prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — var den säsongrensade arbetslösheten ca 110 Antalet sysselsatta har ökat kraftigt och var antalet sysselsatta ca 36 000 fler än innan krisen inleddes. Vidare har den snabba sysselsätt- ningsökningen inte medfört någon generell brist på arbetskraft. Den växande befolkningen i åldern och regeringens strukturreformer bidrar till att den potentiella sysselsättningen fortsätter att öka 20112015 (se tabell 5.4). Både de reformer som föreslås i denna proposition, såsom sänkt mervärdesskatt på restaurang- och catering- tjänster och ytterligare arbetsmarknadspolitiska åtgärder, samt tidigare genomförda struktur- reformer leder till en högre potentiell sysselsätt- ning . Detta motverkas dock på marginalen av att den utdragna lågkonjunkturen leder till att fler kommer att bli långvarigt kvar i arbetslöshet, vilket minskar de lediga resurserna på arbetsmarknaden.111 I kombination med den svaga faktiska syssel- sättningsutvecklingen och 2013, innebär den stigande potentiella sysselsättningen att re- sursutnyttjandet på arbetsmarknaden minskar 2012 och 2013. Det möjliggör att sysselsätt- ningen kan öka starkt 2014 och 2015, när väl arbetskraftsefterfrågan tar fart, utan att en brist på arbetskraft uppstår. I några branscher stiger sysselsättningen även 2012 Trots att sysselsättningen totalt sett väntas bli ungefär oförändrad 2012 så finns det stora skill- nader i sysselsättningsutveckling mellan olika branscher. Ett stort positivt bidrag till syssel- sättningen 2012 väntas komma från företags- tjänstebranscherna.112 Sysselsättningen i före- tagstjänstebranscherna har stigit både under finanskrisen, samt under konjunkturåter- hämtningen 2010 och . En förklaring till den ihållande ökningen av sysselsättningen i företagstjänstebranscherna är att bemanningsföretagen har expanderat snabbt.113 Enligt SCB:s kortperiodiska syssel- sättningsstatistik ökade antalet anställda i 111Detta kan uttryckas som att den potentiella sysselsättningen varaktigt blir något lägre än vad som skulle ha varit fallet utan dessa negativa s.k. persistenseffekter. 112Begreppet företagstjänstebranscherna omfattar bl.a. juridisk och ekonomisk konsultverksamhet, arkitekt- och reklambyråer samt lokalvård. 113Bemanning och arbetsförmedling är bransch 78 enligt SNI2007. bemanningsbranschen med jämfört med . Den snabba expansionen bedöms delvis vara driven av en trend som innebär att bemanningspersonal blir en allt viktigare del av arbetsmarknaden. Denna trend väntas fortsätta ytterligare , vilket medför att bemannings- branschen bidrar till ett ökat antal sysselsatta i företagstjänstebranscherna 2012, trots den svagare arbetskraftsefterfrågan. Även sysselsättningen i kommunsektorn bedöms öka något 20112015 (se tabell 5.5). Under dessa år väntas en allt större del av de kommunfinansierade välfärdstjänsterna produce- ras av företag i näringslivet (se vidare avsnitt 9.5.2). Det medför att antalet sysselsatta i kommunsektorn ökar långsammare än vad som annars skulle ha blivit fallet. I flera branscher väntas sysselsättningen minska 2012. De största negativa bidragen kommer från industrin och handeln. I industrin ökar produktionen endast svagt 2012. Detta medför ett behov av att minska antalet anställda. Den dämpade hushållskonsumtionen 2011 och 2012 leder till att även handeln bedöms minska antalet anställda 2012. Tabell 5.5 Sysselsättning i olika sektorer Utfall , prognos för 20112015 -0,6 -0,5 -0,2 -0,1 -0,1 -1,1 -1,0 -0,9 -0,7 Anm.: Enligt nationalräkenskaperna (se vidare bilaga 1, tabell 15). 1 I ekonomin totalt inkluderas även sysselsatta i hushållens icke vinstdrivande organisationer. Källor: och egna beräkningar. När antalet sysselsatta stiger snabbt 2014 och 2015 bedöms i princip alla branscher bidra till ökningarna. Sammantaget fortsätter dock ande- len sysselsatta i varuproducerande branscher att minska och andelen sysselsatta i tjänsteproduce- rande branscher att öka, vilket är en strukturell utveckling som pågått (se diagram 5.17). Diagram 5.17 Andelen sysselsatta i näringslivets varu- resp. tjänsteproducerande branscher Procent av total sysselsättning Anm.: Enligt nationalräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Antalet personer i arbetskraften väntas öka 20122015, men i väsentligt lägre takt än 2007 2011. Nedväxlingen i arbetskraftsökningen 20122015 jämfört med den föregående femårs- perioden beror främst på att regeringens genom- förda strukturreformer bedöms ha fått nästan fullt genomslag på arbetskraften . Arbetskraftens storlek varierar i viss mån med konjunkturen. Till exempel blir det mindre lön- samt att söka arbete i en lågkonjunktur, vilket bidrar till att färre deltar i arbetskraften. Att arbetskraften trots allt inte minskar när efter- frågan på arbetskraft dämpas beror främst på att antalet personer i åldern 15 ökar. Sammantaget stiger antalet personer i arbets- kraften 2011, för att endast öka 2012. När efterfrågan på arbets- kraft återigen ökar snabbt 2014 och 2015 stiger antalet i arbetskraften något mer än den demo- grafiska utvecklingen implicerar. bedöms antalet i arbetskraften vara högre än 2010, vilket motsvarar ca 140 000 personer. Trots att antalet personer i arbetskraften ökar är arbetskraftsdeltagandet (arbetskraften i relation till befolkningen) på en lägre nivå än före finanskrisen under hela prognosperioden (se diagram 5.18).114 Detta beror på 114 Arbetskraftsdeltagande avser antal personer i arbetskraften i relation till antal personer i befolkningen. Befolkningen i åldern ökar. minskar befolkningen i åldersgrupper med ett jämförelsevis högt arbetskraftsdeltagande. Exempelvis når den stora 40-talistgenerationen gradvis en ålder då få deltar i arbetskraften. har denna generation varit i en ålder då arbetskraftsdeltagandet är relativt högt. Vidare fortsätter befolkningen i arbetsför ålder att bestå av en hög andel ungdomar, vilka har ett lågt arbetskraftsdeltagande. Sammantaget medför sammansättningen av befolkningen att arbetskraftsdeltagandet är relativt lågt 2011 2015.115 Diagram 5.18 Relativt arbetskraftsdeltagande och sysselsättningsgrad Procent av befolkningen, årsvärden Källor: , och egna beräkningar. Arbetslösheten blir något högre 2012 och 2013 än 2011 Minskningen av arbetslösheten som pågått väntas avstanna . Arbetslösheten stiger sedan svagt 2012 för att därefter ligga kvar på en nästan oför- ändrat nivå 2013 (se diagram 5.19). Ökningen i arbetslöshet beror framför allt på att svaga grupper såsom nyinträdda på arbets- marknaden och de som är lång- tidsarbetslösa får svårare att hitta jobb.116 Antalet 115På motsvarande sätt håller sammansättningen av befolkningen nere även den totala sysselsättningsgraden och 2013. väntas sysselsättningsgraden vara uppe på den nivå som rådde före finanskrisen. 116En annan möjlig utveckling vore att individer till följd av det sämre arbetsmarknadsläget inte träder in eller lämnar arbetskraften i klart större utsträckning än , vilket skulle motverka en förlängning av arbetslöshetstiden för de som redan är arbetslösa. Detta är dock mindre långtidsarbetslösa bedöms öka , från en redan hög nivå (se diagram 5.20). Arbetslösa i procent av arbetskraften, årsvärden Anm.: Jämviktsarbetslöshet motsvarar skillnaden mellan potentiell arbetskraft och potentiell sysselsättning, i procent av potentiell arbetskraft. Källor: , och egna beräkningar. Eftersom en individs kompetens tenderar att minska med arbetslöshetstidens längd, som långtidsarbetslöshet i sig kan vara stigmati- serande, bedöms konjunkturavmattningen leda till s.k. negativa persistenseffekter. heten bedöms då vara . På klingar persistenseffekterna av och 2020 bedöms väntas därefter minska i snabb takt till 2015. Antalet arbetslösa uppgår då till ca 280 000 personer. sannolikt om man beaktar arbetskraftens historiska känslighet för föränd- ringar i arbetskraftsefterfrågan. 117Jämviktsarbetslösheten är den arbetslöshet som ekonomin går mot om inga ytterligare störningar inträffar. Denna bestäms huvudsakli- gen av de regler och institutioner som omgärdar arbetsmarknaden, t.ex. arbetslöshets- och sjukförsäkringarnas utformning. Jämviktsarbetslöshe- ten är inte detsamma som den lägsta möjliga arbetslöshetsnivån, utan den nivå som är förenlig med en stabil inflation och ekonomisk balans. 118Se vidare fördjupningsrutan Rapport om arbetsmarknadens funktionssätt ekonomiska vårproposition (prop. 2010/11:100). Diagram 5.20 Arbetslösa och långtidsarbetslösa viss mån de negativa persistenseffekter som låg- konjunkturen bedöms medföra. (höger skala) (höger skala) Löneökningarna i de centrala avtal som slöts års avtalsrörelse kom på grund av den då rådande djupa lågkonjunkturen att bli de Anm.: Tre månaders glidande medelvärde, säsongrensade värden. lägsta sedan industriavtalets tillkomst 1997 (se Källor: och egna beräkningar. Detta bidrar till relativt låga löne- Regeringens insatser medför att fler deltar i lönerna under större delen av 2012 styrs av avtal som är slutna och början av 2011, förväntas löneökningstakten även att Andelen av arbetskraften som deltar i arbets- vara relativt måttlig. dock högre än 2011 eftersom många avtal är marknadspolitiska åtgärder var 2010 den högsta konstruerade så att de högsta löneökningstak- sedan slutet på 90-talskrisen och ökar marginellt terna kommer mot slutet av avtalsperioden. 2011 (se diagram 5.21). Sammantaget bedöms lönerna i hela ekonomin junkturen väntas sedan medföra att andelen i program fortsätter att öka 2012, främst beroende enligt konjunkturlönestatistikens definition (se på att fler deltar i jobb- och utvecklingsgarantin diagram 5.22 och tabell 5.6). och i jobbgarantin för unga. i denna proposition tillfälligt ökat antal platser i Diagram 5.22 Centrala avtal och löneökning att andelen i åtgärder ökar. Diagram 5.21 Deltagande i arbetsmarknadspolitiska Källor: och egna beräkningar. Löneutvecklingen mäts både av konjunkturlö- Lönemåtten skiljer sig åt genom att olika typer av ersättningar, som bonusersättning, semester- Anm.: Andel i åtgärder avser antalet personer som deltar i nystartsjobb eller ersättning, sjuklön och vissa typer av skatteplik- arbetsmarknadspolitiska program vid Arbetsförmedlingen, i procent av arbetskraften. tiga förmåner ingår i nationalräkenskapernas Källor: , , och egna lönemått, men inte i konjunkturlönestatistiken. Regeringen föreslår också ett antal strukturella Enligt nationalräkenskapernas definition bedöms åtgärder för bättre arbetsförmedling, bl.a. ökad lönerna inom näringslivet öka handledartäthet och bättre uppföljning av arbets- 2011 och 2012 (se tabell 5.6). Tillsammans med de temporära åtgär- Att lönerna 2011 ökar mer enligt nationalräken- derna, så motverkar de strukturella åtgärderna i beror på att bonusersättningar och andra ersätt- ningar som drogs ner kraftigt under finanskrisen bedöms ha ökat snabbt till följd av den förbättrade lönsamheten i näringslivet. Konjunkturavmattningen och stora börsfall leder dock till att bl.a. bonus- ersättningar åter minskar . Lönerna enligt nationalräkenskaperna i näringslivet bedöms därför öka något långsammare än lönerna enligt konjunkturlönestatistiken 2012. På bedöms lönerna enligt konjunk- turlönestatistiken och nationalräkenskaperna öka i samma takt. Tabell 5.6 Löner och inflation Utfall , prognos för 20112015 KL, hela ekonomin1 NR, hela ekonomi2 -0,3 Anm.: En utförligare tabell återfinns i tabellsamlingen i bilaga 2. 1Timlön enligt konjunkturlönestatistiken. 2Timlön enligt nationalräkenskaperna. 4Ett av mått på underliggande inflation. Källor: , , och egna beräkningar. Det fortsatt låga resursutnyttjandet på arbets- marknaden och konjunkturavmattningen 2012 talar för att också avtalsrörelse resulte- rar i måttliga löneökningar, även om löneök- ningarna bedöms bli högre i denna avtalsrunda än i den förra. Vidare bidrar den relativt svaga produktivitetstillväxten till att företagens möjligheter att klara av kraftiga löne- ökningar är begränsade. Sammantaget bedöms lönerna i näringslivet i genomsnitt öka 20122015. Det låga resursutnyttjandet och den förhåll- andevis svaga produktivitetstillväxten medför således att reallöneökningstakten 20132015 bedöms bli lägre än det historiska genomsnittet, däremot är den högre än den var 20062010 (se diagram 5.23). Diagram 5.23 Reallön och nominell lön Anm.: Reallön är nominell löneökning enligt nationalräkenskaperna deflaterad med Källor: , och egna beräkningar. 5.6Inflation och svenska räntor Inflationen, mätt som den årliga procentuella förändringen i konsumentprisindex (KPI), väntas uppgå till 2011. Anledningen till att inflationen blir så hög 2011 är framför allt att hushållens boendekostnader har stigit kraftigt till följd av att deras räntekostnader ökat betydligt. Vidare har priserna på el och drivmedel stigit kraftigt under inledningen av 2011. Diagram 5.24 Enhetsarbetskostnad, produktivitet och löner Anm.: Samtliga variabler avser näringslivet, timlön enligt nationalräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Det underliggande inflationstrycket blir emellertid måttligt. Inflationen mätt som KPIF119 väntas ligga på 2011. Det beror på att resursutnyttjandet är lågt och att 119 Konsumentprisindex rensat för effekterna av räntesatsförändringar. företagens arbetskostnader per producerad enhet sjönk 2010 och är i princip oförändrade 2011(se diagram 5.24). Företagens kostnader har dämpats både på grund av en stark produktivitetstillväxt och att företagens arbetskostnader ökar långsamt. ökar företagen enhetsarbetskostnader snabbare till följd av att lönerna ökar något snabbare som produktivitetstillväxten dämpas av konjunkturavmattningen. Det låga resursutnyttjandet i ekonomin som helhet medför dock att infla- tionstrycket förblir lågt. Vidare bedöms sänk- ningen av mervärdesskatten på restaurang- och cateringtjänster sänka inflationen med 2012. I takt med att enhets- arbetskostnaderna och resursutnyttjandet stiger, ökar inflationstrycket 20132015. Den under- liggande inflationen, mätt som KPIF, är dock under mål på 20112015 (se diagram 5.25). Inflationen, mätt som förändringen i KPI, bedöms dock stiga och ligga både 2014 och 2015. Det beror på att väntas höja räntan under dessa år vilket medför att hushållens räntekostnader för egna hem också stiger, vilket leder till en högre KPI- infla- tion. Diagram 5.25 KPI, KPIF och KPIF exklusive energi Procentuell förändring jämfört med motsvarande månad föregående år Anm.: KPIF är ett av definierat mått på underliggande inflation. KPIF beräknas genom att den del av förändringen i hushållens räntekostnader för egna hem som beror på förändrade räntesatser hålls . Källor: och egna beräkningar. Inbromsningen i svensk ekonomi med kraftigt dämpad tillväxt och stigande arbetslöshet leder till att bedöms sänka reporäntan till (se tabell 5.7). I takt med att återhämtningen åter tar fart och inflationstrycket stiger börjar höja reporäntan . Reporäntan bedöms nå normala nivåer , vilket är innan resurs- utnyttjandet i ekonomin som helhet blir normalt. Räntan på svenska 10-åriga statsobligationer föll till den lägsta nivån sedan . Orsaken till detta är bl.a. att den finansiella oron har medfört att investerare har sökt sig till säkra tillgångar. När oron på de finansiella marknaderna minskar och konjunkturåterhämtningen åter tar fart bedöms räntorna på statsobligationer med längre löptider successivt stiga . har kronan stärkts. Förstärk- ningen har skett i takt med att osäkerheten på de finansiella marknaderna har minskat och successivt har höjt reporäntan. Den svenska kronan brukar historiskt sett försvagas i tider av finansiell oro, bl.a. till följd av att place- rare söker sig till stora valutor. I samband med den senaste tidens finansiella oro har dock försvagningen varit förhållandevis liten. När oron på de finansiella marknaderna minskar bedöms kronan stärkas något mot såväl euron som i handelviktade termer (TCW- index). Även starka ekonomiska förutsättningar i , såsom relativt goda svenska tillväxtut- sikter och sunda offentliga finanser, bidrar till en förhållandevis stark krona . Tabell 5.7 Svenska räntor och växelkurs Värde vid respektive års slut. Utfall , prognos för 20112015. ränta (10-årig) Källor: , Reuters och egna beräkningar. Det råder stor osäkerhet kring den framtida konjunkturutvecklingen och den långsiktigt hållbara tillväxttakten i ekonomin. Sammantaget bedöms riskerna för en svagare utveckling dominera. Huvudscenariot baseras på antagandet att den finansiella oron fortsätter för att sedan successivt minska under inledningen av 2012. Det finns dock en betydande risk att de statsfinansiella problemen i euroområdet för- värras, vilket sannolikt skulle leda till en för- djupad osäkerhet på de finansiella marknaderna. För det första råder det stor osäkerhet om de skuldtyngda länderna i euroområdet kommer att avisera och genomföra tillräckligt trovärdiga åtstramningspaket . För det andra finns det en risk att de statsfinansiella problemen sprider sig till fler och betydligt större länder i euroområdet som har svaga offentliga finanser och svaga tillväxtutsikter. Det finns även en risk för att de åtstramningspaket som är nödvändiga i inte genom- förs, vilket skulle medföra en förnyad finansiell oro. Den höga offentliga skuldsättningen i många länder, i kombination med att flera centralbanker bedriver en mycket expansiv penningpolitik, innebär att utrymmet för ytterligare stabiliseringspolitiska stimulanser är begränsat om konjunkturen försvagas mer än vad som förutses i huvudscenariot. Det innebär att en långvarig finansiell oro riskerar att leda till en betydligt svagare internationell utveckling och till att även återhämtningen i blir långsammare och mer utdragen än i huvudscena- riot. Det finns även en betydande risk för att den statsfinansiella krisen i euroområdet sprider sig till banksektorn. Ökad osäkerhet och försämrat förtroende mellan banker kan leda till att flera stora banker i euroområdet får betydande svårigheter att finansiera sig på de finansiella marknaderna. De svenska bankerna är väl kapi- taliserade i ett internationellt perspektiv och har små direkta exponeringar mot länder i euro- området som har stora statsfinansiella problem. Svenska banker har emellertid en stor interna- tionell verksamhet och är beroende av löpande finansiering i utländsk valuta. utgjorde lånen i utländsk valuta av de svenska bankernas totala marknadsupplåning. Det är en finansiering som kan vara svår att upprätthålla om problemen i den europeiska banksektorn ökar kraftigt. Vidare har svenska banker en förhållandevis kort löptid i sin upplåning, vilket medför att finansie- ringsproblem snabbt kan uppstå om förtroendet mellan banker försämras. Som illustreras i alter- nativscenario 1 skulle ett scenario med omfatt- ande spridningseffekter till banksektorn leda till en betydligt svagare makroekonomisk utveck- ling i omvärlden och i . BNP-tillväxten i svensk ekonomi skulle bli betydligt lägre och arbetslösheten avsevärt högre än i huvudscenariot. Omfattande problem kan även uppstå i bank- sektorn om flera länder i euroområdet tvingas genomföra nedskrivningar av statskulden så att bankernas balansräkningar försämras. I en sådan situation kan den kraftiga oron på finansmarkna- derna som rådde under finanskrisen återuppstå, vilket även skulle leda till stora negativa effekter för svensk ekonomi. Utöver riskerna som är kopplade till den internationella utvecklingen finns det även en risk att inbromsningen i svensk ekonomi får större permanenta effekter på arbetsmarknaden än vad som förutses i huvudscenariot. Inbroms- ningen i svensk ekonomi sker när arbetslösheten redan är på en hög nivå och antalet personer som varit arbetslösa i längre än inte har börjat sjunka. Det finns därmed en risk för att den svaga utvecklingen leder till att grupper som står långt ifrån arbetsmarknaden inte får arbete och att fler personer därmed lämnar arbetskraften permanent. är det möjligt att den finansiella oron minskar snabbt om de skuldtyngda länderna i euroområdet aviserar mer trovärdiga åtstramningsprogram. I ett sådant scenario skulle tillväxten i och i omvärlden bli högre än i huvudsce- nariot. Det är även möjligt att den finansiella oron och de sjunkande tillgångspriserna inte påverkar svenska konsumenter och företag i den utsträck- ning som förutspås i huvudscenariot. Framåt- blickande indikatorer för både hushåll och före- tag indikerar att produktionen och syssel- sättningen kan fortsätta att öka , om än i långsammare takt än . Vidare har svenska hushåll en förhållandevis hög sparkvot och en relativt stark utveckling av de disponibla inkomsterna. Som illustreras i alterna- tivscenario 2 skulle en starkare inhemsk efter- rågan innebära högre BNP-tillväxt och att konjunkturavmattningen dämpas jämfört med huvudscenariot. Alternativscenario 1: Ökade problem i banksektorn ningpolitik och sänker reporäntan och ytterligare . I det första alternativscenariot antas att den internationella utvecklingen blir betydligt svagare än i huvudscenariot till följd av att de statsfinansiella problemen sprider sig till bank- sektorn i euroområdet. Stora statsfinansiella problem och akuta problem för vissa banker i euroområdet antas leda till att lågkonjunkturen fördjupas kraftigt i euroområdet under framför allt 2012 och till att återhämtningen blir mer utdragen jämfört med bedömningen i huvudsce- nariot. Vidare är utrymmet för ytterligare stabili- seringspolitiska stimulanser begränsat till följd av ländernas höga offentliga skuldsättning och då ECB bedriver en mycket expan- siv penningpolitik, vilket ytterligare bidrar till att lågkonjunkturen blir utdragen i euroområdet. Ökade problem i banksektorn i euroområdet leder till att förtroendet mellan banker försämras och att riskpremierna stiger. Det försämrade förtroendet mellan bankerna i euroområdet leder till att även svenska banker får finansieringspro- blem. Därmed försämras de svenska bankernas utlåningskapacitet och riskpremien för svenska hushåll och företag stiger. förväntas, i likhet med under finanskrisen, tillföra likviditet till det finansiella systemet för att mildra problemen. I detta alternativscenario påverkas dock svensk ekonomi av en svagare konjunktur i omvärlden och av att det blir svårare och dyrare för hushåll och företag att få lån. Den svagare utvecklingen i omvärlden leder till att efterfrågan på svensk export minskar kraftigt i detta scenario. En mer restriktiv kreditgivning till företag och höjda marknads- räntor, till följd av högre riskpremier, påverkar såväl investeringsefterfrågan som företagens möjlighet att finansiera sin verksamhet på kort sikt. Vidare utvecklas hushållens konsumtion svagare till följd av fallande konsumentförtro- ende och tillgångspriser samt höga lånekostna- der. Sammantaget sjunker BNP i detta alterna- tivscenario och 2012. minskar BNP (se diagram 5.26). Den kraftiga konjunkturförsvag- ningen leder till att resursutnyttjandet dämpas betydligt och BNP-gapet bedöms vara -5,2012, jämfört med -3,i huvudscenariot (se tabell 5.8). Effekten av den betydligt svagare efterfrågan mildras dock av att bedriver en mycket expansiv pen- Källor: och egna beräkningar. Tabell 5.8 Nyckeltal, alternativscenario 1 med ökade Prognos enligt huvudscenariot inom parentes, procentuell förändring om annat ej anges -1,5 (4,1) (1,3) (3,5) (3,9) (3,7) -0,5 -0,7 (1,5) (0,2) (0,9) (2,0) (1,9) -0,6 -1,0 (2,2) (0,0) (0,4) (1,6) (1,8) (7,5) (7,8) (7,7) (6,6) (5,5) -2,3 -5,9 -5,8 -4,6 -3,6 (-2,2) (-3,6) (-2,9) (-1,6) (-0,9) (2,00) (1,50) (2,00) (3,00) (3,50) (2,7) (2,9) (3,1) (3,3) (3,3) (3,0) (1,2) (1,8) (2,6) (2,5) -0,5 -0,2 (0,1) (0,0) (0,7) (2,1) (3,3) 3Procent av arbetskraften. 4Skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP i procent av potentiell BNP. 6Timlön enligt konjunkturlönestatistiken. 8Procent av BNP. Källa: Egna beräkningar. Produktiviteten bedöms i detta scenario sjunka kraftigt som en följd av att det tar tid för företagen att anpassa arbetsstyrkan till den betydligt lägre efterfrågan.