prop · GY03132 · 2011-05-03 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:132 Förlängd tillgänglighetsperiod för krediten till Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen en förlängd tillgänglighetsperiod, till utgången av 2011, för den svenska krediten till på . Förslaget innebär att får möjlighet att använda den del av den svenska krediten till som ännu inte har utbetalats, , . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Ärendet och dess beredning.............................................................. Det ekonomiska läget på ........................................................ Stabilisering av växelkursen .............................................. Rekonstruktion av banksystemet...................................... behov av externt stöd.......................................................... Villkoren för stödet till ......................................................... Förlängning av tillgänglighetsperioden för krediten till ....... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att medger att regeringen beslutar om förlängd tillgänglighetsperiod, till utgången av 2011, för den svenska krediten till på (avsnitt 8). Ärendet och dess beredning beslutade att bemyndiga regeringen att besluta om en kredit till om högst som ett tillägg till () finansiella stöd på ca 2,1 miljarder USD till (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177). beslutade regeringen att under- teckna låneavtal för en kredit till (dnr Fi2009/4680). Regeringen gav i uppdrag att handlägga krediten (dnr Fi2009/4866). Låneavtalen undertecknades , bilaga. Regeringen har i skrivelsen Villkoren för kredit till (skr. 2008/09:230) redogjort för den ekonomiska situationen på , landets genomförande av det reformprogram som presenterats för IMF och villkoren för kredit till . Den svenska krediten är en del av de nordiska ländernas (, , och ) krediter till på totalt . Den svenska krediten uppgår till , varav hälften har utbetalats. Enligt det ursprungliga låneavtalet var lånet till- gängligt för utbetalning, den s.k. tillgänglighetsperioden, till och med . begärde att tillgänglighetsperioden för de nordiska krediterna ska förlängas med till slutet av 2011 (dnr Fi2010/5319). De nordiska långivarländernas regeringar har uttryckt stöd för en sådan förlängning, men den har förklarat att ett sådant beslut kräver godkännande. Under beredningen av denna proposition har synpunkter inhämtats från , och . Myndigheterna har inte framfört några invändningar mot förslaget. I första hand ges stöd till ett land i kris genom de internationella finansiella institutionerna. Ofta vänder sig ett land i en sådan situation till IMF för att söka betalningsbalansstöd. Medlemsstater i Europeiska Unionen (EU) och länder i EU:s närområde har också möjlighet att erhålla lån från EU. Som en följd av den finansiella krisen har både IMF och EU förstärkt sin kapacitet att tillhandahålla finansiering till länder i behov av stöd. Utlåningen från IMF och EU sker normalt inom ramen för fleråriga stabiliserings- och reformprogram med mål för finans- och penningpolitiken på medellång sikt samt krav på strukturreformer. Reformkraven kan t.ex. röra åtgärder för att förbättra den offentliga finansiella styrningen eller lösa problem i banksektorn om detta är en stark bidragande orsak till landets finansiella kris. För att stöd ska bli aktuellt måste också det berörda landets regering bedömas ha viljan och kapaciteten att genomföra det överenskomna ekonomiska åtgärds- programmet. Andra multilaterala finansieringsinstitutioner, t.ex. Europeiska investeringsbanken eller institutionerna inom Världsbanks- gruppen kan också bistå med finansiering till vissa länder. handlar det dock inte om betalningsbalansstöd utan om projektstöd till Prop. 2010/11:132 privat eller offentlig sektor. Som ett komplement till IMF:s och EU:s lån, samt eventuell annan multilateral finansiering, kan bilateralt stöd ges i särskilda fall. Detta kan vara motiverat vid allvarliga kriser i enskilda länder, då det finns risk för särskilt långtgående konsekvenser, eller på grund av att en kris kan spridas regionalt. När kompletterande bilateralt stöd krävs tillfrågas företrädesvis länder som både har finansiell kapacitet och ekonomiska och politiska förbindelser till det krisdrabbade landet, t.ex. länder i närområdet, eller andra EU-länder. Insatserna samordnas i sådana fall i syfte att åstadkomma en rimlig bördefördelning mellan de deltagande långivarna. Det ekonomiska läget på Den finansiella och ekonomiska krisen på berodde främst på en kombination av en överhettning av ekonomin och en kraftig expansion av de tre isländska bankerna , Landsbanki och Glitnir. Obalanserna i den isländska ekonomin började byggas upp i början/ snabb ekonomisk tillväxt på i genomsnitt . Tillväxten drevs ursprungligen av stora investeringar i aluminium- och energisektorn, som uppgick till en tredjedel av BNP 2003. privatiseringen av de isländska bankerna, som avslutades , växte Exempelvis tiofaldigades tillgångarna som andel av BNP och uppgick till nära 1 av BNP. möjliggjordes till stor del av finansiering från de internationella kapital- marknaderna och senare också genom insättningar i utländska filialer. Genom deltagande i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), via det s.k. , omfattas av EU:s inre marknads- De isländska bankerna kunde därmed etablera sig i EU- länderna samt i och . Bankerna hade en stor del av sin verksamhet utanför , med av de totala tillgångarna i utländska dotterbolag och filialer. utländsk valuta var också stor med över två tredjedelar av den totala in- och utlåningen i utländsk valuta. Den inhemska återspeglingen av bankernas expansion tog sig uttryck i en kraftig kredittillväxt, vilket möjliggjorde en snabb privat konsumtionsökning och ökade Detta drev i sin tur upp tillgångspriserna och prisbubblor uppstod på aktie- och fastighetsmarknaderna. Importen ökade, betydande kapitalinflöden skedde och bytesbalansunderskottet steg kraftigt. hade visserligen överskott i de offentliga finanserna 20042007, men betydande skattesänkningar och utgiftshöjningar förstärkte obalanserna i den isländska ekonomin. Inflationen steg betydligt över inflationsmålet på trots att den isländska kronan stärktes. gick inflationen till 20042008. politisk åtstramning skedde genom räntehöjningar. stora ränteskillnader i förhållande till omvärlden och en apprecierande ledde till att det emitterades stora mängder obligationer denominerade i isländska kronor, s.k. bonds, på de internationella kapitalmarknaderna. Detta ledde till ett betydande innehav av isländska kronor hos utländska investerare. De höga räntorna och den höga inflationen ledde också till att en stor del av den inhemska utlåningen till hushåll och företag skedde antingen i utländsk valuta eller genom indexering till utländsk valuta eller inflation. De isländska bankerna fick redan under 20062007 problem att åter- finansiera sig på de internationella kapitalmarknaderna. En viss stabilisering skedde, men behovet av ny finansiering blev akut . När pressen på de internationella kapitalmarknaderna ökade, , förlorade utländska investerare och insättare förtroendet för högt belånade banksektor. Den isländska staten tvingades att ta kontroll över de tre största bankerna , Landsbanki, och Glitnir. Den isländska kronans värde föll snabbt, fastighetspriserna sjönk och aktiemarknaden kollapsade. Detta ledde till ett stort BNP-fall, totalt drygt -för 20092010 och kraftigt stigande arbetslöshet, från 2007 till 2010. De offentliga finanserna påverkades mycket av krisen, främst på grund av kostnader relaterade till bankerna och minskande intäkter. De tidigare överskotten förvandlades till stora underskott och den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld, den s.k. Maastrichtskulden, steg dramatiskt. Högt belånade hushåll och företag påverkades kraftigt av den stigande inflationen och den isländska kronans fall. Problemen förvärrades av den höga andelen lån i, eller indexerade till, utländsk valuta eller indexerade till inflation. Procentuell volymförändring om inte annat anges -6,9 -3,5 -7,9 -15,6 -0,2 -1,7 -3,2 -4,0 -2,6 -11,1 -19,7 -50,9 -8,1 -0,7 -18,4 -24,0 Bytesbalans (% av BNP) -16,2 -24,3 -9,7 -7,8 -13,5 -10,0 -7,8 -4,6 -1,3 (% av BNP)** (% av BNP) (% av arbetskraften) Inflation (årssnitt %) Källa: Isländska statistikbyrån och IMF, . **Bankrelaterade engångskostnader försämrade det offentligfinansiella sparandet kraftigt 2008- 2010. främst för återkapitalisering av p.g.a. fallerade banktillgångar (av BNP), för retroaktiv ränta betalad till de nya bankerna som kompensation för försenad kapitalisering samt för utlösta statliga garantier (ca 1,). Nominell BNP 2010: ca 1540 miljarder ISK. påbörjades en stabilisering av den isländska ekonomin. 2010/11:132 BNP-fallet verkar nu ha planat ut. preliminära BNP-siffrorna sedan krisen tillväxt jämfört med föregående kvartal (2,, säsongsjusterat). visar motsvarande siffra för åter en BNP-minskning på . I IMF:s prognos förväntas en tillväxt på för . De realekonomiska följderna av krisen blev inte fullt så allvarliga som först befarades. BNP-fallet 2009 begränsades t.ex. till -6,, att jämföra med IMF:s prognos på -9,. Förklaringen ligger främst i en snabb ökning av nettoexporten tack vare en förbättrad internationell konkurrenssituation kopplad till den svagare isländska kronan samt av högre privat konsumtion än förväntat. Den privata konsumtionen har understötts av bl.a. de automatiska stabilisatorerna och den temporära möjligheten för personer att ta ut en del av sitt privata pensionssparande. Återgången till tillväxt bedöms dock ske något senare än tidigare förväntat, i stället . Detta förklaras framför allt av lägre sammanlagda investeringar i energi och energiintensiv industri. En lägre export på grund av minskad global efterfrågan har också haft en viss effekt. tidigare betyd- ande bytesbalansunderskott har minskat snabbt och ett överskott för- väntas . De p.g.a. krisen kraftigt försämrade offentliga finanserna är på väg att förbättras och ett offentligfinansiellt sparande på -4,av BNP förväntas . Den offentliga sektorns bruttoskuld bedöms nå en toppnivå på av BNP , varefter en minskning förväntas. Arbetslösheten beräknas ligga kvar på även , varefter en minskning förutses. Den tidigare höga inflationen har gradvis sjunkit och inflationsförväntningarna har stabiliserats. uppnåddes inflationsmålet på . Efter folkomröstningen om de s.k. Icesave-avtalen (se vidare avsnitt 5.3) kommer den isländska regeringen att göra en uppdaterad makroekonomisk bedömning och en ny prognos förväntas . fick stöd från IMF för ett ekonomisk-politiskt reformprogram fokuserat på stabilisering av växelkursen, finanspolitisk konsolidering och rekonstruktion av banksystemet. 5.1 Stabilisering av växelkursen Målet för den isländska penningpolitiken är att bibehålla prisstabilitet, vilket definieras som ett inflationsmål på . Sedan krisen har dock huvudfokus varit att stabilisera växelkursen. dessa syften höjde den isländska sin huvudsakliga otillräcklig för att stoppa utflödet av kapital från landet. därför temporära restriktioner för Prop. 2010/11:132 valutaväxling och kapitalkontroller. Därigenom tilläts endast valuta- växling och internationella transaktioner för handel med varor och tjänster och andra bytesbalansrelaterade transaktioner såsom ränte- betalningar och amorteringar. Det finns emellertid fortfarande många utländska investerare med ett betydande innehav av tillgångar denominerade i isländsk valuta. Dessa investerare har inte kunnat sälja sina isländska kronor sedan införandet av restriktionerna. En snabb försäljning av dessa innehav skulle skapa ett stort deprecieringstryck på den isländska kronan. Kapitalkontrollerna har lett till att det har uppstått en inofficiell s.k. offshore-marknad för handel av isländska kronor, till en betydligt lägre växelkurs än på den officiella marknaden. gjordes en mindre lättnad i kapitalkontrollerna genom borttagande av restriktionerna för kapitalinflöde i utländsk valuta för nya investeringar och potentiella kapitalutflöden av avkastningen av dessa investeringar. Vissa skärpningar av reglerna för valutaväxling och kapitalkontroller har också gjorts för att täppa till de kryphål som har funnits. Real handelsvägd växelkurs 2004-2011 Källa: Reuters Ecowin. Kapitalkontrollerna och räntehöjningen har bidragit till en stabilisering av växelkursen och den isländska kronan apprecierade också . och början av 2011 har dock en viss depreciering av den isländska kronan åter skett. Inflationstakten, som hade legat över den isländska mål på , steg initialt efter växelkursens kraftiga fall till följd av högre priser i isländska kronor på importerade varor. Inflationstakten har därefter successivt avtagit, främst tack vare stabiliseringen av kronan och det kraftiga fallet i inhemsk efterfrågan som blev resultatet av krisen. förväntar sig den isländska en inflation nära inflationsmålet. har gradvis kunnat sänka räntan och den huvudsakliga styrräntan uppgår . Den isländska regeringen och har förklarat sin avsikt att ta bort de införda kapitalkontrollerna så snart situationen tillåter. Ursprungligen avsågs att kontrollerna skulle vara avskaffade när IMF-program löpte ut, dvs. Sedermera förlängdes IMF-programmet, och därmed också tidpunkten för kapital- kontrollernas avskaffande, . Den isländska regeringen beslutade , efter förslag från , om en uppdaterad plan för borttagande av kapitalkontrollerna. Planen innehåller en ytterligare förlängning, till , av perioden för hur länge kapitalkontrollerna skulle kunna gälla om situationen så kräver. Det bör dock framhållas att borttagandet av kapitalkontrollerna inte planeras ske enligt en särskild tidsplan utan i stället när vissa förutsättningar är uppfyllda. Dessa utgörs främst av tillräckliga internationella reserver, goda bytesbalansutsikter, förbättrade offentliga finanser och ett stabilt finansiellt system. I uppdaterade plan om borttagande av kapitalkontrollerna planeras att häva dessa i små steg. Detta ska i ett första skede ske genom att vidta åtgärder för att minska omfattningen av s.k. offshore-kronor, dvs. tillgångar denominerade i isländska kronor som innehas av utländska investerare som inte kan sälja dessa på grund av kapitalkontrollerna. uppskattades dessa innehav uppgå till ca , motsvarande av BNP eller ca . Innehavare av dessa tillgångar ska erbjudas möjlighet att antingen sälja sina innehav till investerare med ett mer långsiktigt investeringsintresse (t.ex. isländska pensionsfonder), växla in dessa till utländsk valuta mot en särskild avgift eller byta statsobligationer denominerade i isländska kronor till stats- obligationer denominerade i euro. Först därefter planeras ytterligare steg för komplett hävande av kapitalkontrollerna vidtas. Detta förutsätter dock att den isländska staten och de isländska bankerna har visat att de har löpande tillgång till upplåning på de internationella kapitalmarknaderna. Planen för borttagande av kapitalkontrollerna avses justeras efterhand för att anpassas till utvecklingen och eventuella förändrade förutsättningar. Den isländska har i en rapport till ekonomi- departementet analyserat möjliga penningpolitiska vägval för efter avslutandet av IMF-programmet och borttagandet av kapitalkontrollerna. Analysen är gjord med utgångspunkten att har kvar en egen valuta, dvs. för tiden innan ett eventuellt beslut tas om medlemskap i och . Den isländska drar i sin rapport slutsatsen att nuvarande penningpolitik med inflationsmål är otillräcklig och rekommenderar att den bör kompletteras med ökat fokus på underliggande obalanser, t.ex. stora fluktuationer i kredittillväxt, skuldsättning och tillgångspriser. rekommenderar därför en komplettering med verktyg för att kunna verka för finansiell stabilitet på makronivå samt förbättrad koordinering mellan penning- och finanspolitiken. Vad gäller ett eventuellt framtida medlemskap i och kan nämnas att lämnade in sin medlemskapsansökan till EU och förhandlingarna om medlemskap inleddes efter beslut i . Efter avslutade förhandlingar ska en folkomröstning i frågan om EU- medlemskap hållas på . En reformering av institutionella ramverk har också genomförts. Den tidigare ordningen med en guvernörsstyrelse bestående av tre personer som det högsta organet för de penningpolitiska besluten, har ersatts med en kommitté bestående av fem personer, inklusive två Prop. 2010/11:132 utomstående experter. Centralbankschefen och vice centralbankschefen utses numera efter intresseannonsering och det har införts formella kompetenskrav. Publicering av protokollen från de penningpolitiska mötena har också införts. offentliga finanser påverkades kraftigt av finanskrisen, främst genom behov av återkapitalisering av och de kommersiella bankerna samt på grund av kraftiga intäktsfall och utgiftsökningar under recessionen. Enligt det isländska kommer statens utgifter relaterade till den finansiella krisen totalt att uppgå till av BNP 2010. Återkapitaliseringen av för att kompensera för innehav av obligationer från de tre isländska bankerna beräknas ha uppgått till av BNP, vilket är lägre än väntat. Kostnaden för återkapitalisering av de nya kommersiella bankerna blev av BNP, vilket också är något lägre än väntat eftersom de gamla bankernas fordringsägare deltar som delägare i de nya bankerna. Krisens effekt på statsbudgeten, i termer av ökade kostnader och minskade intäkter, förväntas kumulativt bli av BNP och de s.k. Icesave-relaterade kostnaderna bedömdes innan Icesave- folkomröstningen uppgå till av BNP (se vidare avsnitt 5.3). Därutöver tillkommer också kostnader relaterade till behovet av att ha en större valutareserv . Utgifterna för återkapitaliseringen av de kommersiella bankerna innebär en tillgång för isländska staten och kan generera intäkter . Den isländska regeringen presenterade en medelfristig finanspolitisk konsolideringsplan för perioden 20092013. Målet är att uppnå ett primäröverskott i statens finanser 2011 och ett generellt överskott 2013. Därefter ska ett överskott behållas för att minska statsskulden till av BNP. Inom ramen för konsoliderings- planen arbetar regeringen för att bevara välfärdsstaten, uppnå ökad jämlikhet och ta miljöhänsyn. Takten i den planerade isländska finanspolitiska konsolideringen är jämförbar med de konsolideringsprogram som andra nordiska länder genomförde efter statsfinansiella kriser , även om underskottsnivån inte var lika allvarlig som i och . Finanspolitisk konsolidering efter kriser, nordiska länder. Källa: IMF. Efter att ha låtit de automatiska stabilisatorerna verka nästan fullt ut under den mer direkta krisen, vidtogs vissa konsolideringsåtgärder och konsolideringen accelererade (nya konsoliderings- åtgärder på av BNP). Budgeten antogs efter vissa revideringar av det isländska parlamentet och innehåller nya konsolideringsåtgärder på av BNP. Av de totala konsolideringsåtgärderna under 20092013 planeras ungefär en tredjedel ske genom intäktsökningar och två tredjedelar genom utgiftsminsk- ningar. Intäktsåtgärder som har vidtagits 20092010 samt som planeras är främst: Höjda skatter inklusive ökad progressivitet. höjdes den personliga inkomstskatten , det skattefria avdraget ökade och en temporär höginkomstskatt infördes. omvandlades det personliga inkomstskattesystemet så att tre inkomstskattenivåer infördes i stället för det tidigare systemet med samma skattenivå för alla. höjdes det skattefria avdraget. Även kapitalinkomstskatten har höjts i två steg, först från och sedermera till , och ett skattefritt avdrag har införts. infördes en ny, tillfällig, förmögenhetsskatt, som senare har höjts till på tillgångar över ett visst belopp. höjdes arvsskatten från och bolagsskatten höjdes från . Socialförsäkringsavgifterna har höjts i två steg med totalt . Detta berodde främst på behov av att finansiera de kraftigt ökande utgifterna för arbetslöshetsersättning. Skattehöjningar på bensin, diesel, tobak och alkohol. Punktskatterna har höjts i tre steg . En höjning av den högsta momsnivån från skedde . Nya miljö- och energiskatter. En tillfällig koldioxidskatt och en skatt på elektricitet och varmvatten infördes . ändrades också för att bättre avspegla koldioxid- Prop. 2010/11:132 utsläppen. En ny bankskatt infördes för att bidra till finansieringen av skuldsaneringsåtgärderna för hushåll. Skatten tas ut som en andel av bankernas förpliktelser. Därutöver har den temporärt införda möjligheten för personer att ta ut en del av sitt privata pensionssparande lett till tillfälligt höjda inkomstskatteintäkter för staten. Vissa andra förändringar av skattesystemet har också genomförts i syfte att främja tillväxten, vilka dock i första hand har en intäktsminskande effekt. Dessa är främst ökade skatteavdrag relaterat till renovering och underhåll av bostäder samt ökade skatteavdrag för företags kostnader för innovationsprojekt. Utgiftsåtgärder som har vidtagits 20092010 samt som planeras är främst: Minskade löpande utgifter i den statliga förvaltningen. Lönerna för anställda i den statliga förvaltningen sänktes 2009 och endast begränsade lönehöjningar planeras . Ytterligare besparingar inom den statliga förvaltningen har genomförts, bl.a. en minskning av antalet departement. Lägre ersättningar samt ökad behovsprövning i bidragssystemen. infördes bl.a. ökad behovsprövning av pensioner, en sänkning av föräldrapenningen, inklusive ökad behovsprövning, samt en sänkning av statens bidrag till medicininköp och specialistvård. Minskade utgifter till utbildning, sjukvård och polis. minskade anslagen för de löpande utgifterna för utbildning och för sjukvård . minskas utgifterna för sjukvård , utbildning och polis . minskade statens utgifter för underhåll av och nya investeringar i vägar. planeras dock, för att främja tillväxten i ekonomin, vissa ökade investeringar i vägprojekt med förväntad hög avkastning. Totalt inkl inkomstskatt från - varav nya åtgärder -15,3 -19,5 -13,9 -14,8 -21,4 -10,3 -17,7 -13,9 -3,9 -47,8 -54,8 -28,1 Siffrorna i tabellen är avrundade och summerar därför inte alltid till totalen. Storleken på utgiftsåtgärderna är beräknade i relation till en basprognos som består av både förra årets budgetanslag och utgiftseffekter av automatiska uppräkningar p.g.a. vissa indexeringar av förmåner och löner. Källa: Isländska . Utöver de konkreta konsolideringsåtgärderna har den isländska regeringen också förstärkt det finanspolitiska ramverket och budget- processen. I budgeten inkluderades ett fler- årigt budgetramverk med mål för budgetkonsolidering. Det fleråriga perspektivet har därefter stärkts ytterligare genom antagandet av budgeten , som omfattade nominella utgiftstak . möjligheter till anslagssparande har begränsats och förtida användning av kommande års anslag har förbjudits. En årlig rapport från revisionsmyndigheten om genomförande av budgeten och finanspolitiska mål har införts. Budgetprognoserna bygger numera på makroekonomiska antaganden från den isländska statistikbyråns oberoende forsknings- avdelning i stället för interna antaganden från . Ett nytt ramverk för kommunernas budgetar planeras också, med bl.a. krav på treårig budgetering, strikta gränser för kommunernas upplåning och möjlighet att använda sanktioner om reglerna inte efterlevs. införde en krislagstiftning som gav regeringen omfattande möjligheter att ingripa i det finansiella systemet. Syftet med krislagen var att ge myndigheterna möjlighet att agera utan fördröjning för att säkra funktionen i banksystemet. Genom krislag- stiftningen gavs också insättare förmånsrätt framför andra fordringsägare. Regeringen deklarerade också att insättare på skulle garanteras full täckning för sina insättningar. Under loppet av tog den isländska staten kontroll över de tre största bankerna , Landsbanki och Glitnir. Bankerna delades upp i så kallade nya och gamla banker.