prop · GY03121 · 2011-04-14 00:00:00 — Det finns också rättsakter som bl.a. bestämmer vilka länders medborgare som ska vara skyldiga att ha visering och vilka länders medborgare som ska vara undantagna från viseringskravet för att få resa in i och de övriga Schengenstaterna; rådets förordning (EG) nr 539/2001 av om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och förteckningen över de tredje länder vars 1Europaparlamentets och rådets förordning nr 309/2009 av om ändring av de gemensamma konsulära anvisningarna angående viseringar till diplomatiska beskickningar och karriärkonsulat i samband med införandet av biometri samt bestämmelser om hur viseringsansökningar ska tas emot och behandlas, EUT L 131 28.6.2009, s. 1. 2EUT L 157 , s. 1. medborgare är undantagna från detta krav. Bestämmelser om Prop. 2010/11:121 nödfallsviseringar finns i rådets förordning (EG) nr 415/2003 av den 27 Bilaga 2 om utfärdande av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit. Beträffande visering för flygplatstransitering antog ministerrådet en gemensam åtgärd om ett system med sådana viseringar (96/197/RIF). I bilagan till den gemensamma åtgärden räknas upp de länder vars medborgare måste ha en sådan visering. Rådets förordning (EG) nr 1683/95 om en enhetlig utformning av viseringshandlingar gäller också på området. Informationssystemet för viseringar (VIS) beslutade rådet att inrätta ett informationssystem för viseringar (VIS) som ett system för utbyte av uppgifter mellan medlemsstater. och rådets förordning (EG) nr 767/2008 av om informationssystemet för viseringar (VIS) och utbytet mellan medlemsstaterna av uppgifter om viseringar för kortare vistelser (VIS-förordningen) fastställer ändamål, funktioner och ansvarsfördelningen för VIS. Den fastställer också villkor och förfaranden för utbyte av uppgifter mellan medlemsstaterna för att underlätta prövningen av viseringsansökningar och beslut som fattas i anslutning till dessa. VIS-förordningen innehåller allmänna bestämmelser om syfte, tillämpningsområde och mål, definitioner, vilka uppgiftskategorier som ska registreras i VIS, vilka som ska ha tillgång till VIS samt allmänna principer som ska tillämpas vid användningen av VIS. Förordningen innehåller vidare en s.k. broklausul, som reglerar brottsbekämpande myndigheters och Europols tillgång till uppgifter i VIS för att förhindra, upptäcka eller utreda terroristbrott och andra grova brott. I VIS-förordningen finns också närmare bestämmelser om vise- ringsmyndigheternas registrering och användning av uppgifterna i VIS, andra myndigheters åtkomst till dessa uppgifter samt om lagring och ändring av uppgifterna. Förordningen reglerar även drift och ansvar samt rättigheter och skyldigheter med avseende på uppgiftsskydd. Förordning om ändring av de gemensamma konsulära anvisningarna Av artikel 5.1 i VIS-förordningen framgår vilka uppgifter som i samband med en viseringsansökan ska registreras i VIS, bl.a. ett fotografi av sökanden och sökandens fingeravtryck. CCI:n saknade tidigare helt bestämmelser om upptagande av biometri. I CCI:n fanns tidigare alltså ingen rättslig grund för viseringsmyndigheterna att kräva biometriska uppgifter från personer som ansökte om visering. Genom den s.k. ändringsförordningen som trädde i kraft har en rättslig grund för upptagningen av biometriska kännetecken skapats. I Haagprogrammet för stärkt frihet, säkerhet och rättvisa i Europeiska unionen3 framhålls nödvändigheten av att ytterligare utveckla den gemensamma viseringspolitiken som en del av ett mångsidigt system som syftar till att underlätta lagligt resande och ta itu med olaglig invandring genom ytterligare harmonisering av nationell lagstiftning och hanteringsförfaranden vid lokala konsulära beskickningar. viktigaste inslagen för detta är införandet av en gemenskapskodex om viseringar såsom ett gemensamt regelverk för viseringspolitiken, särskilt genom konsolidering och utveckling av gällande bestämmelser. Genom Viseringskodexen upphävs en rad bestämmelser i olika EG- Det rör sig bl.a. om bestämmelserna i om viseringar för kortare vistelse, CCI:n och artikel 2 i ändringsförordningen samt rådets förordning (EG) nr 415/2003 av om utfärdandet av viseringar vid gränsen, inbegripet till sjömän i transit. Efter Viseringskodexens ikraftträdande kommer viseringar för kortare vistelser heltäckande att regleras av Viseringskodexen. innehåller allmänna bestämmelser om syfte och mål. Viseringskodexen ska vara tillämpliga på alla tredjelandsmedborgare som enligt rådets förordning (EG) nr 539/2001 av om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna, och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från Viseringskodexen påverkar emellertid inte rätten till fri rörlighet för tredjelandsmedborgare som är familjemedlemmar till unionsmedborgare eller som har samma rätt till sådan rörlighet enligt avtal mellan å ena sidan gemenskapen och dessa medlemsstater samt, å andra sidan, dessa tredjeländer. I förordningen anges vidare vilka tredjeländer vars medborgare är skyldiga att inneha visering för flygplatstransitering, som det fastställs förfaranden och villkor för utfärdande av viseringar för transitering genom de internationella transitområdena på medlemsstaternas flygplatser. Liksom ändringsförordningen innehåller Viseringskodexen be- stämmelser för upptagande av biometri (fingeravtryck och fotografi) i samband med en viseringsansökan. I Viseringskodexen finns också föreskrifter avseende överenskommelser om representation med- lemsstaterna emellan och andra samarbetsformer. ringsansökan samt återkallande och upphävande av en visering ska enligt Viseringskodexen kunna överklagas av sökanden. I den mån en medlemsstats nationella lagstiftning inte redan innehåller regler för överprövning av sådana beslut uppställer Viseringskodexen krav på att medlemsstaten inrättar nationella regler härom. 3 EUT C 53, . Såväl Viseringskodexen som ändringsförordningen är EG-förordningar. Sådana förordningar blir automatiskt en del av medlemsstaternas nationella rättssystem och gäller enligt sin lydelse på samma sätt som Enligt EG-rättsliga principer får medlemsstaterna inte vidta några implementeringsåtgärder när det gäller EG-förordningar. EG-förordnings bestämmelser får som huvudregel inte återges i nationell lagstiftning eftersom detta skulle kunna dölja att de rättigheter som har sitt ursprung i förordningen är av gemenskapsrättslig natur. nationella författningsbestämmelser som motsvarar eller strider mot en EG-förordnings bestämmelser måste de nationella bestämmelserna Bestämmelser i en EG-förordning får dock återges i nationell lag- stiftning när det är nödvändigt för att den nationella lagstiftningen ska bli begriplig och sammanhållen. En EG-förordning kan också i olika avseenden ge upphov till kompletterande nationella föreskrifter. Bedömningar av behovet av svenska författningsändringar i detta delbetänkande görs med utgångspunkt i dessa EG-rättsliga principer. Överenskommelser om representation och samarbetsformer Viseringskodexen innehåller bestämmelser om representation mellan medlemsstaterna och samarbetsformer. En medlemsstat kan samtycka till att representera en annan medlemsstat som enligt Viseringskodexens bestämmelser är behörig att pröva ansökan och utfärda viseringar på den En medlemsstat kan också företräda en annan medlemsstat på ett begränsat sätt på så vis att den tar emot viseringsansökningar och registrerar biometriska kännetecken. Till följd av finns bestämmelser i utlänningslagen (2005:716) om möjlighet att ingå över- enskommelser med annan Schengenstat om att den statens behöriga myndigheter får meddela beslut om s.k. enhetlig visering. I 3 kap. 6 § UtlL anges att regeringen får ingå överenskommelse med en Schengenstat om att den statens behöriga myndigheter får meddela beslut om enhetliga viseringar. Andra samarbetsformer som regleras av kodexen, samlokalisering och gemensamma ansökningscentrum samt samarbete med s.k. externa tjänsteleverantörer m.m., saknar motsvarighet i svensk Som nämnts ovan upphävs bestämmelser om visering för kortare vistelser genom Viseringskodexen. svenska lagstiftningen ska vara förenlig med Viseringskodexen föreslås att bestämmelsen i 3 kap. 6 § UtlL ändras så att den istället tar sikte på överenskommelser om representation enligt Viseringskodexen. samarbetsformer regleras uttömmande av Viseringskodexen. anledning eller ens EG-rättslig möjlighet att meddela kompletterande nationella föreskrifter härom finns därför inte. I svensk lag finns inga bestämmelser om upptagande av biometri i samband med viseringsansökningar. Den rättsliga grunden för att ta upp biometri (fingeravtryck och fotografi) i samband med vise- ringsansökningar finns i Viseringskodexen. nationell lagstiftning krävs därför inte. Att avslag på viseringsansökningar samt beslut om upphävande respektive återkallande av viseringar får överklagas framgår klart av Huruvida bestämmelserna om överklagande är tillämpliga även i andra fall är dock oklart. Enligt utredningens mening får det överlämnas till rättstillämpningen att närmare avgöra räckvidden av Viseringskodexens över- Utlänningslagen saknar generella bestämmelser om rätt att överklaga avslagsbeslut avseende viseringar. För att den svenska lagstiftningen ska vara förenlig med kodexen krävs författningsändringar och kompletterande lagstiftning avseende överklagande. föreslår att det i utlänningslagen införs bestämmelser om rätt att överklaga beslut om avslag på en viseringsansökan samt återkallande och upphävande av en visering. Beslut om visering meddelas enligt 3 kap. 5 § UtlL, av Migra- Enligt 3 kap. 6 § samma lag får emellertid regeringen eller efter regeringens bemyndigande Migra- tionsverket meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om visering. Regeringen får också meddela föreskrifter om att ett organ som är knutet till exportråd har rätt att besluta om Utredningen föreslår att det nuvarande bemyndigandesystemet Såvitt avser instansordningen föreslås att viseringsbeslut bör kunna överklagas till en enda migrationsdomstol och därefter till Vid överklagande till Migrationsöverdomstolen innebär det att utlänningslagens bestämmelser om prövningstillstånd Efter Viseringskodexens ikraftträdande kommer det att finnas två huvudtyper av viseringar. Viseringar som utfärdats enligt Viserings- kodexen och s.k. nationella viseringar för längre vistelser. nämnda typen av viseringar har som framgår sin grund i Viserings- En sådan visering kan vara enhetlig, av terri- toriellt begränsad giltighet eller endast giltig för flygplatstransitering. visering som utfärdas vid de yttre gränserna (nödfallsvisering och sjömansvisering) har sin grund i Viseringskodexens bestämmelser. Viseringskodexen utgör en utveckling av . Utredningen föreslår att en visering som utfärdas med stöd av Vise- ringskodexen benämns Schengenvisering och att det i utlänningslagen tas in en definition härom. I Viseringskodexen regleras vilken stat som är behörig att pröva en ansökan om visering. Direkt av Viseringskodexen följer också att en enhetlig visering gäller inom samtliga medlemsstaters territorium. Mot bakgrund av detta föreslås att bestämmelsen i 3 kap. 3 § UtlL som stadgar att beslut om enhetlig visering som meddelats av en behörig myndighet i en annan Schengenstat gäller i utmönstras. Utredningen förslår vidare att bestämmelserna i utlänningslagen anpassas efter Viseringskodexen och att föreskrifter som framgår direkt av EG-förordningen beviskrav, villkor för beviljande av viseringar, grunder för upphävande och återkallande av visering, begreppet enhetlig visering enligt utmönstras. Utredningen lämnar inte några förslag avseende utlänningsförordningen (2006:97) utan pekar bara på vissa oförenligheter med Viseringskodexens bestämmelser. Utredningen föreslår att utlänningsförordningen ses över. 1.1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs1 i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 3 kap. 2 och 3 §§ ska upphöra att gälla, dels att 2 kap. 3 §, 3 kap. 1, 4 och 6 §§, 7 kap. 1, 2 och 8 §§, 13 kap. 10 §, 14 kap. 2 och 3 §§ samt 16 kap. 1 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 1 kap. 4 § ska lyda Schengenkonvention- en, Schengenstat och Schengenvisering, dels att rubriken närmast före rubriken till 14 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att det i 1 kap. införs en ny paragraf, 4 a §, och i 14 kap. införs en ny paragraf, 2 a §, med följande lydelse, dels att det närmast före 14 kap. 2 a § införs en ny rubrik av följande lydelse. Med Schengenvisering avses i denna lag en visering enligt och rådets förordning (EG) nr 00/2009 av den om införande av en gemen- skapskodex om viseringar (Viseringskodexen)2. Visering är ett tillstånd att resa En utlänning som reser in i eller in i och vistas i under en reser in i eller vistas i skall visering, om han eller hon inte har ha visering, om han eller hon inte uppehållstillstånd eller har ställ- har uppehållstillstånd eller har ning som varaktigt bosatt. ställning som varaktigt bosatt. I Viseringskodexen finns be- stämmelser om Schengenvisering. Bestämmelser om nationell vise- ring finns i 3 kap. 4 §. 1Jfr och rådets förordning (EG) nr 00/2009 av den om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodexen), EUT L En utlänning får beviljas vise- ring om han eller hon 1.har ett gällande pass eller annan handling som skall godtas som pass, 2.på begäran kan visa upp dokument, av vilka framgår syftet med och förutsättningarna för den planerade vistelsen i landet, 3.har en medicinsk reseförsäk- ring för vistelsen, 4.har tillräckliga medel för sitt uppehälle såväl under vistelsen som för återresa till utreselandet eller transitresa till ett sådant tredje land som medger inresa, eller på laglig väg kan skaffa sig sådana medel, 5.inte har meddelats inreseför- bud, samt 6.inte anses äventyra den all- männa ordningen, rikets säkerhet eller någon av Schengenstaternas internationella förbindelser. Villkor för beviljande av en Schengenvisering finns i Vise- ringskodexen. En visering för inresa och vistelse som beviljas med stöd av 1 § skall ut- färdas som en enhetlig visering i enlighet med föreskrifterna i . En enhet- lig visering är giltig vid inresa och vistelse i Schengenstaterna på sätt som framgår av viseringen. Om det vid en samlad bedöm- ning framstår som sannolikt att avsikten med vistelsen är en annan än den uppgivna eller att ut- länningen inte kommer att lämna eller Schengenstaternas territorium efter viseringstidens utgång, får en enhetlig visering inte beviljas. En enhetlig visering enligt som har ut- färdats av en behörig myndighet i någon Schengenstat gäller i . Om villkoren för visering i 1 § och 2 § andra stycket inte är upp- fyllda får en nationell visering beviljas om det är nödvändigt av humanitära skäl, på grund av internationella förplikt- elser eller om det annars finns ett starkt nationellt intresse att bevilja visering. En sådan visering ger endast tillstånd att resa in och vistas i . Vid bedömningen av om en nationell visering skall beviljas skall en avvägning göras Om villkoren för visering i 1 § och 2 § andra stycket inte är upp- fyllda får en nationell visering beviljas om det är nödvändigt av humanitära skäl, på grund av internationella förplikt- elser eller om det annars finns ett starkt nationellt intresse att bevilja visering. En sådan visering ger endast tillstånd att resa in och vistas i . Vid bedömningen av om en nationell visering skall beviljas skall en avvägning göras mellan hur angeläget syftet med besöket är och risken för att den person som beviljas viseringen inte kommer att lämna efter viseringstidens utgång. En nationell visering får, när det finns särskilda skäl, beviljas än , dock högst . Den får beviljas än utlänningens pass gäller endast när det finns särskilda skäl. Om en nationell visering utfärdas, skall övriga Schengen- stater underrättas. Om det finns särskilda skäl får en nationell visering beviljas. En sådan visering ger endast tillstånd att resa in i och vistas i . Viseringen får endast beviljas än , dock högst . Den får beviljas än utlänningens pass gäller endast när det finns särskilda skäl. Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas för en utlänning som medvetet har förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få tillståndet. Regeringen eller efter regeringens bemyndigande får meddela föreskrifter om att andra myndigheter har rätt att besluta om visering. Regeringen får meddela föreskrifter om att ett organ som är knutet till exportråd har rätt att besluta om visering. Regeringen får ingå överens- Regeringen får ingå överens- kommelse med en Schengenstat kommelse med en Schengenstat om att den statens behöriga om att den statens behöriga myndigheter får meddela beslut myndigheter får meddela beslut om enhetlig visering. Nationell visering, uppehållstill- stånd och arbetstillstånd får åter- kallas för en utlänning som med- vetet har förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få tillståndet. I Viseringskodexen finns sär- skilda bestämmelser om upphäv- ande och återkallelse av Schengenvisering. Om utlänningen har vistats här i landet, med uppe- hållstillstånd när frågan om återkallelse prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får uppehållstillståndet återkallas enligt första stycket endast om det finns synnerliga skäl för det. Utöver vad som sägs i 1 § får Utöver vad som sägs i 1 § får nationell visering, uppehållstill- arbetstillstånd återkallas, om stånd och arbetstillstånd återkallas, finns särskilda skäl för det. om det finns särskilda skäl för det. Uppehållstillstånd får dock återkallas enligt första stycket endast för en utlänning som ännu inte har rest in i . Återkallelse av uppehållstill- stånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av visering beslutas av den myndighet som har beviljat vise- ringen eller av Uppehållstillstånd eller visering som har beviljats av får återkallas endast av . Återkallelse av uppehållstill- stånd och arbetstillstånd beslutas av . Återkallelse av nationell visering beslutas av den myndighet som har beviljat viseringen eller av Migrations- verket. Uppehållstillstånd eller nationell visering som har beviljats av får återkallas endast av . En utlänning har dock alltid rätt till motivering av ett beslut i fråga om visering, om beslutet går utlänningen emot och1. utlänningen omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller av avtalet mellan Europeiska gemen- skapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer, utan att vara medborgare i ett EES-land eller i , eller2. beslutet fattas enligt Vise- ringskodexen. Ett beslut i fråga om uppehållstillstånd eller om tredjelandsmedborg- ares ställning som varaktigt bosatt i skall alltid innehålla de skäl som ligger till grund för beslutet. Vid beslut i fråga om visering eller arbetstillstånd får skälen som ligger till grund för beslutet utelämnas. En utlänning har dock alltid rätt till motivering av ett beslut i fråga om visering, om beslutet går utlänningen emot och utlänningen omfattas av avtalet om Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES) eller av avtalet mellan Europeiska gemen- skapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer, utan att vara medborgare i ett EES-land eller i . Avvisning och utvisning samt Avvisning och utvisning samt stånd och visering. En polismyndighets beslut om avvisning får överklagas till Migrations- verket. En polismyndighets beslut om avslag på en ansökan om Schengenvisering samt upphäv- ande eller återkallelse av en Schengenvisering får överklagas till en migrationsdomstol. En utlandsmyndighets beslut samt beslut av annat organ, efter bemyndigande enligt 3 kap. 6 §, om avslag på en ansökan om Migrationsöverdomstol är Kammarrätten i . Schengenvisering samt upphäv- ande eller återkallelse av en Schengenvisering får överklagas till en migrationsdomstol. beslut får överklagas till en migrationsdomstol, om beslutet innebär avslag på en ansökan om vise- ring eller återkallelse av visering för en utlänning som är familje- medlem till en EES-medborgare, utan att själv vara EES-medborg- are, avvisning eller utvisning, avslag på en ansökan om uppehållstillstånd eller om tredjelands- medborgares ställning som varaktigt bosatt i , eller återkallelse av ett uppehållstillstånd eller av tredjelandsmedborgares ställning som varaktigt bosatt i . beslut om av- slag på en ansökan om Schengen- visering samt upphävande eller återkallelse av Schengenvisering får överklagas till en migrations- domstol. beslut om avslag på en ansökan om arbetstillstånd eller beslut om återkallelse av arbetstillstånd får överklagas till en migrationsdomstol, om frågan om tillstånd har behandlats i samband med ett beslut om avvisning eller utvisning. Regeringen får meddela före- skrifter om vilka länsrätter som ska vara migrationsdomstolar och att endast en av dessa ska vara behörig att pröva viseringsären- den. Migrationsöverdomstol är Kammarrätten i . Om migrationsdomstol och Migrationsöverdomstolen och förfarandet i dessa gäller vad som allmänt är föreskrivet om länsrätt och kammarrätt och rättskipningen i dessa, om inte något annat följer av denna lag. Denna lag träder i kraft den 3 3 och rådets förordning om införande av en gemenskapskodex om viseringar (viseringskodexen) antogs men har ännu () inte publicerats i Europeiska unionens officiella tidning (EUT) och inte heller trätt i kraft. I artikel 58 i Viseringskodexen finns särskilda föreskrifter om EG-förordningens ikraft- trädande. Mot bakgrund av det anförda kan någon bestämd dag för lagförslagens ikraft- trädande inte anges. Följande myndigheter och organisationer har anmodats respektive erbjudits att lämna synpunkter på betänkandet. Flyktinggruppernas och asylkommittéernas riksråd - FARR Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , f.d. regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2010/11:121 EU:s viseringskodex. inför, ändrar, upp- 3 kap. 6 §