prop · GY03143 · 2011-05-17 00:00:00 — Därmed bör också, under vissa närmare angivna förutsättningar, sekretess kunna gälla hos Transportstyrelsen för känsliga uppgifter om de inblandade företagens affärs- och driftför- hållanden. För uppgift i en allmän handling gäller denna sekretess i högst . Om tvisten förs vidare till allmän förvaltningsdomstol finns en regel om sekretess i 36 kap. 2 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen. Även där gäller sekretessen för uppgift i en allmän handling i högst . Regeringen konstaterar med anledning av Lagrådets yttrande att den tystnadsplikt som regleras i första stycket gäller utan någon exakt angiven tidsbegränsning. på detta sätt (se t.ex. 1 kap. 10 § lagen om bank- och finansieringsrörelse [2004:297] och 26 § revisorslagen [2001:881]). I det allmännas verksamhet begränsas vidare den yttersta sekretesstiden endast beträf- fande uppgifter i allmänna handlingar, dvs. den tystnadsplikt som följer av en sekretessbestämmelse är inte heller begränsad i tiden (jfr 3 kap. 1 § och 7 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400]). Skälet till denna diskrepans mellan olika former av sekretess angavs i förarbetena till den dåvarande sekretesslagen (1980:100) vara att det beträffande uppgifter som inte har dokumenterats saknas en naturlig utgångspunkt för att beräkna en sekretesstid. Det anges dock i förarbetena att det är självklart att regler om tidsbegränsning av handlingssekretessen också får betydelse för sekretessen i övrigt. Det kan t.ex. inte rimligen hävdas att det föreligger tystnadsplikt i fråga om uppgifter som återfinns i en handling som har blivit offentlig till följd av att den föreskrivna sekretesstiden har gått till ända. Tiden för handlingssekretessen blir därmed inte sällan avgörande för hur länge tystnadsplikt föreligger (prop. 1979/80:2 Del A s. 86 f.). Tystnadsplikten i förevarande paragrafs första stycke innebär ett förbud att obehörigen röja eller utnyttja vad någon har fått veta om enskildas ekonomiska förhållanden. Så kallade affärshemligheter brukar emellertid inte behålla sin karaktär av hemlighet så . Ett företags investeringsplaner eller affärsprognoser blir som regel allmänt bekanta , och då torde det vara svårt att uppfylla kriteriet att någon obehörigen röjer en tidigare känslig uppgift, när väl ett flygbolag offentliggör öppnandet av nya flyglinjer, inköp av nya luftfartyg och liknande. Något behov av att reglera en längsta tid som tystnadsplikten enligt första stycket ska gälla, torde därför inte finnas. (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.8). I paragrafen genomförs artikel 9.1 och 9.2 i flygplatsavgiftsdirektivet. Värt att notera är att avtal enligt denna paragraf inte kan ingås mellan en flygplats ledningsenhet och endast en av flygplatsanvändarna (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.10). Artikel 10.1 i flygplatsavgiftsdirektivet öppnar upp för en möjlighet för en flygplatsanvändare eller en sammanslutning av flygplatsanvändare att träffa avtal med flygplatsens ledningsenhet om en servicenivå som avviker från det som erbjuds i normalfallet. Det är möjligt att träffa avtal om en lägre servicenivå mot exempelvis lägre avgifter. I paragrafen genomförs artikelns bestämmelser. Den möjlighet som öppnas i 14 § kan bli aktuell t.ex. när ett visst flygbolag önskar en bättre service än normal- fallet. En flygplats ledningsenhet torde inte vara skyldig att gå med på alla önskemål om avvikelser från normalfallet som ett flygbolag önskar. Tillhandahålls differentierad service får flygplatsens ledningsenhet fritt anpassa nivån på flygplatsavgifterna för denna service. Man ska dock tillämpa bestämmelsen om icke-diskriminering i 4 § (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.11). I denna paragraf genomförs artikel 10.2 i flygplatsavgiftsdirektivet, nämligen att om ett flygbolag har rätt till speciella servicearrangemang ska andra flygbolag ha möjlighet att träffa avtal om samma arrangemang, i den mån det är möjligt. Om det inte är möjligt att tillgodose alla önskemål om speciella arrangemang, ska tillgången till dessa fastställas på relevanta, objektiva, öppet redovisade och icke-diskriminerande kriterier. ledningsenhet som ska fastställa dessa kriterier (Paragrafen behandlas i I stället för sedvanlig överprövning i domstol som första instans ges i paragrafen en möjlighet för en part att till Transportstyrelsen hänskjuta en tvist om ett beslut av flygplatsens ledningsenhet om att ändra sina Möjligheten att hänskjuta ett beslut om avgiftsändring står öppen för alla flygplatsanvändare vid aktuell flygplats, oavsett hur mycket man utnyttjar flygplatsen. Formellt sett kan även flygplatsens ledningsenhet hänskjuta ett ärende. I paragrafen genomförs artikel 6.3 i direktivet (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). I denna paragraf, som delvis genomför artikel 11.6 i flygplatsavgifts- direktivet, anges vissa villkor för den som vill hänskjuta en tvist om ändring av flygplatsavgifterna. från den dag då flygplatsens ledningsenhet offentliggjorde sitt beslut. ska också samtliga yrkanden, samt handlingar och bevis Syftet är att försöka åstadkomma en effektiv och rättssäker process utan onödig tidsutdräkt (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). I paragrafen genomförs artikel 6.4 i flygplatsavgiftsdirektivet. tvist om ändrade avgifter har hänskjutits till Transportstyrelsen får de nya avgifterna inte börja tillämpas förrän myndigheten har prövat frågan. Detta framgår av första stycket. Av andra stycket framgår att Transportsstyrelsen måste ta någon form av ställning från det att tvisten har hänskjutits dit. första hand ska man ta slutlig ställning inom fyraveckorsfristen. inte är möjligt måste man fatta ett interimistiskt beslut om ändringarna ska träda i kraft eller inte (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). grafen har utformats enligt Lagrådets förslag. I paragrafen, som delvis genomför artikel 11.7 i flygplatsavgiftsdirek- tivet, anges de tidsfrister som gäller för att Transportstyrelsen ska fatta ett slutligt beslut i en hänskjuten tvist (Paragrafen behandlas i avsnitt I paragrafen genomförs artikel 11.6 c i flygplatsavgiftsdirektivet, enligt vilken det ska fastställas kriterier mot vars bakgrund tvister ska bedömas för att det ska vara möjligt att nå en lösning. I paragrafen föreskrivs vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid en sådan prövning, under förutsättning att omständigheten åberopats av den part som hänskjutit tvisten. Enligt punkt 1 ska beaktas om några av reglerna i 812 §§ har åsido- satts eller genomförts på ett sätt som allvarligt åsidosätter tankarna bakom samrådsförfarandet. Det gäller såväl sättet som samråden har genomförts på som den information som parterna ska lämna inför samråden. Föreligger det brister som inte är obetydliga bör de nya avgifterna inte godkännas. I punkten 2 tas upp att man gör en prövning av hur föreslagna ändringar förhåller sig till prisutvecklingen i samhället i övrigt. Av 11 § andra stycket framgår att flygplatsens ledningsenhet får bestämma hur man vill offentliggöra ett beslut om nya avgifter. Om detta offentliggörande sker på ett mindre godtagbart sätt ska detta förhållande ligga flygplatsens ledningsenhet till last vid Transportstyrelsens prövning. Detta tas upp i punkt 3. Notera dock att en omständighet för att beaktas ska ha åberopats av den part som hänskjutit tvisten. Det kan även finnas andra skäl som kan vara värda att väga in i bedömningen. Flygplatsens ledningsenhet kan exempelvis visa på kostnadshöjningar som rimligen bör belasta flyg- platsanvändarna. Det får bli en fråga för de rättstillämpande instanserna att pröva om sådana andra skäl föreligger (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). I paragrafen finns en bestämmelse om överklagande av Transport- styrelsens beslut. Det är bara slutliga beslut som får överklagas, inte interimistiska beslut och inte heller Transportstyrelsens beslut att förlänga prövoperioden med högst enligt 21 §. I andra stycket införs ett krav på prövningstillstånd för överklagande till kammarrätt. (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). I paragrafen föreskrivs att beslut som meddelats av Transportstyrelsen eller en domstol ska gälla , om inte annat har bestämts (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.12). Kommissionen ska enligt artikel 12.1 i flygplatsavgiftsdirektivet över- lämna en rapport om tillämpningen av direktivet till och rådet. För att möjliggöra denna rapport föreskrivs i artikel 12.2 att medlemsstaterna och kommissionen ska samarbeta vid tillämpningen av direktivet, särskilt i fråga om inhämtandet av de uppgifter som behövs för rapporten. I 25 § finns en bestämmelse om skyldighet för flygplatsens ledningsenhet och framför allt Transportstyrelsen att lämna uppgifter som behövs för rapporten och vid andra tillfällen när det behövs vid tillämpningen av denna lag (Paragrafen behandlas i avsnitt 4.13). Enligt flygplatsavgiftsdirektivet ska de nationella bestämmelserna träda i kraft . Den nya lagen föreslås träda i kraft . 7.2Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) 6 kap. 18 a § I paragrafen införs en upplysning om den nya lagen om flygplatsavgifter (avsnitt 5.1). 12 kap. 1 § I paragrafen införs en nytt fjärde stycke, som ger regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Transportstyrelsen rätt att ingå avtal med annat land om att tillsynen över svenska luftfartyg samt tillsynen i övrigt över luftvärdigheten och luftfartygsunderhållet ska utövas av det andra landet. Bestämmelsen kan huvudsakligen bli aktuell i två situationer. Det första fallet avser när ett svenskt luftfartyg hyrs ut till ett företag i annat land för en så pass att det är väsentligt att tillsyn kan ske i praktisk närhet av luftfartyget, men hyrestiden inte är så lång att det framstår som rimligt att luftfartyget förs över till annat lands register. Det andra fallet, tillsyn över luftvärdighet och luftfartygsunderhållet, blir framför allt aktuellt i samband med att olika tillsynsfunktioner för SAS delas upp mellan , och (Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2). Europeiska unionens officiella tidning L 70/11 OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/12/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Flygplatsernas huvudsakliga uppgift och kommersiella verksamhet är att säkerställa hanteringen av luftfartyg, från landning till start, samt av passagerare och gods så att lufttrafikföretagen kan tillhandahålla sina lufttrans porttjänster. Därför erbjuder flygplatserna ett antal facili teter och tjänster för luftfartygens drift och hanteringen av passagerare och gods, och kostnaderna för detta täcks i allmänhet genom flygplatsavgifter. De ledningsenheter vid flygplatserna som tillhandahåller faciliteter och tjäns ter för vilka flygplatsavgifter tas ut bör sträva efter att bedriva verksamheten kostnadseffektivt. (2)Det är nödvändigt att anta en gemensam ram för att reglera de väsentliga aspekterna av flygplatsavgifter och sättet för att fastställa flygplatsavgifter, eftersom det finns risk för att de grundläggande kraven i relationen mellan (1) EUT C 10, , s. 35. (2) EUT C 305, 15.12.2007, s. 11. (3) yttrande avgivet (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av (EUT C 254 E, 7.10.2008, s. 18) och ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). Rådets beslut av . flygplatsernas ledningsenheter och flygplatsanvändare an nars inte uppfylls. En sådan ram bör inte påverka med lemsstaternas möjlighet att avgöra om och i så fall i vilken omfattning inkomster från flygplatsens kommersi ella verksamhet får beaktas när flygplatsavgifterna fast ställs. (3)Detta direktiv bör tillämpas på flygplatser som är belägna i gemenskapen och överstiger en viss minimistorlek, ef tersom det inte är nödvändigt att tillämpa någon ge menskapsram på förvaltningen och finansieringen av mindre flygplatser. (4)I medlemsstater där ingen flygplats överstiger den mini mistorlek som krävs för att omfattas av detta direktiv har dessutom den flygplats som har det högsta antalet pas sagerarrörelser en så privilegierad ställning som ankomst punkt till medlemsstaten att den måste omfattas av detta direktiv för att garantera att vissa grundprinciper för för hållandet mellan flygplatsens ledningsenhet och flygplats användarna följs, särskilt principerna om transparent prissättning och icke-diskriminering av flygplatsanvän darna. (5)För att främja den territoriella sammanhållningen bör medlemsstaterna ha möjlighet att tillämpa ett gemensamt avgiftssystem som omfattar ett flygplatsnät. Ekonomiska överföringar som görs mellan olika flygplatser inom så dana nät bör vara förenliga med gemenskapslagstift ningen. (6)För fördelning av trafik bör medlemsstaterna kunna til låta en ledningsenhet för flygplatser som betjänar samma ort eller storstadsregion att tillämpa ett gemensamt och transparent avgiftssystem. Ekonomiska överföringar som görs mellan dessa flygplatser bör vara förenliga med gemenskapslagstiftningen. (7)Incitament för att upprätta nya rutter för att främja bland annat utvecklingen av missgynnade regioner och de yt tersta randområdena bör beviljas endast i enlighet med gemenskapslagstiftningen. L 70/12 Europeiska unionens officiella tidning (8)Uttag av avgifter i samband med tillhandahållandet av flygtrafiktjänster och marktjänster har redan behandlats i kommissionens förordning (EG) nr 1794/2006 av om ett gemensamt avgiftssystem för flygtrafiktjänster (1) och rådets direktiv /67/EG av om tillträde till marknaden för mark tjänster på flygplatserna inom gemenskapen (2). De avgif ter som tas ut för att finansiera assistans till passagerare med funktionshinder och passagerare med nedsatt rörlig het regleras i och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshin der och personer med nedsatt rörlighet (3). (9)Internationella civila luftfartsorganisationens råd () antog en strategi för flygplatsavgifter, i vilken bland annat principerna om avgifternas kostnads samband, icke-diskriminering och en oberoende meka nism för den ekonomiska regleringen av flygplatser ingår. (10)har ansett att en flygplatsavgift är en pålaga som specifikt är utformad och tillämpas för att täcka kostnaderna för tillhandahållandet av faciliteter och tjäns ter för civil luftfart, medan en skatt är en pålaga som är utformad för att öka de nationella eller lokala offentliga inkomsterna, som i allmänhet inte används till den civila luftfarten vare sig i sin helhet eller på grundval av spe cifika kostnader. (11)Flygplatsavgifter bör vara icke-diskriminerande. Ett obli gatoriskt förfarande bör införas för regelbundna samråd mellan flygplatsernas ledningsenheter och flygplatsanvän darna, och varje part bör ha möjlighet att hänskjuta frå gor till en oberoende tillsynsmyndighet när flygplatsan vändarna har invändningar mot ett beslut om flygplats avgifter eller om ändring av avgiftssystemet. (12)För att säkerställa opartiska beslut och en korrekt och effektiv tillämpning av detta direktiv bör en oberoende tillsynsmyndighet inrättas i varje medlemsstat. Myndighe ten bör ha de resurser i fråga om personal, sakkunskap och ekonomiska medel som krävs för att den ska kunna fullgöra sina uppgifter. (13)Det är av avgörande betydelse att flygplatsanvändarna regelbundet erhåller information från flygplatsens led ningsenhet om hur och utifrån vilket underlag som flyg platsavgifterna beräknas. En sådan öppenhet skulle ge lufttrafikföretagen insikt i flygplatsens egna kostnader och hur produktiva en flygplats investeringar är. För att flygplatsens ledningsenhet ska kunna göra en korrekt bedömning av vad som krävs i fråga om framtida in vesteringar bör flygplatsanvändarna åläggas att (1) EUT L 341, 7.12.2006, s. 3. EGT L 272, 25.10.1996, s. 36. EUT L 204, 26.7.2006, s. 1. underrätta ledningsenheten om alla sina operativa prog noser, utvecklingsprojekt och särskilda behov och önske mål. (14)Flygplatsernas ledningsenheter bör underrätta flygplatsan vändarna om betydande infrastrukturprojekt, eftersom sådana i hög grad påverkar systemet eller nivån på flyg platsavgifterna. Denna information bör tillhandahållas för att möjliggöra övervakningen av infrastrukturkostnaderna och tillhandahållande av ändamålsenliga och kostnadsef fektiva faciliteter vid den berörda flygplatsen. (15)Flygplatsernas ledningsenheter bör få möjlighet att til lämpa flygplatsavgifter som motsvarar den infrastruktur och/eller den tjänstenivå som tillhandahålls, eftersom luft trafikföretagen har ett legitimt intresse av att kräva att kvaliteten på de tjänster som flygplatsens ledningsenhet tillhandahåller avspeglas i priset. Alla lufttrafikföretag som så önskar bör dock kunna få tillgång till en diffe rentierad infrastruktur eller tjänstenivå på icke-diskrimi nerande grund. Om efterfrågan överstiger tillgången bör tillträdet fastställas på grundval av objektiva och icke- diskriminerande kriterier, som utarbetas av en lednings enhet vid flygplatsen. All differentiering av flygplatsavgif terna bör vara öppen, objektiv och grundad på klara och tydliga kriterier. (16)Flygplatsanvändare och flygplatsens ledningsenhet bör kunna ingå ett servicenivåavtal som gäller kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls i utbyte mot flygplatsavgif terna. Förhandlingar om kvaliteten på de tjänster som tillhandahålls i utbyte mot flygplatsavgifterna kan ingå i samrådet. (17)Det finns olika system för förskottsfinansiering av flyg platsinvesteringar i olika medlemsstater. I medlemsstater där förskottsfinansiering förekommer bör medlemssta terna eller flygplatserna följa och/eller fastställa egna skyddsåtgärder. (18)Detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av för draget, särskilt artiklarna 8189. (19)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att fastställa gemensamma principer för uttag av flygplatsavgifter vid gemenskapens flygplatser, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, då system för flygplats avgifter inte kan införas på nationell nivå på ett enhetligt sätt i hela gemenskapen, och det därför på grund av dess omfattning och verkningar bättre kan uppnås på gemen skapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I en lighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. Europeiska unionens officiella tidning L 70/13 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Genom detta direktiv fastställs gemensamma principer för uttag av flygplatsavgifter vid gemenskapens flygplatser. 2.Detta direktiv ska tillämpas på varje flygplats som är be lägen på ett territorium som omfattas av bestämmelserna i för draget, som är öppen för kommersiell trafik och där den årliga trafiken uppgår till över fem miljoner passagerarrörelser, och på den flygplats i varje medlemsstat som har det högsta antalet passagerarrörelser. 3.Medlemsstaterna ska offentliggöra en förteckning över de flygplatser på deras territorium som omfattas av detta direktiv. Förteckningen ska grunda sig på uppgifter från kommissionen () och uppdateras . 4.Detta direktiv ska inte tillämpas på avgifter som tas ut som ersättning för flygtrafiktjänster en route och terminaltjäns ter i enlighet med förordning (EG) nr 1794/2006 eller på av gifter som tas ut som ersättning för marktjänster enligt bilagan till direktiv /67/EG eller på avgifter som tas ut för att finan siera assistans till passagerare med funktionshinder och passa gerare med nedsatt rörlighet enligt och rå dets förordning (EG) nr 1107/2006. 5.Detta direktiv påverkar inte varje medlemsstats rätt att tillämpa kompletterande lagstiftningsåtgärder, som inte strider mot detta direktiv eller andra relevanta bestämmelser i gemen skapslagstiftningen, med avseende på flygplatsers ledningsenhe ter inom dess territorium. Detta kan omfatta åtgärder för eko nomisk översyn, exempelvis godkännande av avgiftssystem och/eller avgiftsnivåer, inklusive avgiftsmetoder som är grun dade på stimulansåtgärder eller prisbegränsning. I detta direktiv avses med 1.flygplats: varje markområde som är särskilt inrättat för land ning, start och manövrering av luftfartyg, inbegripet de när liggande anläggningar som kan behövas för flygtrafiken och för service till luftfartygen, samt de anläggningar som behövs för de kommersiella luftfartstjänsterna, 2.flygplatsens ledningsenhet: den enhet som, tillsammans med annan verksamhet eller självständigt, i kraft av nationella lagar och andra författningar eller avtal har i uppdrag att administrera och förvalta flygplatsens eller flygplatsnätets in frastrukturer och samordna och kontrollera den verksamhet som bedrivs av de olika aktörer som befinner sig på berörd flygplats eller inom berört flygplatsnät, 3.flygplatsanvändare: varje fysisk eller juridisk person som med flyg transporterar passagerare, post och/eller gods, till eller från den berörda flygplatsen, 4.flygplatsavgift: en avgift som tas ut till förmån för flygplatsens ledningsenhet och som betalas av flygplatsanvändarna för utnyttjandet av sådana faciliteter och tjänster som uteslu tande tillhandahålls av flygplatsens ledningsenhet och som avser landning, start, belysning och parkering av luftfartyg samt hantering av passagerare och gods, 5.flygplatsnät: en sammanslutning av flygplatser som vederbör ligen utsetts som sådan av medlemsstaten och som drivs av samma ledningsenhet. Medlemsstaterna ska säkerställa att flygplatsavgifterna i enlighet med gemenskapslagstiftningen inte medför diskriminering av flygplatsanvändare. Detta hindrar inte en differentiering av flyg platsavgifterna för frågor av allmänt och generellt intresse, in begripet miljöfrågor, får tillämpas. De kriterier som används för en sådan differentiering ska vara relevanta, objektiva och redo visas på ett öppet sätt. Medlemsstaterna får tillåta att ledningsenheten för ett flygplats nät inför ett gemensamt och öppet avgiftssystem för att täcka flygplatsnätet. Efter att ha meddelat kommissionen och i enlighet med gemen skapslagstiftningen får medlemsstaterna tillåta att ledningsenhe ten på en flygplats tillämpar ett gemensamt och transparent avgiftssystem för flygplatser som betjänar samma ort eller stor stadsregion, förutsatt att varje flygplats följer samtliga krav om öppenhet som anges i artikel 7. L 70/14 Europeiska unionens officiella tidning 1.Medlemsstaterna ska se till att det inrättas ett obligatoriskt förfarande för regelbundna samråd mellan flygplatsens lednings enhet och flygplatsanvändarna eller företrädare för eller sam manslutningar av flygplatsanvändare avseende driften av syste met för flygplatsavgifter, flygplatsavgifternas nivå och, i före kommande fall, kvaliteten på de tillhandahållna tjänsterna. Så dana samråd ska äga rum minst en gång , om inte annat överenskommits vid det senaste samrådet. Om det finns ett flerårigt avtal mellan flygplatsens ledningsenhet och flygplatsan vändarna, ska samråden äga rum i enlighet med avtalet. Med lemsstaterna ska ha rätt att begära samråd oftare. 2.Medlemsstaterna ska, när så är möjligt, se till att flygplat sens ledningsenhet och flygplatsanvändarna är överens om änd ringar av systemet för flygplatsavgifter eller deras nivå. Därför ska flygplatsens ledningsenhet lämna varje förslag om ändring av systemet för flygplansavgifter eller deras nivå till flygplatsan vändarna senast ändringarna träder i kraft, tillsammans med skälen för de föreslagna ändringarna, såvida det inte föreligger exceptionella omständigheter, som måste mo tiveras för flygplatsanvändarna. Flygplatsens ledningsenhet ska hålla samråd med flygplatsanvändarna om de föreslagna änd ringarna och ta deras synpunkter i beaktande innan beslut fat tas.