prop · GY03158 · 2011-06-30 00:00:00 — Framställningar som tas emot efter detta datum skall regleras av detta avtal. 2.Norge eller , å ena sidan, och Europeiska unionen på någon av medlemsstaternas vägnar, å andra sidan, får med den underrättelse som avses i artikel 38.1 göra ett uttalande, där den förklarar att staten som verkställande stat även i fortsätt- ningen kommer att tillämpa det utlämningssystem som gällde innan detta avtal trädde i kraft för gärningar som begicks före en tidpunkt som den skall fastställa. Ifrågavarande tidpunkt får inte vara senare än detta avtals ikraftträdande. Detta uttalande kan återkallas när som helst. Europeiska unionens officiella tidning L 292/13 Tvister mellan antingen eller och någon av Europe- iska unionens medlemsstater om tolkningen eller tillämpningen av detta avtal kan av en part i tvisten hänvisas till ett möte med företrädare för EU-medlemsstaternas och och regeringar i syfte att lösa tvisten . För att de avtalsslutande parterna skall kunna nå målet att uppnå en så likformig tillämpning och tolkning som möjligt av bestäm- melserna i detta avtal, skall de fortlöpande granska utvecklingen av rättspraxis vid Europeiska gemenskapernas domstol samt utvecklingen av rättspraxis vid behöriga domstolar i och beträffande dessa bestämmelser och bestämmelser i lik- nande rättsakter som rör överlämnande. Därför skall en meka- nism inrättas för att säkerställa regelbunden ömsesidig överföring av denna rättspraxis. Meddelanden, förklaringar, ikraftträdande 1.De avtalsslutande parterna skall underrätta varandra om fullgörandet av de förfaranden som krävs för att de skall kunna uttrycka sitt samtycke till att vara bundna av detta avtal. 2.När de lämnar underrättelse enligt punkt 1, skall de avtals- slutande parterna lämna de meddelanden eller förklaringar som föreskrivs i artiklarna 5.2, 9.3, 28.2 och 34.2 i detta avtal, och de får lämna de meddelanden eller förklaringar som föreskrivs i artiklarna 3.4, 6.2, 7.2, 10.1, 11.2, 16.4, 20.5, 30.1, 31.1 och 35.2 i detta avtal. De förklaringar eller meddelanden som anges i artiklarna 3.4, 10.1 och 11.2 kan göras när som helst. De förklaringar och meddelanden som anges i artiklarna 9.3 och 28.2 kan ändras, och de som anges i artiklarna 5.2, 6.2, 7.2, 10.1, 16.4, 20.5, 34.2 och 35.2 kan återtas när som helst. 3.När Europeiska unionen lämnar en sådan förklaring eller ett sådant meddelande skall den ange vilken av medlemsstaterna som omfattas av förklaringen. 4.Dettaavtalträderikraftdenförstadagenidentredjemåna- den efter den dag då generalsekreteraren för Europeiska unio- nens råd har fastställt att alla formella krav på samtycke från parterna till detta avtal har fullgjorts. Nya medlemsstaters anslutning till Europeiska unionen skall skapa rättigheter och skyldigheter enligt detta avtal mellan dessa nya medlemsstater och och . De avtalsslutande parterna överenskommer om att genomföra en gemensam översyn av avtalet efter dess ikraftträ- dande, och särskilt av förklaringarna enligt artiklarna 3.4, 6.2, 7.2 och 20.5 i detta avtal. Om de förklaringar som anges i arti- kel 7.2 inte förnyas, skall de upphöra att gälla efter det att detta avtal trätt i kraft. Översynen skall särskilt avse det prak- tiska genomförandet, tolkningen och utvecklingen av avtalet och kanävenomfattafrågorsomkonsekvensernaavenvidareutveck- ling av Europeiska unionen avseende de områden som omfattas av detta avtal. 1.Detta avtal får sägas upp av de avtalsslutande parterna. Om avtalet sägs upp av antingen eller skall avtalet fort- sätta att vara i kraft mellan Europeiska unionen och den avtals- slutande part som inte har sagt upp det. 2.En uppsägning av detta avtal enligt punkt 1 får verkan efter det att underrättelsen om att avtalet skall sägas upp har lämnats in. Förfaranden för att efterkomma framställ- ningar om överlämnande som är oavslutade skall fullgöras i överensstämmelse med bestämmel- serna i detta avtal. 1.Generalsekreteraren för Europeiska unionens råd skall vara depositarie för detta avtal. 2.Depositarien skall offentliggöra uppgifter om eventuella underrättelser eller förklaringar som rör detta avtal. Utfärdat i i ett enda original, på danska, engelska, estniska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, let- tiska,litauiska,maltesiska,nederländska,polska,portugisiska,slo- vakiska, slovenska, spanska, svenska, tjeckiska, tyska, ungerska, isländska och norska språken, vilka alla texter är lika giltiga. L 292/14 Europeiska unionens officiella tidning Fyrir hönd Evrópusambandsins For Den europeiske union Por la Unión Europea Za Evropskou unii For den Europæiske Union Für die Europäische Union Euroopa Liidu nimel Gιa tην Ευρωpaϊκή Ένωsη For Union Pour lUnion européenne Thar ceann an Aontais Eorpaigh Per lUnione europea Eiropas Savienibas varda Europos Sajungos vardu Az Európai Unió részérol Ghall-Unjoni Ewropea Voor de Europese Unie W imieniu Unii Europejskiej Pela União Europeia Za Európsku úniu Za Evropsko unijo Euroopan unionin puolesta På Europeiska unionens vägnar Fyrir hönd lýdveldisins Íslands For Por la República de Islandia Za Islandskou republiku For Für die Islandi Vabariigi nimel Gιa tη Δημοκρatίa tης Ιsλaνdίaς For the Republic of Pour la République dIslande Thar ceann Phoblacht na hÍoslainne Per la Repubblica dIslanda Republikas varda Islandijos Respublikos vardu Az Izlandi Köztársaság részérol Ghar-Repubblika ta l-Izlanda Voor de Republiek Ijsland W imieniu Republiki Islandii Pela República da Islândia Za Islandskú republiku Za Republiko Islandijo Islannin tasavallan puolesta På vägnar Fyrir hönd Konungsríkisins Noregs For Kongeriket Por el královstvi For Kongeriget Für das Königreich Norwegen nimel Gιa tο Βasίλeιο tης Νορβηγίaς For the Kingdom of Pour le de Thar ceann Ríocht na hIorua Per il di Norvegia Norvegijas Karalistes varda Norvegijos Karalystes vardu A Norvég Királyság részérol Ghar-Renju tan-Norvegja Voor het Koninkrijk Noorwegen W imieniu Królestwa Norwegii Pelo Za Nórske královstvo Za Kraljevino Norveško Norjan kuningaskunnan puolesta På vägnar Europeiska unionens officiella tidning L 292/15 L 292/16 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 292/17 L 292/18 Europeiska unionens officiella tidning Europeiska unionens officiella tidning L 292/19 Förklaring från parterna i avtalet mellan Europeiska unionen och och om förfaranden för överlämnade mellan Europeiska unionens medlemsstater och och : De avtalsslutande parterna överenskommer att vid behov samråda med varandra om eller Konungari- ket eller någon av Europeiska unionens medlemsstater anser att det finns skäl för detta för att medge effektivaste möjliga utnyttjande av detta avtal, bl.a. för att förhindra eventuella tvister beträffande det praktiska genomförandet och tolkningen av detta avtal. Samrådet skall organiseras på lämpligaste sätt med beaktande av befintliga samarbetsstrukturer. Förklaring från Europeiska unionen: Europeiska unionen förklarar att möjligheten enligt artikel 9.2 andra meningen att utse justitieministern till behörig myn- dighet för verkställandet av arresteringsordern endast kommer att utnyttjas av , Konungari- ket , Republiken och . Europeiska unionen förklarar att medlemsstaterna kommer att tillämpa artikel 20.3 och 20.4 i enlighet med de nationella bestämmelser som gäller för liknande fall. Sammanfattning av promemorian Överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder (Ds 2010:26) I promemorian föreslås att ska godkänna konventionen om överlämnande mellan de nordiska staterna på grund av brott (nordisk arresteringsorder, i det följande benämnd konventionen). Vidare lämnas förslag till en ny lag om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder samt vissa övriga lagändringar som behövs för att ska leva upp till de åtaganden som ett tillträde till konventionen medför. Den nu gällande lagen (1959:254) om utlämning för brott till , , och (nordiska utlämningslagen) föreslås upphävd. Konventionens reglering skiljer sig på många sätt från den ordning som gäller enligt den nordiska utlämningslagen. En grundläggande skillnad är att konventionen bygger på principen om ömsesidigt erkännande av nordiska domar och beslut i stället för den fria prövningsrätt som har gällt inom . Flera av de nu gällande avslagsgrunderna rörande bl.a. svenska medborgare, vissa krav på dubbel straffbarhet och politiska brott har också slopats i konventionen. föreskrivs att ett antal nya avslagsgrunder ska gälla i det nordiska samarbetet. I konventionen föreskrivs också, till skillnad från gällande regler, att beslut ska meddelas och verkställas inom vissa bestämda tidsfrister. Den nya lagen om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder föreslås omfatta såväl överlämnande för lagföring som för straffverkställighet. För att en gärning ska kunna ligga till grund för ett överlämnande enligt en nordisk arresteringsorder krävs att en frihetsberövande påföljd kan dömas ut för gärningen alternativt redan har dömts ut i den nordiska stat som har utfärdat arresteringsordern. Införandet av principen om ömsesidigt erkännande innebär att en nordisk arresteringsorder ska bifallas om inte någon av avslagsgrunderna som föreskrivs i lagen, eller som följer av någon annan lag, är för handen. Det föreslås vidare att beslut i överlämnandefrågan ska fattas av åklagare om den eftersökte samtycker till att överlämnas, i övriga fall av tingsrätt. De tidsfrister som föreslås gälla innebär att beslut, när samtycke föreligger, ska meddelas från det att samtycket lämnades och i övriga fall i princip från gripandet. Rättens handläggning ska som regel vara muntlig och den eftersökte ska ha rätt till offentlig försvarare. Vid överklagande av tingsrättens beslut i fråga om överlämnande ska krävas prövningstillstånd i hovrätten. Motsvarande ändring föreslås i lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder (arresteringsorderlagen). Den nya lagen föreslås innehålla bestämmelser avseende användande av tvångsmedel som i stora drag liknar de som återfinns i arresteringsorderlagen. Således föreslås, för personer , en presumtion för att den eftersökte ska frihetsberövas i avvaktan på beslut. I promemorian behandlas även ett avtal mellan Europeiska unionen och och om förfarande för överlämnande mellan dessa parter (i det följande benämnt ). Parterna har undertecknat EU- avtalet men det har ännu inte trätt i kraft. kommer efter att både konventionen och har trätt i kraft i princip att tillämpa konventionens bestämmelser i förhållande till och i stället för de som följer av , eftersom konventionen föreskriver ett längre gående överlämnandesamarbete. På ett fåtal punkter krävs dock specifika lagändringar för att leva upp till åtaganden. Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. 1Förslag till lag om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs följande. 1 kap. Allmänna bestämmelser 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av konventionen av om överlämnande mellan de nordiska staterna på grund av brott (nordisk arresteringsorder). 2 § Med en nordisk arresteringsorder avses ett rättsligt avgörande, utfärdat av en rättslig myndighet i en nordisk stat, som innebär en begäran om att en rättslig myndighet i en annan nordisk stat ska gripa och överlämna en eftersökt person för lagföring eller för verkställighet av en frihetsberövande påföljd. 3 § En arresteringsorder, utfärdad av en annan nordisk stat enligt rådets rambeslut /584/RIF av om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna eller enligt avtalet av mellan Europeiska unionen och och om förfarande för överlämnande mellan Europeiska unionens medlemsstater och och ska, om det är känt att den eftersökte befinner sig i , betraktas som en nordisk arresteringsorder. 4 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av denna lag. I fråga om överlämnande till finns särskilda bestämmelser. 1 § Den som i , , eller är misstänkt, tilltalad eller dömd för en där straffbelagd gärning och som eftersöks enligt en nordisk arresteringsorder ska, om personen anträffas i och annat inte sägs i denna lag eller följer av någon annan lag, överlämnas till den utfärdande staten. 2 § Överlämnande får beviljas för en gärning som enligt den utfärdande statens lagstiftning kan leda till eller har lett till en frihetsberövande påföljd. Om en nordisk arresteringsorder avser flera gärningar är det tillräckligt att förutsättningar för överlämnande enligt första stycket föreligger för en 3 § Överlämnande får inte beviljas 1. för en gärning som har ägt rum innan den eftersökte fyllt , 2. för en gärning som omfattas av nåd eller annat beslut enligt 11 kap. Prop. 2010/11:158 13 § regeringsformen, Bilaga 4 3.för en gärning som har prövats genom lagakraftvunnen dom i en nordisk stat eller i en medlemsstat i Europeiska unionen och, vid fällande dom, påföljden har avtjänats eller är under verkställighet eller kan verkställas enligt lagstiftningen i domslandet, 4.för en gärning som har prövats genom lagakraftvunnen dom i en annan stat än en nordisk stat eller en medlemsstat i Europeiska unionen och om detta enligt 10 § tredje eller fjärde stycket lagen (1957:668) om utlämning för brott hade utgjort ett hinder mot utlämning av den eftersökte, 5.om det enligt 20 kap. 7 § eller motsvarande bestämmelse i annan lag har meddelats beslut att inte åtala för gärningen och det saknas förutsättningar för återkallelse av beslutet, 6.om förundersökning har inletts eller åtal väckts i för gärningen och förundersökningsledaren i det ärendet motsätter sig att lagföringen sker i den utfärdande staten, 7.om den som eftersöks för verkställighet av en frihetsberövande påföljd är svensk medborgare, bosatt i eller uppehåller sig i och denne begär att påföljden ska verkställas i samt det med hänsyn till dennes personliga förhållanden eller av någon annan anledning är lämpligast att verkställigheten sker här. 1 § En nordisk arresteringsorder ska vara upprättad i enlighet med formuläret i bilagan till konventionen. Den ska vara skriven på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en översättning till något av dessa språk och innehålla uppgifter om 1.den eftersöktes identitet och nationalitet, 2.namn, adress, telefonnummer, telefaxnummer och e-postadress till den utfärdande myndigheten, 3.en verkställbar dom, ett häktnings- eller anhållningsbeslut eller ett motsvarande verkställbart beslut för åtminstone ett av de brott som omfattas av den nordiska arresteringsordern, 4.den brottsliga gärningen, med angivande av tid och plats för denna, en beskrivning av omständigheterna kring gärningen samt den efter- söktes delaktighet i den, 6.straffskalan för gärningen eller, om den nordiska arresteringsordern avser verkställighet av en frihetsberövande påföljd, den påföljd som har dömts ut, och 7.om möjligt andra rättsliga konsekvenser av gärningen. 2 § En nordisk arresteringsorder får skickas direkt till behörig åklagare på den ort där den eftersökte uppehåller sig. En nordisk arresteringsorder får även översändas genom Schengens informationssystem (SIS) eller genom ett annat nationellt eller internationellt system för eftersökning av personer som är misstänkta för En efterlysning som är registrerad i SIS eller i ett annat system för eftersökning av personer och som gäller överlämnande till en nordisk stat, ska jämställas med en nordisk arresteringsorder i avvaktan på att en sådan order översänds. 3 § Om en nordisk arresteringsorder har skickats direkt till åklagaren eller det annars är känt att den eftersökte befinner sig på en viss plats i , ska åklagaren skyndsamt utreda om det finns förutsättningar för När den som begärs överlämnad för lagföring är ska det dessutom utredas om lagföringen kan Vid utredningen tillämpas bestämmelserna om förundersökning i brottmål, om inte annat sägs i denna lag. 4 § En offentlig försvarare ska förordnas om den eftersökte begär det, är under eller i övrigt bedöms vara i behov av en försvarare. 5 § Den eftersökte ska så snart det kan ske tillfrågas om han eller hon samtycker till överlämnande samt om han eller hon medger att i den utfärdande staten lagföras eller straffas för gärningar som har begåtts före överlämnandet men som inte omfattas av den nordiska Den eftersökte ska upplysas om innebörden av att samtycke och medgivande lämnas. Ett samtycke och medgivande lämnas inför åklagare. En återkallelse av ett samtycke ska beaktas om den görs innan beslut i frågan om överlämnande har meddelats. En återkallelse av ett medgivande ska beaktas om den görs innan beslut om överlämnande har 6 § Den eftersökte ska anhållas av åklagaren om det inte saknas risk för att denne avviker eller på annat sätt undandrar sig ett överlämnande. anhållande ska också ske om det finns risk för att den eftersökte genom att undanröja bevis eller på något annat sätt försvårar utredningen av en gärning som omfattas av den nordiska arresteringsordern. Ett anhållande enligt första stycket får inte ske om det kan antas att förutsättningar för ett överlämnande saknas. Den som inte har fyllt får anhållas endast om det finns Om det finns skäl för anhållande enligt förstatredje styckena men det är tillräckligt att den eftersökte meddelas ett reseförbud eller att det föreskrivs en anmälningsskyldighet, ska en sådan åtgärd beslutas i stället I fall som avses i 24 kap. 4 § ska övervakning ersätta ett anhållande. Om det finns skäl för anhållande enligt förstatredje styckena får en polisman eller en tjänsteman vid eller i brådskande fall även utan ett anhållningsbeslut gripa den eftersökte. 7 § När någon har gripits, anhållits, meddelats reseförbud anmälningsskyldighet tillämpas samma regler som vid motsvarande åtgärd under en svensk förundersökning. För sådana tvångsmedel gäller dock de förutsättningar som anges i 6 §. Om den eftersökte har samtyckt till överlämnande ska häktnings- framställning göras endast om den eftersökte begär rättens prövning av ett beslut om anhållande. Den tid inom vilken häktningsframställning ska göras enligt 24 kap. 12 § ska räknas från det att den eftersökte begär rättens prövning eller återkallar sitt samtycke till För rättens beslut om häktning gäller de förutsättningar som enligt 6 § gäller för anhållande. Vad som sägs i om tid för väckande av åtal ska inte tillämpas. Ett beslut om anhållande eller häktning ska upphävas, om ett fortsatt frihetsberövande skulle vara oskäligt med hänsyn till den tid frihetsberövandet har pågått och den påföljd som har utdömts eller som kan komma att dömas ut om den eftersökte döms för gärningen. 8 § Innehåller en nordisk arresteringsorder en ansökan om tillämpas i den delen bestämmelserna i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Om det påträffas sådana föremål som på grund av den uppgivna gärningen skulle kunna tas i beslag och överlämnas enligt 4 kap. 19 § lagen om internationell rättslig hjälp i brottmål, får föremålen även utan en särskild ansökan tas i beslag genom beslut av åklagaren eller den som griper den eftersökte. Har beslag skett tillämpas 4 kap. 16 § andra stycket den lagen. I samband med att den eftersökte frihetsberövas får husrannsakan göras för att söka efter föremål som får tas i beslag. Förordnande om husrannsakan meddelas av åklagaren. Om det är fara i dröjsmål får en polisman eller en tjänsteman vid eller göra husrannsakan även utan ett sådant förordnande. 1 § Tingsrätten beslutar efter framställning av åklagaren i frågan om överlämnande. Åklagaren får dock, innan denne begärt rättens prövning, fatta beslut i frågan om överlämnande om den eftersökte har samtyckt till Åklagaren får därutöver avslå en nordisk Prop. 2010/11:158 arresteringsorder om den till form eller innehåll är så bristfällig att den Bilaga 4 inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om överlämnande. I fråga om tingsrättens behörighet tillämpas 19 kap. . 2 § Vid rättens handläggning tillämpas reglerna om domstols handläggning i brottmål, om annat inte sägs i denna lag. Handläggningen ska ske med skyndsamhet. För att hovrätten ska pröva tingsrättens beslut som innebär att ärendet avgörs eller beslut som får överklagas endast i samband med överklagande av sådant slutligt beslut krävs prövningstillstånd. Tingsrätten ska för prövning av frågan om överlämnande hålla en förhandling. En förhandling behöver dock inte hållas om det är uppenbart att överlämnande inte ska beviljas, den eftersökte begär att ärendet ska avgöras på handlingarna eller denne, efter att åklagaren har gjort en framställning till rätten enligt 1 §, har samtyckt till överlämnande. Till förhandlingen ska åklagaren och den eftersökte kallas. Är den eftersökte anhållen eller häktad ska han eller hon inställas. Tidsfrister för beslut m.m. 3 § Samtycker den eftersökte till överlämnande ska beslut i fråga om överlämnande meddelas senast efter att samtycket har lämnats. I övriga fall ska beslut i fråga om överlämnande meddelas senast efter att den eftersökte har gripits eller, när något gripande i ärendet inte har skett, senast efter att personen har underrättats om innehållet i den nordiska arresteringsordern. Beslut om överlämnande får, om det finns särskilda skäl, meddelas senare än vad som sägs i första eller andra stycket. Beslutet ska då meddelas så snart det är möjligt. Rätten ska, om möjligt, i samband med beslut i fråga om överlämnande, meddela beslut i fråga om överlämnande av föremål som har tagits i beslag enligt 3 kap. 8 §. 4 § När beslut fattas om att den eftersökte ska överlämnas ska även prövas om beslut om tvångsmedel ska gälla till dess överlämnandet har verkställts. Beslut om tvångsmedel kan meddelas även efter ett beslut om att den eftersökte ska överlämnas. 5 § Om två eller flera nordiska stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder eller en eller flera av dessa stater har utfärdat en nordisk arresteringsorder samt en eller flera medlemsstater i Europeiska unionen har utfärdat en europeisk arresteringsorder beträffande samma person, ska ärendena prövas i ett sammanhang vid den tingsrätt som enligt 1 § har behörighet att handlägga det först inkomna ärendet. Inkommer en ny nordisk eller europeisk arresteringsorder efter rättens beslut om överlämnande får, om beslutet inte har vunnit laga kraft, hovrätten eller på yrkande av åklagaren besluta att tingsrätten ska pröva ärendena i ett sammanhang. Prövningen av vilken av flera nordiska eller europeiska arresteringsordrar som ska beviljas ska ske med särskild hänsyn till gärningarnas beskaffenhet och platsen där de ägt rum, de tidpunkter då respektive arresteringsorder utfärdades samt om de avser lagföring eller verkställighet av en frihetsberövande påföljd. 6 § Om det beträffande den eftersökte pågår ett ärende om utlämning för brott eller om överlämnande enligt lagen (2002:329) om samarbete med ska prövningen av frågan om överlämnande enligt denna lag anstå till dess beslut har meddelats i det Kostnader för offentlig försvarare 7 § Kostnaderna för en offentlig försvarare ska stanna på staten, om det inte finns särskilda skäl för att de ska återbetalas av den eftersökte. 8 § Beslut av åklagaren enligt 1 § andra stycket får inte överklagas. Ett beslut om att inte bevilja överlämnande i fall som avses i 2 kap. 3 § 7 får inte överklagas. Har den eftersökte samtyckt till överlämnande får beslutet om överlämnande inte heller överklagas. 5 kap. Verkställighet av beslut om överlämnande och efterföljande 1 § Ett beslut om överlämnande ska verkställas från det att beslutet vann laga kraft. Åklagaren får bestämma att verkställigheten ska ske vid en viss senare tidpunkt 1.om det behövs för att den som ska överlämnas ska kunna lagföras i för annat brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller, om dom redan har fallit, här avtjäna en frihetsberövande påföljd som bestämts för en annan gärning än den som beslutet om överlämnande avser, 2.om omständigheter som ligger utanför de berörda staternas kontroll hindrar ett överlämnande, eller