prop · GZ0345 · 2011-12-06 00:00:00 — Huvuddelen av behandlingen kommer liksom , att avse helt andra typer av uppgifter. Det rör sig främst om, vilket också promemorian har uppgett, sjörelaterad information avseende uppgifter om fartyg och andra objekt till sjöss (position, fart, kurs m.m.). Det är dock oundvikligt att det inom ramen för verksamheten behandlas personuppgifter, såsom indirekta personuppgifter avseende t.ex. ägarskap till ett fartyg. Sådan behandling av uppgifter sker inom med stöd av personuppgiftslagen. Enligt regeringens bedömning är det av integritetsskäl lämpligt att uttryckligen reglera förutsättningarna för behandlingen i lagen. I uppdrag att bedriva sjöövervakning ingår att myndigheten enligt 4 § förordningen med instruktion för ska utreda och besluta i ärenden om vattenföroreningsavgift samt ta emot sådana avgifter. Vattenföroreningsavgift är en administrativ sanktion vid olovliga oljeutsläpp. Närmare bestämmelser om sådana avgifter finns i lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg (vattenföroreningslagen). Lagen kompletteras av förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg. Lagstiftningen är tillämplig på såväl svenska som utländska fartyg, men inte på andra utländska fartyg än sådana som används i affärsdrift (1 kap. 1 och 3 §§ lagen). Bestämmelserna gäller inte heller på fritidsfartyg (2 kap. 8 § förordningen). Vattenföroreningsavgift tas ut om något förbud mot utsläpp av olja från fartyg har överträtts och utsläppet inte är obetydligt eller i vissa fall om ett utsläpp inte har begränsats så långt det är möjligt (8 kap. 1 § lagen). Avgiften, som bestäms med hänsyn till utsläppets omfattning samt fartygets storlek, påförs som huvudregel den fysiska eller juridiska person som vid överträdelsen var fartygets ägare eller redare. Enligt 6 § förordningen (2003:188) om behandling av personuppgifter inom får personuppgifter behandlas vid myndighetens handläggning av ärenden om vattenföroreningsavgift om det är nödvändigt för att utreda frågan om sådan avgift, besluta om att påföra någon sådan avgift, eller besluta om förbud eller förelägganden som avses i lagens 8 kap. Regeringen konstaterar att det även fortsättningsvis finns ett behov för att få behandla personuppgifter i samband med ärenden om vattenföroreningsavgift. Regeringen föreslår därför i likhet med promemorian att den nya lagen tillförs ett primärt ändamål som motsvarar den uppgift som har enligt 4 § förordningen med instruktion för , d.v.s. att utreda och besluta i ärenden om vattenföroreningsavgift samt att ta ut sådana avgifter. Sammanfattningsvis föreslår regeringen alltså att ska få behandla personuppgifter när det behövs för att utreda och besluta i ärenden om vattenföroreningsavgift samt ta emot sådana avgifter. Sjöfarten är till sin karaktär internationell. För att effektivt utöva övervakning, tillsyn och kontroll inom ramen för den internationella samverkan som byggts upp och alltjämt är under utveckling, krävs att de berörda myndigheterna i olika länder kan utbyta information. Det gäller i första hand inom de gemensamma mekanismer som byggts upp inom EU, men också vid annat samarbete med t.ex. tredjeland. ska enligt 15 § förordningen med instruktion för medverka i internationellt samarbete för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss, annan sjöövervakning och miljöräddningstjänst. ska vidare samverka med andra myndigheter för att främja svenskt deltagande i internationellt samarbete inom sitt verksamhetsområde. Informationsutbyte med andra länder kan avse såväl information på en mer allmän nivå, t.ex. gemensamma lägesbilder, som utlämnande av information till en enskild tjänsteman inom ramen för ett särskilt ärende, t.ex. en gränskontrolloperation. I båda dessa fall kan verksamheten effek- Prop. 2011/12:45 tiviseras om behandlingen av de relevanta uppgifterna kan ske automati- Informationsutbyte kan också ske genom att tjänstemän från flera länder arbetar tillsammans inom ramen för särskilda ärenden. Utlämnande sker i sådana sammanhang främst med stöd av regleringen i 8 kap. 3 § offentlighets- och sekretesslagen. Med hänsyn till den betydelse det internationella samarbetet har för bl.a. en effektiv gränskontroll anser regeringen att det är angeläget att det internationella samarbetet underlättas och att lagstiftningen inte i onödan utgör ett hinder för möjligheterna att utbyta information. Exempelvis bör inom ramen för etablerade samarbetsformer uppgifter delas som är av stort intresse för motsvarande myndigheter i andra länder men som inte nödvändigtvis omfattas av något av de primära ändamål som anges i lagen, därför att uppgifterna inte primärt behövs i egen verksamhet. En jämförelse kan härvid göras med det särskilda ändamålet samordning av civila behov av sjöövervakning och förmedling av civil sjöinformation, som dock inte omfattar informationsutbyte med andra än svenska myndigheter. I denna del kan också hänvisas till de överväganden som gjorts i avsnitt 10.2.3 angående behovet av en särskild ändamålsbestämmelse avseende internationellt samarbete i den brottsbekämpande verksamheten. Mot denna bakgrund, och för att skapa förutsättningar för en effektiv utveckling av det internationella samarbetet, anser regeringen att en sådan ändamålsbestämmelse om internationellt samarbete bör tas in i lagen. Den bör utformas så att den ger möjlighet att behandla uppgifter om det behövs för att ska kunna fullgöra skyldigheter inom ramen för internationellt samarbete på vissa närmare angivna områden. Vid internationellt samarbete ska för behandlingen självklart gälla samma integritetsskydd som vid behandling för övriga ändamål. I den utsträckning samarbetet övergår i brottsbekämpande verksamhet, gäller de särskilda bestämmelser i lagen som reglerar sådan behandling, se avsnitt 14.3. Begreppet gemensamt tillgängliga uppgifter har behandlats i avsnitt 9.2. I avsnittet redogörs för vikten av att begränsa möjligheten till behandling av gemensamt tillgängliga uppgifter p.g.a. risken för intrång i den enskildes personliga integritet. De personuppgifter som behandlas i övriga operativa verksamheten är emellertid inte av sådan art att risken för intrång i den personliga integriteten är lika påtaglig som i den brottsbekämpande verksamheten. Det finns därför enligt regeringens mening inte skäl att ha ett motsvarande regelverk som i den brottsbekämpande verksamheten för när personuppgifter får göras gemensamt tillgängliga. I stället bör personuppgifter få behandlas och göras gemensamt tillgängliga i den utsträckning det behövs för att ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt de primära ändamålen. Det bör dock inte vara tillåtet att göra personuppgifter gemensamt tillgängliga i andra fall. 14.2Sekundära ändamål för behandling av personuppgifter i annan operativ verksamhet hos Regeringens förslag: Personuppgifter som behandlas i annan operativ verksamhet hos än den brottsbekämpande ska också få behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i 1.Kustbevakningens brottsbekämpande verksamhet, 2.en annan myndighets verksamhet om enligt lag eller förordning är skyldig att bistå myndigheten med viss uppgift eller om informationen tillhandahålls inom ramen för myndighetsöverskridande samverkan, och 3.likartad verksamhet hos utländsk myndighet. Personuppgifter ska även få behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till eller regeringen eller till annan, om skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning. För att tillhandahålla information för andra ändamål än de ovan uppräknade får behandling ske endast om det nya ändamålet i det enskilda fallet inte är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte haft något att invända påpekar särskilt att ändamålen täcker de behov har att behandla personuppgifter i denna verksamhet. Skälen för regeringens förslag I föregående avsnitt har regeringen lämnat förslag till hur lagens ändamålsreglering bör utformas och vilka de i lagen angivna primära ändamålen bör vara i fråga om annan operativ verksamhet hos än den brottsbekämpande. I detta avsnitt diskuteras vilka sekundära ändamål som bör anges för sådan verksamhet eller med andra ord i vilken utsträckning uppgifter som har samlats in för denna verksamhet ska få lämnas ut till andra. Som regeringen har betonat är målsättningen att de sekundära ändamålen ska vara så fullständiga som möjligt och omfatta merparten av uppgiftsutlämnande. verksamhet innefattar dock behandling av en stor mängd uppgifter av skiftande karaktär och behovet av att kunna utbyta uppgifter med andra, framför allt myndigheter, är omfattande. Det är mot den bakgrunden svårt att i lagtexten uttömmande räkna upp de ändamål för vilka uppgifter ska kunna lämnas ut. Regeringen anser därför i likhet med promemorian att det bör finnas ett visst utrymme att tillhandahålla uppgifter även för andra ändamål än de i lagen särskilt angivna, under förutsättning att det nya ändamålet inte kan anses oförenligt med insamlingsändamålet (finalitetsprincipen). I sammanhanget bör påpekas, på samma sätt som har skett i avsnitt Prop. 2011/12:45 10.3.1, att utlämnande av uppgifter även kan ske inom ramen för något av de primära ändamålen. Utlämnande av uppgifter till andra kan vara ett led i den egna verksamheten och således omfattas av något av de primära ändamålen. Tillhandahållande av information till brottsbekämpande verksamhet För att på ett effektivt sätt ska kunna lösa sina uppgifter i den brottsbekämpande verksamheten kan det fordras att personuppgifter som behandlas i övriga operativa verksamhet tillhandahålls den brottsbekämpande verksamheten. Exempelvis kan en av företagen kontroll ha genererat information som påkallar behandling i den brottsbekämpande verksamheten, för att avgöra om det finns misstanke om brott och för att ska kunna vidta de åtgärder som krävs. Regeringen anser därför att brottsbekämpande verksamhet, när det är nödvändigt, ska kunna få tillgång till uppgifter som behandlas i den övriga operativa verksamheten hos . Bistånd och tillhandahållande av information till andra svenska myndigheter kan enligt lag eller förordning vara skyldig att bistå en annan myndighet med vissa uppgifter. Havs- och vattenmyndigheten kan exempelvis enligt 5 kap. 4 § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen överlåta åt att bl.a. kontrollera transportdokument. Enligt 5 kap. 1 e § samma förordning ska vidare till Havs- och vattenmyndigheten lämna sådana uppgifter som myndigheten kan antas behöva vid prövning av ärenden om vissa administrativa sanktioner enligt fiskelagen (1993:787). De uppgifter som här aktualiseras är uppgifter från kontroll- och tillsynsverksamhet. För att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ska kunna fullgöra rapporteringsskyldigheten enligt 14 § förordningen (2006:311) om transport av farligt gods, ska enligt samma bestämmelse förse denna myndighet med vissa uppgifter om överträdelser som kommit till kännedom. Vidare kan nämnas att även har till uppgift att tillhandahålla information till andra myndigheter enligt bl.a. fartygssäkerhetslagen (2003:364), förordningen (2004:283) om sjöfartsskydd, förordningen (2006:1213) om hamnskydd och fartygsregisterförordningen (1975:927). Regeringen har i det föregående redogjort för den informationshantering, det informationsutbyte och den samverkan som sker mellan och andra myndigheter eller organ (se kapitel 7). Ett stort antal myndigheter i arbetar med sjöbaserad information, dvs. uppgifter som på ett eller annat sätt rör aktiviteter på svenskt vatten. De berörda myndigheterna samlar var och en för sig in verksamhetsspecifik information, som sedan kan utbytas med andra myndigheter som behöver ha tillgång till den. Detta innebär att det ständigt pågår ett omfattande informationsflöde mellan svenska myndigheter som arbetar med sjörelaterade frågor. Ett av de system som används för att samordna och förmedla sjöinformation är det särskilda stödsystemet benämnt SJÖBASIS, som förs av . De myndigheter som berörs av informationssystemet är förutom bl.a. polisen, , Havs- och vattenmyndigheten, , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, och geologiska undersökning. De uppgifter som kan bli aktuella att behandla är t.ex. vatten- och väderförhållanden samt uppgift om vem som äger ett visst fartyg. Mot denna bakgrund föreslår regeringen, i likhet med vad som föreslagits i promemorian, att det i den nya lagen uttryckligen anges att personuppgifter som behandlas i verksamhet inom ramen för de föreslagna primära ändamålen också ska få behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i en annan myndighets verksamhet om det enligt lag eller förordning åligger att bistå myndigheten med viss uppgift eller om informationen tillhandahålls inom ramen för en myndighetsöverskridande samverkan. Tillhandahållande av information till utländska myndigheter Som tidigare redovisats ingår det i uppgifter att följa den internationella utvecklingen inom verksamhetsområdet och att medverka i internationellt samarbete för att utveckla gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss, miljöskydd till sjöss och annan sjöövervakning. ska vidare samverka med andra myndigheter för att främja svenskt deltagande i internationellt samarbete inom sitt verksamhetsområde. internationella, direkt operativa, samarbete har bl.a. till syfte att säkerställa ändamålsenliga operativa förberedelser i form av planer, larmrutiner, ledningsstrukturer etc. samt att genom övningar och seminarier vidmakthålla och stärka den gemensamma operativa förmågan. Utvecklingen går alltmer mot gränsöverskridande operativt samarbete. Exempel på sådana samarbeten är deltagande i samarbeten med andra europeiska länder för att bl.a. upprätthålla den inre och yttre gränskontrollen och fiskerikontrollen inom EU (se avsnitt 6.2.4). Inom ramen för det internationella samarbetet bedömer regeringen att även fortsättningsvis måste kunna få behandla personuppgifter för att lämna ut dem till utländsk myndighet, som bedriver likartad verksamhet som den svenska , i den utsträckning det behövs för att fullgöra internationella åtaganden. Det kan exempelvis vara fråga om att lämna upplysningar till en utländsk motsvarighet till om vilka åtgärder som har vidtagits i med anledning av utländsk information. Eftersom det internationella informationsutbytet förutsätter att uppgifter i vissa fall kan lämnas utan föregående förfrågan från en annan stat, bör det vara möjligt att behandla och lämna ut uppgifter även om detta endast är ett allmänt åtagande och inte ett bindande krav. Sådan behandling bör även, liksom , vara möjlig när det inte finns någon överenskommelse som reglerar upp- En förutsättning för utbytet är dock att den rättsliga Prop. 2011/12:45 regleringen i den mottagande staten tillförsäkrar en adekvat skyddsnivå för personuppgifterna (33 § personuppgiftslagen), samt att sekretess inte hindrar utbytet. Regeringen instämmer i promemorias förslag att en bestämmelse bör tas in i lagen om att personuppgifter som behandlas inom ramen för de primära ändamål som har föreslagits i avsnitt 14.1 även får behandlas i övriga operativa verksamhet om det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i likartad verksamhet hos utländsk myndighet. Tillhandahållande av information till eller regeringen eller till annan myndighet med stöd av bestämmelser om uppgiftsskyldighet Det finns även vissa situationer där personuppgifter bör få behandlas av för utlämnade till andra än i de fall som nämnts ovan. Enligt 10 kap. 15 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) hindrar sekretess inte att uppgift lämnas till regeringen eller . Det bör därför i den nya lagen anges att personuppgifter får behandlas, om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till eller regeringen. Vidare innebär regeringens förslag, vilket överensstämmer med promemorians, att uppgifter får behandlas för att lämnas ut till annan, om enligt lag eller förordning är skyldig att tillhandahålla sådan information. En motsvarande bestämmelse finns i lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet och i polisdatalagen (2010:361). Med annan avses såväl myndigheter som enskilda. Med skyldighet för att lämna ut uppgifter avses dels uppgiftsskyldighet enligt 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen, dels andra författningsreglerade skyldigheter att lämna ut uppgifter. Enligt 6 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen ska en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång. Den bestämmelsen får anses innefatta en skyldighet att lämna ut uppgifter som avses i den föreslagna lagen (jfr prop. 2009/10:85 s. 121). 14.3Behandling av personuppgifter när brottsmisstanke uppstår Regeringens förslag: Uppstår misstanke om brott eller brottslig verksamhet ska den fortsatta behandlingen av personuppgifterna ske enligt vad som gäller för sådan verksamhet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. anser att det inte tydligt av lagförslaget framgår att det är för den fortsatta behandlingen dessa regler ska tillämpas och önskar därför ett förtydligande i enlighet härmed i 5 kap. 3 §. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framgått har Kustbe- vakningen många olika uppgifter och vad som inledningsvis utgjort till- syn eller övervakning kan i vissa fall övergå till att bli brottsbekämpande Brott kan t.ex. uppdagas i samband med den rutinmässiga övervakning eller kontroll och tillsyn som bedriver i exempelvis sjösäkerhets- eller miljöskyddssyfte. Tillämparen av den föreslagna lagen har att noggrant överväga vilka bestämmelser som ska tillämpas på de personuppgifter Det är emellertid enligt regeringens mening angeläget att personuppgiftsbehandlingen, så snart verksamheten övergår till att inne- fatta inslag av brottsbekämpning, bedrivs i enlighet med de särskilda krav som gäller för behandlingen inom sådan verksamhet och som inne- håller ett förstärkt skydd för den personliga integriteten. Närhelst en uppgift som utför innebär eller övergår i brottsbekämpande verksamhet exempelvis när upp- rättar en brottsanmälan eller på annat sätt rapporterar ett misstänkt brott med anledning av iakttagelser som gjorts vid miljöskyddsåtgärder ska således behandlingen av personuppgifter ske i enlighet med 3 och 4 kap. i den föreslagna lagen. Detta gäller även om det är fråga om misstanke om brott eller brottslig verksamhet som faller utanför behörighet, men där myndigheten ändå kan komma att behöva behandla Den föreslagna lagtexten täcker även detta fall. ringen föreslår därför att det av lagen uttryckligen ska framgå att om uppgifter som insamlas i t.ex. verksamhet med rädd- ningstjänst (eller annan operativ verksamhet som inte utgör brottsbe- kämpning) ger anledning till misstanke om brott eller brottslig verksam- het, ska den fortsatta behandlingen av de aktuella uppgifterna ske enligt bestämmelserna om behandling av personuppgifter i den brottsbekäm- 14.4 Känsliga personuppgifter som sökbegrepp Regeringens förslag: Känsliga personuppgifter ska inte få användas som sökbegrepp vid sökning i personuppgifter i den del av operativa verksamhet som inte är brottsbekämpande. Det ska dock inte finnas något hinder mot att använda uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte haft några skärskilda synpunkter på för- Skälen för regeringens förslag: Som har berörts i avsnitt 11.3 avseende den brottsbekämpande verksamheten, är vissa uppgifter särskilt integritetskänsliga, bl.a. uppgifter som avslöjar etniskt ursprung, politiska åsikter eller religiös eller filosofisk övertygelse. I den del av verksamhet som inte är brottsbekämpande finns det inte något behov av att använda känsliga personuppgifter som sökbegrepp. finns således ingen anledning att tillåta dylik sökning i denna verksam- Prop. 2011/12:45 het. Förbudet mot att söka på känsliga personuppgifter ska gälla oavsett om uppgifterna har gjorts gemensamt tillgängliga eller inte. På samma sätt som i den brottsbekämpande verksamheten ska det dock inte finnas något hinder mot att använda uppgifter som beskriver en persons utseende som sökbegrepp. Exempelvis kan det i samband med räddningstjänst finnas behov av att söka på uppgift som beskriver en persons utseende. 14.5Direktåtkomst i annan operativ verksamhet än den brottsbekämpande samt utlämnande av uppgifter i andra fall Regeringens förslag: Direktåtkomst till personuppgifter i annan operativ verksamhet ska endast få avse uppgifter som behandlas enligt de primära ändamålen. Direktåtkomst ska vidare endast få avse personuppgifter som har gjorts gemensamt tillgängliga och får inte avse känsliga personuppgifter. En svensk myndighet som medgetts direktåtkomst ska ansvara för att tillgången till personuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. I lagen ska finnas en bestämmelse som upplyser om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om omfattningen av direktåtkomsten samt om behörighet och säkerhet. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt eller har inget att invända mot försla- och Havs- och vattenmyndigheten är positiva till förslaget. Skälen för regeringens förslag Innebörden av begreppet direktåtkomst har diskuterats i avsnitt 12.3.2. bedriver också inom den operativa verksamhet som inte avser brottsbekämpning ett omfattande samarbete med andra svenska myndigheter. Detta samarbete förenklas avsevärt genom möjlighet till direktåtkomst till olika uppgifter. Den kontroll och tillsyn som myndigheten ansvarar för bedrivs i allt väsentligt på områden för vilka andra myndigheter har det yttersta ansvaret, t.ex. gränskontroll och fiskerikontroll. Det är därför naturligt att det sker ett elektroniskt uppgiftsutbyte mellan och den myndighet som har huvudansvaret. Det särskilda uppdraget att samordna civila behov av sjöövervakning och förmedla civil sjöinformation förutsätter att information kan utbytas mellan myndigheterna genom direktåtkomst. I de ovan angivna sammanhangen finns alltså ett stort behov av utbyte av information och omfattande effektivitetsvinster kan enligt regeringens bedömning nås genom att direktåtkomst möjliggörs. därför enligt regeringens bedömning kunna medges till gemensamt tillgängliga uppgifter som behandlas för de primära ändamål som anges i 1 §. Direktåtkomst kan omfatta bl.a. dokument som är en följd av kontroll- och tillsynsverksamhet, t.ex. inspektionsrapporter. Inget hindrar att sådana dokument används som underlag av den myndighet som har medgetts direktåtkomst för bedömningar av vilka åtgärder som bör vidtas mot överträdelser som har iakttagits av . För att tydligt markera att direktåtkomst till gemensamt tillgängliga uppgifter i annan verksamhet än den brottsbekämpande inte får avse uppgifter som är särskilt känsliga ur integritetssynpunkt, föreslås en förtydligande bestämmelse om att direktåtkomsten inte ska få avse känsliga personuppgifter. Regeringen föreslår, i likhet med promemorian, vidare en bestämmelse som innebär att en svensk myndighet som medgetts direktåtkomst ansvarar för att tillgången till personuppgifter begränsas till vad varje tjänsteman behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter (jfr avsnitt 12.3.5). Kontakter med myndigheter i andra länder är också en naturlig del av operativa verksamhet.