prop · GY03120 · 2011-04-05 00:00:00 — Ett sådant avtal om underhållsbidrag som enligt 7 kap. 7 § ska godkännas av en socialnämnd är en officiell hand- ling i förordningens mening (artikel 2.1.3 b). Bestämmelserna om behörighet i underhållsförordningen (artiklarna 3 14) bygger till viss del på I-förordningen. Till skillnad från vad som gäller enligt I-förordningen innehåller underhållsförordning- en ingen hänvisning till behörighetsreglerna i nationell rätt när svaranden inte har hemvist i en medlemsstat. Underhållsförordningen reglerar ut- tömmande behörighetsfrågorna. Vidare är möjligheten att avtala om behörig domstol mer begränsad än vad den är i I-förordningen (artikel 4). Förordningen innehåller inga egna regler om hur man ska bestämma vilken lag som ska tillämpas. I stället föreskrivs att den tillämpliga lagen ska fastställas i enlighet med Haagprotokoll i de medlemsstater som är bundna av protokollet (artikel 15). En central nyhet i förhållande till I-förordningen är att av- göranden om underhåll som meddelats i medlemsstater bundna av Haagprotokoll ska vara direkt verkställbara i en annan medlemsstat, dvs. exekvaturförfarandet avskaffas för dessa avgöranden (artikel 17). En svarande som inte har gått i svaromål i ursprungsmedlemsstaten ska ha rätt att under vissa förutsättningar ansöka om förnyad prövning av ett sådant avgörande (artikel 19). Det rör sig bl.a. om fall när svaranden inte har blivit delgiven stämningsansökan på rätt sätt, vilket enligt I- förordningen utgör grund för att vägra erkänna eller verkställa ett ut- ländskt avgörande. För avgöranden meddelade i en medlemsstat som inte är bunden av protokollet (dvs. och ) kvar- står exekvaturförfarandet i enlighet med en reglering som i allt väsentligt motsvarar den som finns i I-förordningen. Ändringar har dock gjorts för att åstadkomma ett mer effektivt förfarande, bl.a. har det införts tidsfrister och verkställigheten är inte beroende av att säkerhet ställs (artiklarna ). Verkställighet sker enligt lagen i verkställighetsstaten (artikel 41), men det finns vissa kompletterande bestämmelser i förordningen om hinder mot och uppskov med verkställigheten (artikel 21). Underhållsförordningen innehåller även regler om rättshjälp (artiklarna 4447). De bygger till stora delar och kompletterar rådets direktiv /8/EG av om för- bättring av möjligheterna till rättslig prövning i gränsöverskridande tvis- ter genom fastställande av gemensamma minimiregler för rättshjälp i sådana tvister (rättshjälpsdirektivet). Särskilt förmånliga bestämmelser har ansetts motiverade när det gäller ärenden om underhåll till barn. Enligt förordningen ska medlemsstaterna utse centralmyndigheter som ska bistå vid tillämpningen av förordningen. Bestämmelserna om sam- arbete mellan centralmyndigheter bygger . I centralmyndighetens uppgifter ingår att hjälpa underhållsberättigade och underhållsskyldiga med ansökningar som kan göras via myndigheten samt att ta emot sådana ansökningar från andra centralmyndigheter och vidarebefordra dem till rätt myndigheter i det egna landet. En central- myndighet ska även bistå en annan centralmyndighet med uppgifter som behövs i ärenden enligt förordningen. I förordningen finns även bestäm- melser om centralmyndigheters tillgång till och hantering av personupp- gifter. (Artiklarna 4963) Även offentliga organ kan betraktas som underhållsberättigade i under- hållsförordningens mening, t.ex. om staten har en fordran på återbetal- ning av utbetalat underhållsstöd (artikel 64). För svensk del är alltså ett sådant offentligt organ. I syfte att underlätta tillämpningen av förordningen och minska kost- naderna för översättning ska olika formulär användas, bl.a. vid kontakter mellan centralmyndigheter. Underhållsförordningen är tillämplig mellan alla medlemsstater, dock Prop. 2010/11:120 inte i alla delar med avseende på . EU och har träffat ett avtal om att underhållsförordningen ska vara tillämplig mellan och . Undantag görs dock för tillämplig lag (kapitel III) och samarbete mellan centralmyndigheter (kapitel VII). I konsekvens med det är definitionerna (artikel 2) samt de allmänna bestämmelserna och slutbestämmelserna (kapitel IX) endast tillämpliga i relation till i den mån som de avser domstols behörighet, erkännande, verkställbarhet och verkställighet av domar samt möjlighet till rättslig prövning. Underhållsförordningens förhållande till andra internationella instru- ment Underhållsförordningen ersätter I-förordningen i alla frågor om underhållsskyldighet (artikel 68.1). Om det när underhållsförordningen börjar tillämpas pågår ett förfarande för erkännande och verkställighet, ska dock I-förordningen vara fortsatt tillämplig (artikel 75.2). Med undantag för denna övergångsbestämmelse är det alltså underhålls- förordningen och inte I-förordningen som ska tillämpas. Underhållsförordningen ersätter också förordningen om den europeiska exekutionstiteln när det gäller erkännande och verkställighet av avgöran- den om underhåll (artikel 68.2). Det gäller dock inte europeiska exeku- tionstitlar om underhållsskyldighet som utfärdats i en medlemsstat som inte är bunden av Haagprotokoll, dvs. i praktiken (är inte bundet av förordningen om den europeiska exekutionstiteln). En dom från som avser en obe- stridd fordran på underhåll och som intygats vara en europeisk exeku- tionstitel får alltså fortfarande verkställas i med stöd av förord- ningen om den europeiska exekutionstiteln. Underhållsförordningens förhållande till befintliga internationella kon- ventioner och avtal regleras i artikel 69. Förordningen ska inte påverka tillämpningen av konventioner som medlemsstaterna har tillträtt när för- ordningen antas. Detta innebär att underhållsförordningen inte påverkar tillämpningen av de tidigare Haagkonventionerna om erkännande och verkställighet (och ) eller Luganokonventionerna. Mellan medlemsstater ska underhållsförordningen dock gälla framför konventioner som avser de frågor som regleras i förordningen (artikel 69.2). Underhållsförordningen kommer alltså att ha företräde framför bl.a. nämnda Haagkonventioner och New Yorkkonventionen i förhåll- andet mellan EU:s medlemsstater. Underhållsförordningen hindrar inte att nordiska indrivnings- konvention fortsatt tillämpas i förhållandet mellan och (artikel 69.3). Svaranden får dock inte på grund av tillämpningen av kon- ventionen fråntas sina rättigheter enligt artiklarna 19 och 21 i förord- ningen. Enligt dessa artiklar har en svarande som inte har gått i svaromål rätt att ansöka om förnyad prövning av domen vid behörig domstol i ursprungsmedlemsstaten och begära uppskov med verkställigheten (se vidare avsnitt 6.4 och 6.5). Även i förhållandet mellan och kan den nordiska konventionen fortsatt tillämpas, vilket inne- bär att danska avgöranden om underhållsskyldighet kan verkställas utan exekvatur med stöd av konventionen. Haagprotokoll regleras vilken lag som ska tillämpas på under- hållsskyldighet som har sin grund i familje-, släktskaps-, äktenskaps- eller svågerlagsförhållande, inbegripet underhållsskyldighet mot barn oavsett föräldrarnas civilstånd (artikel 1.1). Protokollet är universellt tillämpligt. Den lag som anvisas genom protokollets bestämmelser ska alltså tillämpas även om den är en icke fördragsslutande stats lag (artikel 2). Huvudregeln är att lagen i den stat där den underhållsberättigade har hemvist är tillämplig (artikel 3). Särskilda regler gäller för underhåll till barn och mellan makar. Till förmån för framför allt barn har det ansetts motiverat att kunna tillämpa domstolslandets lag eller lagen i det land i vilket både barnet och den underhållsskyldige är medborgare när en tillämpning av hemvistlandets lag inte ligger i barnets intresse (artikel 4). När det gäller underhåll till make eller tidigare make ska lagen där den underhållsberättigade har hemvist inte tillämpas om någon av parterna motsätter sig det och äktenskapet har närmare anknytning till en annan stat (artikel 5). Vidare kan en underhållsskyldig i vissa fall bestrida ett underhållskrav på den grunden att det inte finns någon underhållsskyldig- het vare sig enligt lagen i den stat där den underhållsskyldige har hemvist eller i den stat där båda parterna är medborgare (artikel 6). Parterna kan också avtala om vilken lag som ska vara tillämplig (artiklarna 7 och 8). Avtalsmöjligheten är dock begränsad när det gäller underhåll till barn och vuxna som på grund av nedsatt eller bristande förmåga inte kan bevaka sina intressen. Vilka frågor som den tillämpliga lagen ska reglera anges i artikel 11. Bland annat regleras i vilken utsträckning och mot vem den underhålls- berättigade kan rikta ett krav på underhåll och om retroaktivt underhåll kan begäras. Också preskriptions- och talefrister omfattas av den tillämp- liga lagen. Tillämpningen av den lag som pekas ut i protokollet får vägras endast i den utsträckning som dess verkan uppenbart skulle stå i strid med grund- erna för domstolslandets rättsordning (artikel 13). Vid fastställandet av underhållsbidragets storlek ska även om den tillämpliga lagen före- skriver annat hänsyn tas till den underhållsberättigades behov och den underhållsskyldiges tillgångar samt till ersättning som den underhålls- berättigade fått i stället för periodiska utbetalningar av underhåll (artikel 14). Haagprotokoll träder i kraft efter att det andra tillträdesinstrumentet har deponerats. Av övergångsbestämmelserna fram- går att det inte är tillämpligt på underhåll som har begärts i en fördrags- slutande stat avseende tiden före ikraftträdandet av protokollet i den staten (artikel 22). Syftet är att undvika att protokollet påverkar de rättig- heter och skyldigheter parterna hade innan det trädde i kraft. I rådets beslut om EU:s tillträde till protokollet, antaget (EUT L 331, 16.12.2009, s. 17), finns särskilda bestämmelser som ska tillämpas inom EU. Eftersom en tillämpning av protokollets lagvalsregler Prop. 2010/11:120 har varit en förutsättning för att avskaffa exekvaturförfarandet, ska dessa tillämpas inom EU fr.o.m. den dag då förordningen börjar tillämpas, dvs. (skäl 8 och artikel 4 i rådsbeslutet). Även om proto- kollet ännu inte har trätt i kraft då, ska det alltså tillämpas provisoriskt inom EU. Man har också velat säkerställa att samma lagvalsregler tillämpas på underhållskrav oavsett om kraven avser tiden före eller efter det att protokollet träder i kraft. Inom EU ska därför tillämplig lag be- stämmas utifrån protokollet även beträffande bidrag som avser en period innan det trätt i kraft eller börjat tillämpas (skäl 9 och artikel 5 i råds- beslutet). Förhållandet mellan Haagprotokoll och andra internationella instrument Förhållandet mellan Haagprotokoll och andra internationella instrument regleras i artikel 19 i protokollet. Där framgår att protokollet inte inverkar på något internationellt instrument som de fördragsslutande staterna har tillträtt eller kommer att tillträda och som innehåller bestäm- melser om frågor som regleras i protokollet, såvida inte en motsatt för- avges av de stater som har tillträtt ett sådant instrument. Detta gäller även i förhållande till lagar som är grundade på särskilda förbind- elser av regional eller annan karaktär mellan berörda stater. är inte bundet av några internationella instrument om tillämp- lig lag avseende underhållsskyldighet, så Haagprotokoll kom- mer att vara det enda tillämpliga instrumentet. Det finns dock två Haag- konventioner om tillämplig lag avseende underhållsskyldighet, respektive , som alltså inte har tillträtt. 6 En ny lag med kompletterande bestämmelser 6.1En ny lag och dess tillämpningsområde Regeringens förslag: Kompletterande bestämmelser till underhålls- förordningen tas in i en särskild lag. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 333). Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invänd- ning. Skälen för regeringens förslag: Underhållsförordningen är såsom en EU-förordning direkt tillämplig i nationell rätt. Det innebär att den inte får införlivas utan ska tillämpas direkt. Detta hindrar dock inte att det införs kompletterande bestämmelser av verkställande karaktär. Medlems- staterna är tvärtom skyldiga att se till att förordningen kan tillämpas i praktiken och få effektivt genomslag. De bestämmelser som här föreslås komplettera underhållsförordningen motsvarar delvis vad som gäller enligt lagen (2006:74) med komplett- erande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och Prop. 2010/11:120 internationell verkställighet av vissa avgöranden (lag) och lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II-förordning- en (lag). En lösning skulle därmed vara att ta in de nya komplet- terande bestämmelserna i någon av de befintliga lagarna. lag finns kompletterande bestämmelser till unionsrättsakter och internationella instrument som reglerar frågor om underhålls- skyldighet inom EU. Lagen är utformad på ett sådant sätt att den kan göras tillämplig även på andra unionsrättsakter och internationella instru- ment. Särskilda bestämmelser skulle dock behöva införas just för under- hållsförordningen. Det skulle leda till relativt omfattande ändringar i lagen och göra den ganska svåröverskådlig. När EU tillträder kommer det dessutom behövas kompletterande regler till konventionen, vilka har ett sådant sakligt samband med underhålls- förordningen att det redan nu kan förutses att de bör finnas tillsammans med kompletteringsreglerna till förordningen. Att låta lag även omfatta bestämmelser som kompletterar underhållsförordningen, och också , skulle försvåra för tillämparna. Samma bedömning görs i förhållande till lag. Som framgår av avsnitt 5 kommer underhållsförordningen att i allt väsentligt ersätta de unionsrättsakter som omfattas av lag när det gäller frågor om underhåll. Den kommer att få stor praktisk betydelse och lagstiftningen bör göras så lättillgänglig som möjligt. Som utred- ningen föreslår är det lämpligast att de bestämmelser som behövs med anledning av underhållsförordningen finns i en särskild lag. Regeringens förslag: ska vara behörig domstol om det finns svensk domsrätt enligt underhållsförordningen och annan behörig domstol saknas. Utredningens bedömning är att det alltid finns en behörig svensk domstol när svensk domstol har internationell behörighet och att det därmed inte behövs några kompletterande bestämmelser om behörighet (se betänkandet s. 159). Remissinstanserna har ingen invändning mot utredningens bedömning. Skälen för regeringens förslag: När underhållsförordningen börjar tillämpas kommer svenska domstolar och myndigheter att utöva inter- nationell behörighet i frågor som rör underhåll med stöd av antingen underhållsförordningen eller någon av Luganokonventionerna (se av- snitt 7). Underhållsförordningen, liksom Luganokonventionerna, pekar i vissa fall ut den nationella domstol som får ta upp tvisten i fråga (se artikel 3 a och 3 b). I andra fall bestäms den nationella behörigheten av den utpekade medlemsstatens interna forumregler. lag finns en bestämmelse om reservforum som är tillämplig i förhållande till Luganokonventionerna och I-förordningen. Den har tillkommit för att det har bedömts kunna uppkomma situationer där det finns svensk domsrätt men där det enligt svenska interna behörig- hetsregler inte finns någon behörig domstol. Det gäller t.ex. när parterna har avtalat att eventuella tvister ska avgöras av svensk domstol utan att närmare ange vilken tingsrätt som avses (se prop. 2001/02:146 s. 45 f.). För de frågor som kan aktualiseras i underhållsförordningen är gällan- de interna behörighetsregler i stort sett alltid tillräckliga för att anvisa en behörig svensk domstol när det finns svensk internationell behörighet. Talan om underhåll till barn tas upp av rätten i den ort där svaranden, dvs. den underhållsskyldige, har hemvist. En sådan fråga kan även väckas i samband med mål om fastställande av faderskapet, äktenskaps- mål, mål om vårdnaden eller mål om barnets boende. Om det inte finns någon behörig domstol, tas målet upp av . (7 kap. 12 § ) I mål om äktenskapsskillnad får domstolen pröva frågor om underhållsbidrag till make (14 kap. 5 § ). Äktenskapsmål tas upp av tingsrätten i den ort där en av makarna har hemvist, och har ingen av dem hemvist i tas målet upp av (14 kap. 3 § ). Om en talan om underhåll till make inte väcks i samband med ett äktenskapsmål, gäller de allmänna forumbestämmelserna i 10 kap. . Men möj- ligheten att avtala om behörig domstol enligt underhållsförordningen kan leda till att det uppstår en situation då en behörig svensk domstol inte följer av de interna forumreglerna. Det kan t.ex. inträffa om frågan rör underhåll mellan makar utan samband med ett äktenskapsmål i och parterna, som inte har hemvist i , endast avtalat om att svensk domstol ska vara behörig. Regeringen föreslår därför att ska vara behörig domstol för de undantagsfall då det finns svensk domsrätt enligt underhållsförordningen men annan behörig domstol saknas. När det gäller andra myndigheters behörighet behövs det ingen komp- letterande bestämmelse om reservforum. och Krono- fogdemyndigheten är rikstäckande myndigheter. När det gäller sådana avtal om underhållbidrag till barn som ska godkännas av socialnämnden är socialnämnden i den kommun där barnet eller dess vårdnadshavare är bosatt behörig. Om ingen av dem är bosatt i , är socialnämnden i behörig (7 kap. 7 § ). Regeringens förslag: ska vara behörig domstol när det gäller ansökningar om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras verkställbart i . ska också vara behörig domstol när det gäller ändring av ett beslut med anledning av en sådan ansökan. Vid beslut med anledning av en ansökan om att ett utländskt avgö- rande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart ska hovrätten bestå av en lagfaren domare. En ansökan om ändring av ett sådant beslut ska handläggas av hov- rätten med tillämpning av bestämmelser om över- klagande av en tingsrätts beslut, om inte annat följer av underhållsför- ordningen. En ansökan om ändring ska, om den görs av den som har ansökt om erkännande eller verkställbarhetsförklaring, ha kommit in till hov- rätten från den dag då beslutet meddelades. En domare som har prövat ansökningen om erkännande eller verk- ställbarhetsförklaring ska inte få delta i prövningen av en ansökan om ändring av beslutet. Vid handläggningen i av ett överklagande av beslut ska bestämmelserna i om över- klagande av en hovrätts beslut tillämpas. Prövningstillstånd ska krävas vid överklagande. Utredningens förslag överensstämmer i allt väsentligt med regering- ens (se betänkandet s. 206). Förslaget att en ansökan om ändring som görs av sökanden ska ha kommit in till från den dag då beslutet meddelades saknar motsvarighet i utredningens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Skälen för regeringens förslag: I förhållande till de flesta EU-länder kommer det inte att krävas något särskilt förfarande för att ett utländskt avgörande ska kunna verkställas i . Avgöranden från och de medlemsstater som inte är bundna av Haagprotokoll kommer dock fortsatt att förutsätta ett beslut om exe- kvatur för att kunna verkställas med stöd av underhållsförordningen (kapitel IV, avsnitt 2). Förfarandet för en sådan verkställbarhetsförklaring överensstämmer nästan helt med det förfarande som gäller enligt I-förordningen och II-förordningen (som avser äktenskapsmål och mål om föräldraansvar). Liksom enligt dessa förordningar kan för- farandet för verkställbarhetsförklaring enligt underhållsförordningen även användas för att få fastställt att ett avgörande ska erkännas om den frågan är tvistig (artikel 23.2). Förfarandet regleras utförligt av under- hållsförordningen, men vissa kompletterande bestämmelser behöver finnas i lagen. är exekvaturdomstol för avgöranden som ska förklaras verkställbara, både enligt I-förordningen och andra instrument som omfattar avgöranden om underhåll, t.ex. Luganokonventionerna är också exekvaturdomstol enligt II-förordningen. Regeringen föreslår därför att ska vara exekvaturdomstol även enligt under- hållsförordningen. Ett eventuellt överflyttande av exekvaturförfarandet till tingsrätt behandlas i departementspromemorian Medling i vissa privaträttsliga tvister (Ds 2010:39). Där konstateras att nuvarande ord- ning innebär en avvikelse från uppgiftsfördelningen mellan instanserna och att tyngdpunkten i instansordningen ska ligga i tingsrätten medan hovrättens främsta uppgift ska vara att överpröva tingsrättens avgöran- den. Som anges i promemorian bör en sådan reform dock avvakta den pågående översynen av I-förordningen. Bestämmelserna om exekvatur i underhållsförordningen bygger på det förfarande som finns i I-förordningen. Samma sakliga och lag- tekniska lösning bör lämpligen väljas i den nya lagen som lag, vilken kompletterar bl.a. I-förordningen. Det innebär att exekvaturprövningen sker i tre led. Vid den inledande prövningen i bör hovrätten vara domför med en lagfaren domare (jfr 4 § lag). Prövningen är i detta skede endast formell och görs utifrån de handlingar som sökanden har åberopat. Motparten ska inte beredas tillfälle att yttra sig. Vilka handlingar som ska bifogas en ansökan och när de behöver vara översatta framgår av artiklarna 28 och 29. Om de formella förutsättningarna är uppfyllda, ska avgörandet för- verkställbart. Var och en av parterna får ansöka om ändring av ett beslut med anled- ning av en ansökan om verkställbarhetsförklaring (artikel 32). Även en sådan ansökan bör prövas av , och det bör ske med tillämpning av bestämmelserna i om överklagande av en tingsrätts beslut, om annat inte följer av förordningen (jfr 5 § lag). I detta skede är förfarandet kontradiktoriskt, dvs. båda parterna får tillfälle att yttra sig. Verkställbarhetsförklaring får vägras eller upp- hävas endast på vissa grunder och domstolen ska som huvudregel med- dela sitt avgörande från det att ändring sökts (artikel 34). Underhållsförordningen reglerar inte när sökanden senast ska ansöka om ändring av ett beslut som inte innebär bifall till ansökningen. Den tidsfrist som anges i artikel 32.5 avser ändring som begärs av sökandens motpart när en ansökan har bifallits. Det bör därför införas en komplet- terande bestämmelse som reglerar tidsfristen för sökanden att begära ändring av ett sådant avslagsbeslut. Införandet av en tidsfrist är förenligt med underhållsförordningen (jfr motsvarande bedömning avseende I-förordningen i prop. 2001/02:146 s. 48 och II-förord- ningen i prop. 2000/01:98 s. 38 f.). I likhet med vad som gäller för I- och II-förordningarna bör tidsfristen vara från den dag då beslutet meddelades (jfr 5 § 2006 i års lag och 2 § lag). Ett avgörande som har meddelats med anledning av att ändring har sökts får överklagas (artikel 33). Vid handläggningen i av ett överklagande bör bestämmelserna i om över- klagande av en hovrätts beslut tillämpas, om inte annat följer av förord- ningen. Det bör krävas prövningstillstånd för Högsta domstolens pröv- ning av ett sådant överklagande (jfr 6 § lag). Regeringens förslag: När det gäller rätten till förnyad prövning enligt underhållsförordningen ska bestämmelserna om särskilda rättsmedel i , lagen om allmänna förvaltningsdomstolar och för- valtningsprocesslagen vara tillämpliga, om inte annat följer av förord- ningen. Utredningens förslag: Utredningens förslag motsvarar i sak delvis regeringens förslag. Det föreslås dock en särskild ordning för handlägg- ningen av en ansökan om förnyad prövning enligt vilken bestämmelserna om resning i 58 kap. ska gälla i tillämpliga delar. Pröv- ningen ska ske hos om ansökan avser beslut om återbetalning av underhållsstöd och i övrigt hos hovrätt. Bevil- jas en ansökan, ska hovrätten besluta att ny handläggning ska ske vid den myndighet som ursprungligen prövade ärendet. (Se betänkandet s. 212 f.) Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invänd- ning.