prop · GZ0326 · 2011-10-26 00:00:00 — En sammantagen bedömning av de problem som har beskrivits ovan och det begränsade behovet av värderingsbestämmelserna leder till att dessa bör upphävas. Detsamma gäller motsvarande bestämmelser i de särskilda årsredovisningslagarna för kreditinstitut och värdepappersbolag respektive försäkringsföretag. Fastighetsägarna anser att materiella och immateriella tillgångar i vart fall bör få värderas till verkligt värde i koncernredovisningen, även av företag som inte tillämpar IAS-förordningen. De nuvarande reglerna om värdering av materiella och immateriella tillgångar till verkligt värde i årsredovisningen har tillkommit för att göra det möjligt för företag som upprättar sin koncernredovisning enligt IAS-förordningen att kunna tillämpa samma värderingsprinciper i sin årsredovisning (prop. 2004/05:24 s. 86). Den ordning Fastighetsägarna förordar har ett annat syfte, nämligen att möjliggöra en värdering av materiella och immateriella tillgångar till verkligt värde för företag som varken är noterade eller frivilligt tillämpar IAS-förordningen. En sådan valmöjlighet skulle innebära att en koncernredovisning får upprättas med partiell tillämpning av internationella redovisningsprinciper. Detta riskerar dock att leda till oklarheter för företagens intressenter. Regeringen konstaterar att ett ställningstagande till om det är lämpligt att införa en valmöjlighet inte kan göras i detta lagstiftningsärende. Införandet av bestämmelserna om värdering till verkligt värde av materiella och immateriella tillgångar syftade främst till att noterade företag skulle ges möjlighet att tillämpa samma värderingsprinciper i årsredovisningen som de på grundval av EU-rättsliga regler ska tillämpa i koncernredovisningen. Ett upphävande av reglerna innebär att denna valfrihet tas bort. I förhållande till rättsläget innebär förslaget inte någon skillnad eftersom reglerna i avvaktan på kompletterande lagstiftning aldrig har fått tillämpas. Ett upphävande bedöms få begränsade konsekvenser. Upphävandet har inte några effekter på de offentliga finanserna. Regeringens förslag: Ändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det utan invändning. Skälen för regeringens förslag: De aktuella bestämmelserna om vär- Prop. 2011/12:26 dering av materiella och immateriella tillgångar till verkligt värde får till- lämpas för det räkenskapsår som inleds närmast efter . Bestämmelserna föreslås nu upphöra att gälla. Det är, av skatteskäl och för att undvika övergångsproblem, angeläget att bestämmelserna upphävs innan de har fått tillämpas första gången, dvs. Mot den bakgrunden och med hänsyn till den tid som de återstående leden i lagstiftningsprocessen kan väntas ta föreslås att bestämmelserna upphävs . 7.1Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) 4 kap. 3 § Anläggningstillgångar ska tas upp till belopp som motsvarar utgifterna för tillgångens förvärv eller tillverkning (anskaffningsvärdet), om inte annat följer av 4, 5, 6, 12, 13 a, 14 a eller 14 e §. I anskaffningsvärdet för en förvärvad tillgång ska räknas in, utöver inköpspriset, utgifter som är direkt hänförliga till förvärvet. I anskaffningsvärdet för en tillverkad tillgång får räknas in, utöver sådana kostnader som direkt kan hänföras till produktionen av tillgången, en skälig andel av indirekta tillverkningskostnader. Ränta på kapital som har lånats för att finansiera tillverkningen av en tillgång får räknas in i anskaffningsvärdet till den del räntan hänför sig till tillverkningsperioden. Om ränta har räknats in i anskaffningsvärdet, ska en upplysning om detta lämnas i en not. Utgifter för värdehöjande förbättringar av en tillgång får räknas in i anskaffningsvärdet, om de har lagts ned under räkenskapsåret eller balanserats . Paragrafen behandlar värdering av anläggningstillgångar. I första stycket anges att anläggningstillgångar som huvudregel ska tas upp till anskaffningsvärdet. Lagtexten innehåller en erinran om de undantag från huvudregeln som finns i andra paragrafer. Hänvisningen till 14 f § om värdering till verkligt värde av biologiska tillgångar, förvaltningsfastigheter och andra materiella tillgångar samt immateriella tillgångar tas bort. Ändringen beror på att den paragrafen upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 9 § Omsättningstillgångar ska, om inte annat följer av 10, 12, 13 a, 14 a eller 14 e § tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet på balansdagen. Med anskaffningsvärde förstås, om inte annat följer av 11 §, utgifterna för tillgångens förvärv eller tillverkning. Vid bestämmandet av anskaffningsvärdet tillämpas 3 § andrafjärde styckena. Med nettoförsäljningsvärde avses försäljningsvärdet efter avdrag för Om det finns särskilda skäl, får återan- skaffningsvärdet, i förekommande fall med avdrag för inkurans, eller något annat värde som är förenligt med 2 kap. 2 och 3 §§ användas i stället för nettoförsäljningsvärdet. Med återanskaffningsvärde avses det belopp som motsvarar den utgift för anskaffandet som företaget skulle ha haft, om tillgången anskaffats på Om företaget drivs av en fysisk person eller ett dödsbo, får djur i jord- bruk eller renskötsel värderas till det värde som fastställs av . Paragrafen behandlar värdering av omsättningstillgångar. I första stycket anges att omsättningstillgångar som huvudregel ska tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet på Lagtexten innehåller en erinran om de undantag från huvud- regeln som finns i några andra paragrafer. Hänvisningen till 14 f § om värdering till verkligt värde av biologiska tillgångar, förvaltningsfastig- heter och andra materiella tillgångar samt immateriella tillgångar tas bort. Ändringen beror på att den paragrafen upphävs. Paragrafen justeras även språkligt och redaktionellt. Övervägandena finns i avsnitt 4. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag 4 kap. 1 § Med beaktande av vad som föreskrivs i 2 § ska följande bestämmelser om värderingen i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) tillämpas: 1 § första stycket och 2 § om vad som är anläggningstillgångar och omsättningstillgångar, 3 § om anskaffningsvärde för anläggningstillgångar, 4 § om avskrivning av anläggningstillgångar, 5 § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 68 §§ om uppskrivning av anläggningstillgångar, 9 § förstafjärde styckena om värdering av omsättningstillgångar, 10 § om värdering av pågående arbeten, 11 § om varulagrets anskaffningsvärde, 12 § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, 13 a § om redovisning enligt kapitalandelsmetoden, 14 § om egna aktier, 14 a14 d §§ om värdering av finansiella instrument, 14 e § om värdering av säkrade poster, 15 § om periodisering av vissa belopp vid upptagande av lån, samt 16 § om omräkning av förlagsinsatser. I paragrafen finns en uppräkning av de värderingsbestämmelser i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) som kreditinstitut och värdepappersbolag ska tillämpa. Hänvisningen till 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen tas bort eftersom dessa paragrafer upphävs. Paragrafen justeras även språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 2 § De i 1 § angivna bestämmelserna i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) ska tillämpas med följande avvikelser: 1.I en bank krävs för uppskrivning av anläggningstillgång enligt 6 § första stycket medgivande. 2.I en sparbank får uppskrivningsbeloppet, vid uppskrivning enligt 6 § första stycket, tas i anspråk för avsättning till reservfond, och uppskrivningsfonden, i stället för vad som sägs i 7 §, tas i anspråk för avsättning till reservfond. 3.En bank får inte tillämpa 7 § första stycket 2 om användande av uppskrivningsfonden för täckande av förlust. 4.För ett kreditmarknadsbolag prövar allmän domstol ett ärende enligt 7 § andra stycket om att ta uppskrivningsfonden i anspråk. I fråga om domstolens tillstånd gäller 10 kap. 14 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse i tillämpliga delar. 5.Om det finns särskilda skäl, får medge att även andra kreditinstitut och värdepappersbolag än sådana företag som avses i 3 kap. 1 § tredje stycket denna lag får tillämpa bestämmelsen i 13 a §. 6.Finansiella instrument ska tas upp till sitt verkliga värde om det är förenligt med 14 a §. 7.Kreditinstitut och värdepappersbolag som omfattas av denna lag får tillämpa 14 b § tredje stycket. I paragrafen anges vilka avvikelser som ska göras när de i 1 § angivna bestämmelserna tillämpas. Punkt 8 i paragrafen upphävs. Ändringen beror på att 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 4. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag 4 kap. 1 § Med beaktande av vad som föreskrivs i 2 § ska följande bestämmelser om värderingen i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) tillämpas: 2 § om immateriella anläggningstillgångar, 3 § om anskaffningsvärde för anläggningstillgångar, 4 § om avskrivning av anläggningstillgångar, 5 § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 68 §§ om uppskrivning av anläggningstillgångar, 9 § förstafjärde styckena om värdering av omsättningstillgångar, 10 § om värdering av pågående arbeten, 11 § om varulagrets anskaffningsvärde, 12 § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, 13 § om omräkning av fordringar och skulder i utländsk valuta, 13 a § om redovisning enligt kapitalandelsmetoden, 14 § om egna aktier, 14 a14 d §§ om värdering av finansiella instrument, 14 e § om värdering av säkrade poster, samt 15 § om periodisering av vissa belopp vid upptagande av lån. I paragrafen finns en uppräkning av de värderingsbestämmelser i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) som ska tillämpas av försäkringsföretag. Ändringen i paragrafen är av samma slag som ändringen i 4 kap. 1 § Prop. 2011/12:26 lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappers- Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 2 § De i 1 § angivna bestämmelserna i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) ska tillämpas med följande avvikelser: 1.2 § tillämpas på immateriella tillgångar (B). 2.3 § ska tillämpas på samtliga tillgångar, om inte annat följer av detta kapitel. 3.4 § ska tillämpas på dels immateriella tillgångar (B), dels placeringstillgångar (C) samt dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 4.a) 5 § ska tillämpas på dels immateriella tillgångar (B), dels placeringstillgångar (C) samt dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. b) 5 § andra stycket ska tillämpas endast på placeringar i koncernföretag och intresseföretag (C.II), andra finansiella placeringstillgångar (C.III.17) samt depåer hos företag som avgivit återförsäkring (C.IV), utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 5.a) 6 och 8 §§ gäller endast skadeförsäkringsbolag och ska tillämpas på placeringstillgångar (C) samt på sådana tillgångar hänförliga till materiella tillgångar och varulager (G.I) som stadigvarande ska innehas eller brukas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. b) Aktier och andelar i koncernföretag och intresseföretag får inte skrivas upp till högre värde än vad som medges av . 6.Uppskrivningsbelopp enligt 6 § får endast användas för ökning av aktiekapitalet genom fondemission eller för avsättning till en uppskrivningsfond (AA.III). 7.7 § första stycket 2 och andra stycket om användning av uppskrivningsfonden för att täcka förlust får inte tillämpas. 8.9 § ska tillämpas på dels fordringar (F), dels kassa och bank (G.II), dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som inte stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 9.12 § ska tillämpas på materiella tillgångar och varulager (G.I). 10.13 a § får om det finns särskilda skäl och efter medgivande tillämpas även av andra försäkringsföretag än sådana företag som det hänvisas till i den bestämmelsen. 11.Finansiella instrument ska tas upp till sitt verkliga värde om det är förenligt med 14 a §. 12.Försäkringsföretag som omfattas av denna lag får tillämpa 14 b § tredje stycket. 13.Placeringstillgångar för vilka livförsäkringstagaren bär placeringsrisken (D) ska alltid tas upp till sitt verkliga värde. I paragrafen anges vilka avvikelser som ska göras när de i 1 § angivna bestämmelserna tillämpas. Ändringen i paragrafen är av samma slag som ändringen i 4 kap. 2 § lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 5 § Andra placeringstillgångar (C) än finansiella instrument får tas upp till sitt verkliga värde. Värdering enligt första stycket får ske bara om alla tillgångar som ingår i en och samma post som föregås av en arabisk siffra eller som tas upp under Byggnader och mark (C.I) värderas på samma sätt. Paragrafen behandlar värdering av placeringstillgångar som inte är finansiella instrument, däribland försäkringsföretagens innehav av byggnader och mark. Sådana placeringstillgångar får försäkringsföretagen, såväl företag som avses i 3 kap. 4 a § andra stycket årsredovisningslagen som andra försäkringsföretag, värdera till verkligt värde. Bestämmelsen har sin grund i rådets direktiv /674/EEG av om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag (försäkringsredovisningsdirektivet). Ändringen i första stycket är av redaktionell art och innebär ingen ändring i sak. Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 6 § Vinster eller förluster som uppkommer när tillgångar tas upp till sitt verkliga värde enligt 5 § denna lag eller 4 kap. 14 a eller 14 e § årsredovisningslagen (1995:1554) ska redovisas som särskilda poster i resultaträkningen, om inte värdeförändringen ska redovisas i en fond för verkligt värde enligt 4 kap. 14 d § andra stycket samma lag. I paragrafen tas hänvisningarna till 4 kap. 14 f och §§ årsredovisningslagen bort. Ändringen beror på att dessa paragrafer upphävs. Paragrafen justeras även språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 4. 4 kap. 7 § Om placeringstillgångar (C) i balansräkningen värderas med utgångspunkt i anskaffningsvärdet, ska upplysningar om en värdering till verkligt värde lämnas i en not. Upplysningarna ska lämnas fördelade på de i balansräkningen enligt bilaga 1 upptagna tillgångsposterna. När placeringstillgångar (C eller D) i balansräkningen värderas till verkligt värde enligt 5 § eller 4 kap. 14 a eller 14 e § årsredovisningslagen (1995:1554), ska på samma sätt upplysningar om en värdering med utgångspunkt i anskaffningsvärdet lämnas i en not. I paragrafen tas hänvisningen till 4 kap. 14 f § årsredovisningslagen bort eftersom den paragrafen upphävs. Paragrafen justeras även språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 4. Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554) Härigenom föreskrivs i fråga om årsredovisningslagen (1995:1554) dels att 4 kap. 14 f och §§ ska upphöra att gälla, dels att rubriken närmast före 4 kap. 14 f § ska utgå, dels att 4 kap. 3 och 9 §§ ska ha följande lydelse. upp till belopp som motsvarar ut- upp till belopp som motsvarar ut- eller tillverkning (anskaffningsvär- eller tillverkning (anskaffningsvär- det), om inte annat följer av 4, 5, det), om inte annat följer av 4, 5, 6, 12, 13 a, 14 a, 14 e eller 14 f §. 6, 12, 13 a, 14 a eller 14 e §. I anskaffningsvärdet för en förvärvad tillgång ska räknas in, utöver inköpspriset, utgifter som är direkt hänförliga till förvärvet. I anskaffningsvärdet för en tillverkad tillgång får räknas in, utöver sådana kostnader som direkt kan hänföras till produktionen av tillgången, en skälig andel av indirekta tillverkningskostnader. Ränta på kapital som har lånats för att finansiera tillverkningen av en tillgång får räknas in i anskaffningsvärdet till den del räntan hänför sig till tillverkningsperioden. Om ränta har räknats in i anskaffningsvärdet, ska en upplysning om detta lämnas i en not. Utgifter för värdehöjande förbättringar av en tillgång får räknas in i anskaffningsvärdet, om de har lagts ned under räkenskapsåret eller balan- Omsättningstillgångar skall, om Omsättningstillgångar ska, om inte inte annat följer av 10 §, 12 §, 13 a §, av 10 §, 12 §, 13 a §, 14 a §, 14 e § eller 14 f §, tas upp till 14 a § eller 14 e § tas upp till det det lägsta av anskaffningsvärdet och Med anskaffningsvärde förstås, om inte annat följer av 11 §, utgifterna för tillgångens förvärv eller tillverkning. Vid bestämmandet av anskaffningsvärdet tillämpas 3 § andrafjärde styckena. Med nettoförsäljningsvärde avses försäljningsvärdet efter avdrag för beräknad försäljningskostnad. Om det finns särskilda skäl, får återanskaffningsvärdet, i förekommande fall med avdrag för inkurans, eller 1Senaste lydelse 2010:1515. 2Senaste lydelse 2004:1173. något annat värde som är förenligt med 2 kap. 2 och 3 §§ användas i stället för nettoförsäljningsvärdet. Med återanskaffningsvärde avses det belopp som motsvarar den utgift för anskaffandet som företaget skulle ha haft, om tillgången anskaffats på balansdagen. Om företaget drivs av en fysisk person eller ett dödsbo, får djur i jordbruk eller renskötsel värderas till det värde som fastställs av . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1 och 2 §§ lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag ska ha följande lydelse. Med beaktande av vad som före- Med beaktande av vad som före- skrivs i 2 § skall följande bestäm- skrivs i 2 § ska följande bestäm- melser om värderingen i 4 kap. års- melser om värderingen i 4 kap. års- redovisningslagen (1995:1554) till- redovisningslagen (1995:1554) till- § första stycket och 2 § om vad som är anläggningstillgångar och § om anskaffningsvärde för anläggningstillgångar, § om avskrivning av anläggningstillgångar, § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 68 §§ om uppskrivning av anläggningstillgångar, § förstafjärde styckena om värdering av omsättningstillgångar, § om värdering av pågående arbeten, § om varulagrets anskaffningsvärde, § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, 13 a § om redovisning enligt kapitalandelsmetoden, § om egna aktier, 14 a14 d §§ om värdering av finansiella instrument, 14 e § om värdering av säkrade poster, 14 f och §§ om värdering av vissa tillgångar till verkligt värde, 15 § om periodisering av vissa belopp vid upptagande av lån, samt 16 § om omräkning av förlagsinsatser. De i 1 § angivna bestämmelserna i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) ska tillämpas med följande avvikelser: 1.I en bank krävs för uppskrivning av anläggningstillgång enligt 6 § första stycket medgivande. 2.I en sparbank får uppskrivningsbeloppet, vid uppskrivning enligt 6 § första stycket, tas i anspråk för avsättning till reservfond, och uppskrivningsfonden, i stället för vad som sägs i 7 §, tas i anspråk för avsättning till reservfond. 3.En bank får inte tillämpa 7 § första stycket 2 om användande av uppskrivningsfonden för täckande av förlust. 4.För ett kreditmarknadsbolag prövar allmän domstol ett ärende enligt 7 § andra stycket om att ta uppskrivningsfonden i anspråk. 1Senaste lydelse 2006:872. 2Senaste lydelse 2009:35. domstolens tillstånd gäller 10 kap. 14 § lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse i tillämpliga delar. 5.Om det finns särskilda skäl, får medge att även andra kreditinstitut och värdepappersbolag än sådana företag som avses i 3 kap. 1 § tredje stycket denna lag får tillämpa bestämmelsen i 13 a §. 6.Finansiella instrument ska tas upp till sitt verkliga värde om det är förenligt med 14 a §. 7.Kreditinstitut och värdepappersbolag som omfattas av denna lag får tillämpa 14 b § tredje stycket. 8.Om det finns särskilda skäl, får medge att även andra kreditinstitut och värdepappersbolag än sådana företag som avses i 3 kap. 1 § tredje stycket denna lag får tillämpa bestämmelserna i 14 f och §§. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1, 2, 5, 6 och 7 §§ lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag ska ha följande lydelse. Med beaktande av vad som före- Med beaktande av vad som före- skrivs i 2 § skall följande bestäm- skrivs i 2 § ska följande bestäm- melser om värderingen i 4 kap. års- melser om värderingen i 4 kap. års- redovisningslagen (1995:1554) till- redovisningslagen (1995:1554) till- § om immateriella anläggningstillgångar, § om anskaffningsvärde för anläggningstillgångar, § om avskrivning av anläggningstillgångar, § om nedskrivning av anläggningstillgångar, 68 §§ om uppskrivning av anläggningstillgångar, § förstafjärde styckena om värdering av omsättningstillgångar, § om värdering av pågående arbeten, § om varulagrets anskaffningsvärde, § om redovisning till bestämd mängd och fast värde, § om omräkning av fordringar och skulder i utländsk valuta, 13 a § om redovisning enligt kapitalandelsmetoden, § om egna aktier, 14 a14 d §§ om värdering av finansiella instrument, 14 e § om värdering av säkrade 14 e § om värdering av säkrade 14 f och §§ om värdering av vissa tillgångar till verkligt vär- § om periodisering av vissa belopp vid upptagande av lån. De i 1 § angivna bestämmelserna i 4 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) ska tillämpas med följande avvikelser: 1.2 § tillämpas på immateriella tillgångar (B). 2.3 § ska tillämpas på samtliga tillgångar, om inte annat följer av detta kapitel. 3.4 § ska tillämpas på dels immateriella tillgångar (B), dels placeringstillgångar (C) samt dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 4.a) 5 § ska tillämpas på dels immateriella tillgångar (B), dels placeringstillgångar (C) samt dels sådana materiella tillgångar och varulager 1Senaste lydelse 2006:873. 2Senaste lydelse 2009:36. Andra placeringstillgångar (C) än finansiella instrument får tas upp till sitt verkliga värde. (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. b) 5 § andra stycket ska tillämpas endast på placeringar i koncernföretag och intresseföretag (C.II), andra finansiella placeringstillgångar (C.III.17) samt depåer hos företag som avgivit återförsäkring (C.IV), utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 5.a) 6 och 8 §§ gäller endast skadeförsäkringsbolag och ska tillämpas på placeringstillgångar (C) samt på sådana tillgångar hänförliga till materiella tillgångar och varulager (G.I) som stadigvarande ska innehas eller brukas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. b) Aktier och andelar i koncernföretag och intresseföretag får inte skrivas upp till högre värde än vad som medges av . 6.Uppskrivningsbelopp enligt 6 § får endast användas för ökning av aktiekapitalet genom fondemission eller för avsättning till en uppskrivningsfond (AA.III). 7.7 § första stycket 2 och andra stycket om användning av uppskrivningsfonden för att täcka förlust får inte tillämpas. 8.9 § ska tillämpas på dels fordringar (F), dels kassa och bank (G.II), dels sådana materiella tillgångar och varulager (G.I) och övriga tillgångar (G.III) som inte stadigvarande ska brukas eller innehas, utom när sådana tillgångar tas upp till sitt verkliga värde. 9.12 § ska tillämpas på materiella tillgångar och varulager (G.I). 10.13 a § får om det finns särskilda skäl och efter medgivande tillämpas även av andra försäkringsföretag än sådana företag som det hänvisas till i den bestämmelsen.