prop · GZ0332 · 2011-11-15 00:00:00 — Enkäterna avser kompetensfrågor, underlagen för skadeståndsanspråk, förberedelserna för att föra talan, åklagares och målsägandebiträdens talan vid huvudförhandling, rättens agerande samt informationen till målsäganden. En totalundersökning8 har också gjorts vid samtliga tingsrätter om hur de förfar vid expediering av domar med Dessutom har en enkät skickats till de större försäkringsbolagen med förfrågan om den information som lämnas vid beslut om ersättning som inte täcker hela skadeståndet. Vi har granskat hur hanteringen av brottsskadestånd sker på operativ nivå inom , tingsrätter, samt hos målsägandebiträden. Sådana fördjupade granskningar har skett i , , och . Därutöver har vi intervjuat företrädare för (utvecklingscentrum respektive ), , och . Därefter har vi intervjuat företrädare för och . Vi har också intervjuat försäkringsbolag samt företrädare för och lokala brottsofferjourer. För att fånga upp hur brottsutsatta personer har upplevt hanteringen har vi djupintervjuat åtta personer som gått hela vägen i rättskedjan och avslutat med ansökan om brottsskadeersättning hos . Dessa intervjuer utgör ett kvalitativt inslag i underlaget för granskningen. 841 av 48 tingsrätter har svarat. Utöver detta har vi gått igenom relevanta propositioner, utskottsbetänkanden, utredningsbetänkanden, myndighetsrapporter samt styrdokument från regeringen för de berörda myndigheterna. Företrädare för , , , , och (och ) har fått tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på utkast till denna granskningsrapport. Kapitel 2 beskriver i korthet skadestånd på grund av brott och hur detta hanteras. Kapitel 3 redogör för verksamhetens resultat. Kapitel 4 redovisar de iakttagelser vi gjort av hanteringen. Kapitel 5 behandlar regeringens styrning. Kapitel 6 innehåller slutsatser och rekommendationer. Bilaga 1 förklarar vissa definitioner och begrepp som förekommer i granskningsrapporten. Bilaga 2 förklarar närmare det statistiska underlaget från myndigheterna. 2Skadestånd på grund av brott Detta kapitel beskriver myndigheternas ansvar och respektive aktörs hantering av brottsskadestånd. I varje steg i kedjan behöver den brottsutsatta vara mer eller mindre aktiv. Under förundersökningen och rättegången är den brottsutsatta förvisso en viktig del i det som händer, men har i övrigt begränsade möjligheter att påverka processen. Efter domen krävs desto större aktivitet från den brottsutsattas sida. 2.1Om skadestånd på grund av brott Skadestånd regleras främst i skadeståndslagen (1972:207). Utgångspunkten för ekonomisk ersättning i form av skadestånd för personskada eller skada på egendom är att fullt ut ersätta förlusten. Den som har utsatts ska alltså försättas i samma läge som om ingen skada hade inträffat. En person som utsatts för brott kan få skadestånd av den som uppsåtligen eller av vårdslöshet vållar personskada9 eller sakskada. Man kan också ha rätt till kränkningsersättning vid vissa brott, där ersättningen avser kränkning av den personliga integriteten.10 Den skadeståndsrättsliga vägledning som finns i fråga om ersättningsnivåer bygger i första hand på rättsliga avgöranden i domstolarna. Domstolarna använder sig ofta av tabeller när det gäller personskada. ger ut en referatsamling med ett urval vägledande avgöranden om kränkningsersättning. De avgöranden som refereras utgör exempel på vad myndigheten uppfattar som gällande skadeståndsrättslig praxis. Belopp för personskada och kränkning kan, trots den praxis som finns på området, skilja sig åt i olika fall. Det beror dels på vilka omständigheter som framkommer i rätten där domstolen har utrymme för olika bedömningar, dels 9Skadestånd för personskada omfattar ersättning för inkomstförlust, sjukvårdskostnader, sveda och värk, lyte eller annat stadigvarande men och särskilda olägenheter. 10 2 kap. 3 § och 5 kap. 6 § skadeståndslagen (1972:207). på om den tilltalade har medgett skadeståndsanspråket eller har vitsordat ett yrkat belopp som skäligt i och för sig. Om den tilltalade har medgett det yrkade beloppet eller vitsordat det i och för sig kan domstolen inte sakpröva det utan ska fastställa beloppet. Figuren nedan visar en översikt av processen för att hantera brottsskadestånd. Figur 2.1 Processen för hantering av brottsskadestånd Polisen ska informera både muntligt och skriftligt Polisen ska särskilt ge dem som har utsatts för brott den information som behövs med anledning av brottet.11 När ett brott anmäls till polisen ska målsäganden informeras om att åklagaren under vissa förutsättningar kan föra talan om enskilt anspråk på grund av brottet. Polisen ska också informera om möjligheterna att få ersättning12 och reglerna för hur dessa ärenden handläggs.13 Förutom att informera brottsoffret muntligt vid anmälan informerar polisen skriftligen när de skickar ut en kopia av anmälan till den brottsutsatta. 111 kap. 6 § polisförordningen (1998:1558). 12Brottsskadelagen (1978:413). 1313 a § fjärde stycket förundersökningskungörelsen (1947:948), som föreskriver att information inte behöver lämnas om det är uppenbart att den inte behövs eller om det är förenat med betydande svårighet att vidta åtgärden. Även åklagarna omfattas av reglerna i förundersökningskungörelsen. Av förundersökningsprotokollet ska framgå om målsäganden avser att föra ersättningstalan. Det ska också finnas med nödvändiga uppgifter om enskilt anspråk (det vill säga skadeståndsanspråk) och, om det är möjligt, den misstänktas yttrande över detta.14 Åklagare ska föra talan om skadestånd Åklagaren ska på målsägandens begäran förbereda och föra talan om skadestånd, om brottet hör under allmänt åtal. Detta ska åklagaren enligt lag göra om det kan ske utan väsentlig olägenhet och anspråket inte är uppenbart obefogat. Förundersökningsledaren, som beroende på brottets art kan vara antingen en polis eller en åklagare, är skyldig att före åtalet underrätta den brottsutsatta om det finns grund för enskilt anspråk.15 Det är viktigt att målsäganden lämnar de uppgifter som behövs för att åklagaren under huvudförhandlingen ska kunna motivera det begärda skadeståndsbeloppet. Det finns inga rättsliga hinder för åklagaren att ge upplysningar och information till målsäganden om rimlig nivå på skadeståndsanspråket. När anspråket inte är tillfredsställande utrett, kan åklagaren antingen kontakta målsäganden direkt eller skicka en blankett till målsäganden med information om vad som behöver rättas till. Målsägandebiträde utses i vissa fall, och ska då föra talan om skadestånd I vissa fall har en målsägande rätt till ett målsägandebiträde.16 Målsägandebiträdet ska bistå målsäganden att föra talan om enskilt anspråk om detta inte görs av åklagaren, vilket i realiteten betyder att åklagaren lämnar ifrån sig skadeståndsdelen om ett målsägandebiträde utses. Målsägandebiträdet har utöver att driva det enskilda anspråket i uppgift att ta till vara målsägandens intressen i målet samt lämna stöd och hjälp till denna.17 Målsägandebiträdet har däremot ingen lagstadgad skyldighet att efter huvudförhandlingen hjälpa målsäganden med att få ut sitt skadestånd. Domstolen ska avgöra skadeståndsyrkande När stämningsansökan lämnas in till tingsrätten ska det framgå om åklagaren för talan om enskilt anspråk.18 Skadeståndsyrkandet behandlas tillsammans med övriga yrkanden i målet. I samband med att domen skickas ut till parterna 1420 § förundersökningskungörelsen (1947:948). 1522 kap. 2 § (1942:740). 16När förundersökning inletts ska enligt 1 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde ett biträde förordnas för målsäganden i vissa typer av mål. 173 § lagen (1988:609) om målsägandebiträde. 18Om åklagare eller målsägandebiträde av olika skäl inte anser sig kunna föra talan om enskilt anspråk, finns en möjlighet för målsäganden att till rätten själv framföra ett skadeståndsanspråk. får de skriftlig information om betalningen av skadeståndet. När domen vunnit laga kraft skickar domstolen den till Kronofogdemyndigheten.19 kan hjälpa till att driva in skadeståndet Efter att en kopia av domen inkommit till någon av inregistreringsteam skickas en skriftlig förfrågan ut till den brottsutsatta om den vill ha hjälp att driva in skadeståndet. Den brottsutsatta måste skriftligt besvara förfrågan och fylla i ett formulär. Inregistreringsteamen ska även kontrollera om den brottsutsatta inte själv har skulder hos . Om den brottsutsatta tackar ja till hjälp att driva in skadeståndet skickar en uppmaning till den som ska betala skadeståndet att betala in skadeståndsbeloppet till myndigheten. Den skadeståndsskyldiga har på sig att betala, den så kallade avitiden. Om så inte sker skickas målet vidare till ett verkställighetsteam, som inleder en tillgångsutredning för att ta reda på om den skyldiga har möjlighet att betala.20 Är den skadeståndsskyldiga redan utredd för andra skulder får målsäganden en delredovisning som bland annat återger innehållet i den tidigare utredningen. Genomförs en tillgångsutredning får den brottsutsatta en utredningsrapport från där resultatet av tillgångsutredningen redovisas. Utredningsapporten kan visa att hela, delar eller inget av skadeståndet kan betalas. Normalt sett riskerar den som ansöker om verkställighet hos att få betala kostnader som uppkommer i mål, om kostnaderna inte betalas av gäldenären eller kan tas ut vid utmätning. Kostnader som kan drabba en sökande är grundavgift, särskild avgift, förberedelseavgift och försäljningsavgift. En brottsutsatt som ansöker om verkställighet är dock befriad från att betala grundavgift, förberedelseavgift eller försäljningsavgift. Vissa kostnader som kan uppstå vid försäljning av fast egendom för utmätning omfattas dock inte av detta undantag.21 Försäkringsbolag kan betala ut försäkringsersättning I de allra flesta fall kommer fram till att gärningsmannen inte kan betala hela det utdömda skadeståndet. Då kan den brottsutsatta ta reda på om någon försäkring kan täcka skadeståndet 1925 a § förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. Det är även möjligt för en målsägande att på eget initiativ ansöka om verkställighet innan domen vunnit laga kraft. Detta sker dock sällan. 204 kap. 37 §§ utsökningsbalken (1981:774), som föreskriver i vilken ordning olika saker kan utmätas. Det kan finnas flera fordringar på samma gäldenär. En fordran som avser brottsskadestånd är inte prioriterad framför en annan fordran. 2113 och 15 §§ förordningen (1992:1094) om avgifter vid . (en anmälan till försäkringsbolag kan dock även ha skett tidigare i processen) och bifoga över gärningsmannens betalningsförmåga. Om ingen försäkring faller ut, kan den brottsutsatta vända sig direkt till och ansöka om brottsskadeersättning. Hemförsäkringar och olycksfallsförsäkringar kan ofta ge ersättning vid skador på grund av brott. Villkoren varierar dock mellan försäkringsbolagen. Det finns försäkringsbolag som lämnar ersättning på skadeståndsrättslig grund, vilket innebär att försäkringsersättningen utgår från det tilldömda skadeståndet och kommer i fråga först om gärningsmannen saknar betalningsförmåga. Försäkringsbolaget övertar fordran mot gärningsmannen upp till det belopp som försäkringsbolaget betalat ut. Det betyder att gärningsmannen kan krävas på pengarna av försäkringsbolaget och i slutändan också få betala för skadan. De allra flesta försäkringsbolag har dock övergått till så kallade summaförsäkringar. En summaförsäkring innebär att ersättningen lämnas enligt en tabell som finns i villkoren för försäkringen. Ersättningen är alltså en redan i förväg fastställd summa beroende på typ av skadehändelse. Det betyder också att försäkringsbolaget inte alltid behöver invänta dom med skadestånd, utan kan betala ut en schablonsumma med till exempel förundersökningen som beslutsunderlag. När ersättning lämnas via summavillkor har försäkringsbolaget inte någon regressrätt gentemot gärningsmannen. prövar ärenden om brottsskadeersättning har till uppgift att främja brottsutsattas rättigheter. Det ska ske genom att bland annat aktivt verka för att berörda får kännedom om möjligheterna till brottsskadeersättning och att genom utåtriktad verksamhet verka för att myndigheter, andra aktörer och allmänheten får ökad kunskap om brottsofferfrågor.22 En sista möjlighet för den brottsutsatta att få ekonomisk kompensation på grund av ett brott är att ansöka om brottsskadeersättning hos Processen övergår härmed från att vara civilrättslig till att bli offentligrättslig. Brottsskadeersättning utgår förvisso från sedvanliga skadeståndsrättsliga principer, men är inte bunden av det av domstolen utdömda skadeståndsbeloppet. Det innebär att ersättning kan utgå med ett annat belopp än det utdömda skadeståndet, om myndigheten anser att det avviker från praxis. Myndigheten drar av ett självriskbelopp på från ersättningen.23 221 och 2 §§ förordningen (2007:1171) med instruktion för . 23Rätten till brottsskadeersättning regleras i brottsskadelagen (1978:413). I första hand är det personskador som kan ersättas genom brottsskadeersättning, men det finns även vissa möjligheter att få ersättning för sakskador och förmögenhetsskador. Förutsättningen för att få brottsskadeersättning är som beskrivits ovan att man inte kunnat få kompensation på annat sätt. Ansökan ska ha inkommit till från det att det rättsliga förfarandet har avslutats. Brottsofferjourer ger hjälp och stöd till brottsutsatta En stor del av den hjälp och det stöd som brottsutsatta får lämnas av frivilliga organisationer, i första hand lokala brottsofferjourer och kvinnojourer. Brottsofferjourerna samverkar bland annat med polis, åklagare och domstolar. presenterar en sammanställning av statistik över de lokala brottsofferjourernas arbete med brottsutsatta. hjälpte brottsofferjourerna tillsammans 33 538 personer inom den brottsofferstödjande verksamheten. Av statistiken framgår bland annat vilka brottstyper som varit aktuella. Däremot framgår inte vilken typ av hjälp jouren har gett, till exempel hjälp med att hantera skadestånd.24 Möjligheten till hjälp och stöd från en brottsofferjour varierar över landet. Brottsofferjourerna är i huvudsak beroende av kommunernas bidrag till verksamheten. Enligt socialtjänstlagen har kommunerna ett uttalat ansvar för att hjälpa brottsutsatta och verka för att den som utsatts för brott, samt även anhöriga, får stöd och hjälp.25 Jourernas tillgång till personal varierar liksom hur många kommuner en jour ska verka inom. En brottsofferjour kan bedriva verksamhet i en eller upp till nio kommuner. Finansieringen kan också komma från annat håll än kommunen. delar ut ett grundbidrag om till var och en av jourerna. Övrigt stöd kan vara bidrag för vittnesstödsverksamhet, regionala bidrag eller särskilda medel för tidsbegränsade projekt.26 24Brottsofferjourernas : Redovisning av brottsofferstatistiken för brottsofferjourerna i . 2511 § 5 kap. socialtjänstlagen (2001:453). 26Brottsofferjourernas : kommuners bidrag till lokala brottsofferjourer, . Undersökningen bygger på enkäter till de lokala brottsofferjourerna. I följande kapitel redogörs för myndigheternas underlag avseende ärendehanteringen av brottsskadestånd. Underlaget omfattar i huvudsak statistik som har tagit fram med hjälp av myndigheterna. Det är viktigt att framhålla att det statistiska underlaget består av delvis olika tidsperioder samt inte i alla delar endast omfattar privatpersoner. Det innebär att uppgifterna inte är helt jämförbara. Mer om myndigheternas statistikunderlag finns i bilaga 2. Det saknas uppgifter om hur många brottsskadestånd som döms ut . Utredningen om frivillig betalning av brottsskadestånd kom genom en skattning fram till att cirka 35 000 brottsskadestånd meddelas genom domar och strafförelägganden.27 Utredningen har även uppskattat hur många skadeståndsskyldiga personer och målsägande som blir tilldömda skadestånd.28 Dessa uppgifter får dock betraktas som relativt osäkra. kan ta fram uppgifter om hur många inregistrerade domar med skadestånd som kommit in till myndigheten. Eftersom alla domar med skadestånd ska skickas från tingsrätten till ska dessa motsvara antal domar totalt med skadestånd.29 registrerade 11 164 domar under 2010.30 27Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1), s. 65. 28Följande försiktiga uppskattningar beträffande det årliga (2008) utfallet för brottmål avgjorda vid landets tingsrätter presenteras: 17 00018 000 brottmål avgörs i vilka skadestånd döms ut. 19 70021 600 personer blir skadeståndsskyldiga. 26 80029 400 målsägande tillerkänns brottsskadestånd. 2925 a § förordningen (1990:893) om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m. 30Under 2009 inkom 12 854 domar och 11 700 domar . Uppgifterna bygger på underlag från . Hos står gäldenären i fokus. Ärendehanteringen bygger på gäldenärens personnummer. Borgenärerna är däremot inte sökbara i systemen. Det går till exempel inte att få fram hur stor andel av de brottsutsatta som när de får förfrågan om hjälp med att driva in skadeståndet verkligen ansöker om detta hos . har efterfrågat statistik om antal skadeståndsärenden där exekutionstiteln är en dom som är utdömd , för att få en uppfattning om inflödet av . har i sin redovisning utgått från antal registrerade mål till och med samt vad som har hänt i målen fram till det datumet. Såsom systemet ser ut finns det ingen koppling mellan registrering av inkomna domar i diariet och registrerade mål. I underlaget ingår även mål där sökanden inte är en privatperson, då dessa mål inte går att skilja ut. Figur 3.1 Inflödet till myndigheterna en översikt av ansökningarna får avslag pga. att de sökande ej försökt få ut skadestånd genom Kronofogden eller försäkringsbolag 5 500 brottsskade- ansökningar Observera att uppgifterna under avser både privatpersoner och juridiska personer. Antalet registrerade skadeståndsärenden/mål för den efterfrågade perioden uppgick till 15 410 fördelade på 9 540 gäldenärer. var (4 337) av dessa mål fullbetalda. Av dessa fullbetalda mål betalades cirka hälften (14,) frivilligt inom den så kallade avitiden, som är 14 dagar.31 behövde i dessa fall inte vidta några verkställighetsåtgärder mot gäldenären. För det stora flertalet skadeståndsskyldiga inleddes dock en tillgångsundersökning. fick in 10 734 brottsskadeärenden. Antal inkomna ärenden har legat på samma nivå under de senaste åren.32 har efterfrågat statistik om hur många av dessa brottsskadeärenden där den sökande har en lagakraftvunnen dom som grund för ansökan.33 hade eller drygt 5 500 ärenden en lagakraftvunnen dom som grund för ansökan. Av dessa fick , cirka 330 ärenden, avslag på grund av att den sökande inte först försökt få ut skadeståndet via och försäkringsbolag. 3.2Det saknas underlag för att kunna beräkna hur processen tar Flera av de brottsutsatta som intervjuat har berättat att processen för att få ut skadestånd tagit , och att processen även har upplevts som påfrestande med anledning av vad de varit med om i samband med brottet. Även representanter för lokala brottsofferjourer har framfört att det tar för brottsutsatta att få ut sitt skadestånd. Det går inte att med dagens underlag ta fram ett flödesschema med tidsangivelser för genomsnittliga handläggningstider av processen efter dom, eftersom myndigheterna inte registrerar eller följer upp detta. Domstolen ska skicka domen till utan dröjsmål när den vunnit laga kraft. När domen inkommit till skickas en förfrågan till målsäganden om denna vill ha hjälp att driva in skadeståndet. Enligt uppgift från skickas meddelandet till målsäganden med vändande post; här finns alltså inga balanser. med ansökan om verkställighet har den skadeståndsskyldiga på sig att frivilligt betala in skadeståndet innan myndigheten inleder en tillgångsutredning. Sammantaget bör denna process inte ta mer än tre i anspråk, om målsäganden ansöker om verkställighet i direkt anslutning till förfrågan. 31För att få fram andelen har slumpvis granskat 150 av 3 155 mål där gäldenären gjort en inbetalning till . 106 av de granskade målen har blivit betalda inom avitiden. Baserat på denna granskning har myndigheten fått fram att av målen blivit betalda inom avitiden med en statistisk felmarginal på +/ . 32Brottsoffermyndighetens årsredovisning 2010. 33Det är också möjligt att få brottsskadeersättning vid nedlagd förundersökning då gärningsmannen är okänd. hade två tidsbestämda mål avseende samtliga inkomna mål för verkställighet (gäller hela ärendestocken, alltså inte endast skadestånd). Det första målet var att borgenären skulle få betalt eller en utredningsrapport med besked om att det saknas utmätningsbara tillgångar . Det andra målet var att förstagångsgäldenärer skulle handläggas . Båda målen uppnåddes under året.34 Den genomsnittliga handläggningstiden följs dock inte upp, och det går inte att få fram dessa uppgifter utifrån befintliga uppföljningssystem. kan inte presentera några uppgifter för försäkringsbolagens handläggningstider. Dessa torde dock vara relativt snabba med tanke på att många försäkringsbolag numera övergått till förmån för så kallade summaförsäkringar, där ersättningen till den brottsutsatta ges utifrån fastlagda schablonbelopp (se kapitel 2). Dock kan detta innebära att den brottsutsatta i ökad utsträckning inte får ut hela skadeståndsbeloppet utan måste ansöka om brottsskadeersättning hos . genomsnittliga handläggningstider har stadigt minskat . tog det i genomsnitt att handlägga en ansökan om brottsskadeersättning. av ärendena hade en handläggningstid på under fyra månader.35 Efter att en brottsutsatt fått brottsskadeersättning utbetald måste vederbörande kontakta så att kravet gentemot gärningsmannen sätts ned med ett lika högt belopp. Det är i sammanhanget viktigt att påpeka att brottsskadeersättning inte inkluderar ränta på skadeståndsbeloppet. Om den brottsutsatta vill ha ut den ränta på beloppet som följer av räntelagen (vilket ska framgå av domen), måste den brottsutsatta meddela detta till . Tiden för att få ut utdömt skadestånd med ränta kan därmed komma att förlängas ytterligare. 34Kronofogdemyndighetens årsredovisning 2010, s. 19. När det gäller förstagångsgäldenärer, det vill säga personer som inte förekommit hos tidigare, är dessa mål enligt uppgift färdigutredda i av fallen. Många unga () som är registrerade hos är det på grund av att de dömts att betala skadestånd. (Se bland annat Överskuldsättning och ekonomiska problem bland ungdomar. En kartläggning av risker, KFM Rapport 2008:3). 35Brottsoffermyndighetens årsredovisning 2010. Det går inte att kartlägga ärendeflödet från anmälan till utbetalning av brottsskadeersättning eftersom det saknas statistiskt underlag från myndigheterna. Det saknas underlag för att beräkna hur processen tar från det att skadestånd dömts ut till att den brottsutsatta får ut pengarna. 4Processen för hantering av brottsskadestånd I detta kapitel går vi igenom hur de ansvariga myndigheterna i rättskedjan hanterar brottsskadestånd. Fram till och med rättegången ser processen i stort sett lika ut för de brottsutsatta. Efter att domen meddelats kan processen däremot se olika ut beroende på vad som händer hos de olika aktörerna. Som nämnts tidigare och visas i figur 2.1 är det flera olika aktörer inblandade. En brottsutsatt kan få möta och bli informerad via sex olika statliga aktörer och åtminstone två andra aktörer av civil karaktär.36 Aktörernas respektive ansvar redovisas i kapitel 2. 4.1Hela processen upplevs som krånglig och utdragen Gemensamt för flera av de brottsutsatta personer vi mött under granskningen är att de upplever processen för att få sitt brottsskadestånd utbetalt som komplicerad. Denna bild bekräftas även av flera av de målsägandebiträden som vi intervjuat. I intervjuer med och lokala brottsofferjourer har framkommit att många brottsutsatta tror att skadeståndet ska komma automatiskt efter domen. De förstår inte att de själva måste vara aktiva. Det kan också vara så att den brottsutsatta har fått information från om att den skadeståndsskyldiga saknar tillgångar, vilket gör att en del brottsutsatta ger upp.