prop · GZ031d26 · 2011-09-20 00:00:00 — Som ett led i reformprocess har arbetet i CDMG upphört och två projekt avslutats. Det ena projektet söker nya metoder för integration och det andra handlar om skydd av mänskliga rättigheter för särskilt utsatta invandrare. Projekten har resulterat i rekommendationer och policydokument om validering av utländsk kompetens, äldres tillgång till vård och omsorg samt stärkt social sammanhållning mellan utrikes och inrikes 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 har ett ramverk för fortsatta arbete på migrations- och integrationsområdet presenterats. Integrationspolitiken utgör en del av regeringens övergripande politik för att bryta utanförskapet, öka sysselsättningen och förstärka arbetslinjen. I samband med budgetpropositionen presenterade regeringen i skrivelsen Egenmakt mot utanförskap regeringens strategi för integration (skr. 2008/09:24) inriktning och strategiska områden för integrationspolitiken för perioden 20082010. Insatserna i strategin har i huvudsak genomförts. Regeringen har redovisat genomförandet för i en särskild resultatskrivelse, Egenmakt mot utanförskap redovisning av regeringens strategi för integration (skr. 2009/10:233). Genomförandet av strategin har också inneburit att ett medvetet arbete bedrivits för att stärka förutsättningarna för att utforma och genomföra integrationspolitiken på en solid bas av kunskap genom tillvaratagande av forskning, utvärderingar och beprövad erfarenhet. Detta har präglat det fortsatta arbetet med att genomföra integrationspolitiken. Tillståndet och utvecklingen inom integrationspolitiken följs upp kontinuerligt genom olika uppföljnings- och utvärderingsuppdrag och i enlighet med de indikatorer som redovisats under avsnitt 3.4.1. Skillnaderna i sysselsättning mellan utrikes födda och inrikes födda personer är fortfarande inte acceptabla. En stor utmaning ligger i att öka utrikes födda kvinnors sysselsättning. Olika insatser i syfte att stärka arbetslinjen pågår och ytterligare insatser kan komma att övervägas. Reformen om nyanländas etablering Etableringsreformen omfattar många ansvariga aktörer. En avgörande förutsättning för genomförandet av reformen om nyanländas etablering är ett väl fungerande samarbete mellan samtliga aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Enligt berörda myndigheters rapportering fungerar arbetet med genomförandet av reformen väl. Myndigheterna rapporterar om olika problem som de identifierat och som de vidtar åtgärder för att komma till rätta med. En fråga som myndigheterna särskilt lyfter fram är att systemet för försörjning under den inledande delen av etableringsprocessen upplevs som svåröverskådligt, både av myndigheter och kommuner och av den enskilde. Vidare framhålls att det i vissa fall finns oklarheter vad gäller gränsdragningen mellan kommunens ansvar att ge praktiskt stöd och hjälp till den nyanlände och Arbetsförmedlingens ansvar att bidra till en snabb etablering på arbetsmarknaden. Det finns också, enligt myndigheterna, viktiga omvärldsfaktorer som ligger utanför reformen som kan påverka reformens genomförande och dess resultat. Tillgången på bostäder påverkar t.ex. hur det tar att bli anvisad en plats i en kommun. Vidare framhålls att väntan på sfi är ett problem i och med att Arbetsförmedlingen upprättar etableringsplaner i nära anslutning till att personerna får sitt uppehållstillstånd. En annan fråga som myndigheterna tar upp är tillgången på förskoleplatser. Väntan på en sådan kan fördröja etableringsinsatserna avsevärt. drabbar denna fördröjning kvinnan i familjen vilket inte är acceptabelt ur jämställdhetssynpunkt. Ett viktigt mål med reformen är att insatserna ska påbörjas skyndsamt. Eftersom nyanländas etablering enligt lagen om nyanländas etablering ska ske till vilken också en individuell etableringsersättning är kopplad, är det viktigt att förskoleplats och sfi erhålls i rimlig tid. Kommunerna har en fortsatt stor och viktig roll i genomförandet av reformen för att den nyanländes etablering ska fungera. En angelägen uppgift är att ge praktisk hjälp och stöd till den nyanlände i samband med mottagandet och bosättningen. Kommunerna har en central roll när det gäller att ordna bostad till de nyanlända som begär hjälp om det. Kommunerna ska också tillhandahålla sfi, samhällsorientering och förskola. Reformen har varit i kraft och det är för tidigt att utifrån befintliga underlag dra några slutsatser från genomförandet som kräver åtgärder från regeringens sida. Regeringen följder dock utvecklingen. Kommunmottagande och bosättning 2010 Länsstyrelsernas överenskommelser med kommunerna om mottagande av nyanlända har motsvarat behovet av platser för bosättning. minskade behovet av platser från cirka 22 000 vid årets början till cirka 15 000 . Främsta orsak var att färre anhöriga beviljades uppehållstillstånd, bland annat till följd av ökade krav på identitetshandlingar vid ansökan. Tiden för anvisningar av kommunplats och bosättning har ökat något jämfört med . Ökade svårigheter att få fram hyreslägenheter i kommunerna bidrar till att tiden för bosättning av nyanlända blivit längre. Antalet barn och ungdomar utan vårdnadshavare (ensamkommande barn) som får uppehållstillstånd ligger på en nivå , vilket bidragit till ökade utgifter. Behovet av kommunplatser för ensamkommande barn är fortfarande akut. tillsatte regeringen två utredningar på området, dels om utökade möjligheter att anvisa ensamkommande barn till kommuner, dels en översyn av systemet för statliga ersättningar till kommuner. Utredningarna ska vara klara . Verksamheten med hemutrustningslån fyller syftet med att bidra till en bra etablering för de nyanlända invandrare som omfattas av möjligheten att ansöka om lån. uppfyller målet om snabb handläggningstid för ansökningar om hemutrustningslån. Myndighetens service upplevs som mycket bra av kunderna och informationen om lånen är utvecklad på ett stort antal olika språk. CSN:s åtgärder har förbättrat återbetalningsfrekvensen. Regeringen följer utvecklingen och ett arbete att se över bestämmelserna för lånen pågår i . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 De stadsdelar som omfattas av det utvecklingsarbetet visar en positiv utveckling i de flesta variabler som t.ex. sysselsättning och bidragsberoende. Dock finns det fortfarande betydande skillnader mellan stadsdelarna och kommunernas respektive rikets genomsnitt. Det finns också stora variationer mellan de stadsdelar som omfattas. Utvärderingar av det utvecklingsarbetet visar att de utvalda stadsdelarna i de kommuner som omfattas har kommit mer i fokus, framför allt i den kommunala verksamheten. Till exempel har insatser i stadsdelen prioriterats i vissa fall. Det har dock varit svårt för både kommuner och de statliga myndigheterna att avgränsa insatser för urban utveckling från den ordinarie verksamhet som bedrivits liksom olika projekt. De statliga myndigheternas roll har varit otydlig. Utvärderingarna visar också att det civila samhällets organisationer gör betydelsefulla insatser i stadsdelarna. EU-arbete och internationell samverkan Utvecklingen av gemensamma referensramar och framtagandet av statistik för uppföljning av resultat av medlemsstaternas integrationspolitik, baserat på indikatorer inom områdena sysselsättning, utbildning, social delaktighet och aktivt samhällsdeltagande, har stärkt den europeiska lärandeprocessen på området genom att öka jämförbarheten mellan länderna. arbete tillför kunskap ur ett internationellt perspektiv till regeringens arbete inom integrationsområdet. Integrationspolitikens genomförande förutsätter insatser inom många politikområden och av ett stort antal aktörer både nationellt, regionalt och lokalt. Det ställer höga krav på samsyn och samverkan mellan berörda myndigheter. Dessa behov ombesörjs bäst inom ramen för en samlad strategi som anger en övergripande och långsiktig inriktning för politiken, men också 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 avgränsar den i realistiska och uppföljningsbara mål och prioriteringar för verksamheten. En ny strategi för integrationspolitiken för innevarande mandatperiod ska tas fram. Områden som är särskilt viktiga att belysa, där det kan finnas behov av förnyade eller förtydligade inriktningar och insatser som påverkar integrationen, är hur arbetskraftsdeltagandet bland utrikes födda kan öka, hur efterfrågan på arbetskraft kan stimuleras och vilka insatser i övrigt som är relevanta för att påskynda arbetsmarknadsetableringen. Utgångspunkten är, liksom för den tidigare strategin, att målen för integrationspolitiken i huvudsak ska uppnås genom generella insatser. Kompletterande insatser ska baseras på individuella behov och förutsättningar, inte på att en person är född i ett annat land. Riktade åtgärder gentemot utrikes födda bör inte förekomma annat än i landet. Regeringen återkommer till med en redovisning av strategin i samband med förslag till budgetproposition . Det grundläggande syftet med etableringsreformen är att nyanlända ska etablera sig snabbt i arbets- och samhällslivet. En bärande tanke är att skifta fokus från omhändertagande till ansvarstagande. Varje nyanländ ska utifrån sina egna förutsättningar få professionellt stöd att så snabbt som möjligt såväl lära sig svenska, komma i arbete och klara sin försörjning som få kännedom om de rättigheter och skyldigheter som gäller i . En snabbare etablering ska bli verklighet genom att både nyanlända kvinnor och män får starkare incitament för att aktivt delta i etableringsinsatser. Ett led i denna inriktning är att Arbetsförmedlingen har ett samordnade ansvar för etableringen. Redan nu kan regeringen konstatera att Arbetsförmedlingen kommer in i ett tidigt skede. Det innebär att trycket på kommunerna att tidigt tillhandahålla förskoleplatser och undervisning i svenska ökar. utvärderingar av kommunernas introduktion visar att ungefär hälften av dem som deltog i introduktionen inte hade någon kontakt alls med arbetsmarknaden . Regeringen ser därför positivt på den utveckling som redovisats . Utformningen av etableringsreformen, med Arbetsförmedlingen som samordnande myndig- het, medför att etableringsprocessen nu blivit mer transparent. Brister som inte synliggjordes kommer upp till ytan och tydliggörs på nationell nivå. Berörda myndigheter kan tillsammans utveckla och åtgärda eventuella problem och ge regeringen underlag om utvecklingen. Regeringen får därmed bättre kunskaper och större möjligheter att fatta väl underbyggda beslut vad gäller styrning, ledning och utformning av verksamheten. Regeringen avser vidare att genomföra förändringar i etableringsreformen. har etableringsersättningen minskat i motsvarande omfattning som arbetsinsatsen ökat inom den nyanländes etableringsplan. För att minska marginaleffekterna vid arbete inom etableringsplanen ska etableringsersättningen inte påverkas av storleken på arbetsinkomsten. Det utvecklingsarbetet går in i en ny fas i och med att förordningen (2008:348) om urbant utvecklingsarbete upphör , liksom de lokala utvecklingsavtalen. Utvecklingsarbetet inriktas nu på utvärdering, kunskapsinhämtning, kunskapsutbyte och kunskapsspridning, t.ex. genom att seminarier och konferenser anordnas där centrala ämnen kan diskuteras och analyseras. Kommuner med stadsdelar som präglas av låg förvärvsfrekvens, högt uttag av försörjningsstöd och låg behörighet till gymnasiet ska kunna erhålla kunskapsstöd och statistik om utvecklingen från bland annat och . I den kommande integrationspolitiska strategin ska även situationen i utsatta stadsdelar beaktas. Inom ett stort antal politikområden sker också olika insatser som kan bidra till resultatförbättringar i de stadsdelar som omfattas av utbrett utanförskap, inte minst genom den generella politiken. Arbetsförmedlingens och även uppdrag att prioritera de individer som står längst bort från arbetsmarknaden gör att den verksamhet de bedriver spelar stor roll också för utvecklingen i de stadsdelar som berörs. Ett extra stöd till personer som behöver hjälp för att komma i arbete finns också i de så kallade nystartskontoren som bedrivs i några av landets kommuner i syfte att öka företagandet på platser där många står utanför arbetsmarknaden. En särskild satsning görs på ett antal grundskolor i stadsdelar med omfattande utanförskap. Satsningen består av tillfälliga ekonomiska incitament för skolor att förbättra sina resultat och regeringen avser att avsätta 2012-2014 (se utgiftsområde 16 Utbildning). Som ett led i att fortsätta arbetet med att minska utanförskapet har regeringen också beslutat att tillsätta en särskild utredare (dir. 2011:18) med uppdrag att se över möjligheten att införa ett system med skattelättnader för företag i stadsdelar med utbrett utanförskap, så kallade nystartszoner. Uppdraget ska ses som en del i regeringens pågående arbete med att förbättra integrationen på arbetsmarknaden. Av direktivet framgår att utredningen ska samordna sitt arbete med det utvecklingsarbetet. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . har fått i uppdrag att inrätta sociala insatsgrupper m.m. för unga som riskerar att bli kriminella. En pilotverksamhet har initierats och ska bedrivas i tolv kommuner och inriktas på unga i åldern . Polisen fortsätter också sin satsning på lokala poliskontor för att öka synligheten, tryggheten, förebygga brott och stärka förtroendet för polisens verksamhet i stadsdelarna. Polisens samverkan med kommunerna är också betydelsefull. Strategiska samverkansöverenskommelser finns i de flesta kommuner. Överenskommelserna ligger bland annat till grund för de konkreta åtgärder som vidtas i de stadsdelar där otryggheten är särskilt utbredd (se utgiftsområde 4 Rättsväsendet). Vidare har regeringen, inom ramen för politiken för civila samhället, infört ett särskilt stöd för att organisationer ska kunna arbeta med engagemangsguider och andra metoder av uppsökande karaktär i stadsdelar där organisationsgraden är låg (se utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid). Delegationen för hållbara städer (dir. 2011:29) har fått ett förnyat uppdrag . Enligt direktivet har delegationen bl.a. i uppdrag att stärka den sociala dimensionen i hållbar utveckling. Arbetet ska samordnas med det utvecklingsarbetet där det är relevant. Delegationen utgör också en arena för kunskapsutveckling och kunskapsspridning (se utgiftsområde 20 Allmän natur- och miljövård). 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. Anslaget används för åtgärder som stimulerar integrationsprocesserna i samhället och för uppföljning och utvärdering av integrationen. Lagen (2010:538) om prestationsbaserad stimulansersättning inom svenskundervisning för invandrare, som syftar till att få fler nyanlända invandrare att snabbare lära sig svenska och därmed förbättra sina möjligheter att få ett arbete, trädde i kraft . Lagen gäller för personer som första gången folkbokfördes i en kommun eller . Under 20092010 har en försöksverksamhet pågått i 13 kommuner. Utbetalning av sfi-bonus inom försöksverksamheten har skett . För försöksverksamheten har anvisats . För sfi-bonus är kostnaden beräknad till totalt . Prognoser pekar dock på ett lägre utfall, vilket dels beror på att det inte blir helårseffekt , dels på att återsökandet varit lägre än förväntat . Först beräknas verksamheten med sfibonus nå full effekt. och framåt finns beräknade för ändamålet på anslaget 1:2 Kommunersättningar vid flyktingmottagande. Dessa medel omförs till anslaget 1:1 Integrationsåtgärder. Reformen om nyanländas etablering har bedömts innebära ett ökat behov av tolktjänster och ett utökat tolkregister. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 avsatts för detta ändamål och anvisats i Vårändringsbudget . och framåt beräknas motsvarande behov finnas. Finansiering har skett genom att anslaget 1:2 Kommunersättningar vid flyktingmottagande minskats med motsvarande belopp . Anslaget tillförs vidare 20122014 för att förstärka möjligheterna att bygga upp integrationspolitiken och det utvecklingsarbetet på en solid bas av kunskap med stöd av svensk och internationell forskning. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på . Tabell 3.17 Härledning av anslagsnivån 20122015, för 1:1 Integrationsåtgärder Förändring till följd av: 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande år. 3.6.21:2 Kommunersättningar vid flyktingmottagande 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. Anslaget används för statlig ersättning till kommuner och landsting för kostnader i samband med mottagandet av vissa nyanlända invandrare. Ersättning utgår enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande och förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. För mottagna lämnas under vissa villkor en extra ersättning per mottagen person. I budgetpropositionen redovisades de förändringar i systemet för statlig ersättning för flyktingmottagandet som föranletts av reformen om nyanländas etablering. Förändringarna innebär att schablonersättningen som utbetalas enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande fasas ut och utbetalas schablonersättning enbart enligt förordningen (2010:1122) om statlig ersättning för insatser för vissa utlänningar. Anslagsnivån är inte möjlig att jämföra med 2010 och bakåt på grund av förändringarna. I budgetpropositionen framgår även överföringar till andra utgiftsområden och anslag i samband med reformen. Utgifterna för mottagandet av ensamkommande barn och ungdomar utan vårdnadshavare (ensamkommande barn) med uppehållstillstånd svarar i princip för utgiftsökningen på anslaget och åren framåt jämfört med beräkningar i budgetpropositionen . Orsakerna till de ökande utgifterna ligger framförallt i antalet ensamkommande barn med uppehållstillstånd som betalar ut ersättning för. Antalet asylsökande ensamkommande barn har ökat från 816 till 2 393 2010, dvs. med i stort sett . I prognoser och åren framåt beräknas antalet asylsökande ensamkommande barn till 2 400 . Av dessa förväntas få uppehållstillstånd. Utöver att antalet ensamkommande barn ökat, ökar också ersättningen till kommunerna. Detta beror på att kommunerna numera har rätt till ersättning för ensamkommande barn och att kostnaderna för familjehemsvård m.m. har blivit dyrare. utbetalades ersättning för 1 882 ensamkommande barn. är motsvarande siffra 2 658. Enligt den prognos som lämnades beräknas att ersättning kommer att betalas ut för 5 310 ensamkommande barn och att antalet ackumuleras med ca 1 000 . Den åldersgrupp som beräknas öka mest i antal är . Utgiftsutvecklingen för mottagandet av ensamkommande barn får effekt för hela anslaget. Anslagsbehovet beräknas till , vilket är en ökning med ca jämfört med beräknat i budgetpropositionen . Medel om för samhällsorientering för en utökad målgrupp tillförs tillfälligt anslaget i avvaktan på en proposition om samhällsorientering för en utökad målgrupp, som dock kommer att bli mindre än förslaget i utredningen om samhällsorientering för nyanlända utanför flyktingmottagandet (SOU 2010:37). I ett senare skede bör medel för detta överföras till utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på 4 . Tabell 3.19 Härledning av anslagsnivån 20122015, för 1:2 Kommunersättningar vid flyktingmottagande Förändring till följd av: -1 144 319 -1 144 319 -1 144 319 till/från andra 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande år. 3.6.31:3 Etableringsersättning till vissa nyanlända invandrare 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. Anslaget används för utbetalning av ersättning enligt förordningen (2010:407) om ersättning till vissa nyanlända invandrare. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Utfallet beräknas bli mindre jämfört med anvisat anslag p.g.a. ett lägre inflöde av nyanlända till Arbetsförmedlingen än förväntat. Även för tilläggsersättningarna Etableringstillägg och Bostadsersättning beräknas ett lägre utfall . Kostnaderna för de två senare ersättningarna är dock fortfarande svårbedömda då de påverkas av de nyanländas boendeform och familjebild. Detta ger även konsekvenser och anslagsbehovet kan beräknas till , vilket är ca mindre jämfört med beräknad nivå i budgetpropositionen . Regeringen bedömer att det inte föreligger behov av ett särskilt bemyndigande om ekonomiska åtaganden för anslaget. Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på . Tabell 3.21 Härledning av anslagsnivån 20122015, för 1:3 Etableringsersättning till vissa nyanlända invandrare Förändring till följd av: 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande år. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 3.6.41:4 Ersättning till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare Anslaget används för utbetalning av ersättning till etableringslotsar och för Arbetsförmedlingens kostnader för program och övriga insatser för vissa nyanlända invandrare. Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att för ramanslaget 1:4 Ersättning till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare ingå ekonomiska åtaganden som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag på högst . Skälen för regeringens förslag: Verksamheten med etableringslotsar omfattar fleråriga åtaganden för etableringslotsarna och medför utgifter för kommande budgetår. 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. Tabell 3.23 Särskilt bemyndigande om ekonomiska åtaganden Erhållet/föreslaget bemyndigande Ekonomiskt utfall för anslaget har pekat på att anslaget inte kommer att förbrukas . Orsak till detta är att de nyanlända inte valt en etableringslots i den utsträckning som förväntats och främst att tolkkostnader blivit lägre än beräknat i samband med insatserna. beräknas ett anslagsbehov på vilket är oförändrat jämfört med beräknat i budgetpropositionen . Regeringen föreslår att anvisar ett ramanslag på . Tabell 3.24 Härledning av anslagsnivån 20122015, för 1:4 Ersättning till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare Förändring till följd av: 1 Statens budget enligt beslut (bet. 2010/11:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på ändringsbudget under innevarande 1 Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. Anslaget har använts för att finansiera räntekostnader för upplåningen av medel för lån till hemutrustning. Omfattningen av låneverksamheten bestäms främst av antalet kommunmottagna nyanlända och i vilken utsträckning de väljer att ta lån. Underskottet i verksamheten i huvudsak låneftergifter och bristande inbetalningar av räntor och amorteringar har finansierats via anslaget. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 13 Övergång från lånefinansiering till anslagsfinansiering Regeringens förslag: finansieras hemutrustningslån genom anslag på statens budget i stället för genom upplåning i . Skälen för regeringens förslag: Enligt den nya budgetlagen (2011:203) som trädde i kraft anges i 7 kap. 3 § att utlåning där den förväntade förlusten är låg får finansieras med lån i . Hemutrustningslånen följer inte principen om låg förväntad förlust och den fortsatta finansieringsformen bör därför vara anslagsfinansiering. Övergång till anslagsfinansiering innebär att räntor som inbetalas av låntagare ska redovisas mot inkomsttitel i stället för som mot anslag, vilket innebär att bruttoprincipen enligt budgetlagen tillämpas för inbetalda räntor.