prop · GY03170 · 2011-01-01 00:00:00 — löper tills vidare med en konsument ska underrätta konsumenten om Underrättelse ska ske genom ett särskilt meddelande till Av meddelandet ska det framgå att konsumenten har rätt att säga upp avtalet. De nya villkoren får inte börja tillämpas förrän tidigast efter det att meddelandet har skickats. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av elmarknadsdirek- tivets bilaga I, punkten 1 b. Paragrafen omfattar avtal som löper tills vidare mellan en elleverantör och en konsument. När det gäller avtal som löper kan elleverantören som huvudregel inte ensidigt ändra villkoren under avtalets löptid. gäller i stället enligt 8 kap. 5 § när en sådan avtalsperiod närmar sig sitt Av första stycket framgår att elleverantören måste underrätta konsumenten i förväg om ändringar i avtalsvillkoren. ett avtal avses samtliga åtaganden för båda parter, såsom prissättning, faktureringssätt, uppsägningstider eller åtaganden att tillhandahålla el från en viss produktionskälla. Om avtalet är ett avtal om rörligt pris är dock en prisförändring som sker på föreskrivet sätt inte någon ändring av Inte heller en ändring av påförda energiskatter innebär att Ett informationskrav som även omfattar avtalsenliga pris- förändringar följer dock av 17 §. Underrättelse till konsumenten ska ske genom ett särskilt meddelande. Bestämmelsen är teknikneutral. Det är sålunda möjligt för elleverantören att underrätta kunden genom t.ex. ett e-postmeddelande. Det ligger dock i sakens natur att detta endast kan ske när konsumenten själv har anmält en e-postadress till elleverantören och godtagit att underrättas på detta sätt. Samtliga villkorsändringar ska meddelas konsumenten, som ska informeras om att han eller hon har rätt att säga upp avtalet. följer att den konsument som väljer att säga upp avtalet och träffa avtal med en annan elleverantör ska få genomföra bytet utan att åläggas någon Prop. 2010/11:70 särskild avgift för detta. Av andra stycket följer att elleverantören inte kan börja tillämpa de nya avtalsvillkoren förrän tidigast efter det att meddelandet skickats till konsumenten. Det bör framgå redan av meddelandet som de nya villkoren kommer att träda i kraft. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. 17 § När en prishöjning har skett ska konsumenten underrättas om detta i den nästkommande fakturan från elleverantören. Det ska framgå när prisändringen trädde i kraft och hur priset ändrats. Paragrafen, som är ny, har tillkommit med anledning av elmarknadsdirektivets bilaga I, punkten 1 b. Kravet att särskilt uppmärksamma konsumenten på en prishöjning omfattar situationen att elleverantören har meddelat nya villkor och höjt priset för elleveransen. Kravet gäller då utöver den informationsplikt som följer av 16 §. Även när priset höjs i enlighet med avtalet, t.ex. om priset är kopplat till elbörsens utveckling, ska elleverantören uppmärksamma konsumenten på prisändringen i samband med den efterföljande fakturan. Om konsumentpriset räknas fram utifrån ett genomsnittspris på elbörsen , får genomsnittspriset jämföras med föregående periods genomsnittspris. Det är inte nödvändigt att redogöra för börsens upp- och nedgångar som faktureringen avser. Det är bara prishöjningar som omfattas av kravet på information, även om det kan ligga i elleverantörens intresse att uppmärksamma konsumenten när en sänkning av priset sker. Övervägandena finns i avsnitt 8.5. 18 § Elleverantörer och nätkoncessionshavare som träffar avtal med konsumenter ska på sina webbplatser lämna tydlig information om 2.hur konsumenten ska gå till väga för att lämna klagomål, och 3.vilka organ konsumenten kan vända sig till för information eller tvistlösning. På konsumentens begäran ska informationen lämnas på annat sätt. Elleverantörer och nätkoncessionshavare ska på eller i samband med fakturor till konsumenter och i reklam som vänder sig till konsumenter antingen lämna den information som följer av första stycket eller hänvisa till att informationen finns på webbplatsen och på begäran tillhandahålls på annat sätt. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av artikel 3.9 c i elmarknadsdirektivet och direktivets bilaga I, punkten 1 a. Av första stycket framgår att elleverantörer och nätkoncessionshavare är skyldiga att tillhandahålla konsumenter viss information. Informationen kan komma att bli ganska omfattande och det är därför tillräckligt att den finns tillgänglig på företagets webbplats. På begäran av en enskild konsument ska dock enligt andra stycket informationen lämnas på annat Den information det är fråga om är dels en allmän information om en konsuments rättigheter enligt detta kapitel, dels information om hur företaget har inrättat sin klagomålshantering. finnas om den kontaktpunkt som regeringen utser samt vilka möjligheter som finns för en konsument att vända sig till Allmänna reklamations- Enligt 13 och 14 §§ ska även ett avtal som träffas med en konsument innehålla en uppgift om att den nu aktuella informationen finns på webbplatsen. I tredje stycket stadgas att elleverantörer och nätkoncessionshavare som fakturerar konsumenter eller utformar reklam riktad till konsumenter ska lämna den information som anges i första stycket antingen i fakturan eller reklamen eller annars hänvisa till att informationen finns på webb- Övervägandena finns i avsnitt 8.1 och 8.4. 19 § Ett byte av elleverantör ska genomföras utan särskild kostnad Vid byte av elleverantör ska konsumenten få en slutfaktura inom sex veckor från den dag då den frånträdande elleverantörens leverans Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av kraven i artikel 3 i elmarknadsdirektivet och direktivets bilaga I, punkten 1 e och j. Bestämmelsen i första stycket gäller såväl de berörda elleverantörerna Bestämmelsen innebär ett förbud mot att ta ut någon avgift särskilt för att genomföra bytesprocessen eller avsluta Det finns däremot inte något hinder mot att den elleverantör som avslutar avtalsförhållandet med konsumenten tar ut den vanliga fakturaavgiften även i samband med upprättandet av slutfakturan. Bytesprocessen förutsätter att konsumenten följer villkoren avseende det gällande avtalets löptid och uppsägningstid. frånträda ett tidsbestämt avtal , eller ett tidsobestämt avtal utan att iaktta föreskriven uppsägningstid kan konsumenten bli skyldig att betala en avtalsenlig avgift till elleverantören. Hur denna avgift ska beräknas ska enligt 13 § första stycket 9 framgå av avtalet. Av andra stycket framgår att den frånträdande elleverantören måste tillhandahålla konsumenten en slutfaktura räknat från den dag då leveranserna upphörde. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 20 § Elleverantörer och nätkoncessionshavare ska ha fastställda rutiner för hanteringen av klagomål från konsumenter. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av elmarknadsdirek- tivets bilaga I, punkten 1 f. Bestämmelsen medför ett krav på elleveran- törer och nätkoncessionshavare att ta fram fasta rutiner för att ta emot och hantera klagomål från konsumenter. Hur rutinerna ser ut och vart konsumenten ska vända sig ska tydligt framgå av den konsument- Prop. 2010/11:70 relaterade information som företaget enligt 18 § ska ange på sin webb- Övervägandena finns i avsnitt 8.4. 1 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och av föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen utövas, såvitt avser frågor om elsäkerhet och driftsäkerheten hos det nationella elsystemet, av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Tillsynen i övrigt över efterlevnaden av denna lag och av före- skrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen utövas av Tillsynen enligt andra stycket omfattar inte bestämmelserna i 7 och 10 kap. samt 11 kap. 112 §§ och inte heller efterlevnaden av elleverantörernas skyldigheter enligt 8 kap. 14 §§, 5 § första och andra styckena och 611 a §§. och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003. Innehållet i första och andra styckena är oförändrat. I tredje stycket görs en ändring som innebär att nätmyndighetens tillsyn också omfattar elleverantörers och nätkoncessionshavares skyldigheter enligt de nya bestämmelserna i 11 kap. 1320 §§. I fjärde stycket anges att nätmyndigheten är tillsynsmyndighet enligt och rådets förordning (EG) nr 714/2009 av den om villkor för tillträde till nät för gränsöverskridande elhandel och om upphävande av förordning (EG) nr 1228/2003. Ändringen är föranledd av att den förordningen har ersatt förordning (EG) nr 1228/2003. Övervägandena finns i avsnitt 14.1. 1 a § Ärenden om undantag enligt artikel 17.1, 17.2 och 17.3 i förordning (EG) nr 714/2009 prövas av regeringen. ska utreda ärenden som anges i första stycket och därefter, med eget yttrande, överlämna ärendet till regeringens ska i samband med överlämnandet offent- liggöra sitt yttrande. I fall som avses i artikel 17.5 i förordning (EG) nr 714/2009 ska regeringen meddela beslut efter yttrande från byrån för samarbete I första stycket har hänvisningen till förordning (EG) nr 1228/2003 bytts ut mot en hänvisning till motsvarande bestämmelser i förordning (EG) nr 714/2009. Andra stycket har justerats språkligt. I tredje stycket finns en ny bestämmelse, som har tillkommit med Prop. 2010/11:70 anledning av att det i vissa fall är byrån för samarbete mellan energitill- synsmyndigheter () som ska meddela beslutet om undantag eller avge yttrande till det relevanta organet i medlemsstaten. Vilka dessa situationer är anges i artikel 17.5 i förordning (EG) nr 714/2009. Därför föreskrivs nu i tredje stycket att regeringen i sådana fall ska meddela beslut efter yttrande från i stället för nätmyndigheten. Av artikel 17.6 andra meningen följer att yttrande ska offentliggöras tillsammans med regeringens beslut i ärendet. Övervägandena finns i avsnitt 15. 1 b § I ett beslut av nätmyndigheten enligt sådana riktlinjer som har antagits med stöd av förordning (EG) nr 714/2009 ska det anges att beslutet kan komma att ändras eller upphävas efter begäran av Europeiska kommissionen. I paragrafen, som är ny, finns en bestämmelse om att nätmyndighetens beslut enligt sådana riktlinjer som har antagits med stöd av förordning (EG) nr 714/2009 ska villkoras av att beslutet inte ändras eller upphävs på begäran av . Bestämmelsen tar sikte på beslut som nätmyndigheten meddelar med tillämpning av riktlinjerna. Förelägganden och andra åtgärder som beslutas enligt reglerna i detta kapitel omfattas inte. Paragrafen, som har tillkommit med anledning av artikel 39 i elmarknadsdirektivet, behandlas i avsnitt 14.3. 3 § En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av tillsynen. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett föreläggande gäller , om det 1.avser elsäkerhet eller driftsäkerheten hos det nationella elsystemet, 2.avser riktigheten av lämnade uppgifter enligt 8 kap. 11 b §, eller 3.har meddelats med anledning av en anmälan enligt 14 § första stycket. Inga ändringar föreslås i första stycket. I andra stycket har en ändring gjorts som innebär nätmyndighetens beslut om föreläggande med anledning av en anmälan enligt 14 § gäller . Ändringen har gjorts med hänsyn till artikel 37.11 i elmarknadsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. 14 § ska fatta beslut i ett ärende från det att en anmälan kom in till myndigheten om anmälan 1.har lämnats in av någon som har ett intresse i saken, och 2.innehåller ett påstående att en nätkoncessionshavare inte följer bestämmelser som omfattas av nätmyndighetens tillsyn enligt 1 §. Om nätmyndigheten behöver ytterligare tid för att avgöra ärendet får Prop. 2010/11:70 myndigheten förlänga tiden eller, om sökanden medger det, med den ytterligare tid som kan behövas för att ärendet ska kunna avgöras. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller inte nätkoncessionshavarens skyldigheter enligt 3 kap. 6 § första stycket, 7 § första stycket, 11 § första och andra styckena, 14 § första stycket och 15 § första stycket samt 4 kap. 10 § första och tredje styckena. Paragrafen är ny och har tillkommit med anledning av artikel 37.11 i elmarknadsdirektivet, där det finns bestämmelser om vilka tidsfrister som ska gälla när en part lämnar in ett klagomål till tillsynsmyndigheten mot en systemansvarig för överförings- eller distributionssystemet. Som anges i första stycket gäller paragrafen en anmälan från någon som har ett intresse i saken. De angivna tidsfristerna gäller alltså endast när anmälaren har rättigheter som berörs av en regelöverträdelse från nätkoncessionshavarens sida. Det bör dock betonas att bestämmelsen inte inskränker de möjligheter andra personer har att anmäla missförhållanden till nätmyndigheten. Det bör vidare anmärkas att paragrafen inte innebär någon förändring i fråga om i vilka situationer nätmyndigheten kan ingripa mot ett försumligt nätföretag eller vilka medel myndigheten kan tillgripa. En anmälan ska således föranleda en bedömning av om det är motiverat med en åtgärd inom ramen för nätmyndighetens vanliga tillsynsverksamhet. ska normalt fatta beslut i ärendet från det att anmälan kom in till myndigheten. Av andra stycket framgår dock att tiden kan förlängas i vissa fall. Av tredje stycket framgår att vissa av nätkoncessionshavarens skyldigheter är undantagna från bestämmelserna i paragrafen. När det gäller dessa skyldigheter finns särskilda bestämmelser om prövningen av tvister. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 8 kap. 6 och 9 §§, i fråga om 5 kap. 3 och 1018 §§ och i övrigt . 2.Ett stamnätsföretag som har ansökt om certifiering enligt lagen (2011:000) om certifiering av stamnätsföretag för el får bedriva verksamhet utan hinder av 3 kap. 1 f och §§ till dess att ett slutligt beslut i frågan om certifiering har vunnit laga kraft, dock längst till och med . Av första punkten framgår att huvuddelen av lagändringarna träder i kraft De nya bestämmelserna om byte av elleverantör träder dock i kraft först för att göra det möjligt för företagen att lägga om sina rutiner. De ändringar i 5 kap. som innebär att nätmyndigheten ska fatta beslut om intäktsramen även när det gäller intäkter från stamledning träder i kraft . I andra punkten finns en bestämmelse som syftar till att göra det Prop. 2010/11:70 möjligt för vertikalt integrerade företag att genomföra övergången till åtskilt ägande fram till , då kraven på åtskilt ägande ska vara fullt genomförda i de medlemsstater som har valt den lösningen. Ett stamnätsföretag, som ingår i en koncern som bedriver produktion av eller handel med el eller naturgas, kan bedriva verksamhet trots att kraven på oberoende inte är uppfyllda. En förutsättning är dock att företaget ansökt om certifiering. Övervägandena finns i avsnitt 31.3. 33.4Förslaget till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403) 7 a § Med transmissionsnätsoperatör avses i denna lag den som bedriver överföring av naturgas i en högtrycksledning eller ett nät som i huvudsak består av högtrycksledningar med undantag för högtrycksledning som huvudsakligen används i samband med lokal distribution av naturgas. I paragrafen, som är ny, definieras termen transmissionsnätsoperatör. I praktiken svarar uttrycket mot det som i och rådets direktiv /73/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG (gasmarknadsdirektivet) benämns systemansvarig för överföringssystemet. Transmissionsnätsoperatör har dock definierats som den som bedriver överföring av naturgas i en högtrycksledning eller ett nät som i huvudsak består av högtrycksledningar med undantag för högtrycksledning som huvudsakligen används i samband med lokal distribution av naturgas. Lokal distribution bör förstås som överföring av naturgas till slutförbrukare inom ett begränsat område. Ett sådant område torde i de allra flesta fall vara lätt att avgränsa med hänsyn till distributionsnätens hittillsvarande uppbyggnad, som har skett genom utbyggnad inom orter med större befolkningskoncentrationer. De ledningar som undantas används sålunda inte för överföring (transmission) i gasmarknadsdirektivets mening utan fungerar som en del av det lokala distributionsnätet. I direktivet undantas inte ledningar som används för regional distribution. Definitionen behandlas i avsnitt 20. 2 § Ett företag som bedriver överföring av naturgas får inte bedriva handel med naturgas. En transmissionsnätsoperatör får inte bedriva produktion av naturgas eller produktion av eller handel med el. Paragrafen har ändrats mot bakgrund av gasmarknadsdirektivets sträng- are krav på åtskillnad mellan transmissionsverksamhet å ena sidan och produktion och handel å den andra. I första stycket har ingen ändring gjorts. Det nuvarande andra stycket har utgått ur paragrafen. med i huvudsak motsvarande innehåll har införts i 2 d §. föreskrivs i stället att en transmissionsnätsoperatör inte får bedriva pro- duktion av naturgas eller produktion av eller handel med el. Övervägandena finns i avsnitt 21.2. 2 a § En transmissionsnätsoperatör ska vara oberoende av företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el. I paragrafen, som är ny och behandlas i avsnitt 21.2, finns en grund- läggande bestämmelse om oberoende för transmissionsnätsoperatörer i förhållande till produktion av eller handel med naturgas eller el. företag som bedriver sådan produktion eller handel får inte under några omständigheter kunna utöva kontroll över en transmissionsnätsoperatör. Vad oberoendet innebär förtydligas i viktiga avseenden i 2 b2 d §§. 2 b § Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot en transmissionsnätsoperatör. Den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kontroll över en transmissionsnätsoperatör, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el. Den som ensam eller tillsammans med någon annan får utse leda- möter till styrelsen eller motsvarande organ hos en transmissionsnäts- operatör, får inte utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser som syftar till att genomföra kravet på åtskilt ägande enligt artikel 9.1 och 9.2 i gasmarknadsdirekti- Åtskilt ägande innebär i huvudsak att den som äger ett naturgasnät är oberoende av leverans- och produktionsintressen. Kraven i artikel 9 gäller den som ansvarar för transmissionsnätet. grafen gäller därför transmissionsnätsoperatörer. Denna term definieras i 1 kap. 7 a §. Innehavare av distributionsledningar är undantagna. I första stycket föreskrivs att den som ensam eller tillsammans med nå- gon annan utövar kontroll över ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el inte får utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot en transmissionsnätsoperatör. Av andra stycket fram- går att den som ensam eller tillsammans med någon annan utövar kon- troll över en transmissionsnätsoperatör inte får utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas eller el. Bestämmelserna i dessa stycken svarar mot artikel 9.1 b i gasmarknadsdirektivet. I tredje stycket föreskrivs att den som ensam eller tillsammans med nå- Prop. 2010/11:70 gon annan får utse ledamöter till styrelsen eller motsvarande organ hos en transmissionsnätsoperatör inte får utöva kontroll över eller någon rättighet gentemot ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Bestämmelsen har tillkommit med anledning av artikel 9.1 c i gasmarknadsdirektivet. Definitionen av kontroll, som finns i artikel 2.36 i gasmarknadsdirektivet, är hämtad från rådets förordning (EG) nr 139/2004 av om kontroll av företagskoncentrationer (den s.k. koncentrationsförordningen). Uttrycket ska inte förstås på något annat sätt i paragrafen. När det gäller tolkningen av vad som avses med rättigheter som inte får utövas kan viss ledning hämtas i artikel 9.2 i gasmarknadsdirektivet. Där framhålls att dessa i synnerhet ska omfatta rätten att rösta, befogenheten att utse ledamöter till styrelsen, tillsynsorganet eller organ som juridiskt företräder företaget och rätten att inneha ägarmajoriteten. Bestämmelserna i paragrafen hindrar inte att exempelvis ett gashandelsföretag är minoritetsägare i en transmissionsnätsoperatör. Gashandelsföretaget är emellertid i ett sådant fall förhindrat att utöva de rättigheter som följer av aktieinnehavet i strid med reglerna om åtskillnad. Ägandet måste alltså vara passivt. Övervägandena finns i avsnitt 21.2. 2 c § Det som anges i 2 b § gäller inte kontroll eller rättighet som utövas av staten genom regeringen. Bestämmelserna i 2 § andra stycket, 2 a § och 2 b § första och andra styckena hindrar inte att en transmissionsnätsoperatör bedriver sådan produktion av el som avses i 3 kap. 1 a § andra stycket ellagen (1997:857) eller ingår i samma koncern som ett företag som bedriver produktion av el som uteslutande är knuten till driften av transmissionsnätsoperatörens elektriska ledningsnät. I paragrafen anges vissa undantag från de krav som ställs upp i 22 b §§. Av artikel 9.6 i gasmarknadsdirektivet framgår att kravet på åtskilt ägande inte hindrar att staten bedriver såväl transmissionsverksamhet som produktion av eller handel med naturgas eller el, förutsatt att verksamheterna inte kontrolleras av samma offentliga organ. I detta sammanhang är inte regeringen att betrakta som ett offentligt organ i direktivets mening. Av första stycket framgår att det som sägs i 2 b § inte gäller kontroll eller rättigheter som utövas av staten genom regeringen. Det är däremot inte tillåtet för en förvaltningsmyndighet att kontrollera såväl en transmissionsnätsoperatör som en el- eller naturgasleverantör. I andra stycket finns en särskild bestämmelse som gäller en transmissionsnätsoperatör som även bedriver elnätsverksamhet. När det gäller ett sådant företag görs undantag från kraven på åtskilt ägande i fråga om sådan elproduktion som är motiverad av nätdriften. Övervägandena i denna fråga finns i avsnitt 21.5. 2 d § En styrelseledamot, verkställande direktör, firmatecknare eller annan person med liknande ställning hos en transmissionsnätsoperatör får inte ha en motsvarande ställning i ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Paragrafen, som är ny, motsvarar i huvudsak nuvarande 2 § andra Bestämmelsen har dock justerats något, främst mot bakgrund av att kraven i artikel 9.1 d i gasmarknadsdirektivet ska tillämpas även i fråga om transmissionsnätsoperatörer som inte är privata rättssubjekt. I artikel 9.1 d i gasmarknadsdirektivet anges att samma person inte får vara ledamot i styrelsen, tillsynsorganet eller organ som juridiskt före- träder företaget för både ett företag som bedriver produktions- eller leveransverksamhet och för en systemansvarig för överföringssystem eller ett överföringssystem. I ett aktiebolag har styrelseledamöterna, den verkställande direktören och andra firmatecknare en sådan ställning. Kravet träffar emellertid även andra legala ställföreträdare. exempelvis generaldirektören i en sådan ledande ställning som avses i paragrafen. För tydlighetens skull bör påpekas att om en person innehar någon av de tre angivna funktionerna eller en liknande funktion i ett stamnätsföre- tag får han eller hon inte ha någon av dessa funktioner i ett företag som bedriver produktion av eller handel med el. Övervägandena finns i avsnitt 21.3. 2 e § Om en transmissionsnätsoperatör ingår i en koncern där en an- nan del bedriver produktion av eller handel med naturgas, får åtgärder som vidtas av företag i koncernen för att säkerställa att kraven i 2 a, 2 b och 2 d §§ är uppfyllda inte innebära att personal eller kommer-