainspektionen efterlyser förtydliganden om vad som gäller beträffande information till den registrerade. Skälen för regeringens förslag och bedömning Något behov av en sekretessbestämmelse finns inte I avsnitt 5.9.6 har redogjorts för att tillsynsmyndigheten ska upprätta ett register över utfärdade förarbevis. Enligt artikel 22.1 b i lokförardirek- tivet ska på motiverad begäran den behöriga myndigheten lämna uppgifter om status för sådana förarbevis till behöriga myndigheter i övriga medlemsstater, till den Europeiska järnvägsbyrån eller till förarnas arbetsgivare, dvs. järnvägsföretagen eller infrastrukturförvaltarna. Enligt artikel 22.3 ska lokförarna ha tillgång till uppgifterna om sig själva i förarbevisregistret. I kommissionens beslut (2010/17/EG) anges närmare vilka uppgifter som innehavaren av förarbeviset och de olika organen ska få ut och på vilka grunder. Dessutom läggs i beslutet till att utrednings- organ ska kunna få ut uppgifter. Bestämmelserna i direktivet och beslutet är utformade på ett sätt som kan tolkas som att uppgifter i förarbevisregistret normalt inte ska gå att få ut, med undantag av i de ovan nämnda fallen. Någon uttrycklig bestämmelse med innebörden att sekretess ska gälla finns dock varken i direktivet eller i beslutet. Den svenska offentlighetsprincipen innebär också att dessa uppgifter är tillgängliga för envar att få ut, om upp- gifterna ingår i en allmän handling och någon sekretess inte gäller. Det finns därför anledning att ta ställning till om uppgifter i förarbevis- registret ska kunna hemlighållas för andra än de som har rätt att få ut uppgifter enligt vad som sagts ovan. I promemorian föreslås att det ska införas en bestämmelse om sekretess för uppgifter i förarbevisregistret. I promemorian redogörs för att förarbevisregistret kommer att innehålla vissa medicinska uppgifter om sjukdomar och missbruk och andra personliga förhållanden som kan påverka en förares fysiska och psykiska lämplighet att utöva yrket. Efter en intresseavvägning görs i promemorian bedömningen att för att inte känsliga personuppgifter ska bli offentliga bör det i offentlighets- och sekretesslagen föras in en sekretessbestämmelse för uppgifter i registret. Vid en närmare granskning av kommissionens beslut av vilka uppgifter förarbevisregistret ska innehålla och i vilken form uppgifterna ska antecknas, kan emellertid konstateras att uppgifterna inte kommer att vara av den karaktären att uppgifterna bör hållas hemliga. Registret kommer förvisso att innehålla uppgifter om t.ex. förarnas fysiska och psykiska hälsa. Dessa uppgifter kommer enligt beslutet dock antingen antecknas i kodad form, eller endast genom en angivelse av typen uppfyller kraven eller uppfyller inte kraven. Det kommer inte att framgå av registret vilka grunder som har lett till att en förare t.ex. inte uppfyller hälsokraven och fått sitt förarbevis återkallat. Inte heller kommer några läkarintyg eller andra uppgifter från läkarundersökningar finnas i registret. Uppgifterna i registret kommer således inte att ha ett sådant innehåll som förutsattes i promemorian och låg till grund för förslaget i denna. Regeringen föreslår därför inte att någon bestämmelse om sekretess för uppgifter i förarbevisregistret ska införas. Är någon befintlig sekretessbestämmelse tillämplig på uppgifter i förarbevisregistret? Även om någon särskild sekretessbestämmelse för uppgifter i registret inte föreslås, kan frågan ställas om sekretess kan gälla för uppgifterna enligt befintliga sekretessbestämmelser. Det kan därvid konstateras att 29 kap. OSL om sekretess för skydd för enskild i verksamhet som rör transporter och andra former av kommunikation inte innehåller någon bestämmelse som kan tillämpas på uppgifter i det föreslagna förarbevis- registret. De enda bestämmelser i som eventuellt kan bli tillämpliga är minimiskyddsbestämmelserna till skydd för den enskildes personliga integritet i 21 kap. OSL. Av bestämmelserna i 21 kap. OSL är främst 1 och 3 §§ av intresse. Enligt 21 kap. 1 § gäller sekretess för uppgift som rör en enskilds hälsa eller sexualliv, såsom uppgifter om sjukdomar, missbruk, sexuell läggning, könsbyte, sexualbrott eller annan liknande uppgift, om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. I förarbetena till bestämmelsen anges som exempel på uppgifter som kan omfattas av bestämmelsen uppgifter om könsbyten, transsexualitet, HIV eller psykiska sjukdomar i vissa fall (prop. 2005/06:161 s. 97). Det har ovan redogjorts för att uppgifter om förarnas hälsa kommer att antecknas i förarbevisregistret i en form som inte kommer att kunna visa t.ex. av vilken närmare orsak som föraren inte uppfyllt hälsokraven vid en kontroll, utan endast att föraren inte uppfyllt kraven. Av de exempel som angivits i förarbetena till 21 kap. 1 § OSL kan slutsatsen dras att de uppgifter som kan före- komma i förarbevisregistret är av så allmän karaktär att de knappast kan anses utgöra annan liknande uppgift i den mening som avses i 21 kap. 1 § OSL. Enligt 21 kap. 3 § OSL gäller sekretess för uppgift om en enskilds bostadsadress eller annan jämförbar uppgift som kan lämna upplysning om var den enskilde bor stadigvarande eller tillfälligt, den enskildes personnummer, e-postadress eller annan jämförbar uppgift som kan användas för att komma i kontakt med denne samt för motsvarande uppgifter om den enskildes anhöriga, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Sekretessbestämmelsen motsvarar delvis den s.k. folkbokförings- sekretessen i 22 kap. 1 § OSL och är avsedd att komplettera denna så att förföljda personer kan få ett heltäckande sekretesskydd för sina kontakt- uppgifter inom den offentliga sektorn. kan komma att innehålla uppgifter som avses i 21 kap. 3 § OSL. Sekretess för sådana uppgifter gäller dock naturligtvis inte i förhållande till den enskilde själv (jfr 12 kap. 2 § OSL). skaderekvisit kan vidare knappast anses uppfyllt i förhållande till förarens arbetsgivare, som får förutsättas ha tillgång till den anställdes kontaktuppgifter. Bestämmelsen i fråga är vidare tillämplig hos alla svenska myndigheter, varför skade- rekvisitet inte heller kan anses uppfyllt i förhållande till andra svenska myndigheter som begär att få ta del av uppgifterna. När det är fråga om utländska myndigheter som vill ta del av uppgifterna kan konstateras att svenska myndigheter enligt svensk lag inte har någon skyldighet att lämna ut uppgifter till utländska myndigheter oavsett om uppgifterna Prop. 2010/11:122 omfattas av sekretess eller inte, såvida inte en sådan skyldighet är särskilt föreskriven (bet. 1982/83:KU12 s. 36). För det fall sekretess gäller i förhållande till en utländsk myndighet följer av 8 kap. 3 § OSL att en sådan uppgift inte får lämnas ut om inte utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning eller under vissa andra i para- grafen angivna förutsättningar. Direktivets krav på tillträde till uppgifter ur registret kräver viss reglering Frågan är då vilka bestämmelser som behöver införas för att genomföra direktivets krav i artikel 22.1 b om rätt till tillträde till uppgifter ur registret. I inledningen av detta avsnitt har redogjorts för bestämmelserna om vilka personer och organ som ska ha rätt att få uppgifter ur förar- bevisregistret. Regeringen har vidare gjort bedömningen dels att någon särskild sekretessbestämmelse för uppgifter i förarbevisregistret inte ska införas, dels att någon annan befintlig sekretessbestämmelse än 21 kap. 3 § OSL inte torde bli tillämplig på uppgifter i registret. Sistnämnda bestämmelse saknar dock praktisk betydelse i förhållande till de aktörer som enligt direktivet har rätt att få ut uppgifter ur registret. Som nämnts i avsnitt 5.10.1 gäller rätten att ta del av allmänna handlingar enligt 2 kap. 1 § TF svenska medborgare. Utländska medbor- gare är likställda med svenska medborgare i detta avseende (2 kap. 14 § TF). Även juridiska personer har rätt att ta del av allmänna handlingar (RÅ 2003 ref. 83). Som nämnts ovan har dock utländska myndigheter inte någon rätt att ta del av allmänna handlingar, såvida inte en sådan rätt är särskilt föreskriven. När det gäller föraren själv samt dennes svenska arbetsgivare, dvs. ett privaträttsligt järnvägsföretag eller infrastrukturförvaltare, följer således av 2 kap. 1 § TF samt 6 kap. 4 § OSL att dessa har rätt att få ut uppgifter ur registret. Någon bestämmelse behöver därför inte införas för att genomföra direktivets krav i dessa delar. När det gäller en myndighets rätt att få uppgifter ur registret ska enligt 6 kap. 5 § OSL en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Kravet i direktivet att olycks- utredande svensk myndighet, samt järnvägsföretag och infrastrukturför- valtare i den mån dessa är myndigheter ska ha rätt att få ut uppgifter ur registret, kräver således inte heller att någon ny bestämmelse införs. Direktivet kräver slutligen även att utländska behöriga myndigheter, utländska olycksutredande organ, samt en förares utländska arbetsgivare, dvs. järnvägsföretag och infrastrukturförvaltare, ska ha rätt att få ut uppgifter ur registret för att kunna utföra sina uppdrag eller uppfylla kraven enligt direktivet. Det kan förekomma att även utländska järnvägs- företag och infrastrukturförvaltare är offentliga organ, t.ex. myndigheter. (Med behöriga myndigheter avses enligt definitionen i direktivet säker- hetsmyndigheten enligt direktiv /49/EG.) Som nämnts ovan torde 21 kap. 3 § OSL inte bli tillämplig i förhållande till en förares arbets- givare och det spelar härvidlag ingen roll om denne är ett utländskt före- tag eller annat organ. Som nämnts ovan gäller rätten att ta del av Prop. 2010/11:122 allmänna handlingar även för juridiska personer. När det gäller utländska myndigheter bör det dock införas en bestämmelse som ger dessa organ den rätt till uppgifter som de ska ha enligt direktivet. Med anledning av Datainspektionens frågor om information till den registrerade ska följande nämnas. Bestämmelser om information till den registrerade finns även i 2327 §§ PuL. Enligt 24 § första stycket PuL ska den personuppgiftsansvarige självmant lämna information om behandlingen till den registrerade om uppgifterna samlats in från någon annan än den registrerade. I 26 § PuL regleras den registrerades rätt att efter ansökan få information om bl.a. vilka uppgifter som behandlas om den registrerade. 5.10.5Tillträdesrätt till uppgifter i intygsregister