prop · GY03105 · 2011-03-16 00:00:00 — Granskningsenheten i driver EU-språkvården, som ger stöd åt EU:s över- sättare och information till kontaktpersonerna i EU-språkliga frågor på departement och myndigheter. Översättare och terminologer vid EU-institutionerna nyttjar EU- språkvårdens kontaktnät mycket flitigt. Kontakterna upprätthålls också genom att EU-språkvården deltar vid de interinstitutionella möten med chefer och juristlingvister från EU-institutionernas svenska över- sättningsavdelningar som hålls två gånger . EU-språkvården har också bidragit till den klarspråkskampanj som inleddes av kommissionen. Kampanjen har omfattat en rad åtgärder som riktlinjer, utbildning, telefonrådgivning för skribenter och enkäter där kommissionens tjänstemän kunnat uttrycka sin uppfattning om EU-texternas begriplighet. Bilaga 1 Mål av svenskt intresse vid och tribunalen I det följande redovisas de mål vid och tribunalen i vilka den har varit part eller intervenient eller intressent och i fråga om mål om förhandsavgöranden de mål i vilka den har yttrat sig eller där förhandsavgörande har begärts från svensk domstol. Övriga domar av särskild betydelse som meddelats finns sammanställda på domstolarnas gemensamma webbplats, under följande adress: . I det inledande registret nedan listas målen efter det sakområde som de huvudsakligen berör med angivande av målnummer och en beskrivande beteckning. Därunder upptas i avsnitt 2 de mål som har avgjorts slutligt . I avsnitt 3 finns de mål som vid utgången av året fortfarande var pågående. Målen redovisas inom respektive avsnitt i två kapitel, varav de första (kapitel 2.1 och 3.1) avser målen i vilka är eller varit part eller intervenient och de senare (kapitel 2.2 och 3.2) avser målen om förhandsavgörande. Inom varje kapitel redovisas målen i målnummer- ordning, med mål först följda av tribunalens. Överträdelseärenden mot som gått vidare till redovisas särskilt i bilaga 2. C-374/10 Aktieägares rättigheter i börsnoterade bolag C-477/09 Rätt till lönegaranti C-30/10 Rätt till lönegaranti II Behörighetsfördelning EU/EG A-1/09 Ingående av avtal om en patentdomstol C-139/10 Betalningsinvändning, hinder för verkställighet C- 526/08 Rättskraft av dom i fördragsbrottsmål C-261/09 Begreppet samma gärning C-306/09 Verkställighet av en utevarodom Fri rörlighet för arbetstagare/personer C-542/09 Studiestöd och exportabilitet (fördragsbrott) C-257/10 Föräldrapenning, inkomst och kvalifikation i Fri rörlighet för tjänst/kapital C-271/08 Kollektivavtal, upphandling av pensionsförsäkringar C-447/08 och C-448/08 Speltjänster Fri rörlighet för varor C-433/05 Vattenskotrar Gemensam säkerhets- och utrikespolitik C-130/10 Restriktiva åtgärder (fördragsbrott) C-34/10 Undantag från patenterbarhet i bioteknikdirektivet C-228/10 Upphovsrättsligt skydd för tekniska åtgärder C-461/10 Informationsföreläggande C-327/09 Betydelsen av ett beslut om nya livsmedel C-346/09 Nationella åtgärder till skydd mot BSE C-309/10 Omstruktureringsavgifter för sockerindustrin T-576/08 Livsmedelshjälp C-52/09 Prissättning av återförsäljarprodukter för ADSL C-316/09 Förbud mot reklam för receptbelagda läkemedel C-52/10 Smygreklam tv-direktivet C-122/10 Köperbjudande C-57/09 och C-101/09 Undantag från att anses som flykting C-24/09 Talerätt i miljömål C-240/09 Århuskonventionen (direkt effekt) C-344/09 Försiktighetsprincipen C-366/10 Flygutsläppsrätter C-479/10 Gränsvärden för svaveldioxid m.m. (fördragsbrott) Offentliggörande av rättsakter och andra uppgifter C-92/09 och C-93/09 Offentliggörande av uppgifter om jordbruksstöd C-274/09 Definition av begreppet tjänstekoncession C-246/07 Nominering till (PFOS) C-311/08 Internprissättningsregler C-337/08 Koncernbeskattning C-440/08 Val av beskattningsordning C-72/09 Avtal om informationsutbyte med EES-stat C- 84/09 Moms gemenskapsinternt förvärv av nytt transportmedel C-384/09 Avtal om informationsutbyte med tredjeland C-397/09 Avdragsrätt för ränta och royalty C-540/09 Moms, finansiella tjänster underwriting C-38/10 Utflyttningsskatt I (fördragsbrott) C-39/10 Grundavdrag för utomlands bosatta (fördragsbrott) C-157/10 Förbud mot avräkning för skatt C-342/10 Utländska pensionsfonder (fördragsbrott) C-371/10 Utflyttningsskatt II C-480/10 Momsgrupper (fördragsbrott) C-185/09 Lagring av trafikuppgifter (fördragsbrott) C-483/09 Rambeslut om brottsoffers ställning C-1/10 Rambeslut om brottsoffers ställning Öppenhet (tillgång till handlingar) C-139/07 P Handlingar i statsstödsärende C-514/07 P Inlagor i pågående mål C-28/08 P Mötesprotokoll C-506/08 P Handlingar angående konkurrensärende C-71/10 Allmänhetens tillgång till miljöinformation C-404/10 P Handlingar i ett företagskoncentrationsärende C-477/10 P Handlingar i ett företagskoncentrationsärende T-170/03 närvarolistor T-161/04 Handlingar i anställningsärenden T-111/07 Handlingar i konkurrensärende II T-374/07 Frågor och svar i uttagningsprov T-399/07 Handlingar i kartellärende T-3/08 Handlingar i internt disciplinärende T-29/08 Handlingar i överträdelseärende T-344/08 Handlingar i konkurrensärende II (Energie) T-362/08 Handlingar från medlemsstat (IFAW II) T-437/08 Handlingar i konkurrensärende III T-471/08 Revisionsrapport angående utgifter för assistenter i EP T-59/09 Handlingar i överträdelseärende II T-436/09 Uppgifter i elektronisk databas T-180/10 Handlingar inom kommittologiförfarandet 2 SLUTLIGT AVGJORDA MÅL 2.1 Mål i vilka talan väckts vid eller tribunalen C-139/07 P (ERS2007/58:2) Europeiska kommissionen mot , , Republiken och Schott Glas, överklagande av tribunalens dom i mål T-237/02 mot kommissionen Kommissionen överklagade tribunalens dom genom vilken kommissionens beslut att vägra Technische Glaswerke Ilmenau tillgång till vissa handlingar ogiltigförklarades eftersom kommissionen, genom att inte ha gjort en konkret och individuell bedöm- ning av de handlingar som avses i ansökan, hade åsidosatt artikel 4.2 i förordning (EG) nr 1049/2001 (öppenhetsförordningen). Kommissionen gjorde i överklagandet gällande att det inte är nödvändigt att göra en konkret och individuell prövning av varje handling eftersom Technische Glaswerke inte har rätt till insyn i statsstödsakten enligt förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (procedurförordningen). I denna typ av ärende finns det inte någon skyldighet att göra en konkret och individuell prövning av varje handling. intervenerade till stöd för Technische Glaswerke. dom : Domstolen biföll kommissionens överklagande och slog fast att även om en institution måste visa på en konkret fara för att ett sekretessintresse skadas vid utlämnande, står det institutionen fritt att grunda sig på allmänna presumtionsregler som är tillämpliga på vissa kategorier av handlingar. Det råder en allmän presumtion om att ett utlämnande av en viss kategori av handlingar alltid undergräver skyddet för syftet med utredningen (och innebär alltså att institutionen inte skulle behöva göra en konkret och individuell prövning av innehållet i handlingarna). I fråga om statliga stödåtgärder finns det inget i det regelverket som talar om rätt till tillgång till handlingar i kommissionens ärenden till förmån för intresserade parter i samband med granskningsförfaranden som inletts med stöd av artikel 88.2 EG. Den allmänna presumtionsregeln utesluter inte att sådana intresserade parter har rätt att styrka att en viss handling inte omfattas av denna presumtionsregel eller att det ligger ett övervägande allmänintresse av att få ut handlingen. C-246/07 (ERS2007/97:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen yrkade att domstolen skulle fastställa att , genom att ensamt föreslå att ämnet perflouroktansulfonat (PFOS) skulle läggas till i bilaga A till om långlivade organiska föreningar, inte har uppfyllt sina skyldigheter till lojalt samarbete enligt artikel 10 EG och artikel 300.1 EG. bestred talan och anförde följande. EG har haft behörighet att föreslå PFOS till konventionen. Samarbetsskyldigheten enligt artikel 10 EG innebär enligt domstolens praxis, om än inte en skyldighet att avstå från att handla, åtminstone en skyldighet att nära samarbeta med gemenskapsinstitutionerna för att underlätta fullgörandet av gemenskapens uppgifter och säkerställa enhetlighet och konsekvens i gemenskapens internationella agerande och Mot denna bakgrund åligger det medlemsstaterna, som ett led i detta samarbete, att informera och samråda med gemenskapen i samband med att de agerar inom ramen för ett blandat avtal och göra sitt bästa för att uppnå enhetlighet i har fullgjort dessa skyldigheter vid nomineringen av PFOS till konventionen. förevarande fall har dock inte varit sådana att det dessutom krävts att måste avstå från att på egen hand nominera PFOS till dom : har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 10 EG, genom att ensidigt föreslå att ett ämne, perfluoroktansulfonat, ska införas i bilaga A till om långlivade organiska föroreningar. Däremot saknas det stöd för den del av grunden som avser ett åsidosättande av artikel 300.1 EG. C-514/07 P (EUD2007:218) , överklagande av tribunalens dom i mål T-36/04 Association de la Presse Internationale ASBL (API) mot kommissionen Genom dom biföll tribunalen delvis nyhetsbyrån API:s yrkande om att ogiltigförklara ett beslut av kommissionen angående tillgång till handlingar. Kommissionen hade i sitt beslut avslagit en begäran av nyhetsbyrån om att kommissionen skulle lämna ut sina inlagor i ett antal mål i domstolen och tribunalen, både avgjorda och pågående. Kommissionen motiverade sitt beslut med att inlagorna var hemliga enligt undantagen i artikel 4.2. i öppenhetsförordningen, avseende skyddet för dels rättsliga förfaranden, dels syftet med utredningar och liknande. Tribunalen fann att beslutet var ogiltigt i den del det avsåg avgjorda mål. Beträffande inlagorna i tre mål som fortfarande pågick och där muntlig förhandling ännu inte hade hållits när kommissionen fattade sitt beslut ansåg emellertid tribunalen att inlagorna kunde hemlighållas med stöd av sekretessundantaget för överklagade domen och yrkade att kommissionens beslut skulle ogiltigförklaras i sin helhet. Som grund härför angavs att tribunalen hade tillämpat gemenskapsrätten felaktigt genom slutsatsen att det föreligger ett generellt sekretessbehov för inlagor i pågående mål fram till dess att muntlig förhandling har hållits. Detta resonemang strider mot öppenhets- förordningens syfte att tillförsäkra största möjliga tillgång till institutionernas handlingar och den fasta rättspraxis som anger att varje sekretessundantag ska tillämpas restriktivt. Det strider också mot kravet på att institutionerna måste göra en konkret och individuell prövning av innehållet i varje enskild handling, som också har fastslagits i praxis. dom : Domstolen avslog överklagande och erinrade om att de inlagor som kommissionen lämnar till domstolen inom ramen för ett domstolsförfarande har ytterst speciella karakteristiska egenskaper. Inlagorna utgör till sin natur mer en del av domstolens dömande verksamhet än av kommissionens förvaltnings- verksamhet. Sistnämnda verksamhet ställer heller inte krav på samma omfattande rätt till tillgång till handlingar som i en gemenskapsinstitutions lagstiftningsverksamhet (jfr domstolens dom i mål C-139/07 P kommissionen mot Technische Glaswerke Ilmenau). Domstolen omfattas inte av de skyldigheter att lämna insyn som föreskrivs i artikel 255 EG. preciseras i artikel 15.3 fjärde stycket i EUF-fördraget, som ersatt artikel 255 EG, att domstolen omfattas av skyldigheten att lämna insyn endast när den utövar administrativa funktioner. Om innehållet i kommissionens inlagor skulle bli föremål för offentlig debatt skulle den kritik som riktades mot dessa riskera att påverka den ståndpunkt som institutionen försvarar inför unionsdomstolarna. Domstolen fann alltså att det föreligger en allmän presumtion om att ett utlämnande av en institutions inlagor i ett domstolsförfarande undergräver skyddet för nämnda förfarande, i den mening som avses i det aktuella sekretessundantaget i öppenhetsförordningen förfarandet pågår. Varken enligt domstolens stadga eller enligt rättegångsreglerna för unionsdomstolarna föreligger någon rätt för tredje man att få tillgång till inlagor som getts in till domstolen i ett domstolsförfarande. Denna omständighet ska beaktas vid tolkningen av skyddet för det rättsliga förfarandet. Om tredje man hade möjlighet att med stöd av öppenhetsförordningen få tillgång till nämnda inlagor skulle det nämligen innebära att den ordning med processuella regler som reglerar domstolsförfarandena inför unionens domstolar ifrågasätts. C-28/08 P (EUD2008:/87:2) Europeiska kommissionen, överklagande av tribunalens dom i mål T-194/04, The Bavarian mot kommissionen Målet rör den principiella frågeställningen om handlingsoffentlighet kontra personuppgiftsskydd och rent konkret utlämnande av namnen på vissa av företrädarna för en bryggeriorganisation som antecknats som närvarande i ett protokoll från ett sammanträde med bl.a. kommissionen i ett ärende om fördragsbrott. Genom dom ogiltig- förklarade tribunalen kommissionens beslut att inte till Bavarian lämna ut namnen med hänvisning till att vissa deltagare motsatte sig det, och konstaterade att öppenhetsförordningen ska tolkas så att personuppgifter i handlingar alltid ska lämnas ut, såvida det inte är tydligt att ett utlämnande skulle innebära en risk för att skyddet för den enskildes privatliv och integritet undergrävs. Kommissionen överklagade tribunalens dom till . intervenerade till stöd för Bavarian och biträdde dess yrkande om att domstolen skulle avslå kommissionens yrkande om ogiltigförklaring av tribunalens dom. anförde att ett beslut om att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling bara kan grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen, och inte på EU- institutionernas regler om behandling av personuppgifter. dom : Domstolen upphävde tribunalens dom (i den del som kommissionens beslut ogiltigförklarades) och menade att öppenhetsförordningen inte har företräde och inte utgör ett exklusivt instrument när institutionen prövar en begäran om utlämnande av handling. Artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen hänvisar explicit till unionslagstiftningen om skydd för personuppgifter. Detta innebär att om handlingen ifråga innehåller personuppgifter är förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (personuppgiftsförordningen) tillämplig fullt ut. Det innebär i sin tur att bestämmelser i personuppgifts- förordningen att t.ex. den som ansöker om att få ut en handling måste visa varför man vill få ut handlingen i fråga, dvs. ett legitimt intresse, måste tillämpas av institutionen C-271/08 (EUD2008/222:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen yrkade fastställelse av att åsidosatt artikel 8 samt avdelningarna III till VI i direktiv /50/EEG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av tjänster (numera upphävt) och vart fall principerna om etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster samt för tiden efter artiklarna 20 samt 23 till 55 i direktiv /18/EG om samordning av förfarandena vid offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster genom att kommunala myndigheter och kommunala företag i inte har upphandlat tjänstepensioner i enlighet med gällande krav. Kommissionen anförde bland annat följande. I kan arbetstagare kräva av arbetsgivaren att en andel av deras framtida löneutbetalningar ska utgöra en del av den allmänna pensionsförsäkringen genom att lönen omvandlas till en del av tjänstepensionen. Enligt ett visst kollektivavtal åligger det de kommunala myndigheterna respektive företagen att genomföra denna omvandling. Omvandlingen ska ske vid offentliga utomstående socialförsäkringsinstitutioner eller av företag inom Sparkassen- Finanzgruppe (gruppen med sparbanker) eller av kommunala försäkringsorgan. I regel försäkras samtliga arbetstagare i kommuner och kommunala företag genom gruppförsäkringsavtal med de ovan angivna försäkringsgivarna. Enligt vad kommissionen har erfarit sluts dessa avtal direkt med de försäkringsgivare som utpekas i kollektivavtalet utan att upphandling sker på europanivå. Det är fråga om offentliga tjänster som inköps av kommunala myndigheter (dvs. av offentliga organ) och som ska betraktas som skriftliga offentliga uppdrag mot ersättning i den mening som avses i de nämnda direktiven. intervenerade till stöd för och anförde i huvudsak följande. Det följer av en analogi med domstolens praxis i målen C-67/96 och C-222/98 van der Woude att inte är skyldigt att se till att kommunala myndigheter och företag låter upphandla tilldelningen av avtal rörande tjänstepension. Ramavtal, som de kommunala myndigheterna och företagen har ingått direkt med försäkrings- institutioner som angetts i kollektivavtal, bidrar nämligen direkt till att förbättra ett av arbetstagarnas arbetsvillkor, det vill säga deras pension. Urvalet av de företag och institut som ska trygga pensionerna är en central fråga för arbetstagarnas anställningsförhållanden. Till detta kommer att de ramavtal som de kommunala arbetsgivarna träffar med olika pensionsinstitut sker i arbetstagarnas intresse och för dessas räkning. Ramavtalen är därför inte att betrakta som offentliga tjänste- kontrakt i den mening som avses i upphandlingsdirektiven. Följaktligen är även av denna anledning inte skyldigt att se till att upphandlingsdirektiven tillämpas i förevarande fall. Slutligen bekräftas den slutsatsen också av att direktiven /50/EEG och 2004/18/EG uttryckligen stadgar att de inte är tillämpliga på sådana offentliga tjänste- kontrakt som avser anställningskontrakt. De aktuella ramavtalen får anses omfattas av dessa undantag från upphandlingsreglernas tillämpning. dom : har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 8 jämförd med avdelningarna IIIVI i direktiv /50/EEG och enligt artikel 20 jämförd med artiklarna i direktiv /18/EG, i den mån kontrakt om tjänstepensionsförsäkring har tilldelats direkt, utan anbudsinfordran på unionsnivå, till de institutioner eller företag som anges i det tyska kollektivavtalet om omvandling av en del av lönen till pensionsförsäkring för kommunalt anställda. Kommissionens talan ogillas i övrigt. C-526/08 (EUD2009/229:2) Europeiska kommissionen mot Storhertigdömet Kommissionen yrkade fastställelse av att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 4 och 5 i direktiv /676/EEG om skydd mot att vatten förorenas av nitrater från jordbruket (nitratdirektivet) genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet på ett fullständigt och korrekt sätt. bestred talan och invände att kommissionens talan till viss del redan prövats i ett fördragsbrottsmål mot och att kommissionens talan därför skulle avvisas eller avslås. Kommissionen anförde å sin sida att eftersom antagit ny lagstiftning måste den på nytt väcka en talan enligt artikel 226 EG. beredde samtliga medlemsstater och institutioner möjlighet att inställa sig till muntlig förhandling och yttra sig över tillämpligheten av principerna ne bis in idem och rättskraft i fördragsbrottsmål samt sambandet mellan artiklarna 226 och 228 EG. anförde följande vid den muntliga förhandlingen. Principen om ne bis in idem kan ses som ett uttryck för principen om rättsliga avgörandens rättskraft. Det förhållandet att en medlemsstat antagit nya regler utan att ändra deras innehåll efter en fällande dom om fördragsbrott innebär inte att saken ändrats på ett sådant sätt att den kan prövas på nytt. Samma sak bör gälla när vidtagna åtgärder inte omfattar hela fördragsbrottet, i den del där åtgärder alltså fortfarande saknas. Sådana situationer omfattas av den tidigare domens rättskraft och kan inte upptas till ny prövning genom en talan enligt artikel 226 EG. I de fall medlemsstaten visserligen har vidtagit åtgärder, men dessa är ofullständiga eller inkorrekta för att läka de fastställda bristerna igenom- förandet av ett direktiv, och således vidtagit åtgärder för att följa domen av materiell betydelse, omfattas inte dessa åtgärder av den första domens rättskraft. I dessa fall utesluter inte den tidigare domens rättskraft en ny talan om fastställelse enligt artikel 226 EG, som ett förfarande enligt artikel 228 EG också är möjligt. Kommissionens bedömning av om den i ett sådant fall ska inleda ett nytt överträdelseförfarande enligt artikel 226 EG eller ett verkställighetsförfarande enligt artikel 228 EG bör bottna i en avvägning mellan å ena sidan systematiken i förfarandena enligt artiklarna 226 och 228 EG samt processekonomiska hänsyn och å andra sidan medlemsstatens rätt till försvar. Ett övergripande intresse är hur gemenskapsrättens genomslag bäst kan garanteras. dom : Principen om rättskraft är tillämplig på fördragsbrottsförfaranden och rättskraften omfattar endast de sak- och rättsfrågor som faktiskt eller med nödvändighet har avgjorts genom det aktuella domstolsavgörandet. I detta sammanhang är det nödvändigt att undersöka de rättsliga och faktiska omständigheterna i båda målen för att få reda på om de är identiska. I de båda aktuella målen är de rättsliga och faktiska omständligheterna inte identiska. Således har kommissionen inte åsidosatt principen om rättskraft genom att väcka förevarande talan. Vad gäller principen om ne bis in idem är den inte tillämplig eftersom de rättsliga och faktiska omständigheterna inte är identiska. Detta är också skälet till varför det saknas anledning att pröva om artikel 228 EG är tillämplig. C-185/09 (EUD2009/108:3) Europeiska kommissionen mot Kommissionen yrkade fastställelse av att inte har uppfyllt sina skyldigheter enligt direktiv /24/EG om lagring av uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät genom att inte anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om detta. dom : fälldes för fördrags- brott i enlighet med kommissionens talan. T-170/03 (ERS2003/154:2) (Investments) Limited mot Europeiska kommissionen (Investments) Limited begärde enligt öppenhetsförordningen att få tillgång till bland annat ett protokoll avseende klassificering av expanderad tobak för ändamål som rör tull och punktskatter och närvarolistor från möten. Kommissionen har i flera delar avslagit sökandens begäran. Vad gäller närvarolistorna har kommissionen med hänvisning till personuppgifts- förordningen gjort gällande att sökanden inte har att visa att det är nödvändigt att få ta del av de begärda uppgifterna. intervenerade till stöd för sökanden såvitt avser yrkandet om till- gång till närvarolistor från möten. anförde att ett beslut om att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling endast kan grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen och inte, som kommissionen har gjort gällande, på bestämmelserna i personuppgiftsförordningen. Att ålägga sökanden att visa nödvändig- heten av att få ta del av handlingarna står direkt i strid med i öppenhets- förordningen. Vidare anförde som svar på fråga från tribunalen sammanfattningsvis att tribunalens dom i mål T- 194/04, The Bavarian mot kommissionen, ger stöd för att yrkanden i detta mål (liksom i mål T-161/04 mot kommissionen) ska bifallas. Tribunalen beslutade att avskriva målet efter återkallelse från sökanden. T-111/07 (ERS2007:129:2) a.s. begärde ogiltigförklaring av ett beslut av kommissionen att avslå företagets begäran om att få del av handlingar i ett konkurrensärende om förhandsanmälan av en företagskoncentration. Kommissionen motiverade sitt beslut med att de begärda handlingarna omfattas av undantagen i artikel 4.2, rörande skydd för affärsintressen, utredningar eller juridisk rådgivning och artikel 4.3, om skydd för beslutsprocessen i öppenhetsförordningen.