prop · GY0370 · 2011-03-31 00:00:00 — Där framhålls att dessa i synnerhet ska omfatta rätten att rösta, befogenheten att utse ledamöter till styrelsen, tillsynsorganet eller organ som juridiskt företräder företaget och rätten att inneha ägarmajoriteten. Bestämmelserna i paragrafen hindrar inte att exempelvis ett gas- handelsföretag är minoritetsägare i en transmissionsnätsoperatör. är emellertid i ett sådant fall förhindrat att utöva de rättigheter som följer av aktieinnehavet i strid med reglerna om åtskill- nad. Ägandet måste alltså vara passivt. Övervägandena finns i avsnitt 21.2. 2 c § Det som anges i 2 b § gäller inte kontroll eller rättighet som utövas av staten genom regeringen. Bestämmelserna i 2 § andra stycket, 2 a § och 2 b § första och andra styckena hindrar inte att en transmissionsnätsoperatör bedriver sådan produktion av el som avses i 3 kap. 1 a § andra stycket ellagen (1997:857) eller ingår i samma koncern som ett företag som bedriver produktion av el som uteslutande är knuten till driften av transmissionsnätsoperatörens elektriska ledningsnät. I paragrafen anges vissa undantag från de krav som ställs upp i 22 b §§. Av artikel 9.6 i gasmarknadsdirektivet framgår att kravet på åtskilt ägande inte hindrar att staten bedriver såväl transmissionsverksamhet som produktion av eller handel med naturgas eller el, förutsatt att verksamheterna inte kontrolleras av samma offentliga organ. I detta sammanhang är inte regeringen att betrakta som ett offentligt organ i direktivets mening. Av första stycket framgår att det som sägs i 2 b § inte gäller kontroll eller rättigheter som utövas av staten genom regeringen. Det är däremot inte tillåtet för en förvaltningsmyndighet att kontrollera såväl en transmissionsnätsoperatör som en el- eller naturgasleverantör. I andra stycket finns en särskild bestämmelse som gäller en transmissionsnätsoperatör som även bedriver elnätsverksamhet. När det gäller ett sådant företag görs undantag från kraven på åtskilt ägande i fråga om sådan elproduktion som är motiverad av nätdriften. Över- vägandena i denna fråga finns i avsnitt 21.5. 2 d § En styrelseledamot, verkställande direktör, firmatecknare eller annan person med liknande ställning hos en transmissionsnätsoperatör får inte ha en motsvarande ställning i ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Paragrafen, som är ny, motsvarar i huvudsak nuvarande 2 § andra Bestämmelsen har dock justerats något, främst mot bakgrund av att kraven i artikel 9.1 d i gasmarknadsdirektivet ska tillämpas även i fråga om transmissionsnätsoperatörer som inte är privata rättssubjekt. I artikel 9.1 d i gasmarknadsdirektivet anges att samma person inte får vara ledamot i styrelsen, tillsynsorganet eller organ som juridiskt före- träder företaget för både ett företag som bedriver produktions- eller leveransverksamhet och för en systemansvarig för överföringssystem eller ett överföringssystem. I ett aktiebolag har styrelseledamöterna, den verkställande direktören och andra firmatecknare en sådan ställning. Kravet träffar emellertid även andra legala ställföreträdare. exempelvis generaldirektören i en sådan ledande ställning som avses i paragrafen. För tydlighetens skull bör påpekas att om en person innehar någon av de tre angivna funktionerna eller en liknande funktion i ett stamnätsföre- tag får han eller hon inte ha någon av dessa funktioner i ett företag som bedriver produktion av eller handel med el. Övervägandena finns i avsnitt 21.3. 2 e § Om en transmissionsnätsoperatör ingår i en koncern där en an- nan del bedriver produktion av eller handel med naturgas, får åtgärder som vidtas av företag i koncernen för att säkerställa att kraven i 2 a, 2 b och 2 d §§ är uppfyllda inte innebära att personal eller kommer- siellt känsliga uppgifter överförs från transmissionsnätsoperatören till ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Paragrafen, som är ny och behandlas i avsnitt 21.4, innehåller bestämmelser som har tillkommit med anledning av artikel 9.7 i Åtgärder som vidtas av företag i en koncern, där det bedrivs såväl transmissionsverksamhet som produktion av eller handel med naturgas, för att säkerställa åtskilt ägande får inte innebära att personal eller kom- mersiellt känsliga uppgifter överförs från transmissionsnätsoperatören till ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Med kommersiellt känsliga uppgifter avses uppgifter i transmissions- verksamheten, vilka inte är allmänt kända och utgör en kommersiell fördel för annan aktör, i synnerhet företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Bestämmelsen riktar sig till företagen i den aktuella koncernen och av- ser de åtgärder företagen vidtar för att säkerställa effektiv åtskillnad. rör sig sålunda inte om något förbud mot att personal hos transmissions- nätsoperatören i ett annat sammanhang söker anställning hos ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. 9 § Ett företag som bedriver överföring av naturgas och som ingår i samma koncern som ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas ska upprätta en övervakningsplan och se till att Prop. 2010/11:70 planen följs. Av övervakningsplanen ska det framgå vilka åtgärder som ska vidtas för att motverka diskriminerande beteende gentemot övriga aktörer på naturgasmarknaden. I planen ska dessutom anges de särskilda skyldigheter som de anställda har för att detta mål ska uppnås. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndig- heten får meddela föreskrifter om innehållet i övervakningsplanen. I sak har paragrafen ändrats på så sätt att kravet på övervakningsplan enligt första stycket har inskränkts till att avse ledningsinnehavare som ingår i samma koncern som företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas. Övervägandena finns i avsnitt 23.1. I andra stycket har endast rent språkliga ändringar gjorts. Nuvarande tredje stycket har utgått. En bestämmelse med i huvudsak motsvarande innehåll finns i 10 § andra stycket. Bemyndigandet i tredje stycket, som motsvarar nuvarande fjärde stycket, har ändrats till att avse endast föreskrifter om innehållet i över- vakningsplanen. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Bemyndigandet att meddela föreskrifter om offentlig- görandet av den årliga rapporten återfinns i 10 § tredje stycket. 10 § Ett företag som är skyldigt att upprätta en övervakningsplan enligt 9 § ska utse en övervakningsansvarig, som självständigt ska bevaka att planen upprättas och följs. Företaget ska se till att den över- vakningsansvarige har de befogenheter och tillgång till den informa- tion som krävs för att utföra uppdraget. Den övervakningsansvarige ska upprätta en rapport över de åtgärder som vidtagits enligt övervakningsplanen och ge in rapporten Företaget ska offentliggöra rapporten. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndig- heten får meddela föreskrifter om utseende av övervakningsansvarig och dennes uppgifter samt om offentliggörandet av den årliga I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om en särskild över- vakningsansvarig, som ska ha i uppdrag att bevaka att den övervaknings- plan som ska finnas enligt 9 § upprättas och följs. övervakningsansvarig har tillkommit med anledning av de nya kraven i artikel 26.2 d i gasmarknadsdirektivet. Av första stycket framgår till en början att det är det berörda naturgas- företaget som ska utse en övervakningsansvarig. Det finns inget hinder mot att företaget utser någon av sina anställda. ansvarige ska emellertid kunna utföra sitt uppdrag helt självständigt. person som utses bör mot denna bakgrund vara erfaren och ha god inte- gritet och goda kunskaper inom området. Kravet på oberoende kommer även till uttryck i att naturgasföretaget ska se till att den övervaknings- ansvarige har de befogenheter och tillgång till den information som krävs för att utföra uppdraget. Bestämmelserna i andra stycket svarar delvis mot nuvarande 9 § tredje Prop. 2010/11:70 stycket. I enlighet med gasmarknadsdirektivets krav åligger det den övervakningsansvarige att upprätta en rapport, som ska offentlig- göras, över de åtgärder som vidtagits enligt övervakningsplanen och ge in rapporten till tillsynsmyndigheten. Av tredje stycket framgår att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten får meddela föreskrifter om utseende av övervakningsansvarig och dennes uppgifter samt om offent- liggörandet av den årliga rapporten. Sådana föreskrifter kan avse bland annat krav att den övervakningsansvarige ska påpeka brister i hante- ringen av övervakningsplanen för naturgasföretaget och lämna uppgifter till tillsynsmyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 23.2. 11 § Om ett företag som bedriver överföring av naturgas och ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas ingår i samma koncern, ska företagen när de vänder sig till enskilda gasför- brukare eller allmänheten ange sin identitet på ett sådant sätt att det tydligt framgår vilken verksamhet företaget bedriver. Gasmarknadsdirektivet innehåller en rad bestämmelser om åtskillnad av systemansvariga för distributionssystemet. I är detta företag som bedriver överföring av gas i distributionsledningar. Om ett sådant företag är en del av ett vertikalt integrerat företag, dvs. en koncern där det även bedrivs produktion av eller handel med naturgas, ska de olika verksam- heterna hållas åtskilda. Bestämmelsen i paragrafen, som är ny, har tillkommit med anledning av nya krav i gasmarknadsdirektivet i fråga om åtskillnad. ska inte kunna dra fördel av den vertikala integrationen för att snedvrida konkurrensen. I artikel 26.3 stadgas mot denna bakgrund att vertikalt integrerade distributionsföretag inte får ge upphov till förvirring i fråga om den separata identitet som leveransdelen av det vertikalt inte- grerade företaget har. Av paragrafen följer att om ett distributionsföretag och ett företag som bedriver produktion av eller handel med naturgas ingår i samma koncern, ska såväl distributionsföretaget som gashandelsföretaget ange sin identi- tet på ett sådant sätt att det tydligt framgår vilken verksamhet företaget bedriver. Kravet gäller när företagen vänder sig till gasförbrukare och till allmänheten. Sålunda omfattas fakturor, information som bifogas fakturor, webbplatser, alla former av reklam och s.k. varumärkesprofile- ring. Bestämmelsen hindrar inte att företag i samma koncern använder sig av ett gemensamt kännetecken. Företagen måste emellertid ange sin identitet på ett sätt som inte leder till oklarhet i frågan om företaget bedriver distributionsverksamhet eller gashandel. Ett lämpligt sätt att göra detta är att det i anslutning till den benämning under vilken före- taget driver sin verksamhet (firman) tydligt anges att det är distributions- företaget eller gashandelsföretaget som är avsändare. Övervägandena finns i avsnitt 23.3. 3 a § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten får meddela föreskrifter om utformningen av tariffer för lagring av naturgas. I paragrafen, som är ny, finns ett bemyndigande till regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten att meddela föreskrifter om utformningen av tariffer för lagring av naturgas. Bestämmelsen har tillkommit med anledning av artikel 33.1 i gasmarknadsdirektivet. När det gäller tariffer för överföring finns bestämmelser om utformningen i 3 och 5 §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 25. 6 § Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från de skyldigheter som följer av 5 § i fråga om naturgasledning eller ledningsnät som används för överföring av naturgas uteslutande inom ett geografiskt avgränsat område som används för industriell eller kommersiell verksamhet. I paragrafen, som är ny, finns ett bemyndigande till regeringen att meddela föreskrifter om undantag från förhandsregleringen av anslut- ningsavgifter och överföringstariffer i fråga om slutna distributions- system. Föreskrifter om undantag kan få praktisk betydelse framför allt när det gäller naturgasledningar inom hamn- och industriområden, förutsatt att ledningarna inte uteslutande används för överföring av gas för lednings- innehavarens egen räkning. Förhandsregleringen enligt 5 § gäller endast den som bedriver överföring för annans räkning (jfr 1 kap. 6 §). De närmare förutsättningarna för att undanta slutna distributionssystem från tariffregleringen framgår av artikel 28 i gasmarknadsdirektivet. Direktivets krav måste således beaktas vid utformningen av nationella föreskrifter om undantag. Paragrafen behandlas i avsnitt 24. 8§ En leverantör av naturgas, som ska börja leverera naturgas till en uttagspunkt eller överta leveranserna till en naturgasförbrukare i dennes uttagspunkt, ska anmäla detta till innehavaren av naturgas- ledningen. Anmälan ska även innehålla en uppgift om vem som har åtagit sig balansansvaret i uttagspunkten. En anmälan om att börja leverera naturgas ska göras . En leverantör av naturgas får överta leveranserna till en naturgas- förbrukare i dennes uttagspunkt efter anmälan enligt första stycket. En innehavare av naturgasledning som tar emot en anmälan enligt första stycket ska sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter rege- Prop. 2010/11:70 ringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndig- heten får meddela ytterligare föreskrifter om naturgasleverantörers skyldigheter enligt första stycket. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om byte av naturgasleverantör, har ändrats med anledning av artikel 3.6 a i gasmarknadsdirektivet. Ändringarna i första stycket är av redaktionell karaktär. De sakliga ändringarna framgår av andra stycket. Där anges nu att en naturgasleverantör får överta leveranserna till en naturgasförbrukare efter en anmälan om bytet till innehavaren av naturgasledningen. Något krav att leverantören ska anmäla övertagandet inom efter avtalet med förbrukaren finns inte. I tredje stycket har endast en språklig ändring gjorts. I fjärde stycket har närmare ersatts av ytterligare. Normgivnings- bemyndigandet har därmed utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Övervägandena finns i avsnitt 18. 9 § Den som övertar balansansvaret i en naturgasförbrukares uttagspunkt efter en anmälan enligt 8 § första stycket får göra det från och med den dag då naturgasleverantören övertar leveranserna. I andra fall får balansansvaret bara övertas från och med i en kalendermånad. Den leverantör som enligt 7 d § är leveransskyldig i uttagspunkten ska enligt de närmare föreskrifter som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsyns- myndigheten meddelar underrätta innehavaren av naturgasledning om övertagandet senast en månad innan det ska ske. Den systemansvariga myndigheten får, om det finns särskilda skäl, i det enskilda fallet medge att balansansvaret i en uttagspunkt ska börja gälla tidigare än vad som följer av andra stycket. En innehavare av naturgasledning som tar emot en anmälan enligt andra stycket ska sända underrättelser i anledning därav enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter rege- ringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 18, innehåller bestämmelser om övertagande av balansansvar. I första stycket har ändringar gjorts med anledning av de nya bestäm- melserna om leverantörsbyte i 8 § andra stycket. Den som övertar balansansvaret ska kunna göra det som den nye naturgas- leverantören övertar leveranserna. Bestämmelsen i andra stycket tar sikte på det fallet att balansansvaret övertas utan samband med leverantörsbyte. Tredje och fjärde styckena motsvarar nuvarande andra och tredje styckena och har endast justerats redaktionellt. 13 § Ett avtal mellan en konsument och en leverantör av naturgas ska innehålla uppgifter om 1.naturgasleverantörens namn, adress, telefonnummer och webb- plats, 2.naturgasleverantörens åtagande gentemot konsumenten, 3.när avtalet träffas och naturgasleverantören planerar att överta leveranserna till konsumenten, 4.var konsumenten kan finna information om naturgasleveran- törens priser och övriga villkor, 5.villkoren för fakturering och betalning, 6.den tid som avtalet löper eller om det löper tills vidare, 7.vad som gäller avseende förlängning av ett avtal som löper , 8.villkoren för uppsägning av avtalet, 9.hur ersättningen beräknas vid uppsägning av ett avtal som löper , 10.villkoren för ersättning om naturgasleverantören inte uppfyller sitt åtagande enligt avtalet, och 11.hur naturgasleverantören på sin webbplats samt på begäran på annat sätt tillhandahåller den ytterligare konsumentrelaterade information som anges i 18 §. Information om avtalsvillkoren och uppgifterna enligt första stycket ska lämnas till konsumenten innan avtalet ingås eller bekräftas. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av de krav som ställs upp i gasmarknadsdirektivets bilaga I, punkten 1 a. bestämmelserna är att säkerställa att konsumenten får information om de viktigaste villkoren i avtalet med naturgasleverantören innan avtalet Av första stycket första punkten framgår till en början att det av avtalet tydligt ska framgå vem naturgasleverantören är och hur konsumenten kan komma i kontakt med företaget. Enligt punkten 2 ska naturgasleverantörens samtliga åtaganden gentemot konsumenten framgå, exempelvis om ett fast pris ska gälla för Enligt punkten 3 ska det framgå när avtalet ingåtts och när naturgas- leverantören planerar att överta leveranserna. Hänvisning ska enligt punkten 4 ske till hur konsumenten kan hitta information om de priser som gäller samt övriga Av punkten 5 följer att avtalet ska innehålla uppgift om det fakture- ringsintervall som har överenskommits. att räkna fram uppgifterna i fakturan är en del av villkoren för fakturering Om naturgasleverantören tillämpar ett system med förskottsbetalning och i efterhand stämmer av fakturerat belopp gentemot den faktiska förbrukningen ska det tydligt framgå. Enligt punkten 6 ska den tid som avtalet löper anges eller annars om det löper tills vidare. Om avtalet löper ska det enligt punkten 7 anges hur avtalet förlängs och vad som gäller i dessa fall. av avtalet, som ska finnas naturgasleverantören kräver skriftlig uppsägning. Enligt punkten 9 ska det framgå hur ersättningen beräknas om konsumenten vill frånträda ett tidsbestämt avtal eller om detta kan ske utan kostnad för konsumenten. Naturgasleverantören har en möjlig- het att begära ersättning för den förlust som uppstår vid ett frånträdande under löpande avtalstid. Även om någon summa inte kan anges i avtalet ska principerna för hur ersättningen beräknas förklaras för konsumenten. Syftet är att konsumenten ska få en uppfattning om vad det kostar att avbryta avtalsförhållandet och därigenom kunna avgöra om det lönar sig att byta naturgasleverantör trots ett befintligt tidsbestämt avtal. I punkten 10 föreskrivs att det ska framgå vilka villkor som gäller för ersättning till konsumenten om naturgasleverantören inte kan fullgöra sitt åtagande. Naturgasleverantören ska enligt 18 § tillhandahålla ytterligare information om bl.a. konsumenternas rättigheter enligt detta kapitel och hur konsumenterna ska gå till väga för att lämna klagomål. Den informa- tionen kan lämnas på webbplatsen, men en hänvisning dit ska enligt punkten 11 finnas med i den information som tillhandahålls i samband med att avtalet ingås. I andra stycket anges att konsumenten ska få information om avtalets innehåll innan det ingås eller bekräftas. Även om avtalet ingås med hjälp av en mellanman måste informationen tillhandahållas konsumenten innan denne kan bekräfta avtalet. En speciell situation är den när konsumenten anvisas en leverantör enligt 7 kap. 8 a § . Någon möjlighet för leverantören att invänta att konsumenten bekräftar avtalet finns då inte. I stället gäller enligt 7 kap. 8 a § fjärde stycket att leverantören utan dröjsmål ska underrätta gasförbrukaren om de villkor som leverantören avser att tillämpa och om den dag då leveransen påbörjas. Övervägandena finns i avsnitt 19.1. 14 § Ett avtal mellan en konsument och ett företag som bedriver över- föring av naturgas ska innehålla uppgifter om 1.företagets namn, adress, telefonnummer och webbplats, 2.företagets åtagande gentemot konsumenten, 3.när avtalet träffas, 4.var konsumenten kan finna information om företagets priser och övriga villkor, 5.villkoren för fakturering och betalning, 6.villkoren för uppsägning av avtalet, 7.villkoren för ersättning om företaget inte uppfyller sitt åtagande enligt avtalet, och 8.hur företaget på sin webbplats samt på begäran på annat sätt tillhandahåller den ytterligare konsumentrelaterade information som anges i 18 §. Paragrafen är ny och har liksom 13 § tillkommit mot bakgrund av de krav som ställs upp i gasmarknadsdirektivets bilaga I, punkten 1 a. den utformning som bestämmelsen fått i bilagan i dess svenska lydelse, där beteckningen gashandlare används, är det tydligt att kraven även gäller när företag som bedriver gasnätsverksamhet träffar avtal med Eftersom företaget inte kan binda konsumenten för en bestämd tid och dessutom är ensamt om att kunna tillhandahålla över- föringen av gas till uttagspunkten, saknas dock i vissa fall skäl för att ställa upp samma krav som enligt 13 § gäller för en naturgasleverantör. övrigt hänvisas till kommentaren under 13 §. knappast har möjlighet att kontakta konsumenten innan denne börjar ta ut naturgas ur uttagspunkten saknas det skäl för att ålägga företaget ett krav motsvarande det som gäller för leverantörer, att tillhandahålla informa- tion innan avtalet ingås. Övervägandena finns i avsnitt 19.1. 15 § En leverantör av naturgas får inte missgynna en konsument endast på grund av det betalningssätt konsumenten har valt. Om en leverantör av naturgas eller ett företag som bedriver över- föring av naturgas tillämpar ett system med förskottsbetalning för konsumenter, ska detta vara skäligt och grundat på den förväntade Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av kraven i gasmark- nadsdirektivets bilaga I, punkten 1 d. Av första stycket följer att konsumenterna fritt ska kunna välja mellan de olika betalningssätt som naturgasleverantörerna erbjuder utan att genom oskäligt höga avgifter eller andra villkor tvingas in i en viss betalningsmodell eller ett visst faktureringssätt. dock inte att en naturgasleverantör tar ut en något högre fakturerings- avgift för de konsumenter som väljer ett för företaget dyrare fakture- ringssätt, så länge den högre avgiften är skälig och motsvarar kostnaden. I andra stycket stadgas att ett betalningssystem som bygger på för- skottsbetalning ska vara skäligt och grundas på den förväntade förbruk- Något förbud mot att fakturera konsumenter i förskott finns dock Bestämmelsen kräver att förskottsfakturan beräknas utifrån den enskilde konsumentens förväntade förbrukning. För de konsumenter som inte blir individuellt avlästa får i stället ett eventuellt förskott avse en viss del av årskostnaden. Skälighetskravet tar främst sikte på att begäran om förskott inte kan avse en alltför . Bestämmelsen omfattar både naturgas- leverantörer och företag som bedriver överföring av naturgas. Övervägandena finns i avsnitt 19.2. 16 § En naturgasleverantör som avser att ändra villkoren för ett avtal som löper tills vidare med en konsument ska underrätta konsumenten Underrättelse ska ske genom ett särskilt meddelande till Av meddelandet ska det framgå att konsumenten har rätt att säga upp avtalet. De nya villkoren får inte börja tillämpas förrän tidigast efter det att meddelandet har skickats. Paragrafen är ny och har tillkommit mot bakgrund av gasmarknadsdirek- tivets bilaga I, punkten 1 b. Paragrafen omfattar avtal som löper tills vidare mellan en naturgasleverantör och en konsument. När det gäller avtal som löper kan naturgasleverantören som huvud- regel inte ensidigt ändra villkoren under avtalets löptid.