prop · GY03130 · 2011-06-01 00:00:00 — I relation till den inhemska aktiemarknaden får var och en av Första Fjärde AP-fonderna inneha aktier i svenska bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad i till ett marknadsvärde som uppgår till högst av det totala marknadsvärdet av sådana aktier. I enskilda bolag får en fond äga aktier i bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad, intill ett belopp som motsvarar högst av röstetalet för aktierna i bolaget. Maximalt av det marknadsvärderade fondkapitalet får placeras i onoterade värdepapper (max av röstetalet i onoterade riskkapitalbolag). FörstaFjärde AP-fondernas aktieplaceringar i fastighetsbolag är undantagna från begränsningarna avseende marknadsvärde och röstetal. Dessa placeringar begränsas i stället av en generell princip om riskspridning. Högst av FörstaFjärde AP-fondernas marknadsvärderade tillgångar får vara utsatta för valutarisk. av fondkapitalet ska förvaltas externt. Tabell 2.1 FörstaFjärde AP-fondernas placeringsregler i sammandrag Typ av instrument m.m. Alla förekommande instrument på kapitalmarknaden. Aktier och fordringsrätter ska vara upptagna till handel på en reglerad marknad eller motsvarande marknad utanför EES (fastighetsaktier undantagna). Högst av fondkapitalet får vara placerat i aktier eller andelar i riskkapitalföretag, alternativt fordringsrätter, som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad eller motsvarande marknad utanför Onoterade aktier får endast ägas indirekt via fond eller riskkapitalbolag (fastighetsaktier undantagna). av fondkapitalet ska vara placerat i räntebärande värdepapper med låg kredit- och Främst i syfte att effektivisera förvaltningen eller Ej derivat med råvaror som under- Bankinlåning och utlåning på dagslånemarknaden. Direktlån till egna fastighetsbolag. värdepapperslån främst i syfte att effektivisera Kortfristig upplåning vid tillfälliga behov. lån i vid fondtömning. Högst av fondkapitalet får vara exponerat Högst av fondkapitalet får vara exponerat mot en enskild emittent eller grupp av emittenter med Marknadsvärdet av en fonds innehav av aktier i svenska bolag som är upptagna till handel på en reglerad marknad i får uppgå till högst två procent av värdet av sådana aktier. Högst i ett noterat enskilt företag (egna fastighetsbolag undantagna). av fondkapitalet ska läggas ut för har sitt ursprung i den sjätte fondstyrelsen som inrättades med uppgift att placera fondkapitalet på den inhemska riskkapitalmarknaden med inriktning mot små och medelstora företag. I samband med pensionsreformen 2000 bytte sjätte fondstyrelsen namn till . Fondens uppdrag är, i likhet med Första Fjärde AP-fonderna, att förvalta inkomstpensionens buffertkapital på ett effektivt sätt. ingick däremot inte i pensions- överenskommelsen och har arbetat med väsentligen oförändrade förutsättningar . De tidigare gällande reglerna avseende sjätte fondstyrelsen överfördes i princip oförändrade till den nu gällande lagen (2000:193) om . har bl.a. obegränsade möjligheter att investera i onoterade bolag och noterade riskkapitalbolag. får äga maximalt av röstetalet i svenska eller utländska bolag vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES. Det finns däremot ingen begränsning av Sjätte innehav när det gäller övriga svenska bolag eller riskkapitalbolag som i sin tur investerar i aktier som inte har tagits upp till handel på en reglerad marknad eller motsvarande (onoterade aktier). Sjätte tidigare ensidiga inriktning mot svenska bolag ersattes 2007 av en möjlighet att placera en mindre andel av fondkapitalet utomlands. Detta kommer till uttryck genom att får utsätta högst av fondkapitalet för valutarisk (prop. 2006/07:100 s. 188 f.). 2.1.4Sjunde AP-fondens roll i premiepensionssystemet Vid utgången av 2010 var Sjunde AP-fonden en av 94 fondförvaltare inom premiepensionssystemet. Sjunde AP-fonden förvaltar förvals- alternativet AP7 Såfa för de 2,7 premiepensionssparare som inte aktivt har valt fond. Inom AP7 Såfa förvaltades vid utgången av 2010 av det totala premiepensionskapitalet. Sjunde AP-fonden inledde sin verksamhet när val Skr. 2010/11:130 av fonder ägde rum inom premiepensionssystemet. detta ändamål inrättades Sjunde AP-fonden , som fram hade namnet sjunde fondstyrelsen. Enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension ska Sjunde AP-fonden förvalta fondmedlen uteslutande i pensionsspararnas intresse. Härutöver lyder Sjunde AP-fonden under samma regelverk som gäller för FörstaFjärde AP-fonderna, lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder vilken i vissa delar för Sjunde AP-fondens del hänvisar till lagen (2004:46) om investeringsfonder. En skillnad mot övriga investeringsfonder är emellertid att Sjunde AP-fonden är förhindrad att förvärva av röstetalet i ett svenskt eller utländskt aktiebolag och är i normalfallet förhindrad att rösta för aktierna i svenska aktiebolag. Till skillnad från FörstaFjärde AP-fonderna finns inget krav för Sjunde AP-fonden på en minsta andel extern förvaltning. I likhet med FörstaFjärde AP-fonderna ska dock fonden ta hänsyn till miljö och etik i placeringsverksamheten, utan att göra avkall på det övergripande målet om hög avkastning. I premiepensionssystemet överlåts avvägningen mellan förväntad avkastning och risk till individen genom val av fond. För de premie- pensionssparare som inte gör ett aktivt val måste Sjunde AP-fonden genomföra avvägningen i deras ställe. Risk och avkastning ska här, i likhet med vad som gäller för FörstaFjärde AP-fonderna, tolkas i termer av utgående pensioner. Till följd av att fattade beslut om vissa förändringar i premiepensionssystemet fick Sjunde AP-fonden ett delvis förändrat uppdrag från . Förändringarna innefattade bl.a. att Premiesparfonden skulle ersättas med ett placeringsalternativ med generationsprofil, att placeringsalternativ med olika riskprofil skulle tillhandahållas av Sjunde AP-fonden och att den valbara fonden Premievalsfonden skulle läggas ned (prop. 2009/10:44). Med anledning av dessa förändringarna avslutades förvaltningen inom Premiesparfonden och Premievalsfonden och fondkapitalet överfördes till de två byggstensfonderna AP7 Aktiefond och AP7 Räntefond, med vars hjälp Sjunde AP-fonden erbjuder sex olika placeringsalternativ. Pensionssystemets tillgångar, skulder och resultat redovisas i pensionssystemets årsredovisning som upprättas av . Uppgifterna i det följande har hämtats från det nu finns ett överskott på (tabell 2.2). beror både på en ökning av tillgångarna och en minskning av skulderna till följd av den automatiska balanseringen. Tabell 2.2 Inkomstpensionssystemet 20062010 (mdkr) Balanstal (kvot) beräknas balanstalet enligt nya regler som innebär att fondkapitalet i buffertfonderna definieras som medelvärdet av fondkapitalet . Enligt den tidigare beräkningen hade balanstalet 2010 uppgått till 1,0140. Tillgångarna i systemet är värdet av framtida pensionsavgifter (avgiftstillgången) och buffertkapitalet (se avsnitt 2.1.1). Buffertkapitalet utgjorde vid utgången av 2010 av tillgångarna. ökade tillgångarna med (3,) som en konsekvens av att buffertkapitalet ökade med och att avgiftstillgången ökade med . Avgiftstillgången påverkades positivt av ökade inbetalda pensions- avgifter och stigande konsumentpriser, mätt med KPI, medan en minskad omsättningstid dämpade ökningen. resultatet kom från den automatiska minskade skulden till följd av pensionsutbetalningarna översteg nyintjänade pensionsrätter och ATP-poäng, inklusive vissa justeringar. Ökad medellivslängd, vilket medförde att den genomsnittliga utbetalningstiden ökade , innebar å andra sidan att skulderna ökade med . Vid utgången av 2010 översteg tillgångarna skulderna och balanstalet har beräknats till 1,0024, enligt den nya metod för beräkning av balanstalet som fastställdes (tabell 2.2). Det samlade buffertkapitalet ökade med till följd av ett resultat på och ett nettoutflöde från fonderna på (tabell 2.3). Underskottet av pensionsavgifter i förhållande till utbetalda pensioner var , till det kommer kostnaderna för ålderspensions- systemets administration som uppgick till . Tabell 2.3 Buffertkapitalets utveckling 19602010 (mdkr) -220,2 -217,4 -138,8 -77,4 -19,0 -1,2 -45,0 -1,0 -0,9 -1,1 -0,5 -0,2 -0,1 -16,2 -15,6 -40,6 För pensionssystemet är det av intresse att beräkna den samlade avkastningen i buffertkapitalet, givet in- och utflöden i form av pensionsavgifter och pensionsbetalningar. Denna avkastning kallas internränta eller kapitalvägd avkastning (se faktaruta 5.1). Mätt på detta sätt uppgick avkastningen i buffertkapitalet till . Justerat för inflationen som var uppgick den reala avkastningen i buffertfonderna till . (20062010) har avkastningen i buffertfonderna i genomsnitt varit eller i reala termer. Tabell 2.4 Buffertfondernas avkastning 20062010 (procent ) -21,6 -22,2 *) Beräknad som kapitalvägd avkastning (internränta) med hänsyn tagen till flöden till och från buffertfonden, inklusive tidpunkten för dessa, under respektive år. Källa: Egna beräkningar baserat på uppgifter från , och . Kostnaderna för buffertfondernas förvaltning har stigit sedan pensionsreformen 2001, vilket har samband med uppdelningen av fondkapitalet i fyra lika stora fonder (exklusive som inte berördes av reformen) och ett generellt uppdrag för FörstaFjärde AP-fonderna att förvalta diversifierade globala portföljer av finansiella instrument, fastigheter och ett visst inslag av andra s.k. alternativa investeringar. De tidigare fondstyrelserna hade i stället specialiserade uppdrag att förvalta huvudsakligen inhemska räntebärande instrument och fastigheter respektive aktier. årsredovisning (mnkr) I administrationskostnaderna ingår interna kostnader. Administrationskostnaderna reducerar utestående pensionsbehållningar, men inte pensioner som har börjat utbetalas. Genom en förändring av FörstaFjärde AP-fondernas redovisningsprinciper 2005 är kostnaderna för FörstaFjärde AP-fondernas förvaltning inte jämförbara före och efter 2005. genomförde motsvarande förändring 2008. FörstaFjärde AP-fondernas förändrade redovisningsprinciper innebär att endast interna kostnader (personal- och övriga administrations- kostnader) redovisas som rörelsekostnader . Externa förvaltningskostnader och depåkostnader benämns provisionskostnader och redovisas som en negativ post bland rörelsens intäkter. görs dessutom en uppdelning av dessa provisionskostnader i fasta avgifter respektive resultatberoende avgifter, varav endast de fasta avgifterna i sin tur redovisas som en provisionskostnad. Resultatberoende avgifter utbetalas under förutsättning att förvaltningen överträffat uppställda mål och nettoredovisas i resultatet. ändrade dessutom FörstaFjärde AP-fonderna redovisningsprincip när det gäller avgifter till riskkapitalföretag eller fonder som huvudsakligen placerar i onoterade aktier (riskkapitalfonder). Förändringen innebar att sådana, utbetalda avgifter bokförs som en fordran i balansräkningen och inte som en kostnad i resultaträkningen, under förutsättning att avtalen med dessa fonder innehåller en klausul som föreskriver att återbetalning av inbetalda förvaltningsavgifter ska föregå eventuell vinstdelning. redovisas avgifterna som en del av tillgångens anskaffningsvärde. Detta förutsätter att vinstdelning kan bedömas vara sannolik i varje enskilt fall. redovisar även förvaltningskostnader för onoterade innehav på detta sätt, men med den skillnaden att värderar samtliga förvaltningsavgifter för onoterade innehav i fonder till noll. Tabell 2.6 Buffertfondernas interna och externa förvaltningskostnader (mnkr) I tabell 2.5 redovisas Sjätte totala kostnad som intern. Andel av fondkapital beräknat som totala kostnader dividerat med (aritmetiskt) medelvärde av ingående och utgående fondkapital. Källa: AP-fondernas årsredovisningar. Som framgår av tabell 2.6 har buffertfondernas totala kostnader varit oförändrade , trots att kostnaderna inom alla fonder varierat. I Första och Tredje AP-fonderna har kostnaderna minskat medan de i övriga fonder har ökat. Till följd av ett växande fondkapital har dock förvaltningskostnaden minskat som andel av förvaltat kapital. I pensionssystemets årsredovisning redovisas dessutom buffert- fondernas samlade kostnader inklusive resultatberoende avgifter och transaktionskostnader (tabell 2.7). Redovisning av kostnader på detta sätt är ovanlig, vilket försvårar jämförelser med andra kapitalförvaltande institutioner, men kan ändå vara intressant att följa. ökade de samlade kostnaderna med . Störst förändring noteras inom prestationsbaserade arvoden (arvoden som utbetalas under förutsättning att förvaltaren överträffat uppställda mål) som ökade med . Även i detta sammanhang framgår att förvaltningskostnaderna som andel av förvaltat kapital till stor del förklaras av fondkapitalets utveckling. Tabell 2.7 Buffertfondernas samlade förvaltningskostnader (mnkr respektive procent) Kapitalförvaltningskostnader (mnkr) Andel av fondkapital (%) Vid utgången av 2010 fanns det 6,3 miljoner sparare i premiepensions- systemet med ett samlat fondinnehav om (tabell 2.8). Tabell 2.8 Fondplaceringar inom premiepensionssystemet 20062010 (mdkr) De samlade fondtillgångarna var vid utgången av 2010 högre än de totala fondplaceringarna, skillnaden förklaras av fondmedel som är under pågående handel eller arvsvinster (1 mdkr 2010). Förvalsalternativet avser t.o.m. Premiesparfonden och därefter AP7 Såfa. Värdet av premiepensionsspararnas fondinnehav ökade med , beroende på en värdeökning med och på ett inflöde av nya pensionsrätter på , vilket något motverkades av pensionsutbetalningar på . Den genomsnittliga avkastningen i premiepensionskapitalet var . Sedan fondförvaltningen startade har den genomsnittliga avkastningen uppgått till . Bland de pensionssparare som varit med i premiepensionssystemet sedan starten hade av spararna, vid utgången av 2010, haft en positiv värdeutveckling av pensionskapitalet, att jämföra med vid utgången av 2008. Vid utgången av 2010 hade i samma grupp haft en genomsnittlig avkastning på . betalades sammanlagt i fasta förvaltningsavgifter till fondförvaltarna. Före återbetalade rabatter var avgiftsuttaget , vilket betyder att rabatterna uppgick till . Därutöver uppgick administrations- kostnaderna, i den del av premiepensionssystemet som avser fondförsäk- ringen, till , vilket också reducerade fondkapitalet. Fondspararna i premiepensionssystemet betalade därmed uppskattningsvis av fondkapitalet i avgifter till fondförvalt- arna och . Det är en minskning från föregående år då avgiftsuttaget motsvarade uppskattningsvis av fond- kapitalet. Vid sidan av fondförsäkringen finns traditionell livförsäkring inom premiepensionssystemet, vilken förvaltas av . Detta sparalternativ finns för premiepensionssparare som vill omvandla sin fondförsäkring till en livförsäkring med fasta belopp (s.k. annuiteter) i samband med att utbetalningen av pension påbörjas. Vid utgången av uppgick det förvaltade kapitalet inom försäkringen till , en ökning med jämfört med föregående år. Utvecklingen på de finansiella marknaderna 3.1Om utvärderingshorisonten för AP-fonderna Regeringens utvärdering av AP-fondernas resultat sker dels med avseende på styrelsernas strategiska beslut, som ofta har störst betydelse för fondkapitalets långsiktiga utveckling, dels med avseende på fondernas operativa resultat med utgångspunkt i de mål och riktlinjer som har fastställts av styrelserna. Vid utvärdering av styrelsernas strategiska beslut bör perioden för utvärdering vara lång. Den bör dock inte vara så lång som fondernas egen placeringshorisont, eftersom det i så fall skulle vara alltför sent att vidta eventuella korrigerande åtgärder. Även det faktum att ledamöterna i styrelser ersätts talar för att perioden för utvärdering av strategiska beslut trots allt bör vara begränsad. Dock kan en utvärdering av styrelsernas strategiska beslut inte upphöra att ta hänsyn till fondernas placeringshorisont, som den framgår av pensionssystemets åtagande. I det följande läggs hela perioden sedan FörstaFjärde AP-fonderna inledde verksamhet med nya placeringsregler 2001 till grund för granskningen av styrelsernas strategiska beslut. Följande avsnitt avseende utvecklingen på de finansiella marknaderna täcker således in hela perioden 20012010. utvärderas delvis i ett ännu längre perspektiv. Vid utvärdering av AP-fondernas operativa förvaltningsresultat jämförs portföljernas avkastning med avkastningen på de marknader där fonderna placerat medel. En marknadsvärdering av tillgångarna medför att resultatet kan variera kraftigt . över tenderar sådana tillfälliga fluktuationer i resultatet att utjämnas. Utvärderingsperioden bör därför sträcka sig . En alltför lång utvärderingsperiod kan dock försvaga kopplingen mellan prestation och utfall och medföra felaktiga incitament i förvaltningen, varför femåriga perioder har befunnits vara en lämplig avvägning. 3.2Utvecklingen på de finansiella marknaderna 2001 2010 Perioden 20012010 inleddes med en lång och djup ekonomisk nedgång efter IT-bubblan. Priserna på aktiemarknaden steg till när Stockholmsbörsen nådde den högsta noteringen . Därefter började börsen åter att falla, i samband med bolåne- och finanskrisen. påbörjade börsen en kraftig uppgång som i hållit i sig till utgången av perioden. Oro till följd av statsskuldsproblem i , , , och (PIIGS-länderna) samt en svag utveckling i , har dock hämmat tillväxten i den utvecklade världen efter finanskrisen. Globalt har den ekonomiska utvecklingen varit varierande, med en nedgång under mitten av året för att avsluta svagt positivt, både för året och för Figur 3.1 Utvecklingen på aktiemarknaderna 20012010 (2000-12-31=100) MSCI World Index (USD) Källa: Bloomberg. har den svenska börsen haft en avkastning på i genomsnitt (tabell 3.1), vilket ur ett historiskt perspektiv är att betrakta som lågt. I ett långsiktigt perspektiv märks dock en förbättring , för perioden 20012009 hade den svenska börsen nämligen en genomsnittlig avkastning på (mätt med OMX-index). Tabell 3.1 Totalavkastning i olika tillgångsslag 20012010 (procent ) Svenska aktier (SBX) Utländska aktier (MSCI World i USD) Utländska aktier (MSCI World i SEK) -0,5 Obligationsindex (OMRX) Reala obligationer (RXRE) Riskfri ränta är ett vägt genomsnitt av statsskuldsväxlar med 3 och 6 månaders löptid. Källa: Bloomberg, Ecowin, . Utländska aktier har haft en avkastning på i genomsnitt (mätt i amerikanska dollar). På grund av dollarns försvagning har avkastningen på utländska aktier mätt i svenska kronor varit -0,. På den svenska obligationsmarknaden har räntorna varit trendmässigt fallande, vilket har påverkat avkastningen positivt. Både nominella och reala obligationer har gett en bättre långsiktig avkastning än aktier , vilket betyder att risktagande inte har gett förväntad avkastning (riskpremie). avkastningen på nominella obligationer till och Skr. 2010/11:130 avkastningen på realränteobligationer till . Figur 3.2 Tioårig obligationsränta i 20012010 (procent) Källa: Ecowin. Som framgår av figur 3.3 har kronan fram t.o.m. varit relativt stabil mot euron. Kronan försvagades dock kraftigt i samband med den finansiella krisen , men har därefter återhämtat sig. Kronans värdering i relation till den amerikanska dollarn har trendmässigt förstärkts , med undantag för tre perioder. Den första försvagningen var , till följd av fallande börskurser och stigande riskpremier, den andra och den tredje och kraftigaste i samband med finanskrisen . har dock kronans värdering relativt dollarn åter stigit. Figur 3.3 Kronan mot euro och US-dollar 20012010 (2000-12-31=100) Källa: Ecowin. Aktiemarknaderna i världen fortsatte under inledningen av 2010 den återhämtning som påbörjats . Börsuppgången kom dock tillfälligt av sig i samband med att det stod klart att flera europeiska länder hade stora problem med sina statsskulder och sin fortsatta finansiering. Statsskuldsproblematiken uppenbarade sig när det visade sig att började få problem att finansiera sig på marknaderna. spred sig krisen vidare till , vars banker tagit på sig mycket stora skulder i samband med en kraftig ekonomisk expansion. Osäkerheten på marknaderna ökade på grund av risk för spridningseffekter, via banksystemet, till , och , och även till . Det fanns också en oro för att den europeiska statsskuldskrisen skulle kunna dämpa den globala ekonomiska återhämtningen efter finanskrisen. I syfte att stärka amerikansk ekonomi, och minska risken för att ekonomin åter skulle försvagas, genomförde den amerikanska s.k. kvantitativa lättnader genom att själv köpa statsobligationer. Åtgärderna ledde till ökad efterfrågan på investeringar i riskfyllda tillgångar som t.ex. råvaror och aktier, vilket hade positiv effekt på aktiekurser. Även om ekonomin i framför allt inte utvecklades i den takt den amerikanska önskade sig så fortsatte ändå företagsvinsterna att utvecklas väl i såväl som och . De svenska företagens värderingar låg under större delen av 2010 nära ett långsiktigt genomsnitt, detta trots att börskurserna fortsatte att stiga. Förklaringen ligger i att analytikernas förväntningar om bolagens vinstutveckling gradvis höjdes . Till den stigande trenden på aktiemarknaderna bidrog även ett gynnsamt ränteklimat, där räntorna i ett Skr. 2010/11:130 historiskt perspektiv var mycket låga. föll räntorna på statsobligationer med långa löptider i , och . Räntorna sjönk på grund av oron för den statsfinansiella situationen i de perifera och att investerarna i det läget efterfrågade säkra tillgångar. Det i sin tur ledde till minskad efterfråga på aktier (nedgången på de globala aktiemarknaderna under mitten av året) och en stark obligationsmarknad . Tyska och svenska 10-åriga obligationsräntor föll ) till de lägsta nivåerna i modern tid. Det skedde i samband med den amerikanska kvantitativa lättnader och den ökade efterfrågan på riskfyllda tillgångar. Efterfrågan innebar att investerare omplacerade från räntebärande tillgångar till aktier. Börsklimatet blev mer positivt och obligationsräntorna steg kraftigt. uppgick amerikanska och tyska 10-åriga obligationsräntor till . 4 AP-fondernas redovisade resultat I detta avsnitt görs en sammanställning av AP-fondernas årsredo- visningar avseende redovisade resultat, måluppfyllelse, portföljstruktur och, i förekommande fall, förändringar av förvaltningsverksamheten. En slutsats av sammanställningen är att jämförbarheten mellan fonderna kan förbättras med AP-fondernas gemensamma redovisnings- principer som verktyg och att genomlysningen av AP-fondernas verksamhet kan utvecklas ytterligare. Detta gäller i första hand Första Fjärde och Sjätte , eftersom Sjunde AP-fonden ska jämföras med fonderna i premiepensionssystemet. Ett flertal av AP-fonderna lyfter i sin redovisning fram avkastningen före kostnader. Regeringen menar att AP-fonderna i kommunikationen med allmänheten i första hand bör redovisa avkastningen efter kostnader, eftersom det är resultatet som tillskrivs pensionssystemet och med beaktande av styrelsernas ansvar att besluta om fondernas kostnader. Med motiveringen att AP-fondernas redovisningsregler kan behöva anpassas över tiden framgår det inte av lagen vilka redovisningsprinciper som bör gälla för fonderna. I förarbetena till lagen anges att det i första hand bör ankomma på fonderna att, med hänsyn till lämpliga redovisningsregler för jämförbara finansiella företag, utveckla och etablera en gemensam praxis inom ramen för god redovisningssed. Denna praxis bör ge en rättvisande bild så att fondernas årsredovisningar ger en god genomlysning av verksamheten (prop. 1999/2000:46 s. 133). Utvecklingen inom den internationella standarden för finansiell rapportering (IFRS) går i riktning mot ökade krav på öppenhet, t.ex. genom känslighetsanalyser avseende värdering och beskrivning av FörstaFjärde AP-fonderna har Skr. 2010/11:130 genomfört anpassningar till IFRS, främst vad gäller upplysningskrav.