prop · GY03167 · 2011-09-13 00:00:00 — använde Sida () till insatser vars huvudsyfte var att främja jämställdhet i jämförelse med () 2008. Det strategiska och direkta arbetet för att främja jämställdhet sker framförallt genom riktade insatser som har jämställdhet som huvudsyfte. Andelen insatser med jämställdhet som delsyfte minskade från . Denna minskning beror förmodligen främst på en tidigare överskattning av antalet insatser med jämställdhet som delsyfte. Det multilaterala biståndet blir en allt viktigare del av det internationella utvecklingssamarbetet. Drygt hälften av samlade bistånd går via multilaterala organisationer, inklusive utvecklingssamarbetet via Skr. 2010/11:167 EU. beslutade regeringen om en strategi för arbete inom det multilaterala utvecklingssamarbetet. Enligt strategin ska bedömningar av de multilaterala organisationer som samarbetar med genomföras. Under 20082010 har 25 organisationsbedömningar genomförts av biståndsförvaltningen. Av dessa 25 har 23 organisationer jämställdhet som en uttalad målsättning i strategier eller övergripande styrdokument. De organisationer som inte har jämställdhet som en uttalad målsättning är Globala Miljöfonden (Global Environmental Facility, GEF) och Globala fonden mot hiv och aids, tuberkulos och malaria (the to fight AIDS, Tuberculosis and Malaria, GFATM). 18 av de 25 bedömda organisationerna anses arbeta konkret och i hög utsträckning med jämställdhet. Svenskt finansiellt stöd till multilaterala organisationer totala stöd till internationellt utvecklingssamarbete och reformsamarbete i (utgiftsområde 7) uppgick till 2010. , eller gick via multilaterala organisationer. fördelades som basbudgetstöd, medan utgjordes av multi-bi stöd (stöd till en multilateral organisation som är öronmärkt för ett specifikt ändamål eller land). Av tabellen nedan framgår biståndsfinansierade stöd till 25 multilaterala organisationer. Det går inte att bedöma hur stor del av stödet som går till verksamhet som främjar jämställdhet. Detta beror framförallt på att organisationernas arbete för att främja jämställdhet ofta är integrerat i verksamheten och kan därför inte lätt skiljas ut från organisationens övriga verksamhet, med undantag från de organisationer såsom UNIFEM och UNFPA vars mandat och verksamhetsmål specifikt har fokus på jämställdhet. Tabell 2.1 Utbetalat svenskt stöd till 25 multilaterala organisationer, 2010 EU (KOM, inkl.EDF) Multilateralt utvecklingssamarbetet inom jämställdhetsområdet internationellt Multilaterala organisationer lyfter ofta fram jämställdhet som prioriterade frågor i strategiska dokument. Jämställdhet är för de flesta av dessa organisationer en fråga som ska genomsyra verksamheten och många organisationer har handlingsplaner för hur jämställdhetsarbetet ska bedrivas. De multilaterala utvecklingsbankerna har blivit mer angelägna om att stärka och redovisa sitt jämställdhetsarbete. Kunskapsöverföring sker i ökad takt mellan institutionerna. Trots att framstegen är tämligen ojämna innebär denna utveckling i kombination med de stora resurser som utvecklingsbankerna förfogar över, att institutionerna som helhet kan väntas spela en mer ledande roll än vad de har gjort i det internationella jämställdhetsarbetet. Jämställdhet är en viktig fråga för merparten av FN-organisationerna. För några organisationer utgör jämställdhet en central del av organisationens mandat, för andra är det en strategiskt viktig del av Till följd av detta varierar metoderna för att främja Skr. 2010/11:167 jämställdhet. Den globalt mest genomgripande händelsen på jämställdhetsområdet rör strukturen för samordningen av FN:s arbete med jämställdhetsfrågor. Efter enhälligt beslut i generalförsamlingen , har en ny organisation för jämställdhet och kvinnors egenmakt, UN Women (UN Entity for Gender Equality and Empowerment of Women) etablerats. som UN Women etableras läggs fyra existerande jämställdhetsorganisationer ned och deras verksamheter tas i stort sett över av UN Women. De fyra organisationerna är: UNIFEM, DAW (Division for the Advancement of Women), INSTRAW (Institue for the Advancement of Women) och OSAGI (Office of the Special Adviser on Gender Issues and the Advancement of Women). Bakgrunden till den nya strukturen är den kritik som framkom då generalsekreterarens högnivåpanel för systemkoherens lade fram sin rapport. representant i högnivåpanelen tog initiativ till att FN:s jämställdhetsarbete hamnade i fokus för systemkoherensarbetet. Rapporten föreslog bl.a. en systemövergripande förändring av för att främja jämställdhetsfrågor och stärka jämställdhetsintegreringen i FN-systemet. Existerande organisation för jämställdhetsarbetet bedömdes ha brustit i samstämmighet, varit fragmenterad, haft för lite resurser och för svag ledningsstruktur. Den nya organisationen ska arbeta såväl normativt som operativt och ha en god fältnärvaro för att effektivt genomföra det operativa arbetet på landnivå. Organisationen ska inte ersätta övriga delar av FN:s ansvar för att driva jämställdhetsfrågor utan ska snarare komplettera och stödja dem i detta arbete. har efter högnivåpanelens rapport drivit ett aktivt påverkansarbete för att genomföra högnivåpanelens rekommendationer, inklusive när det gällde att upprätta UN Women. bidrog med för att stödja etablerandet av den nya organisationen. arbete med att främja jämställdhet inom det multilaterala utvecklingssamarbetet arbete med att främja jämställdhet via multilaterala organisationer skiljer sig inte nämnvärt från det påverkansarbete som bedriver inom andra tematiska områden i dessa organisationer. Karaktären på arbetet är främst beroende på det mandat och den verksamhet som respektive organisation har. I påverkansarbetet tillämpas huvudsakligen jämställdhetsintegreringens tre metoder. arbetar genom dialog och finansiellt stöd till multilaterala organisationer för att de själva ska ge stöd till riktade insatser för att främja jämställdhet, för att organisationerna ska integrera jämställdhet i sin kärnverksamhet och uppföljningssystem, samt för att organisationerna ska beakta jämställdhet i sin dialog med samarbetsländer och andra aktörer. Jämställdhet är en självklar och viktig fråga i svenskt Denna syn delas dock inte nödvändigtvis alla länder vilket inverkar på det svenska påverkansarbetet mot multilaterala Till följd av den ökade vikt regeringen fäst vid jämställdhet, har flyttat fram sina positioner i dessa Etablerandet av UN Women och påfyllnadsförhandlingen av fönster för låginkomstländer är exempel på detta (se ovan respektive 3.3). För några av viktigaste samarbetsorganisationer inom FN utgör jämställdhet en central del av organisationens mandat. framförallt organisationer som (United Nations , UNFPA) och (United Nations for Women, UNIFEM) fram till dess avskaffande. denna typ av organisationer fokuserar främst på att få den verksamhet som organisationen stödjer effektiv och resultatinriktad I andra FN-organisationer såsom (United Nations Development Program, UNDP), (United , ) och Världslivsmedelsprogrammet (Programme, WFP) är jämställdhetsarbetet en strategiskt viktig del av verksamheten, men inte en central del av dess mandat. denna typ av organisationer fokuserar i huvudsak på att säkerställa att jämställdhet genomsyrar organisationernas samtliga verksamhetsområden men även på att få den verksamhet som organisationen stödjer effektiv och resultatinriktad. Multilaterala utvecklingsbanker arbetar med jämställdhet på ett likartat sätt som FN-organisationerna i den senare kategorin ovan. utvecklingsbankerna är det framför allt en fråga om att integrera jämställdhetsaspekter i de projekt och program som finansieras via använder ofta förhandlingar om påfyllnad i utvecklingsbankernas särskilda fonder för att främja jämställdhet eller driva reformer på jämställdhetsområdet i de fattigaste länderna (se exempelvis avsnitt 3.3, Dialog med ). På detta sätt får vi genomslag för jämställdhetsfrågor i viktiga dokument som styr fondernas verksamhet och som respektive styrelse fattar beslut om att genomföra. Genom att arbeta på detta sätt får prioriteringar större möjlighet att få genomslag i organisationernas styrelser, eftersom det svenska inflytandet är relativt sett mindre i styrelserna än i Styrelserna är viktiga eftersom det är där som institutionernas policyer och strategier beslutas. Fördelningen av multilaterala organisationers resurser sker ofta i samband med att organisationerna tar fram landstrategier. därför för att integrera jämställdhetsaspekter i framtagandet av organisationernas landstrategier på ett sätt som är förenligt med ländernas nationella utvecklingsplaner. Jämställdhetsfrågor är ofta centrala i den löpande svenska dialogen med multilaterala utvecklingsorganisationer. konsekvent understrukit vikten av att resultaten av jämställdhetsarbetet lägger särskild vikt vid att indikatorer för uppföljning av insatser inom jämställdhetsområdet tas fram, liksom att statistik som organisationerna redovisar i sin verksamhetsrapportering ska vara Skr. 2010/11:167 könsuppdelad. Uppföljning av jämställdhetsarbetet bör ske både utifrån särskilda handlingsplaner, policyer eller liknande för jämställdhet som institutionen har och som en del av institutionens reguljära uppföljning av projekt/program. I finns betydande erfarenhet och kunskap om hur man bedriver jämställdhetsarbete som flera multilaterala organisationer kan dra nytta av. har därför sekonderat jämställdhetsexperter på både central och lokal nivå till några av organisationerna. bedriver ett aktivt arbete inom ramen för FN-systemets normativa och policyutvecklingsverksamhet. Regeringens jämställdhetsprioritering har fått genomslag i de policybeslut som antas av för ekonomiska och sociala frågor (ECOSOC), funktionella kommissioner såsom kommissionen för kvinnorättsfrågor (Commission on the Status of Women, CSW) och kommissionen för befolkningsfrågor (Commission on Population and Development, CPD). arbete med att främja jämställdhet inom utvecklingssamarbetet genom EU EU är en nyckelaktör på utvecklingsområdet och världens största biståndsgivare. En stor del av det normativa arbete utför inom det multilaterala utvecklingssamarbetet samordnas i EU genom olika samrådsmekanismer. Jämställdhet och ökad makt för kvinnor är en grundprincip och en central värdegrundsfråga för EU, inklusive i unionens externa relationer och utvecklingssamarbete och utgör ett kärnområde i unionens utvecklingspolicy, EU Consensus of Development som antogs 2005. Av artikel 8, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt framgår att unionen i all sin verksamhet ska syfta till att undanröja bristande jämställdhet mellan kvinnor och män och att främja jämställdhet mellan dem. antog kommissionen en ny jämställdhetsstrategi, The Strategy for equality between women and men 20102015, för att främja ett jämställdhetsperspektiv inom alla . En av de sex tematiska prioriteringar som identifieras i strategin är främjande av jämställdhet i EU:s externa relationer inklusive utvecklingssamarbetet. Strategin bygger på det tidigare ramverket Roadmap for Equality between Women and Men 2006-2010. Rådet ställde sig bakom strategin i rådsslutsatser . Rådet följer också regelbundet upp och utvärderar genomförandet av från kvinnokonferensen i . bedriver påverkansarbete om jämställdhet och kvinnors rättigheter i EU inom både rådsarbetet och gentemot . har exempelvis varit mycket aktiv i arbetet med att ta fram en handlingsplan för jämställdhet inom EU:s utvecklingssamarbete, EU Plan of Action on Gender Equality and Womens Empowerment in Development 2010-2015, som antogs . Planen bygger på rådsslutsatser om jämställdhet i EU:s utvecklingssamarbete som antogs i och ska styra och vägleda medlemsstaternas jämställdhetsarbete inom utvecklingssamarbetet. lyfter även konsekvent fram jämställdhetsperspektivet i förhandlingar kring olika rådsslutsatser i EU som har bäring på utvecklingssamarbetet och i EU:s gemensamma positioner inför internationella toppmöten. En av de största utmaningarna när det gäller att främja jämställdhet inom EU:s utvecklingspolitik och utvecklingssamarbete är sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR), där vissa medlemsländer motsätter sig några av de komponenter som SRHR innefattar, tex. kvinnors rättigheter avseende tillgång till lagliga och säkra aborter. Arbete med jämställdhetsfrågor inom EU som omfattar utvecklingspolitiken bedrivs också inom andra politikområden. Ett exempel är det pelaröverskridande arbetet inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) vad gäller mänskliga rättigheter och demokrati. antog ministerrådet riktlinjer för EU:s arbete mot våld mot kvinnor och avskaffandet av alla former av diskriminering mot kvinnor. På det säkerhetspolitiska området bedrivs arbete med jämställdhetsfrågor i samband med bl.a. EU:s gemensamma säkerhets- och försvarspolitik (CSDP), med utgångspunkt i 1325 om kvinnor, fred och säkerhet. Arbetet omfattar EU:s övergripande strategiska ramverk för implementeringen av resolution och bl.a. identifiering av indikatorer för uppföljning av arbetet samt rekrytering av jämställdhetsrådgivare för placering inom CSDP-fredsbevarande insatser på landnivå. Under det svenska ordförandeskapet prioriterades förstärkning av EU:s förmåga avseende utbildningar om resolution i CSDP insatserna fortsatta påverkansarbete i EU kommer vara riktade framförallt på arbetet i () och det nya utvecklingsorganet DEVCO. Det är angeläget att dessa prioriterar jämställdhetsfrågor och kvinnors rättigheter och roll i utvecklingssamarbetet. 2.2.3Komplementaritet mellan det bilaterala och det multilaterala utvecklingssamarbetet För att främja jämställdhet i utvecklingssamarbetet används såväl bilaterala som multilaterala kanaler. De två samverkar och är på olika sätt ömsesidigt förstärkande. I det bilaterala utvecklingssamarbetet kan som enskilt land med stor trovärdighet på området få en viktig roll att spela som samarbetspartner, i synnerhet i de länder där är representerat på landnivå och det finns ett nationellt ägarskap för frågan. I andra länder, inte minst i konflikt- och postkonfliktsituationer, kan engagemang för jämställdhet istället kanaliseras via de multilaterala organisationerna och deras respektive dialogprocesser och insatser. I sådana fall är det särskilt viktigt att har ett engagerat och pådrivande förhållningssätt till jämställdhet i organisationernas beslutande organ och att detta omvandlas till konkret handling på landnivå. med mål och indikatorer för jämställdhet är ett bra sätt att följa upp detta. Möjligheter till samfinansiering för innovativa Skr. 2010/11:167 grepp och särskilda insatser är ytterligare sätt att verka på. Som dialogpartner med samarbetsländerna har ofta de multilaterala organisationerna ett större inflytande än enskilt. fäster de multilaterala organisationerna sällan lika stor vikt vid jämställdhetsaspekter som gör. ligger långt framme när det gäller policyfrågor på jämställdhetsområdet och kan som bilateral partner hårdare driva dessa där situationen så medger. När det gäller det mer operationella, dvs. direkt finansiering av jämställdhetsprojekt och vid integrering av jämställdhetsaspekter, har många års erfarenheter och god kompetens att dela med de multilaterala organisationerna. har en hel del att lära av de multilaterala organisationernas arbete och erfarenheter, bl.a. eftersom deras kunskap bygger på en geografisk bredd och blandning av landsituationer som inte bilaterala stöd medger. På så vis kompletterar det bilaterala och multilaterala arbetet varandra väl. 2.2.4Den tematiska prioriteringens genomslag Regeringens uttalade prioritering av jämställdhet har bidragit till att på ett tydligare, mer samstämmigt och flexibelt sätt kunnat driva jämställdhetsfrågor i olika utvecklingspolitiska sammanhang såväl bilateralt som multilateralt. Utvärderingar som har genomförts (bl.a. utvärdering genomförda av SADEV) presenterar ett antal viktiga erfarenheter och slutsatser. Utvärderingarna visar bl.a. att det konsekventa arbetet med att främja jämställdhet i internationella utvecklingssamarbete har lett till en ökad kunskap och medvetenhet. Denna är dock ojämn mellan olika verksamhetsnivåer inom biståndsförvaltningen. Medvetenheten och engagemanget är mycket starkt på politisk nivå, men försvagas ofta i genomförandet på insatsnivå. Utvärderingarna visar också på vikten av ett starkt och engagerat ledarskap på alla nivåer, samt vikten av uppmuntran och incitament eftersom jämställdhetsarbetets framsteg så tydligt är beroende av engagemang och ansvarstagande på individnivå. Utan detta finns risk för att arbetet upplevs som drivet av experter eller som en uppgift som kommer uppifrån utan förståelse för lokala förhållanden och förutsättningar. Erfarenheter och innovativa lösningar på landnivå kommer ofta bort i rapporteringen och används inte i policyutvecklingen. Samtliga utvärderingar påpekar att en förutsättning för att följa upp resultat av den verksamhet som stödjer på jämställdhetsområdet är att det finns tydliga mål och relevanta indikatorer såväl på övergripande som på insatsnivå. Sedan jämställdhet blev en tematisk prioritering i det svenska utvecklingssamarbetet läggs särskild vikt på att definiera mål och relevanta indikatorer inom jämställdhetsområdet och på att verka för att statistik är könsuppdelat i så stor utsträckning som möjligt. 2.2.5Regeringens styrinstrument för att främja jämställdhet Regeringen har ett antal olika styrinstrument till förfogande för att styra inriktningen av utvecklingssamarbetet. En förutsättning för att kunna uppnå resultat på jämställdhetsområdet i samarbetsländer är att biståndsförvaltningen har riktlinjer och verktyg för att kunna arbeta med jämställdhetsfrågor. Den tematiska prioriteringen jämställdhet har tagit sig uttryck i styrdokument såsom policyer, organisationsstrategier och samarbetsstrategier (strategier för utvecklingssamarbetet med länder och regioner). För att förtydliga vikten av arbetet med jämställdhet och kvinnors roll i utveckling som en tematisk prioritering fattade regeringen beslut om en policy för jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll inom svenskt internationellt utvecklingssamarbete 20102015. Policyn skapar mandat och utrymme för att aktivt verka för dessa frågor, bl.a. inom det multilaterala utvecklingssamarbetet, exempelvis inom EU där arbetsformerna gör att mycket måste ske på plats i och med korta ledtider. Det finns även ett antal policyer för andra tematiska områden som innehåller särskilda skrivningar om jämställdhet och vikten av att beakta kvinnors och flickors situation och villkor, exempelvis policyn för humanitära bistånd 20102016, policy för ekonomisk tillväxt 2010-2014 och policy för miljö och klimat 2010-2014. Jämställdhet som en tematisk prioritering har vidare inneburit att särskild hänsyn tas till jämställdhetsfrågorna vid utformandet av svenska organisationsstrategier. I regeringens organisationsstrategi för (United Nations Development Programme, UNDP) 20102013 och i organisationsstrategin för samarbete med Världsbanksgruppen 20112014, har jämställdhet utsetts till ett av fem prioriterade områden. Organisationsstrategierna innehåller konkreta mål och åtgärder för hur svenska aktörer samfällt ska arbeta med jämställdhetsfrågor i dessa organisationer. Organisationsstrategin för () 20112015 har ett särskilt område för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Vidare ska kvinnor och flickor särskilt beaktas inom ett antal av strategins övriga områden. Detta arbetssätt kommer fortsatt reflekteras i arbetet med nya organisationsstrategier . Prioriteringen har även haft betydelse för bedömningar av multilaterala organisationers relevans. I de fall organisationen har en betydande verksamhet inom jämställdhetsområdet, väger det relativt sett tungt vid bedömning av dess relevans för det svenska utvecklingssamarbetet. En samarbetsstrategi är regeringens styrinstrument för utvecklingssamarbetet med enskilda länder eller regioner. I tabellen nedan framgår att jämställdhet/kvinnor uppmärksammas i det övergripande målet i av beslutade samarbetsstrategier. av samarbetsstrategierna har jämställdhet/kvinnor inkluderat i mål för en sektor eller utgör en egen sektor för samarbetet. av strategierna har jämställdhet specifikt identifierat som en central dialogfråga. En kraftig ökning skedde när det gäller integrering av jämställdhet mellan de strategier som beslutades 2007 och de strategier som beslutades då jämställdhet blev en tematisk prioritering. Tabell 2.2 Integrering av jämställdhet i samarbetsstrategier som Antal (andel) samarbetsstrategier inkluderat i mål för en sektor eller är en egen utpekat som fokus för dialog (inte enbart Det är dock viktigt att notera att samarbetsstrategier som instrument, i enlighet med Parisdeklarationen om biståndseffektivitet, i första hand ska avspegla samarbetslandets behov och prioriteringar och beakta arbetsfördelningen med andra givare. Om frågor kring jämställdhet inte anses vara de mest prioriterade i samarbetet med ett visst land, eller att jämställdhetsfrågorna omhändertas av andra givare, så kommer den svenska strategin följaktligen inte att fokusera på frågor om jämställdhet. Det innebär att ett lågt antal strategier med omnämning av jämställdhet i exempelvis det övergripande målet inte behöver betyda att jämställdhet inte har beaktats i tillräckligt hög utsträckning. Utfallet är snarare beroende på vilka länder som regeringen har fattat beslut om samarbetsstrategi för. En kanske mer relevant indikator för att bedöma genomslaget i samarbetsstrategier, vilket inte på samma sätt är avhängig samarbetslandets prioriteringar, är andelen strategier som inkluderar skrivningar om att jämställdhet eller kvinnor och flickors situationer särskilt ska beaktas inom en sektor. Av totalt 50 strategier, hade 45 strategier () beaktat jämställdhet i en eller flera sektorer, 18 strategier () hade beaktat jämställdhet i två sektorer och 20 strategier () hade beaktat jämställdhet i tre sektorer. 2.2.6Genomslag i biståndsförvaltningens och Sidas arbetssätt Identifiering av jämställdhet som tematisk prioritering har lett till att regeringens styrinstrument såsom regleringsbrev och instruktioner för flera myndigheter som faller under innehåller tydligare anvisningar för återrapportering om jämställdhet. Jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll i utvecklingssamarbetet utgör centrala inslag i de löpande dialoger såväl mellan olika enheter inom departementet som mellan departementet och myndigheterna. Departementet genomför jämställdhetsintegrering i verksamheten i Skr. 2010/11:167 enlighet med handlingsplanen för arbetet (UF2010/11208/EXPCH) och antalet förfrågningar till utvecklingsenheterna om råd, stöd och samverkan i jämställdhetsfrågor från de geografiska- och säkerhetspolitiska enheterna har ökat betydligt . Flera av Sidas enheter har genomfört särskilda satsningar på jämställdhetsområdet för att svara upp mot den tematiska prioriteringen och förstärka genomslaget av arbetet på landnivå. Exempelvis har avdelningen för konflikt- och postkonfliktsituationer gjort en strategisk satsning på insatser kring könsrelaterat våld och kvinnor i konflikt. En annan faktor är de resurser på central nivå som avsätts internt för att tillhandahålla rådgivning och metodstöd inom området med särskild betoning på kvinnors ekonomiska aktörsskap och könsrelaterat våld. har jämställdhetsenheten på Sida fått ett större uppdrag i att stödja handläggare genom utbildningar, insatsberedningar, utarbeta guider, delta i kvalitetssäkrande kommittéer och delta i svenskt påverkansarbete mot internationella organisationer. Detta avspeglas bl.a. genom en uppgång i utlandsmyndigheternas användning av Sidas upphandlade metodstöd för jämställdhet (s.k. gender helpdesk). Budgeten för denna verksamhet utnyttjades inte fullt ut , men har ytterligare medel behövt tillföras. Ytterligare en aspekt är medarbetarnas attityder till jämställdhetsarbetet.