prop · GZ0357 · 2011-12-21 00:00:00 — Av det skälet använder sig av en tvåstegsmodell där nyckelpersoner bjuds in, vilka sedan förväntas sprida informationen vidare till kollegor. Nyckelpersonerna utses lokalt av huvudmannen och arbetar på uppdrag av denne. Nyckelpersonerna får utbildning och stöd genom försorg för att kunna vidareförmedla och förankra innehållet till sina kollegor på skolan. Antalet inbjudna nyckelpersoner till konferenserna beräknas utifrån antalet skolor och elever inom huvudmannens ansvarsområde. Det innebär att inte alla skolor har en egen nyckelperson och att vissa nyckelpersoner kommer att ha ett informationsspridningsansvar som är större än den egna skolan. har prövat systemet med nyckelpersoner tidigare då målen och proven i årskurs tre infördes. utvärderades av och . Utvärderingen gav en positiv bild av hur implementeringen fungerat och hur reformen togs emot i skolorna. Modellen har därför legat till grund för implementeringsinsatser inför den pågående reformen. Myndigheten menar att en viktig förutsättning för att detta system ska fungera väl är att uppdraget från rektor eller skolchef är tydligt. Enligt intervjuer med företrädare för har myndigheten fått signaler om att det inte fungerar överallt i och med den nya reformen, och att det kan bero på att rektor eller skolchef inte är nog tydliga i vad det innebär att vara en så kallad nyckelperson. I enkät till lärare uppgav endast en tredjedel av lärarna att frågor om likvärdig betygssättning tagits upp på konferenserna som ges i samband med reformimplementeringen. Många av lärarna kunde inte minnas om betygssättningen hade tagits upp. Lika betyg, lika kunskap? Det förekommer även att via brev informerar skolorna om att det finns nytt stödmaterial tillgängligt. distribuerar myndigheten några exemplar av stödmaterial, till exempel bedömningsstöd eller diagnostiskt material, direkt till skolorna. samordnas detta med utskicken av de nationella ämnesproven. Den nya läroplanen skickar dock ut till samtliga lärare för att försäkra sig om att alla får ett eget exemplar. Brevutskick är dock ett både svåradministrerat och kostsamt sätt att sprida information, enligt . har till uppgift att besvara frågor från allmänheten via e-post och telefon. Frågorna till upplysningstjänsten rör skolans alla områden men den fråga som är vanligast är, enligt , frågor om betyg. De vanligaste frågorna och svaren publiceras även på myndighetens webbplats. tar upplysningstjänsten emot cirka 65 000 frågor från allmänheten. av dessa frågor handlar om betyg. Utav dessa kommer av frågorna från lärare eller annan pedagogisk personal, från rektorer och förvaltningschefer, från anhöriga och resterande andel från media. 5.3.6 Lärare och rektorers uppfattning om informationskanaler Rektorerna, som svarat på enkät, uppger att är en mycket viktig källa för att hämta information om hur betygssättning bör gå till. Fortbildning, konferenser samt andra kollegor är andra mycket viktiga källor för att inhämta denna information, enligt rektorerna. Fråga till rektorer: är viktiga källor för dig när det gäller att inhämta information för hur betygssättningen bör gå till? Lika betyg, lika kunskap? Lärarna har i enkät svarat att andra kollegor följt av fortbildning är de viktigaste källorna för att inhämta information om hur betygssättningen ska gå till. Ungefär två tredjedelar av dessa lärare anser att är en mycket viktig informationskälla. Knappt en femtedel av samma lärare anser att konferenser är en mycket viktig källa för att inhämta information om betygssättning. Fråga till lärare: är viktiga källor när det gäller information angående styrdokument och stödmaterial som underlättar likvärdig betygssättning? Kan inte ta ställning 8.Lärarrepresentanter/resurspersoner på skolan genomförde undersökningar bland rektorer och förvaltningschefer om hur de använde myndighetens publikationer och hur de uppfattade myndighetens arbete. Syftet var bland annat att ge underlag för utveckling av de insatser som genomfördes inom myndigheten. Enkäten besvarades av ungefär 550 personer, vilket motsvarade en svarsfrekvens på . Den låga svarsfrekvensen och svårigheterna med att få tag på e-postadresser till respondenterna har medfört att inte längre genomför denna typ av undersökning. Resultaten från den senaste undersökningen som gjordes pekade på att kännedomen om publikationer varierade.45 Generellt sett var 45 (2008). Lika betyg, lika kunskap? allmänna råd de publikationer som var mest kända, och då framförallt allmänna råd om kvalitetsredovisning. Publikationen Bli ännu bättre på att sätta likvärdiga betyg var det bara drygt hälften av de som deltog i undersökningen som kände till, och av dem som kände till denna publikation hade endast ungefär hälften läst den. Av dem som deltog i undersökningen uppgav bara att de läst och haft användning av den. Undersökningen visade att deltagarna uppskattade webbplats och nyhetsbrev. Något som framkom var dock att vissa upplevde det svårt att få reda på vilka publikationer som fanns, och att de var svåra att hitta. Även var uppskattad bland deltagarna. Ungefär hälften av dem hade använt upplysningstjänsten . I undersökningen framkom även att ungefär en fjärdedel av respondenterna ansåg att det behövdes fler diagnostiska stödmaterial och fler nationella prov. Detta önskemål har även framkommit i enkät. fick i uppdrag av regeringen att redovisa en ny samlad strategi för hur myndigheten ska arbeta med målgruppsundersökningar. I redovisning av detta uppdrag beskriver myndigheten två olika typer av metoder som används. En form av målgruppsundersökning görs i genomförandefasen av ett projekt, där myndigheten kvalitetssäkrar olika insatser innan färdigställandet. Ett exempel på sådana insatser är den pågående reformimplementeringen. Framtagandet av nya kursplaner har skett i samråd med olika organisationer och myndigheter. Externa referensgrupper har även kopplats till arbetet. har också knutit till sig så kallade referensskolor som fått lämna synpunkter på de framtagna kursplanerna och kunskapskraven. Den andra metoden anger i sin strategi är effektutvärderingar, som görs efter genomförd insats. menar att de olika användarundersökningarna som görs angående myndighetens webbplats är ett exempel på effektutvärderingar. Dessa undersökningar kan vara dels kvantitativa undersökningar som webbaserade enkätundersökningar, dels kvalitativa undersökningar som fokusgruppsundersökningar, användartester, djupintervjuer och tillgänglighetsrevisioner. Exempelvis gjordes en fokusgruppsundersökning 2009, riktad till lärare, rektorer, lärarstuderande och förvaltningstjänstemän, där ett kvalitativt användartest av startsidan på genomfördes. får även besökare på webbplatsen sätta betyg på informationsinnehåll, användarvänlighet etc. Användarundersökningar och fokusgruppsundersökningar återkommer . Undersökningar av hur målgrupperna uppfattar nyhetsbrev och är ytterligare exempel. Dessutom har ett urval av publikationer analyserats, av externa konsulter, ur ett tillgänglighetsperspektiv. Lika betyg, lika kunskap? 5.5Andra indirekta vägar att sprida information om stödmaterialet Enligt är det viktigt att finna många olika vägar för att nå ut med information om läroplan, kursplaner samt stödmaterial om bedömning och betygssättning. En viktig väg är via olika utbildningar för lärare och rektorer. Lärarfortbildningen är del av det så kallade lärarlyftet, vilket innebär att behöriga lärare har möjlighet att fortbilda sig på högskolan och behålla av sin lön. Denna statliga satsning startade och kommer att pågå i sin nuvarande form . Därefter övergår satsningen till att fokusera på att fortbilda lärare som inte har behörighet i de ämnen de undervisar i. Syftet med fortbildningen är att höja lärarnas kompetens för att därigenom öka elevernas måluppfyllelse. Utbudet av kurser består av kurser som köpt av universitet och högskolor. Förutom dessa köpta kurser kan lärare även välja kurser inom ramen för lärosätenas reguljära kursutbud. Inom ramen för lärarfortbildningen finns inga kurser i enbart bedömning och betygssättning. Kurserna har i huvudsak fokus på det ämnesdidaktiska, det vill säga fördjupade teoretiska kunskaper och praktiska färdigheter i hur man undervisar inom ämnesområdet. Motivet är att denna satsning gjordes mot bakgrund av de sjunkande resultaten i skolan. Regeringen menade att lärarnas ämneskompetens behövdes stärkas. anger dock att alla upphandlade kurser innehåller ett moment som tar upp bedömning och betygssättning. Enligt företrädare för kan nuvarande ambitiösa utbildningssatsningar ge intrycket att kompetensproblemet inom lärarkåren är omhändertaget, trots att det inte fullt ut är så. En stor del av lärarna har sin utbildning från ett system med annan betygssättning. Det gör att deras kompetens kan vara bristfällig i det målrelaterade betygssystemet och i den reform som implementeras. Skolledare och rektorer har en mycket viktig roll i att skapa de förutsättningar som är nödvändiga för att lärare ska kunna arbeta på ett bra sätt med bedömning och betygssättning. Enligt intervju med företrädare för finns det tecken på att rektorerna inte alltid tagit detta ansvar eller att de inte haft klart för sig hur man ska göra för att åstadkomma ett arbete i överensstämmelse med statsmakternas krav eller anvisningar. Det pågår för tillfället två olika satsningar för att lyfta rektorernas kompetens. Lika betyg, lika kunskap? Rektorsprogrammet är en statlig befattningsutbildning för rektorer, biträdande rektorer och förskolechefer som arbetar i verksamhet styrd av läroplaner. Programmet är obligatoriskt för nyanställda rektorer . Programmet gäller dock inte rektorer som gått den tidigare rektorsutbildningen. Syftet med utbildningen är att ge de kunskaper och förmågor som krävs för att leda verksamheten enligt de mål som finns. Utbildningen pågår och förutsätter att rektorerna kan avsätta till utbildningen. Huvudmannen kan anställa en person som saknar rektorsutbildning, men måste då se till att denne får möjlighet att gå utbildningen. Enligt har myndigheten fått signaler om att den regeln inte alltid följs. Den andra satsningen som görs för att stärka rektorernas kompetens är det så kallade rektorslyftet som startar och är en satsning för rektorer som tidigare genomgått den äldre rektorsutbildningen. Rektorerna förväntas avsätta av sin arbetstid till utbildningen. Utbildningen bedrivs på avancerad akademisk nivå och sträcker sig över två terminer. har i intervjuer med uttryckt stora förhoppningar om att de utbildningar som anordnas för rektorer ska bidra till att lösa vissa av de problem på lokal nivå som gör att inte når ända fram med sitt material och sin information. Sedan Myndigheten för skolutveckling avvecklades 2008 finns samma möjlighet till stöd på regional nivå, även om Skolinspektionen i viss mån kan ge råd i samband med sin tillsyn och kvalitetsgranskning. Enligt enkätundersökning önskar många lärare ett mer direkt stöd på lokal nivå för att klara sitt arbete med bedömning och betygssättning. I intervjuer med företrädare för har det framkommit att man inte anser att det ingår i uppdrag att ge det stöd som lärare efterfrågar. Det stöd på regional nivå som finns ges i huvudsak via regionala utvecklingscentrum. Regionala utvecklingscentrum (RUC) finns vid varje lärosäte som bedriver lärarutbildning. RUC ska fungera som ett nätverk mellan en regions kommuner och universitet. De ska arbeta för utveckling av skolverksamhet och lärarutbildning. RUC ska bidra till ny kunskapsbildning och därmed ökad kvalitet i såväl lärarutbildning som alla övriga utbildningsformer från förskolan till vuxenutbildningen. De kan arbeta på uppdrag av skolor, kommuner, myndigheter eller andra organisationer. Lika betyg, lika kunskap? Vid intervjuer med företrädare för har det framkommit att myndigheten menar att den är beroende av lokala aktörer för att sprida sitt budskap. stöder vissa RUC så att de kan anordna kurser för lärare och rektorer vid behov. skapar ett ramverk och RUC står för innehåll och utbildning. Om till exempel ovan nämnda nyckelpersoner inte mäktar med att få till stånd en utvecklingsprocess på sin skola kan ett RUC anlitas för att driva processen vidare. Enligt fungerar RUC dock väldigt olika. I en utvärdering av verksamheten som gjorde 2009 konstaterades bland annat att skolhuvudmännens önskemål om utveckling inte i första hand handlade om ämneskunskaper46. Istället var det behovet av kompetensutveckling i betygssättning, kvalitetsarbete och ledarskap som efterfrågades. I utvärderingen konstaterades även att vissa RUC kunde tillgodose detta behov i några kommuner, men inte i alla. 5.6Skolverkets uppföljning och utvärderingar angående betygssättning När beslutade om att kommunalisera skolan fastslogs även att riksdag och regering ska följa och utvärdera de nationella målen och Syftet med informationen är att staten ska kunna bilda sig en uppfattning om vilka resultat som uppnås i skolan.47 Uppföljningsinformationen är tänkt att påverka skolor och huvudmän och den ska bidra till huvudmännens och skolornas eget förändrings- och Det sker genom att offentliggör informationen på huvudmanna- och skolnivå i olika publikationer och på webbplats. Inom ramen för den nationella uppföljningen samlas betygsresultat och resultat från de nationella ämnesproven in. /10 sammanställer avvikelser, ned på skolnivå, mellan provbetygen i de nationella ämnesproven och slutbetyget i årskurs nio. I den rapport angående avvikelserna, som publicerades , konstaterade att skillnaderna mellan skolornas betygssättning i förhållande till proven är stora.48 Myndigheten menade även att skillnaderna hade varit konstanta . menade att detta indikerar att skolorna och lärarna har olika betygssättningskriterier vid betygssättningen. 46Högskoleverket (2009). 1990/91:18, bet. 1990/91:UbU4, rskr. 1990/91:76. 48Skolverket (2011a). Lika betyg, lika kunskap? Dessa sammanställningar publiceras även för varje skola på webbplats. Motivet till detta är att detta ska leda till att huvudmännen och skolorna själva uppmärksammar och kritiskt reflekterar över hur de arbetar med betygssättningen. ska numera även i samarbete med Skolinspektionen redovisa eventuella avvikelser mellan ursprungsrättning och Skolinspektionens centrala rättning av nationella prov i den utsträckning som är möjligt.49 I analys av avvikelserna ska således även resultatet från Skolinspektions rättningsuppdrag inkluderas. I intervjuer med företrädare för har det dock framkommit att myndigheten inte har några rutiner för att uppmärksamma Skolinspektionen på vilka skolor som har anmärkningsvärda avvikelser mellan betygen på de nationella proven och slutbetygen i årskurs nio. Inom ramen för sitt uppdrag genomför även nationella utvärderingar. Dessa utvärderingar är till mycket stor del styrda av uppdrag givna i regleringsbrev eller i särskild ordning. Enligt årsredovisning användes av myndighetens förvaltningsanslag till uppdrag som angetts i regleringsbrev eller i särskild ordning. av förvaltningsanslaget användes således till egeninitierade projekt, i däribland utvärderingar. Enligt finns det därmed ett begränsat utrymme för myndigheten att själv initiera olika utvärderingsstudier. har dock ändå gjort ett antal olika utvärderingar kring likvärdighet i betygssättningen. Många av dessa är studier som självt har tagit initiativ till. har publicerat sammanlagt 14 rapporter på temat likvärdig betygssättning, och av dessa är 12 egeninitierade. menar att dessa rapporter ska ses som ett underlag för huvudmän, skolor och lärare att börja diskutera och reflektera över frågor angående hur de själva sätter betyg. Förhoppningen myndigheten har är att detta ska leda till en ökad likvärdighet i betygssättningen. har de utvärderingar om likvärdig betygssättning som genomfört stannat vid att konstaterat att betygssättningen, på nationell nivå, inte är likvärdig. Detta konstaterande grundar myndigheten på avvikelserna mellan betygen på de nationella ämnesproven och slutbetygen i årskurs nio. Myndigheten har dock inte gått tillräckligt långt för att kunna identifiera orsakerna till varför betygssättningen inte sker på ett likvärdigt sätt i syfte att vidta ytterligare åtgärder för att komma till rätta med bristerna. Enligt verksamhetsplan pågår dock ett projekt som syftar till att ta reda på hur skolorna arbetar med de nationella proven i relation till slutbetygen i för att identifiera tänkbara förklaringar till konstaterade avvikelser. 49 Enligt regleringsbrev för avseende . Lika betyg, lika kunskap? Förutom att regeringen har vidtagit en rad åtgärder sedan förra granskning, har även ökat sina insatser för att öka förutsättningarna för en likvärdig betygssättning. har bland annat utökat sitt material som syftar till att stödja en likvärdig betygssättning, i form av fler nationella ämnesprov och fler bedömningsexempel samt en utökad provbank. Trots insatser att förtydliga och utöka stödmaterialet är det många lärare som inte känner till materialet. anser att det är huvudmännens ansvar att se till att lärare och rektorer har kunskap om stödmaterial och regelverk som syftar till likvärdighet i betygssättningen. Enligt enkät är det många lärare som anser att stödmaterial inte är nog tydligt och som önskar mer stöd från myndigheten. Enligt företrädare för kan myndigheten inte gå in i detalj och föreskriva om hur lärare och rektorer ska bedriva arbetet med betygssättning. använder sig av många olika kanaler för att nå ut med information om stödmaterialet, hemsidan är den viktigaste. Information om stödmaterial sprids även genom olika fortbildningsinsatser och regionala utvecklingscentrum. har inte gjort någon samlad utvärdering av om stödmaterialet, som är ämnat att stödja en likvärdig betygssättning, nått fram och hur det används. uppföljning av skolväsendet är tänkt att påverka skolor och huvudmän genom att myndigheten offentliggör informationen i olika publikationer och på webbplatsen. följer upp betygssättningen genom att samla in statistik och presentera avvikelser mellan provbetyg och slutbetyg på de nationella ämnesproven. Några rutiner för att uppmärksamma Skolinspektionen på skolor med anmärkningsvärda avvikelser finns dock inte. har i sina uppföljningar och utvärderingar av betygen och betygssättningen inte tillräckligt analyserat orsakerna till bristerna i betygssättningen. Lika betyg, lika kunskap? 6Skolinspektionens kontroll av betygssättningen finns statens tillsyn och kvalitetsgranskning av skolväsendet organiserat i en ny myndighet, . var dessa verksamheter en del av . Skolinspektionen inspekterar regelbundet alla skolor för att se till att de följer lagar och regler. Inom den så kallade regelbundna tillsynen inspekteras fyra huvudområden: måluppfyllelse och resultat, pedagogisk ledning och utveckling av verksamheten, lärandemiljö samt enskilda elevers rätt. Inom området pedagogisk ledning och utveckling av verksamheten granskas bland annat att lärarna utvärderar och bedömer elevernas kunskaper utifrån de krav som finns i författningarna, och att rektor tar sitt ansvar avseende en likvärdig betygssättning. Alla inspekterade skolor och huvudmän får ett beslut med bedömningar av de områden som tillsynen har uppmärksammat. Meningen är att besluten ska kunna användas som utgångspunkt för att förbättra kvaliteten i verksamheten. Vid denna återföring av synpunkter till skolor och huvudmän hänvisas ofta till det stödmaterial som tagit fram. Utöver den regelbundna tillsynen genomför Skolinspektionen även så kallad flygande tillsyn. Detta innebär att skolor inspekteras inom ett avgränsat område . Dessutom bedriver Skolinspektionen riktad tillsyn inom ett avgränsat område med fokus på regelefterlevnad. Skolinspektionen tar även emot anmälningar om upplevda missförhållanden från främst föräldrar. Förutom de olika formerna av tillsyn bedriver Skolinspektionen även kvalitetsgranskning. Inom ramen för denna studeras skolorna verksamheterna mer ingående utifrån olika teman. Ett område som studerats är till exempel betygssättningen i gymnasieskolan. Lika betyg, lika kunskap? I enlighet med Skolinspektionens instruktion och uppdrag i regleringsbrev sammanfattas och publiceras resultaten av myndighetens arbete med tillsyn och kvalitetsgranskning. I sammanfattningen av den regelbundna tillsynen 2009 konstaterades att brister i betygssättning var en av de vanligaste bristerna som iakttagits under det året.50 Ungefär en femtedel av de inspekterade grundskolorna hade brister inom detta område. Enligt en rapport om erfarenheterna års tillsyn och kvalitetsgranskning anges att de konstaterade bristerna i betygssättningen består i att skolorna tenderar att bland annat modifiera och anpassa betygskriterierna i vissa ämnen så att de är likalydande eller överensstämmande med de nationellt fastställda kriterierna.51 I en rapport som sammanfattar erfarenheterna av skolinspektionen , då hade tillsynsansvaret, konstaterade Skolinspektionen att ett område som genomgående varit bristfälligt var skolors arbete med bedömning och betygsättning.52 Inspektionen noterade vidare att kunskaperna om hur betyg ska sättas ofta var bristfälliga. konstaterades att många kommuner påbörjat ett arbete för att utveckla lärarnas kompetens på området men att kunskapsbehovet till största del fortfarande kvarstår. Skolinspektionen menade att arbetet för att säkerställa en rättvis och likvärdig bedömning och betygsättning måste förbättras i många skolor. I den nya skollagen, som börjar tillämpas , blir regleringen av Skolinspektionens tillsyn och vissa förutsättningar för tillsynens genomförande tydligare. Den nya skollagen ger även Skolinspektionen utökade sanktionsmöjligheter jämfört med tidigare. I den nya skollagen anges även att Skolinspektionen ska arbeta förebyggande genom att inom ramen för sin tillsyn ge råd och vägledning.53 Det finns alltså inga hinder för myndigheten att närma sig den lokala nivån inom ramen för sin tillsyn för att ge råd och vägledning. I intervjuer med företrädare för har Skolinspektionen har det anförts att frågan om hur långt myndigheten ska gå när det gäller stöd till skolor, rektorer och lärare är en sak som måste utvecklas genom praxis. 50Skolinspektionen (2010c). 51Skolinspektionen (2010c), s. 25. 52Skolinspektionen (2009b). 5326 kap. 9 § i skollagen (SFS 2010:800). Lika betyg, lika kunskap? 6.2Skolinspektionens omrättning av nationella prov har Skolinspektionen fått i uppdrag av regeringen att genomföra en central rättning av ett urval nationella prov för och gymnasieskolan. I en rapport angående de nationella ämnesprov som genomfördes kunde Skolinspektionen rapportera att det fanns oroväckande tendenser, utifrån ett likvärdighetsperspektiv, som pekade på att bedömningen av en elevs prestation på proven är tydligt kopplad till vilken lärare som gör bedömningen.54 Avvikelser i bedömningen är särskilt vanliga i ämnen och delprov där eleverna själva producerar större textmängder, såsom i svenska och till viss del i engelska. Skolinspektionen ville dock inte göra någon värdering av om ursprungsrättarens bedömning är rätt eller fel. Skolinspektionen menade vidare att man kan ifrågasätta om provens konstruktion stödjer en likvärdig och rättvis bedömning av elevernas Myndigheten menade att proven och bedömningsanvisningarna är utformade på ett sätt som öppnar för ett för stort utrymme för tolkning, vilket missgynnar en likvärdig bedömning. av proven som eleverna genomförde gav samma resultat som föregående års kontrollrättning.55 Skolinspektionen lyfte även i denna rapport fram problemen med provens konstruktion och provens många olika syften och mål, vilket leder till att proven kan ifrågasättas utifrån likvärdighetsperspektivet. bildades , och svarar för kvalitetsgranskning inom skolväsenden med mera, samt regelbunden tillsyn hos alla huvudmän och alla skolor. Skolinspektionen har i sin tillsyn konstaterat att betygssättningen brister. Skolinspektionen har fått utökade sanktionsmöjligheter i den nya skollagen.