prop · GZ031d21 · 2011-09-20 00:00:00 — 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om kostnadsbefrielse som har uppkommit före . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Härmed föreskrivs att 5 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Med läkemedelsförmåner enligt denna lag avses ett skydd mot höga kostnader vid inköp av sådana förmånsberättigade varor som avses i 15 och 18 §§. Förmånerna innebär en reducering av den enskildes kostnader för sådana varor. Kostnadsreduceringen beräknas på den sammanlagda kostnaden för varor som den förmånsberättigade köper räknat från det första inköpstillfället. Reduceringen lämnas vid varje inköpstillfälle på grundval av den sammanlagda kostnaden för de dittills och vid tillfället inköpta varorna. Så länge den sammanlagda kost- Så länge den sammanlagda kost- överstiger detta belopp, utgör kost- överstiger detta belopp, utgör kost- av den del som över- av den del som över- stiger men inte 2 100 av den del som över- av den del som över- stiger men inte 3 300 stiger men inte 3 900 av den del som över- av den del som över- stiger men inte 4 300 stiger men inte 5 400 4. hela den del av den samman- 4. hela den del av den samman- Vad som sägs i andra och tredje styckena gäller inte för sådana varor som avses i 18 § 3, som är kostnadsfria enligt 19 §. Har en förälder eller har föräldrar Har en förälder eller har föräldrar gemensamt flera barn i gemensamt flera barn i sin vård, tillämpas bestämmelserna i sin vård, tillämpas bestämmelserna i andra och tredje styckena gemen- andra och tredje styckena gemen- samt för barnen. samt för barnen. gäller räknat från första gäller räknat från första inköpstillfället även för barn som inköpstillfället även för barn som förälder avses även fosterförälder. förälder avses även fosterförälder. Som förälder räknas även den som Som förälder räknas även den som en förälder stadigvarande samman- en förälder stadigvarande samman- bor med och som är eller har varit bor med och som är eller har varit 1 Senaste lydelse 2003:76. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 gift eller har eller har haft barn med föräldern. gift med eller har eller har haft barn med föräldern. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för inköp av förmånsberättigade varor, om det första inköpstillfället inträffat före . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 3Hälsovård, sjukvård och social omsorg Utgiftsområdet omfattar underindelningarna Hälso- och sjukvårdspolitik, Folkhälsopolitik, Funktionshinderspolitik, Politik för sociala tjänster omsorg om äldre, individ- och familjeomsorg, personer med funktionsnedsättning samt Barnrättspolitik. Utgiftsområdet omfattar även anslagen 6.2 för arbetsliv och socialvetenskap: Forskning och 6.1 för arbetsliv och socialvetenskap: Förvaltning. Tabell 3.1 Utgiftsutveckling inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Politik för sociala tjänster Totalt för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 3.2 Härledning av ramnivån 20122015. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Förändring till följd av: till/från andra 1Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande år. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel budget för staten. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Pris- och löneomräkningen för 20132015 är preliminär och kan komma att ändras. Tabell 3.3 Ramnivå 2012 realekonomiskt fördelade. Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Den realekonomiska fördelningen baseras på utfall samt kända förändringar av anslagens användning. 1Med transfereringar avses inkomstöverföringar, dvs. utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. 2Med verksamhetsutgifter avses resurser som statliga myndigheter använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror och inköp av varor och tjänster. 3Med investeringar avses utgifter för anskaffning av varaktiga tillgångar såsom byggnader, maskiner, immateriella tillgångar och finansiella tillgångar. Samhällets stöd till företag och hushåll inom utgiftsområde 9 redovisas i huvudsak på statens budgets utgiftssida. Vid sidan av dessa stöd finns det även stöd på budgetens inkomstsida i form av avvikelser från en likformig beskattning, s.k. skatteavvikelser. Avvikelser från en likformig beskattning utgör en skatteförmån om t.ex. en viss grupp av skattskyldiga omfattas av en skattelättnad i förhållande till en likformig beskattning och som en skattesanktion om det rör sig om ett överuttag av skatt i förhållande till . Många av skatteutgifterna har införts, mer eller mindre uttalat, som medel inom specifika delområden som t.ex. konjunktur-, bostads-, miljö-, eller arbetsmarknadspolitik. Dessa avvikelser påverkar statens budgetsaldo och kan därför jämställas med stöd på budgetens utgiftssida. En utförlig beskrivning av skatteutgifterna finns i bilaga 2 till ekonomiska vårproposition. I det följande redovisas nettoberäknade skatteavvikelser som är att hänföra till utgiftsområde 9. Förmån av privat hälso- och sjukvård Totalt för utgiftsområde 9 Ett innebär att skatteutgiften inte kan beräknas. För läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till sjukhus gäller kvalificerat undantag från mervärdesskatt, dvs. försäljningen är undantagen från mervärdesskatt men ingående mervärdesskatt får dras av. (Vid försäljning av icke receptbelagda läkemedel utgår dock mervärdesskatt.) Skattebefrielsen ger upphov till en skatteutgift avseende mervärdesskatt. Förmån av privatfinansierad hälso- och sjukvård Om arbetsgivaren bekostar offentligt finansierad hälso- och sjukvård i är detta en skattepliktig förmån. Om arbetsgivaren däremot bekostar privatfinansierad hälso- och sjukvård för en anställd är detta en skattefri förmån. Detsamma gäller för hälso- och sjukvård utomlands. Arbetsgivaren har å andra sidan ingen avdragsrätt för kostnaden. Det finns inget som hindrar att arbetsgivaren efter överenskommelse gör ett bruttolöneavdrag för den anställde för att kompensera sig för kostnaden. Skatteutgiften avser skatt på inkomst av tjänst och särskild löneskatt. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 4 Hälso- och sjukvårdspolitik Hälso- och sjukvårdspolitik omfattar statliga insatser riktade mot hälso- och sjukvården. Om- rådet innefattar tandvårdsstödet, läkemedelsförmånerna, sjukvård i internationella förhållanden, prestationsbunden vårdgaranti, bidrag till folkhälsa och sjukvård, bidrag för mänskliga vävnader och celler samt bidrag till psykiatri. Vidare omfattar området myndigheterna (), (), , nämndmyndigheten (), samt de statligt ägda bolagen , Apoteksgruppen i , och (). Dessutom omfattas den nya Myndigheten för vårdanalys som inrättades . har av praktiska skäl placerats i detta avsnitt. Myndighetens verksamhet rör många olika områden, framför allt inom utgiftsområde 9, och den har därför ingen självklar hemvist inom något speciellt verksamhetsområde. Landstingen och i viss utsträckning kommunerna har huvudansvaret för planering, finansiering och drift av hälso- och sjukvården. Hälso- och sjukvården utgör av landstingens verksamhet mätt som andel av landstingens totala kostnader. Av landstingens totala inkomster utgjorde landstingsskatten 2010. Statens bidrag till landstingen utgörs av både generella och specialdestinerade statsbidrag, varav statens bidrag för läkemedelsförmånerna samt statens bidrag inom psykiatrin är exempel på specialdestinerade statsbidrag. till landstingen uppgick till av landstingens inkomster. Vidare erhåller landstingen inkomster från patientavgifter samt från försäljning av tjänster, av viss verksamhet och av material och varor. Diagram 4.1 Landstingens inkomster , procentuellt fördelade efter inkomstslag Källa: SKL, Statistik om hälso- och sjukvård samt regional uteckling Landstingens (inklusive ) nettokostnader för hälso- och sjukvård, inklusive tandvård, fördelas på verksamhetsområden enligt diagram 4.2. Kostnaderna uppgick till . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.2 Sjukvårdshuvudmännens nettokostnader för hälso- och sjukvård 2009, procentuellt fördelade på verksamhetsområde Källa: SKL, Statistik om hälso- och sjukvård samt regional utveckling Nettokostnaderna för den specialiserade somatiska och psykiatriska vården utgjorde av huvudmännens totala nettokostnader, medan primärvårdens andel uppgick till . Enligt nationalräkenskaperna uppgick hälso- och sjukvårdsutgifterna preliminärt till . Detta motsvarar, i löpande priser, en ökning med jämfört med . Hälso- och sjukvårdens totala kostnader som andel av BNP uppgick därmed preliminärt till . Tabell 4.1 Totala hälso- och sjukvårdsutgifter samt andel av BNP, 20052009 Andel av BNP, procent 1 Uppgifterna baseras på preliminära årsberäkningar ur Nationalräkenskaperna Källa: SCB, De svenska hälsoräkenskaperna 20012009 tabell:1 De totala hälso- och sjukvårdsutgifterna uppgick till . Av dessa utgjordes av offentliga utgifter, varav landstingen stod för . Landstingens andel av de totala hälso- och sjukvårdsutgifterna uppgick således till . Av landstingens intäkter 2009 utgjordes av statsbidrag. Detta motsvarade av landstingens utgifter för hälso- och sjukvård. Privata utgifter för hälso- och sjukvård uppgick till , varav hushållen stod för den allra största delen, . Övriga utgifter stod privata försäkringsbolag, ideella organisationer och andra bolag för. Det har inte skett någon nämnvärd ökning av övriga privata utgifter . Utgifter som privata försäkringsbolag stod för uppgår endast till 2009. Av hälso- och sjukvårdsutgifterna utgjordes av botande och rehabiliterande sjukvårdstjänster vilket motsvarar . Dessa utgifter kan i sin tur delas upp på slutenvård, dagsjukvård, öppenvård och hemsjukvård. Andra utgifter inom hälso- och sjukvården inkluderar långtidsomvårdnadstjänster såsom hälso- och sjukvård inom äldreomsorg och stödinsatser till personer med funktionsnedsättning och s.k. tilläggstjänster inom sjukvården, exempelvis laboratorieverksamhet, sjukgymnastik samt ambulans- och sjuktransport. I hälso- och sjukvårdsutgifterna ingår också utgifter för medicinska varor till öppenvårdspatienter. uppgick dessa utgifter till skrivna läkemedel dvs. i första hand läkemedelsförmånerna och patienters egenavgifter. Folkhälsotjänster och utgifter för prevention inom hälso- och sjukvården uppgick till . Det motsvarar en ökning jämfört med föregående år på . I dessa utgifter ingår bl.a. utgifter för mödrahälsovård, barnhälsovård samt prevention mot smittsamma och icke smittsamma sjukdomar. Tabell 4.2 Totala hälso- och sjukvårdsutgifter efter ändamål, 2009 Medicinska varor som lämnas ut Totala löpande hälso- och sjuk- Totala hälso- och sjukvårdsutgifter 1 Inklusive laboratorietjänster, bilddiagnostik och patienttransporter Källa: SCB, De svenska hälsoräkenskaperna 20012009 tabell:2 uppgick kostnaderna för läkemedelsförmånerna till . Den totala läkemedelskostnaden, dvs. kostnader för läkemedelsförmånerna och rekvisitionsläkemedel ökade med . Kostnaderna för rekvisitionsläkemedel, dvs. läkemedel som i första hand används inom slutenvården, uppgick till . Kostnaderna för läkemedelsförmånerna och patienternas egenavgifter uppgick till , varav patienterna stod för vilket motsvarar en egenavgiftsandel på . Kostnaderna för läkemedelsförmånerna var i stort sett oförändrade medan kostnaderna för läkemedel på rekvisition ökade med , justerat för beredningskostnader och nettoprisredovisning. Ökningstakten för rekvisitionsläkemedel har avtagit jämfört . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Diagram 4.3 Utveckling av kostnaderna för läkemedelsförmånerna 19992010 (inkl. moms) Nominella kostnader, miljoner kr Reala kostnader enligt konsumentprisindex priser, miljoner kr Källa: 1999-2008, 2009 uppskattar, i sin prognos för läkemedelskostnaderna, en fortsatt låg kostnadsutveckling på mellan 0,5 och 1,25 procents ökning . De främsta anledningarna till detta är bl.a. att patentutgångar får ett fortsatt stort genomslag och att effekterna av TLV:s genomgångar förväntas bli omfattande framöver. Dessa effekter väntas därefter klinga av som nya riktlinjer för vård av rörelseorganens sjukdomar förväntas ha en tydlig kostnadshöjande effekt på läkemedelsförmånerna. Detta medför att kostnadsökningstakten 20132015 åter bedöms stiga till mellan . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 4.3 Kostnader för läkemedel i relation till de totala kostnaderna för hälso- och sjukvård samt patienternas egenavgiftsandel, 20062010 (inkl. moms) 11,9%4 1Som andel av förmån+egenavgift 2Avser humanläkemedel på rekvisition inom sluten och öppen vård 3Avser receptfria humanläkemedel som säljs över disk på apotek samt i detaljhandel 5Uppgift om totala hälso- och sjukvårdskostnader enl. Hälsoräkenskaperna saknas 6För att göra kostnaderna för sluten vård 2010 jämförbara ska ca Källor: 20062010, 20092010, Hälsoräkenskaperna SCB Tabell 4.4 Utgiftsutveckling inom hälso- och sjukvårdsområdet 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård 1:7 Sjukvård i internationella förhållanden 1:8 Bidrag till psykiatri 1:10 Bidrag för mänskliga vävnader och celler 1:12 Myndigheten för vårdanalys Summa Hälso- och sjukvårdspolitik 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. 4.3Regeringens mål för hälso- och sjukvården utgår från patienten Regeringens mål utgår från att hälso- och sjukvården ska ge patienten ett mervärde i form av ökad hälsa. Hälso- och sjukvården ska bedrivas så effektivt och med så gott utfall för patienterna att den åtnjuter ett högt förtroende bland allmänheten. Hälso- och sjukvården ska också vara hälsofrämjande genom att arbeta för att förebygga ohälsa. För utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg finns följande mål som berör hälso- och sjukvårdsområdet: Befolkningen ska erbjudas en behovsanpassad, tillgänglig och effektiv vård av god kvalitet. Arbetet inom hälso- och sjukvårdsområdet ska särskilt inriktas på att -säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad, -säkerställa en god tillgänglighet och valfrihet bland en mångfald av vårdgivare, -säkerställa att patienterna ges möjlighet till delaktighet och självbestämmande, -skapa förutsättningar för att hälso- och sjukvårdens resultat följs upp på ett öppet och jämförbart sätt, -tillvarata kunskap och erfarenheter för att systematiskt förbättra hälso- och sjukvården. Utöver dessa mål gäller även, med anledning av den tandvårdsreform som trädde ikraft , ytterligare mål för tandvården. Dessa är som följer. Det statliga tandvårdsstödet ska -stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårdsbesök i förebyggande syfte, -möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven får en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. Avsnittet hälso- och sjukvårdspolitik redovisas utifrån de prioriterade utvecklingsområden som regeringen har identifierat ovan och kapitelindelningen följer således därav. Dessa områden påverkas av varandra och hänger tätt samman. Detta kan illustreras genom figur 4.1. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Figur 4.1 Aktuella utvecklingsområden i hälso- och sjukvården För att följa hälso- och sjukvårdens utveckling i relation till de mål som satts upp för området har ett antal indikatorer utarbetats av . Dessa indikatorer är hämtade från de nationella indikatorerna för uppföljning av god vård, som har arbetat med inom ramen för ett regeringsuppdrag. Denna budgetproposition innehåller några av indikatorerna från samt även indikatorer baserade på den nationella patientenkäten. Syftet med denna redovisning är att regeringen ska presentera ett bra underlag för beslut till och att de statliga insatser som genomförts ska kopplas tydligare till utvecklingen på hälso- och sjukvårdsområdet och till de mål som har beslutat om. Regeringens arbete inom detta område ska säkerställa att hälso- och sjukvården är kunskapsbaserad. Hälso- och sjukvården drivs av en mycket snabb utveckling av ny teknik som ofta implementeras i olika takt och i olika grad. För att säkerställa att vården bedrivs effektivt och med hög kvalitet är det avgörande att vården har tillgång till ny information och kunskap. Det är dessutom viktigt att verksamheterna på ett snabbt och effektivt sätt kan ta tillvara den nya kunskap som flödar in och omsätta den till praktisk verksamhet. finns det ett enormt kunskaps- och informationsflöde i vården som inte i alla lägen tas om hand på ett strukturerat och systematiskt sätt vilket får till följd att det blir svårt att omsätta ny kunskap i praktisk tillämpning. Ett sätt att strukturera och 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 systematisera den nya kunskap som finns och produceras är genom vårdprogram och riktlinjer. Regeringen anser att ett viktigt led i att systematisera ny kunskap är arbetet med nationella riktlinjer och rekommendationer. I det arbetet är det centralt att de statliga myndigheternas kunskapsproduktion samordnas så att dubbelarbete undviks men framför allt så att sjukvården möts av ett samordnat och tydligt kunskapsunderlag. Regeringen har mot bakgrund av detta gett , , , , och i uppdrag att utveckla en modell för att koordinera myndigheternas verksamhetsplaner när det gäller val av ämnesområden, publicering av kunskapssammanställningar, rapporter, riktlinjer eller liknande produkter som är avsedda att användas av huvudmännen i deras verksamheter. Dessutom har regeringen tillsatt en särskild utredare för att se över den kunskapsstyrning, forskningsfinansiering och kunskapsgenerering som myndigheterna inom hälso- och sjukvårdssektorn bedriver. Ett annat angeläget område är kunskapsproduktion genom bl.a. forskning inom områden där det finns kunskapsluckor. SBU har i uppdrag att identifiera kunskapsluckor i vården. Ett annat exempel på en angelägen satsning är regeringens stöd till Vinnvård, som beviljar medel till forskning för ständiga förbättringar inom vård och omsorg. 4.4.1Jämlik vård genom öppna jämförelser och riktlinjer Regeringen kan med tillfredsställelse konstatera att de långsiktiga insatser som gjorts för att öka och förbättra den nationella kunskapsstyrningen har gett avtryck i hälso- och sjukvården. Antalet områden som belyses med hjälp av både öppna jämförelser och de nationella riktlinjerna har ökat vilket tyder på att det finns ett behov av dessa verktyg i t.ex. det löpande förbättringsarbetet. Att på ett transparant sätt redovisa resultat ökar den offentliga insynen i hälso- och sjukvården som det sporrar till lärande. Nationella riktlinjer driver på kvalitetsutvecklingen utarbetar nationella riktlinjer för god vård för de stora folksjukdomarna och för patienter med andra allvarliga sjukdomar där vården tar stora resurser i anspråk. riktar in arbetet med riktlinjerna på frågeställningar där behovet av vägledning för beslutsfattare och hälso- och sjukvårdspersonal är särskilt stort. Riktlinjer är ett stöd vid prioriteringar och ger vägledning om vilka behandlingar och metoder som olika verksamheter i vård och omsorg bör satsa resurser på. har intensifierat sitt arbete med att ta fram riktlinjer för hälso- och sjukvården och har nationella riktlinjer inom följande områden publicerats: -demenssjukdom (slutlig), -depressionssjukdomar och ångesttillstånd (slutlig), -diabetesvården (slutlig), -sjukdomsförebyggande metoder (preliminär), -rörelseorganens sjukdomar (preliminär), -lungcancer (preliminär), -schizofreni och schizofreniliknande tillstånd (preliminär). Uppföljningar av de större riktlinjerna visar på en positiv utveckling. Exempelvis konstaterar och Kommuner och Landsting (SKL) i en rapport (Öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet Jämförelser mellan landsting 2010) att hjärtinfarktvården utvecklas positivt och att andelen patienter som får den behandling som nationella riktlinjer rekommenderar har ökat mycket påtagligt . Enligt nationella riktlinjer för strokesjukvård ska exempelvis vård i akutfasen vid stroke bedrivas vid strokeenheter. Som framgår av diagram 4.4 har andelen patienter som vårdats på en strokeenhet ökat från 2009. Diagram 4.4 Andel strokepatienter som vårdats på strokeenhet Källa: Riks-Stroke, för stroke har även publicerat en nationell utvärdering av strokevården . Om- rådet strokevård valdes mot bakgrund av att presenterade nationella riktlinjer för strokesjukvård. I rapporten ger rekommendationer om vilka områden i strokevården som behöver förbättras i syfte att säkerställa en god vård till personer som insjuknat i stroke. Det handlar bl.a. om att förkorta väntetider i strokevården och att förbättra sekundärpreventiv läkemedelsbehandling. kommer att publicera ytterligare rapporter kring strokesjukvård som berör kommunernas insatser och de samlade insatserna för patienter med stroke, inklusive rehabiliteringsinsatser. Öppna jämförelser ett verktyg för mer jämlik vård Öppna jämförelser ger insyn och bidrar till lärande, uppföljning och förbättring inom socialtjänst och hälso- och sjukvård. Landstingens användning av de öppna jämförelserna har lett till en rad olika aktiviteter och strategier för att minska obefogade regionala variationer i behandlingspraxis och behandlingsresultat. Några landsting har organiserat ett systematiskt analysarbete av resultaten i öppna jämförelser och upprättat handlingsplaner för att uppnå en förbättring. Regeringen ser mycket positivt på den utvecklingen. utvecklades de öppna jämförelserna med fler relevanta indikatorer och modeller för att öka jämförbarheten samt fler jämförelser på sjukhusnivå. De flesta landstings resultat har förbättrats för merparten 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 av de närmare hundra indikatorer där två mätperioder redovisas. Som exempel kan nämnas att väntetider inför höftfrakturoperationer minskar och att hjärtinfarktvårdens positiva utveckling har fortsatt. Indikatorerna visade även att skillnaderna mellan landstingen har minskat när det gäller läkemedelsanvändning hos äldre. konstaterade i sin årliga rapportering om tillståndet för hälso- och sjukvården att öppna jämförelser av vårdens resultat har fortsatt att initiera olika förbättringsinsatser i verksamheterna, vilket successivt har bidragit till en mer kunskapsbaserad vård (, Lägesrapport ). Det kvarstår emellertid fortfarande en del problemområden (se avsnitt 4.7.2). Upplysningstjänst och identifiering av kunskapsluckor Hälso- och sjukvården drivs av en mycket snabb utveckling av nya medicinska behandlingsmetoder och teknologier. Det ställer krav på att vården och dess personal har förmåga att både ta tillvara och omsätta ny kunskap, och att utrangera osäkra eller onödiga metoder i vården. Regeringen har för att stärka vårdens stöd för dessa processer gett SBU i uppdrag att bedriva en upplysningstjänst dit hälso- och sjukvårdspersonal ska kunna vända sig med olika kliniska frågeställningar som kräver en snabb utvärdering av det vetenskapliga underlaget inom området. Vidare har regeringen gett SBU ett uppdrag som syftar till att identifiera behandlingsmetoder i hälso- och sjukvården vars effekter det saknas tillräcklig kunskap om. SBU ska även bygga upp nödvändig infrastruktur för att aktivt sprida kunskap till hälso- och sjukvården om otillräckligt utvärderade metoder. En översyn av den statliga kunskapsstyrningen Flertalet av myndigheterna inom hälso- och sjukvårdsområdet arbetar med kunskap, kunskapsproduktion och kunskapsbearbetning i någon bemärkelse, och många har också en funktion gentemot kommuner och landsting genom att ge ledning och stöd i form av kunskapsförmedling.