prop · GY03158 · 2011-06-30 00:00:00 — 3.Det danska utrikesministeriet skall översända vidimerade kopior av ratifikationsinstrumenten till de avtalsslutande staternas justitie- ministerier. 4.Konventionen träder i kraft efter att samtliga nordiska stater, enligt punkt 1, har förklarat sig bundna av konventionen. Konventionen träder dock i kraft i förhållande till och efter att det danska justitieministeriet har underrättat det danska utrikesministeriet och övriga staters justitieministerier att konventionen skall gälla i förhållande till och . 5.Innan samtliga stater har förklarat sig bundna av konventionen, kan de stater som har gjort en sådan förklaring avtala att konventionen skall träda i kraft dem emellan än den som följer av punkt 4. 6.Framställningar om utlämning som tas emot före ikraftträdandet av konventionen skall handläggas enligt den hittillsvarande utlämnings- ordningen. För framställningar som tas emot därefter skall de regler gälla som antagits av staterna i enlighet med denna konvention. Utfärdat i i ett exemplar på danska, finska, isländska, norska respektive svenska, vilka samtliga texter har samma giltighet. Denna arresteringsorder har utfärdats av en behörig rättslig myndighet. Nedan nämnda person begärs gripen och överlämnad för lagföring eller för verkställighet av ett fängelsestraff eller en annan frihetsberövande A) Information om den eftersökta personens identitet: Flicknamn, i förekommande fall: Alias, i förekommande fall: Bostadsort och/eller känd adress: Om uppgift finns, det eller de språk som den eftersökta personen Utmärkande drag/beskrivning av den eftersökta personen: Foto och fingeravtryck av den eftersökta personen, om dessa finns tillgängliga och kan överlämnas, eller kontaktadress för den person som kan tillhandahålla information eller en DNA-profil (om denna information kan överlämnas och inte har bifogats). B)Beslut på vilket arresteringsordern grundas: 1.Häktnings- eller anhållningsbeslut eller verkställbart rättsligt beslut med samma verkan: C) Uppgifter om straffets längd: 1.Maximal längd för det fängelsestraff eller den frihetsberövande åtgärd som kan dömas ut för brottet eller brotten: 2.Längd för det fängelsestraff eller den frihetsberövande åtgärd som har dömts ut: Straff som återstår att avtjäna: D) Brott: Denna arresteringsorder berör totalt ............ Beskrivning av de omständigheter under vilka brottet eller brotten begicks, inklusive tidpunkt (datum och klockslag), plats och den eftersökta personens grad av delaktighet i brottet eller brotten: Brottets eller brottens beskaffenhet och brottsrubricering samt tillämplig lagbestämmelse: Andra relevanta omständigheter: E) Beslag och överlämnande av föremål Denna arresteringsorder rör också beslag och överlämnande av föremål som kan utgöra bevis: Denna arresteringsorder rör också beslag och överlämnande av föremål som den eftersökta personen har förvärvat genom brottet: Om uppgift finns, beskrivning av och plats för dessa föremål: F) Utfärdande myndighet Den rättsliga myndighet som har utfärdat arresteringsordern: Befattning (titel/grad): : (landskod) (riktnummer) (...): : (landskod) (riktnummer) (...): Information för kontakt med den person som skall kontaktas för praktiska arrangemang för överlämnandet: av den utfärdande rättsliga myndigheten och/eller dess företrädare: Befattning (titel/grad): Officiell stämpel (i förekommande fall): L 292/2 Europeiska unionens officiella tidning mellan Europeiska unionen och och om förfarande för överlämnande mellan Europeiska unionens medlemsstater och och åena sidan, och nedan kallade de avtalsslutande parterna, SOM ÖNSKAR förbättra det straffrättsliga samarbetet mellan Europeiska unionens medlemsstater och och , utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna om skydd av individens frihet, SOM ANSER att de nuvarande förbindelserna mellan de avtalsslutande parterna kräver ett nära samarbete i kampen mot brottslighet, SOM UTTRYCKER sitt ömsesidiga förtroende för varandras rättssystems uppbyggnad och funktion och för alla avtalsslu- tande parters förmåga att garantera en opartisk rättegång, SOM BEAKTAR att och har uttryckt en önskan att med Europeiska unionens medlemsstater ingå ett avtal som effektiviserar förfaringssättet för utlämning av misstänkta och dömda personer och att med medlemsstaterna tillämpa ett överlämnandeförfarande, SOM BEAKTAR att Europeiska unionen också anser ett sådant avtal önskvärt, SOM ANSER att det därför är lämpligt att införa ett system för ett sådant överlämnandeförfarande, SOM BEAKTAR att alla medlemsstater och och har anslutit sig till ett antal kon- ventioner på detta område, däribland Europeisk utlämningskonvention av och Europeisk konven- tion om bekämpande av terrorism av . Utlämningslagstiftningen i de nordiska länderna är enhetlig och innehåller en gemensam ordning för utlämning, SOM ANSER att samarbetsnivån enligt EU:s konvention av om ett förenklat förfarande för utlämning och EU:s konvention av om utlämning bör upprätthållas, i den mån den inte går att höja, SOM ANSER att beslut om verkställighet av en arresteringsorder enligt detta avtal måste kontrolleras i tillräcklig omfatt- ning, vilket innebär att det bör krävas att en rättslig myndighet i den stat där den eftersökta personen har gripits fattar beslut om huruvida han eller hon skall överlämnas, SOM ANSER att centralmyndigheternas roll i verkställandet av en arresteringsorder enligt detta avtal bör begränsas till praktiskt och administrativt bistånd, SOM BEAKTAR att detta avtal respekterar grundläggande rättigheter och särskilt Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna; detta avtal hindrar inte en stat från att tillämpa sina konstitu- regler om prövning i laga ordning, föreningsfrihet, tryckfrihet, yttrandefrihet i andra medier samt om frihetskämpar, Europeiska unionens officiella tidning L 292/3 SOM ANSER att ingen bör överlämnas till en stat där han eller hon löper allvarlig risk att utsättas för dödsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, SOM BEAKTAR att eftersom samtliga stater har ratificerat konvention av om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter, bör de personuppgifter som behandlas i samband med genom- förandet av detta avtal skyddas i enlighet med principerna i denna konvention, HAR ENATS OM FÖLJANDE. 2. medlemsstat: en medlemsstat i Europeiska unionen, 3.stat: en medlemsstat, eller , 4.tredjeland: alla länder utom de stater som avses i punkt 3, 1.De avtalsslutande parterna åtar sig att i enlighet med bestämmelserna i detta avtal förbättra överlämnandet av perso- ner för lagföring eller verkställighet av en dom mellan, å ena sidan, medlemsstaterna och, å andra sidan, och , och som miniminormer beakta bestäm- melserna i konventionen av om utläm- ning mellan Europeiska unionens medlemsstater. 2.De avtalsslutande parterna åtar sig att i enlighet med bestämmelserna i detta avtal se till att systemet för utlämning mellan, å ena sidan, medlemsstaterna och, å andra sidan, Ko- nungariket och , skall grunda sig på en mekanism för överlämnande på grundval av en arresteringsor- der enligt villkoren i detta avtal. 3.Detta avtal skall inte påverka skyldigheten att respektera de grundläggande rättigheterna och de grundläggande rättsliga prin- ciperna i Europeiska konventionen om skydd av de mänskliga rättigheterna eller, i fråga om en rättslig myndighet i en med- lemsstat, principerna i artikel 6 i fördraget om Europeiska unionen. 4.Inget i detta avtal skall tolkas som ett förbud att vägra över- lämna en person som är föremål för en arresteringsorder enligt detta avtal, om det finns objektiva skäl att tro att arresteringsor- dern har utfärdats för att lagföra eller straffa en person på grund av dennes kön, ras, religion, etniska ursprung, nationalitet, språk, politiska uppfattning eller sexuella läggning, eller att denna per- sons ställning kan skadas av något av dessa skäl. I detta avtal avses med 1. avtalsslutande parter: Europeiska unionen, och , 5. arresteringsorder: ett rättsligt avgörande utfärdat av en stat med syftet att en annan stat skall gripa och överlämna en efter- sökt person för lagföring eller för verkställighet av ett fängelse- straff eller en annan frihetsberövande åtgärd. 1.En arresteringsorder får utfärdas för gärningar som enligt den utfärdande statens lagstiftning kan leda till fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd eller mer. Det- samma gäller om ett straff eller en annan frihetsberövande åtgärd har dömts ut. 2.Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 3 och 4 skall det för överlämnande krävas att den gärning som ligger till grund för arresteringsordern utgör ett brott enligt den verkstäl- lande statens lagstiftning, oavsett brottsrekvisit eller brottets rätts- liga rubricering. 3.Med förbehåll för tillämpningen av artikel 4, artikel 5.1 bg och artiklarna 68 får en stat inte i något fall vägra att verkställa en arresteringsorder som utfärdats på grund av handlingar som utförs av en person som bidrar till att en grupp personer som agerar med ett gemensamt syfte, begår ett eller flera brott på området terrorism enligt artiklarna 1 och 2 i Europakonventio- nen om bekämpande av terrorism och artiklarna 14 i rambeslu- tet av om bekämpande av terrorism, olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen, eller mord, grov misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, tagande av gisslan och våldtäkt, när brotten är belagda med fängelse eller en annan frihetsberövande åtgärd , även om den personen inte deltar i det egentliga utförandet av det eller de berörda brotten. Bidraget skall ha varit avsiktligt och getts med den ytterligare vetskapen om att hans eller hennes deltagande kommer att bidra till organisationens brottsliga verksamhet. L 292/4 Europeiska unionens officiella tidning eller , å ena sidan, och Europeiska unionen på någon av medlemsstaternas vägnar, å andra sidan, får avge en förklaring på ömsesidig grund om att villkoret för dubbel straff- barhet enligt punkt 2 inte skall tillämpas på de villkor som anges nedan. Följande brott skall medföra överlämnande på grundval avenarresteringsorderenligtvillkorenidettaavtalochutankon- troll av om det föreligger dubbel straffbarhet för gärningen, för- utsatt att brotten, som de definieras i den utfärdande statens lagstiftning, kan leda till fängelse eller annan frihetsberövande åtgärd i den utfärdande staten: Deltagande i en kriminell organisation. Sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi. Olaglig handel med narkotika och psykotropa ämnen. Olaglig handel med vapen, ammunition och sprängämnen. Bedrägeri,inbegripetbedrägerisomriktarsigmotEuropeiska gemenskapernas ekonomiska intressen enligt konventionen av om skydd av Europeiska gemenskaper- nas finansiella intressen. Penningförfalskning, inklusive förfalskning av euron. Miljöbrott, inbegripet olaglig handel med hotade djurarter och hotade växtarter och växtsorter. Hjälp till olovlig inresa och olovlig vistelse. Mord, grov misshandel. Olaglig handel med mänskliga organ och vävnader. Människorov, olaga frihetsberövande och tagande av gisslan. Rasism och främlingsfientlighet. Organiserad stöld och väpnat rån. Olaglig handel med kulturföremål, inbegripet antikviteter och konstverk. Beskyddarverksamhet och utpressning. Förfalskning och piratkopiering. Förfalskning av administrativa dokument och handel med sådana förfalskningar. Förfalskning av betalningsmedel. Olaglig handel med hormonsubstanser och andra tillväxtsubstanser. Olaglig handel med nukleära och radioaktiva ämnen. Handel med stulna fordon. Brott som omfattas av Internationella brottmålsdomstolens behörighet. Kapning av flygplan eller fartyg. Skäl till att verkställighet av arresteringsordern skall vägras Staterna skall införa en skyldighet för den verkställande rättsliga myndigheten att vägra att verkställa en arresteringsorder i föl- jande fall: 1)Om det brott som ligger till grund för arresteringsordern omfattas av amnesti i den verkställande staten och denna var behörig att lagföra brottet enligt sin egen strafflagstiftning. 2)Om det framgår av de uppgifter som står till den verkstäl- lande rättsliga myndighetens förfogande att den eftersöktes ansvar för samma gärning prövats genom lagakraftägande dom i en stat, under förutsättning att straffet, vid fällande dom, avtjänats eller är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagstiftningen i den stat där domen meddelades. 3)Om den person som är föremål för en arresteringsorder enligt den verkställande medlemsstatens lag på grund av sin ålder ännu inte kan ställas till straffrättsligt ansvar för den gärning som ligger till grund för arresteringsordern. Europeiska unionens officiella tidning L 292/5 Andra skäl till att vägra verkställighet av arresteringsordern Staterna kan införa en skyldighet eller en valmöjlighet för den verkställande rättsliga myndigheten att vägra att verkställa en arresteringsorder i följande fall: a)Om, i något av de fall som avses i artikel 3.2, den gärning som ligger till grund för arresteringsordern inte utgör ett brott enligt lagen i den verkställande staten. När det gäller skatter och andra avgifter, tullar och valutatransaktioner får dock verkställandet av arresteringsordern inte vägras av det skälet att den verkställande statens lagstiftning inte föreskri- ver samma typ av skatter eller avgifter eller att den inte inne- håller samma slags bestämmelser om skatter och andra avgifter, tullar och valutatransaktioner som den utfärdande statens lagstiftning. b)Om den person som är föremål för arresteringsordern är föremål för lagföring i den verkställande staten för samma gärning som den som ligger till grund för arresteringsordern. c)Om de rättsliga myndigheterna i den verkställande staten har beslutat antingen att inte väcka åtal för det brott som ligger till grund för arresteringsordern eller att underlåta åtal för gärningen, eller när den eftersökte i en stat omfattas av ett annat slutligt avgörande för samma gärning som hindrar senare lagföring. d)Om åtal för brottet eller verkställigheten av straffet preskri- berats enligt den verkställande statens lagstiftning och gär- ningen omfattas av denna stats behörighet enligt dess egen strafflagstiftning. e)Om det framgår av de uppgifter som står till den verkstäl- lande rättsliga myndighetens förfogande att den eftersöktes ansvar för samma gärning prövats genom lagakraftägande dom i ett tredjeland, under förutsättning att straffet, vid fäl- lande dom, avtjänats eller är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagstiftningen i det land där domen har meddelats. f)Om arresteringsordern har utfärdats för verkställighet av fängelse eller en annan frihetsberövande åtgärd och den eftersökte uppehåller sig i, är medborgare eller bosatt i den verkställande staten och denna stat åtar sig att själv verk- ställa detta straff eller denna åtgärd enligt denna stats lagstiftning. g)Om arresteringsordern avser brott som i)enligt den verkställande statens lagstiftning anses ha begåtts helt eller delvis på dess territorium eller en plats som är likställd med den statens territorium, ii)har begåtts utanför den utfärdande statens territorium och åtal enligt den verkställande statens lagstiftning inte är tillåtet för sådana brott, när de begåtts utanför den verkställande statens territorium. Varje stat skall informera rådets generalsekretariat om av vilka av skälen för att vägra verkställighet i punkt 1 den har fast- ställt en skyldighet för de verkställande rättsliga myndigheterna att vägra verkställa en arresteringsorder. skall göra den erhållna informationen tillgänglig för alla stater och kommissionen. Undantag för politiska brott 1.Verkställighet får inte vägras med motiveringen att den verkställande staten kan betrakta brottet som ett politiskt brott, ett brott som har samband med ett politiskt brott eller ett brott som vägletts av politiska motiv. 2.Norge eller , å ena sidan, och Europeiska unionen på någon av medlemsstaternas vägnar, å andra sidan, kan dock lämna en förklaring om att punkt 1 bara kommer att tillämpas på a)brott som avses i artiklarna 1 och 2 i den europeiska kon- ventionen om bekämpande av terrorism, b)brott som innebär stämpling och som motsvarar hand- lande enligt artikel 3.3 till ett eller flera av de brott som avses i artiklarna 1 och 2 i den europeiska konventionen om bekämpande av terrorism, c)artiklarna14irambeslutetavden13juni2002ombekäm- pande av terrorism. Om en arresteringsorder har utfärdats av en stat som läm- nat en förklaring enligt punkt 2, eller av en stat på vars vägnar förklaringen har lämnats, kan den stat som verkställer arreste- ringsorden tillämpa ömsesidighet. 1.Verkställighet får inte vägras med motiveringen att den eftersökta personen är medborgare i den verkställande staten. 2.Norge eller , å ena sidan, och Europeiska unionen på någon av medlemsstaternas vägnar, å andra sidan, får lämna en förklaring om att egna medborgare inte kommer att överlämnas eller att överlämnande endast kommer att beviljas på vissa sär- skilda villkor. L 292/6 Europeiska unionens officiella tidning Om en arresteringsorder har utfärdats av en stat som läm- nat en förklaring enligt punkt 2, eller av en stat på vars vägnar förklaringen har lämnats, får en annan stat, när den verkställer arresteringsorden, tillämpa ömsesidighet. Garantier som skall lämnas av den utfärdande staten i särskilda fall Den verkställande rättsliga myndigheten får föreskriva att verk- ställigheten av en arresteringsorder är beroende av något av föl- jande villkor: 1)När en arresteringsorder har utfärdats för verkställighet av fängelse eller en annan frihetsberövande åtgärd som har beslutats genom utevarodom och den berörda personen inte kallats personligen eller på annat sätt informerats om tid- punkt och plats för den förhandling som ledde till att uteva- rodomen beslutades, får överlämnande ske på villkor att den utfärdande rättsliga myndigheten lämnar tillräckliga garan- tier om att den person som är föremål för arresteringsor- dern kommer att ges möjlighet till förnyad prövning av beslutet i den utfärdande staten och att bli dömd i sin närvaro. 2)Om det brott som ligger till grund för en arresteringsorder ärstraffbartmedfängelseellerannanfrihetsberövandeåtgärd på livstid får verkställandet av arresteringsordern förenas med villkoret att den utfärdande staten lämnar en garanti som den verkställande staten anser tillräcklig för att den utfärdande staten kommer att ompröva straffet, efter fram- eller senast , eller kommer att uppmuntra tillämpningenavbenådningsåtgärdersompersonenärberät- tigad att söka enligt den utfärdande statens nationella lag- stiftning eller praxis i syfte att ett sådant straff eller en sådan åtgärd inte skall verkställas. 3)När den person som är föremål för en arresteringsorder för lagföring är medborgare eller bosatt i den verkställande sta- ten får överlämnandet underkastas villkoret att personen efter att ha hörts återsänds till den verkställande staten för att där avtjäna det fängelsestraff eller den frihetsberövande åtgärd som utdömts i den utfärdande staten. Fastställande av de behöriga rättsliga myndigheterna 1.Den utfärdande rättsliga myndigheten är den rättsliga myn- dighetidenutfärdandestatensomärbehörigattutfärdaenarres- teringsorder enligt den utfärdande statens lagstiftning. 2.Den verkställande rättsliga myndigheten är den rättsliga myndighet i den verkställande staten som är behörig att verk- ställa arresteringsordern enligt lagstiftningen i den staten. En jus- titieminister får för den underrättelse som avses i artikel 38.1 utses till behörig myndighet för verkställandet av arresteringsordern, oberoende av huruvida justitieministern enligt den statens nationella lagstiftning är en rättslig myndighet eller inte. De avtalsslutande parterna skall underrätta varandra om vilka de behöriga myndigheterna är. 1.De avtalsslutande parterna får underrätta varandra om vil- ken centralmyndigheten är i vardera staten, när de har utsett sådan myndighet, eller, om den berörda statens rättsordning så kräver, flera centralmyndigheter, för att biträda de behöriga rätts- liga myndigheterna. 2.De avtalsslutande parterna får därvid ange att, om organi- sationen av den berörda statens rättsväsende så kräver, centralmyndigheten(-erna) ansvarar för det administrativa över- sändandet och mottagandet av arresteringsorder samt för all annan officiell korrespondens i anslutning till dessa. Dessa anvis- ningar skall vara bindande för alla myndigheterna i den utfär- dande staten. Arresteringsorderns innehåll och form En arresteringsorder skall innehålla följande uppgifter upp- ställda i enlighet med formuläret i bilagan till detta avtal: a)Den eftersöktes identitet och nationalitet. b)Namn, adress, telefonnummer, faxnummer och e-postadress till den utfärdande rättsliga myndigheten. c)Uppgift om förekomsten av en verkställbar dom, en arreste- ringsorder eller något annat verkställbart rättsligt beslut med samma rättsverkan och som omfattas av artiklarna 2 och 3. d)Brottets beskaffenhet och brottsrubricering, särskilt med avseende på artikel 3. e)En beskrivning av de omständigheter under vilka brottet begåtts, inbegripet tidpunkt och plats samt den eftersöktes delaktighet i brottet. f)Det straff som dömts ut, om det rör sig om en slutlig dom, eller den straffskala för brottet som föreskrivs i den utfär- dande statens lagstiftning. g)Eventuella andra konsekvenser av brottet. Europeiska unionens officiella tidning L 292/7 Arresteringsordern skall översättas till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den verkställande staten. Varje avtalsslutande part får, när detta avtal ingås eller , lämna en förklaring att en översättning till ett annat eller flera andra av en stats officiella språk kommer att godtas. Om den myndighet som tar emot en arresteringsorder sak- nar behörighet att verkställa denna, skall den självmant över- sända arresteringsordern till den behöriga myndigheten i sin stat och underrätta den utfärdande rättsliga myndigheten om detta. Översändande av en arresteringsorder 1.Om det är känt var personen befinner sig får den utfär- dande rättsliga myndigheten översända arresteringsordern direkt till den verkställande rättsliga myndigheten. 2.Den utfärdande rättsliga myndigheten får under alla omständigheter besluta om en registrering av den eftersökta per- sonen i Schengens informationssystem (SIS). En sådan registrering skall utföras i enlighet med tillämpliga bestämmelser i unionens lagstiftning om registrering i SIS av personer för överlämnande. En registrering i SIS skall ansesvaralikvärdigmedenarresteringsorderåtföljdavdeninfor- mation som beskrivs i artikel 11.1. , till dess att SIS kan överföra all den information som beskrivs i artikel 11, skall registreringen anses vara likvärdig med en arresteringsorder i avvaktan på att originalet i vederbörlig ordning mottas av den verkställande rätts- liga myndigheten. Närmare bestämmelser om översändande av en arresteringsorder 1.Om den utfärdande rättsliga myndigheten inte känner till vilken verkställande rättslig myndighet som är behörig, skall den göra de efterforskningar som krävs för att få denna informa- tion av den verkställande staten. 2.Om det inte går att använda SIS får den utfärdande rätts- liga myndigheten använda sig av Internationella kriminalpo- lisorganisationens () tjänster för att översända arresteringsordern. 3.Den utfärdande rättsliga myndigheten får översända arres- teringsordern på vilket säkert sätt som helst som gör det möjligt att få en skriftlig uppteckning, så att den verkställande staten kan fastställa att den översända handlingen är äkta. 4.Alla svårigheter rörande översändandet av eller äktheten hos de handlingar som behövs för att verkställa arresteringsor- dern skall behandlas genom direkta kontakter mellan de berörda rättsliga myndigheterna eller, i förekommande fall, med bistånd av staternas centralmyndigheter.