prop · GY03106 · 2011-03-29 00:00:00 — Denna fråga är dock svårbedömd och kommer slutligen att få avgöras genom tillsynsmyndighetens praxis. Genom paragrafen genomförs artikel 4 c i direktivet. 8 § Den som tillhandahåller tekniskt reklammaterial avseende en energirelaterad produkt och som beskriver de specifika tekniska parametrarna för produkten, ska i reklammaterialet lämna den information om produktens energianvändning som en slutanvändare kan antas behöva eller lämna information om produktens energi- Paragrafen reglerar mer omfattande reklammaterial än det som regleras i Det rör sig här om tekniska manualer och användarbroschyrer för en produkt. Sådana manualer etc. måste innehålla uppgifter om produktens energianvändning. föreskrifter om denna information ges inte annat än att de ska motsvara det som en slutanvändare, som tar del av sådana manualer, broschyrer, etc., kan förvänta sig. Informationen kan också inskränka sig till en hänvisning till produktens energieffektivitetsklass. Detta får alltså anses som minimum för informationen. Genom paragrafen genomförs artikel 4 d i direktivet. 9 § Leverantören ska se till att en teknisk dokumentation avseende en energirelaterad produkt upprättas. hålla de uppgifter som krävs enligt den delegerade akten för Enligt paragrafen ska leverantören se till att det upprättas en teknisk dokumentation avseende en energirelaterad produkt. Om leverantören är tillverkare av produkten är det naturligtvis leverantören själv som upprättar denna dokumentation. Om leverantören däremot är importör torde det inte vara möjligt för importören att upprätta denna dokumentation. Importören får då träffa avtal med till- verkaren av den aktuella produkten, som ju då är etablerad i ett tredje- land, att upprätta dokumentationen. Importören måste också se till att dokumentationen är upprättad enligt de EU-regler som gäller för dokumentationen. I artikel 5 b anges ett antal allmänt hållna uppgifter som ska ingå i den tekniska dokumentationen. I artikel 10 anges vilka föreskrifter som ska ingå i en delegerad akt. Däribland nämns bl.a. i punkt 4 c närmare uppgifter om den tekniska dokumentation som krävs enligt artikel 5. Kraven på den tekniska dokumentationen kommer alltså att framgå av den delegerade akten. Genom denna paragraf genomförs artikel 5 b i direktivet. 10 § Leverantören ska hålla den tekniska dokumentationen tillgänglig för kontroll efter det att den sista berörda produkten har tillverkats. Om leverantören är importör ska dokumentationen hållas tillgänglig efter det att importören importerade det sista exemplaret av produkten. Leverantören ska på begäran hålla en elektronisk version av dokumentationen tillgänglig för tillsynsmyndigheten i en medlems- stat i Europeiska unionen och för Europeiska kommissionen. ska ske från det att leverantören tog emot I första stycket föreskrivs att den enligt 9 § upprättade dokumentationen ska hållas tillgänglig för kontroll efter det att den sista berörda produkten har tillverkats. När leverantören är importör av produkten medför bestämmelsen att importören måste anskaffa dokumentationen från tillverkaren av produkten, som i det fallet är etablerad i ett tredjeland, och sedan bevara I detta fall behöver importören, enligt andra stycket, hålla dokumentationen tillgänglig efter det att han importerade den sista produkten. I tredje stycket regleras skyldigheten att hålla dokumentationen tillgänglig för vissa myndigheter. Skyldigheten gäller gentemot tillsynsmyndigheterna i unionens medlemsstater och gentemot Europeiska kommissionen. fristen är från det att begäran mottogs. Enligt den svenska versionen av direktivet gäller skyldigheten bara gentemot tillsynsmyndigheten i den medlemsstat där leverantören är etablerad och gentemot Europeiska kommissionen. ordalydelsen att tillsynsmyndigheterna i samtliga medlemsstater kan framställa en begäran om att få en elektronisk version av dokumenta- Bestämmelsen är alltså något oklar. Av flera andra versioner av direktivet, däribland de engelska, tyska, Prop. 2010/11:106 franska och danska versionerna, framgår uttryckligen att skyldigheten gäller gentemot tillsynsmyndigheterna i samtliga medlemsstater och gentemot kommissionen. Lagtexten har utformats enligt nämnda versioner. Genom paragrafen genomförs artikel 5 c i direktivet och delvis artikel 8.2 i direktivet. 11 § En energirelaterad produkt får inte förses med etiketter, märken, symboler eller påskrifter som inte uppfyller de krav som gäller för produkten, om åtgärden kan leda till missförstånd eller förväxling hos slutanvändarna om produktens användning av energi eller andra väsentliga resurser. Paragrafen gäller bara energirelaterade produkter, dvs. sådana produkter som omfattas av en delegerad akt och därmed av den aktuella lagen. Det som är förbjudet är att förse produkten med någon form av märkning som ger intryck av att vara en etikett enligt föreskrifterna i den delegerade akten och den aktuella lagen och som innehåller uppgifter om att produkten uppfyller kraven i den delegerade akten trots att så inte är fallet. Förbudet gäller bara om märkningen kan leda till missförstånd eller förväxling hos slutanvändarna om produktens egenskaper. Om det alltså är uppenbart att en sådan märkning inte sker i enlighet med kraven i den delegerade akten och den aktuella lagen omfattas åtgärden inte av förbudet. En felaktig märkning som däremot innehåller korrekta uppgifter, dvs. uppgifter att produkten uppfyller kraven i den delegerade akten och den aktuella lagen och så även är fallet, omfattas inte heller av förbudet. Förbudet omfattar inte heller åtgärder som ger sken av att produkten i fråga har varit föremål för en delegerad akt trots att så inte är fallet. Förbudet gäller bara etiketter och inte informationsblad. Genom paragrafen genomförs artikel 3.1 b i direktivet. 12 § Upphandlande myndigheter enligt 2 kap. 19 § lagen (2007:1091) om offentlig upphandling, bör vid offentlig upphandling av energirelaterade produkter sträva efter att enbart upphandla produkter som uppfyller kriterierna för de högsta prestanda- nivåerna och som tillhör den högsta energieffektivitetsklassen. Första stycket gäller dock bara vid upphandling av sådana kontrakt som avses i lagen om offentlig upphandling och vars värde uppgår till eller överstiger de tröskelvärden som anges i 3 kap. 1 § lagen om offentlig upphandling. Denna bestämmelse är inte rättsligt bindande i den bemärkelsen att upphandlande myndigheter alltid måste upphandla produkter som uppfyller kriterierna för de högsta prestandanivåerna och som tillhör den högsta energieffektivitetsklassen. Bestämmelsen är i stället ett s.k. målsättningsstadgande, som alltså anger ett mål som ska eftersträvas. Hur bestämmelser av denna typ ska förstås har utvecklats i regeringens Prop. 2010/11:106 proposition Nya rättsmedel på upphandlingsområdet (prop. 2009/10:180), s. Genom paragrafen genomförs artikel 9.12 i direktivet. 13 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen och föreskrifter i en delegerad akt enligt artikel 10 i direktiv /30/EU utövas av den myndighet som regeringen bestämmer (tillsynsmyndigheten). Paragrafen anger den reglering som tillsynen omfattar och att regeringen ska utse tillsynsmyndighet. 14 § ska se till att föreskrifterna i Europa- parlamentets och rådets förordning EG nr 1222/2009 av om märkning av däck vad gäller drivmedels- effektivitet och andra väsentliga parametrar följs. Den enligt 13 § utsedda tillsynsmyndigheten ska även ha tillsyn över bestämmelserna i förordning EG nr 1222/2009. 15 § får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, föreskrifterna i en delegerad akt enligt artikel 10 i direktiv /30/EU samt föreskrifterna i förordning EG nr 1222/2009 ska följas. Ett föreläggande eller förbud får förenas med vite. Ett föreläggande angående en leverantörs skyldigheter enligt 10 § tredje stycket gäller . Genom första stycket ges tillsynsmyndigheten möjlighet att meddela de förelägganden och förbud som behövs för att de föreskrifter som omfattas av tillsynsansvaret ska följas. Sådana förelägganden eller förbud får förenas med vite. I andra stycket anges att ett föreläggande för en leverantör att på begäran hålla en elektronisk version av den tekniska dokumentationen tillgänglig för en tillsynsmyndighet eller Europeiska kommissionen gäller , dvs. utan hinder av att det har överklagats. Skyldig- heten regleras i 10 § tredje stycket, där det framgår att skyldigheten ska fullgöras . Om ett sådant beslut överklagas har domstolen möjlighet att meddela inhibition enligt 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Genom paragrafen genomförs artiklarna 3.2 och 15 i direktivet. Frågan om genomförande av artikel 15 behandlas närmare i avsnitt 16 § Ett föreläggande enligt 15 § får avse att en leverantör ska tillhandahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen. Ett sådant föreläggande gäller . Ett föreläggande enligt denna paragraf gäller , dvs. 2010/11:106 hinder av att det har överklagats. Om ett sådant beslut överklagas har domstolen möjlighet att meddela inhibition enligt 28 § förvaltnings- processlagen (1971:291). 17 § För att fullgöra sina uppgifter enligt denna lag har tillsyns- myndigheten rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till den verksamhet som tillsynen avser, dock inte bostäder. ska på begäran lämna tillsynsmyndigheten den hjälp som behövs vid tillämpningen av första stycket. En begäran enligt andra stycket får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. Enligt första stycket har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen. Av integritetsskäl omfattar rätten till tillträde inte bostäder. Om tillträde vägras kan myndigheten, enligt andra stycket, ta hjälp av polismyndigheten. I tredje stycket anges att sådant biträde bara får begäras under vissa angivna förutsättningar. Bestämmelsen är utformad efter mönster i 27 § livsmedelslagen (2006:804). Frågan har berörts i avsnitt 7.7 befogenheter. 18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för en leverantör att ersätta tillsynsmyndighetens kostnader för provtagning och undersökning av prov av 1.en energirelaterad produkt, eller 2.däck enligt och rådets förordning EG nr 1222/2009 av om märkning av däck vad gäller drivmedelseffektivitet och andra väsentliga parametrar. Föreskrifterna får dock bara avse fall då produkten visat sig inte uppfylla de krav som gäller enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen, enligt föreskrifter i en dele- gerad akt enligt artikel 10 i direktiv /30/EU eller enligt före- skrifter i förordning EG nr 1222/2009. Genom paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för leve- rantörer att betala de kostnader som uppkommer vid tillsynsmyndig- hetens provtagning och undersökning av prov. Bemyndigandet är dock inskränkt till att endast avse de fall då produkten visat sig inte uppfylla de krav som gäller enligt relevanta före- skrifter. 19 § beslut enligt denna lag får överklagas Prop. 2010/11:106 hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Paragrafen reglerar rätten att överklaga tillsynsmyndighetens beslut. beslut enligt denna lag får, enligt första stycket, Det gäller myndighetens beslut om föreläggande och förbud enligt 15 § och beslut om föreläggande att tillhandahålla vissa upplys- ningar, handlingar etc. enligt 16 §. Enligt andra stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 14 § och i övrigt . 2.Lagen (1992:1232) om märkning av hushållsapparater ska upphöra att gälla . 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om produk- ter som omfattas av föreskrifter, som har meddelats med stöd av den upphävda lagen. Detta gäller dock inte om en sådan produkt omfattas av föreskrifter i en delegerad akt enligt artikel 10 i direktiv /30/EU. Enligt punkten 1 träder lagen i kraft . Enligt artikel 16.1 första stycket i direktivet ska direktivet vara genom- fört men de bestämmelser varigenom direktivet genom- förs ska, enligt artikel 16.1 andra stycket, inte börja tillämpas förrän . Ett undantag från bestämmelsen gäller dock för 14 §, som reglerar tillsynen över förordning EG nr 1222/2009. Enligt artikel 16 andra stycket i förordningen ska förordningen Därför träder 14 § i Enligt punkten 2 upphävs lagen (1992:1232) om märkning av hushålls- apparater , vilket är som direktiv /75/EEG, enligt artikel 17 i direktivet, ska upphöra att gälla. Med stöd av direktiv /75/EEG har kommissionen utfärdat nio direk- tiv, vilka har genomförts i genom förordningar och myndighets- föreskrifter, vilka i sin tur har meddelats med stöd av bemyndiganden i den upphävda lagen. Därför ska den upphävda lagen alltjämt tillämpas på de produkter som omfattas av nämnda föreskrifter. Detta gäller dock inte om någon av dessa produkter blir föremål för en delegerad akt enligt artikel 10 i direk- tiv 2010/30/EU. Det nu sagda gäller även produkter som omfattas av föreskrifter vilka har meddelats för att genomföra rådets direktiv /594/EEG av om luftburet buller från hushållsapparater. Även dessa föreskrifter har utfärdats med stöd av ett bemyndigande i den upphävda lagen. Föreskrifter om det nämnda finns i punkten 3. OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/30/EU av om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirelaterade produkters användning av energi och andra resurser (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 194.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och av följande skäl: (1)Rådets direktiv /75/EEG av om märkning och standardiserad konsumentinformation som anger hushållsapparaters förbrukning av energi och andra resurser (3) har ändras väsentligt (4). Med anledning av nya ändringar bör det av tydlighetsskäl omarbetas. (2)Tillämpningsområdet för direktiv /75/EEG är begränsat till hushållsapparater. Kommissionens meddelande av om handlingsplanen för hållbar konsumtion och produktion samt en hållbar industripolitik har visat att en utvidgning av tillämpningsområdet för direktiv /75/EEG till att omfatta energirelaterade produkter som direkt eller indirekt kraftigt påverkar energianvänd ningen under användning skulle kunna förstärka poten tiella synergieffekter mellan existerande lagstiftningsåtgär der i synnerhet med och rådets direktiv /125/EG av om upp rättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produkter (5). Det här direktivet bör inte påverka tillämpningen av direktiv /125/EG. Tillsam mans med det direktivet och andra unionsinstrument utgör det här direktivet en del av en bredare rättslig ram och leder i samband med en helhetsstrategi till yt terligare energibesparingar och miljövinster. (3)I ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådets möte betonades behovet av att öka energieffektiviteten i unionen för att uppnå be sparingsmålet på av unionens energianvändning , fastställa mål för utvecklingen av förnybara energikällor i hela EU och minskning av utsläppen av växthusgaser samt efterlystes ett genomgripande och snabbt genomförande av de nyckelområden som fastställs i kommissionens meddelande av med titeln för energieffektivitet: att för verkliga möjligheterna. I handlingsplanen betonas de enorma möjligheterna till energibesparingar inom pro duktsektorn. (1) EUT C 228, 22.9.2009, s. 90. (2) ståndpunkt av (ännu ej offent liggjord i EUT), rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT) och ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (3) EGT L 297, 13.10.1992, s. 16. (4) Se bilaga I del A. (4)Effektivare energirelaterade produkter genom väl under byggda val från konsumenternas sida blir till nytta för EU:s ekonomi överlag. (5) EUT L 285, 31.10.2009, s. 10. L 153/2 Europeiska unionens officiella tidning (5)Om slutanvändare får tillgång till korrekt, relevant och jämförbar information om den energi som varje enskild energirelaterad produkt använder, bör detta påverka deras val till förmån för produkter som kräver mindre energi och andra väsentliga resurser under användning, eller som indirekt leder till lägre användning, och därigenom motivera tillverkarna att minska användningen av energi och andra väsentliga resurser hos de produkter som de tillverkar. Indirekt bör detta även främja en effektiv an vändning av produkterna för att bidra till EU:s energibe sparingsmål på . I brist på sådan information kom mer marknadskrafterna inte själva att kunna främja en rationell användning av energi och andra väsentliga re surser för dessa produkter. (6)Det bör erinras om att det finns unionslagstiftning och nationell lagstiftning som ger konsumenterna vissa rättig heter när det gäller inköpta produkter, inklusive kompen sation eller utbyte av produkten. (7)Kommissionen bör tillhandahålla en prioritetsförteckning över energirelaterade produkter som kan omfattas av en delegerad akt enligt detta direktiv. Denna förteckning kan införas i den arbetsplan som avses i direktiv /125/EG. (8)Information spelar en avgörande roll när det gäller att påverka marknadskrafterna, och det är därför nödvändigt att införa en enhetlig etikett för samtliga produkter av samma slag, att förse eventuella köpare med komplette rande standardiserad information om dessa produkters energikostnader och användning av andra väsentliga re surser och att vidta åtgärder för att säkerställa att också eventuella slutanvändare som inte har möjlighet att se produkten utställd, och därigenom inte heller etiketten, förses med denna information. För att etiketten ska vara effektiv och framgångsrik bör den vara lätt att känna igen för slutanvändare samt enkel och kortfattad. För detta ändamål bör etikettens nuvarande utformning behållas som informationsunderlag för att ge slutanvändare infor mation om produkters energieffektivitet. Energianvänd ningen och annan information om produkterna bör mä tas enligt harmoniserade standarder och metoder. (9)Såsom det påpekas i kommissionens konsekvensbedöm ning som åtföljer dess förslag till detta direktiv har märk ningssystemet tagits som modell i olika länder världen över. (10)Medlemsstaterna bör regelbundet övervaka efterlevnaden av detta direktiv och inkludera all relevant information i den rapport som de enligt detta direktiv är skyldiga att lämna till kommissionen , särskilt med av seende på leverantörernas och återförsäljarnas ansvar. (11)och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av pro dukter (1) innehåller allmänna bestämmelser om mark nadskontroll som rör saluföring av produkter. För att uppfylla syftet med detta direktiv, anger det mer detalje rade bestämmelser i detta hänseende. Dessa bestämmelser överensstämmer med förordning (EG) nr 765/2008. (12)Ett helt frivilligt system skulle leda till att bara några produkter blir märkta eller försedda med standardiserad produktinformation, vilket kan vara förvirrande eller till och med missvisande för vissa slutanvändare. Därför måste det system som införs säkerställa att samtliga berörda produkter förses med information om använd ningen av energi och andra väsentliga resurser genom märkning och enhetliga informationsblad om produkten. (13)Under användning påverkar energirelaterade produkter direkt eller indirekt användningen av många olika former av energi, varav elektricitet och gas är de viktigaste. Detta direktiv bör därför omfatta energirelaterade produkter som under användning direkt eller indirekt påverkar an vändningen av alla former av energi. (14)Energirelaterade produkter som under användning har en betydande direkt eller indirekt inverkan på användningen av energi eller, när det är relevant, väsentliga resurser och som erbjuder tillräckliga möjligheter att förbättra ener gieffektiviteten bör omfattas av en delegerad akt, när till handahållande av information genom märkning kan sti mulera slutanvändare att köpa mer effektiva produkter. (15)För att uppfylla unionens mål i fråga om klimatföränd ringar och energitrygghet, och med tanke på att den totala energi som används av produkter förväntas fort sätta att öka på , kan det i de delegerade akterna enligt detta direktiv, när så är lämpligt, även föreskrivas att produktens totala energianvändning sär skilt anges på etiketten. (16)En rad medlemsstater har regler för offentlig upphandling som kräver att upphandlande myndigheter ska köpa energieffektiva produkter. En rad medlemsstater har också infört incitament för energieffektiva produkter. terierna för att produkter ska kunna komma i fråga för offentliga upphandlingar eller incitament kan skilja sig kraftigt från en medlemsstat till en annan. Att hänvisa till prestandaklasser som nivåer för vissa produkter, i enlighet med de delegerade akterna enligt detta direktiv, kan minska skillnaderna när det gäller offentliga upp handlingar och incitament och främja utnyttjandet av effektiva produkter. (1) EUT L 218, , s. 30. Europeiska unionens officiella tidning L 153/3 (17)Incitament som medlemsstaterna tillhandahåller för att främja effektiva produkter kan utgöra statligt stöd. Detta direktiv föregriper inte utgången av eventuella förfaran den för statligt stöd som kan inledas enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktions sätt (EUF-fördraget) avseende sådana incitament och bör inte omfatta beskattning och skattefrågor. Det står med lemsstaterna fritt att besluta om utformningen av sådana incitament. (18)Främjandet av energieffektiva produkter genom märk ning, offentliga upphandlingar och incitament bör inte vara till skada för sådana produkters miljöprestanda totalt sett eller deras funktion. (19)Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget i fråga om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirelaterade produkters användning av energi och andra väsentliga resurser under användning. Det är av särskild betydelse att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå. (24)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv /75/EEG. Skyldigheten att införliva de oförändrade be stämmelserna följer av direktiv /75/EEG. (25)När medlemsstaterna tillämpar detta direktivs bestämmel ser bör de sträva efter att avstå från att anta åtgärder som skulle kunna medföra onödigt byråkratiska och tunga krav på de berörda marknadsaktörerna, i synnerhet små och medelstora företag. (26)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter vad gäller tidsfristerna för införlivande med natio nell lagstiftning och tillämpningen av direktiv /75/EEG. (27)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (1) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstäm melsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.