prop · GY0378 · 2011-03-21 00:00:00 — Med anledning av en hemställan från dåvarande tog regeringen också ställning till frågan om direktåtkomst för summarisk process och anförde följande. Tillgång till uppgifter via direktåtkomst till beskattningsdatabasen bör enligt regeringens mening inte användas annat än om det finns starka skäl för det. Enligt regeringens mening kan behovet av direktåtkomst för den summariska processen inte anses vara av sådan art att åtkomst till databasen bör medges. Det bör därför inte heller utgöra ett särskilt ändamål (a. prop. s. 125). Det är genom att ansöka om betalningsföreläggande som en borgenär inleder indrivningsförfarandet hos . I detta tidiga skede finns det inget myndighetsbeslut där det fastslagits att den registrerade gjort sig skyldig till någon betalningsförsummelse. Regeringen finner att ställningstagandet som kommit till uttryck i förarbetena till dagens databaslagstiftning om att det bör krävas starka skäl för att medge direktåtkomst till uppgifter i beskattningsdatabasen alltjämt gör sig gällande. Förvisso finns som nämnts en sekretess- brytande bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen gällande vissa uppgifter för delgivningsändamål. Vid bedömningen av om direkt- åtkomst ska medges som form av informationsöverföring mellan myndigheter måste dock en avvägning göras mellan de skäl som talar för en sådan åtkomst och de skäl som talar emot denna. I promemorian anförs kostnads- och effektivitetsskäl som grund för förslaget. Regeringen finner vid en avvägning mellan dessa och de integritets- aspekter som talar emot, att de skäl som framförts i promemorian inte är tillräckligt starka för att medge direktåtkomst. Det kan i sammanhanget framhållas att regeringen i propositionen Ny delgivningslag gjort bedömningen att inom den summariska processen kommer införandet av delgivningssättet särskild delgivning att innebära att antalet stämningsmannadelgivningar kommer att minska påtagligt. För innebär förslagen rörande behörighet att utföra stämningsmannadelgivning att myndigheten får möjlighet att dels utveckla den egna delgivningsorganisationen, dels anlita auktoriserade Prop. 2010/11:78 delgivningsföretag vid sidan av polisens stämningsmän. förändringarna kan sammantaget leda till besparingar för (prop. 2009/10:237 s. 227). Propositionen är antagen av och lagändringarna träder i kraft (bet. 2010/11:JuU2, rskr. 2010/11:30). Regeringens bedömning: Det saknas behov av att ändra sekretessregleringen med anledning av att föreslås få direktåtkomst till uppgifter i beskattningsdatabasen. Promemorian berör inte frågeställningen. Remissinstanserna har inte yttrat sig i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår av avsnitt 4.5 gäller sekretess enligt såväl 27 kap. 1 § andra stycket 1 som 34 kap. 6 § OSL för uppgifter som får tillgång till genom den föreslagna direktåtkomsten i beskattningsdatabasen, så länge uppgifterna inte används i handläggningen av ett skuldsaneringsärende. Eftersom databassekretessen enligt 27 kap. 1 § andra stycket 1 OSL är absolut kommer sekretess att gälla för sådana uppgifter om enskilds per- sonliga eller ekonomiska förhållanden som bara är tekniskt tillgängliga hos . När en uppgift i beskattningsdatabasen dras ut på papper eller på annat sätt används i verksamhet upphör dock, som också framgår i avsnitt 4.5, databassekretess att vara tillämplig. När så sker är dock 34 kap. 6 § OSL fortfarande tillämplig på uppgiften hos . Den sekretessbestämmelsen är försedd med ett rakt skaderekvisit, dvs. det föreligger en presumtion för offentlighet men uppgifter som anses typiskt sett känsliga kan skyddas. Den fråga som då återstår är om det finns behov av ett starkare sekre- tesskydd för de uppgifter i ärenden om skuldsanering som Kronofogde- myndigheten hämtar från beskattningsdatabasen. Som nämns i avsnitt 4.5 är det en grundläggande princip för sekretessregleringen att behovet av och styrkan i en sekretess inte kan bestämmas enbart med hänsyn till sek- retessintresset. Det måste i varje sammanhang vägas mot intresset av in- syn i myndigheternas verksamhet och denna avvägning kan mycket väl tänkas utfalla på skilda sätt hos olika myndigheter och inom olika om- råden. Att uppgifterna omfattas av absolut sekretess i beskattningsverk- samheten har huvudsakligen motiverats av hänsyn till den enskildes integritet. Den skattskyldiges långtgående plikt att lämna uppgifter om sina förhållanden till har ansetts ge särskild tyngd åt skydds- aspekten (prop. 1979/80:2 Del A s. 256). I fråga om skuldsaneringsären- den, i vilka den enskilde medverkar frivilligt, fann lagstiftaren det till- räckligt med ett rakt skaderekvisit, då en sådan reglering skyddar alla typiskt sätt känsliga uppgifter om den enskilde (prop. 1993/94:123 s. 164 f.). Den kategori av uppgifter som är aktuell för direktåtkomst är sådana uppgifter som förekommer i ärenden om Uppgifter från används av Kronofogde- Prop. 2010/11:78 myndigheten för kontroll och komplettering av de uppgifter som den sökande lämnar i sin ansökan om skuldsanering. De finns enligt regeringens mening inte skäl att bedöma behovet av att sekretesskydd vid handläggningen av skuldsaneringsärenden annorlunda till följd av att medges direktåtkomst till uppgifter i beskattningsdatabasen. Regeringens förslag: De primära ändamålsbestämmelserna för var och en av de fyra databaserna ska kompletteras på så att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs i verksamhet för förebyggande av överskuld- sättning. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås formuleringen att förebygga skuldsättning. Remissinstanserna: Datainspektionen anser att det vore önskvärt att det i lagstiftningsärendet behandlas vad som avses med att förebygga skuldsättning eftersom en definition så vitt inspektionen vet inte finns. Ställningstagandet bygger på att lagstiftaren bedömer att Kronofogde- myndigheten ska ha sådana uppgifter. anser att innebörden av att uppgifter får behandlas i den förebyggande verksamheten är oklar, och att det därför i förordning bör tydliggöras vilken uppgiftsbehandling som omfattas. kommuner och landsting menar att begreppet är för vidlyftigt och bör avgränsas för att öka lagens förutsägbarhet. Svensk Inkasso anser inte att det är nödvändigt att ändra lagen. Det är uppenbart att arbetsuppgiften åligger . I den utsträckning det saknas särskild register- författning gäller personuppgiftslagen. Det bör vara en förhållandevis enkel sak att fastställa en intern policy för hur personuppgifts- behandlingen för dessa ändamål bör ske. Det är en uppgift för Krono- fogdemyndigheten att besluta om en rimlig behörighetsordning för aktuella tjänstemän. Skälen för regeringens förslag: har fyra lagreglerade verksamhetsgrenar; utsökning och indrivning (verk- ställighet), betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande (summarisk process), skuldsanering och konkurs- tillsyn. Härutöver bedriver en förebyggande verksamhet som ska verka för en god betalningsmoral i samhället och motverka företeelser som leder till onödig restföring och återkommande skuldsättning. Verksamheten följer av 2 § första stycket 3 förordningen (2007:781) med instruktion för där det anges att har till uppgift att verka för att betalnings- skyldighet och andra förpliktelser som kan bli föremål för verkställighet fullgörs och på rätt sätt. Verksamheten är därmed att se som en sådan annan verksamhet som särskilt åligger (jfr 1 kap. 1 § lagen om behandling av uppgifter i Kronofogde- myndighetens verksamhet). Verksamheten är dock inte en självständig verksamhet i förhållande till de andra fyra lagreglerade verksamhets- områdena, utan snarare en kompletterande och integrerad del av dessa verksamheter. För att kunna bedriva ett effektivt arbete inom området behöver denna förebyggande verksamhet kunna få använda uppgifter som behandlas i de olika verksamheternas databaser. Det bör även finnas möjlighet att dokumentera och samla in uppgifter som endast behövs för den förebyggande verksamheten. har bedrivit före- byggande verksamhet. Arbetet består bl.a. av att bearbeta befintliga upp- gifter och utifrån dessa identifiera tendenser som kan leda till överskuld- sättning samt identifiera grupper som kan vara särskilt utsatta. I det vanliga arbetet med t.ex. verkställighet har tjänstemännen även som uppgift att föra en dialog med gäldenären i syfte att förhindra fortsatt skuldsättning. Den förebyggande verksamheten inriktar sig på att försöka identifiera skuldfällor och andra företeelser som kan leda till att enskilda hamnar i skuld och att finna lösningar. Som exempel kan nämnas att den före- byggande verksamheten arbetat mycket med de s.k. SMS-lånen. Ett fokusområde är att minderåriga inte ska påföras privaträttsliga eller offentligrättsliga skulder, vilket kan leda till att de registreras som gäldenärer. Exempel på effekter av detta arbete är införandet av den s.k. brukarregistreringen, vilket påverkar fordonsrelaterade skulder. Vidare har förtydliganden i förmyndarskapslagstiftningen gjorts och ändringar i fråga om hur vårdavgifter ska debiteras genomförts. Den förebyggande verksamheten har ambitionen att nå ut till olika målgrupper som bedöms kunna vara i behov av information om hur de ska få ordning på sin situation eller undvika att drabbas av att hamna i en svår ekonomisk situation, t.ex. varslade och arbetslösa. Den förebyggande verksamheten bevakar och analyserar omvärlden i samverkan med övriga processer. Detta bygger mycket på analyser av uppgifter i databaserna för att se om man kan identifiera nya skuldfällor eller tendenser kring skulder och skuldutveckling. Det rör sig i huvudsak om behandling av uppgifter av närmast statistiskt slag. Uppgifter som återfinns i tjänsteanteckningar, t.ex. information som gäldenären lämnat vid kontakt med förrättningsman, behandlas alltså inte. Utöver nämnda uppgifter kan det finnas behov av att få behandla uppgifter om enskilda personers namn och adress om det är aktuellt att ta direktkontakt med personer för att erbjuda information om hur de kan komma tillrätta med sin skuldsituation och hur de kan göra för att undvika ytterligare skuldsättning. I så fall kan det finnas behov av att göra anteckningar om den förebyggande kommunikation som då har skett och upprätta en sådan tjänsteanteckning. Medverkan är förstås frivillig för den enskilde. Förslaget innebär att ett nytt primärt ändamål läggs till för var och en av de fyra databaserna. Eftersom den förebyggande verksamheten är en integrerad och kompletterande verksamhet till de fyra andra verk- samhetsområdena kan det inte anses ändamålsenligt att låta den aktuella behandlingen av uppgifter ligga utanför den reglering som finns i lagen om behandling av uppgifter i verksamhet. De nuvarande ändamålen kan inte anses täcka den förebyggande verk- samheten på ett tillräckligt tydligt sätt, varför regeringen bedömer att en Prop. 2010/11:78 komplettering är nödvändig. I promemorian föreslås formuleringen verksamhet för att förebygga skuldsättning. Enligt regeringens mening är emellertid den formuleringen alltför vidlyftig och dessutom missvisande. All form av skuldsättning behöver inte förebyggas. Det nya ändamålet bör i stället uttryckas verksamhet för förebyggande av överskuldsättning. Begreppet överskuld- satt har förvisso inte någon entydig definition, men används huvud- sakligen för att beskriva en situation där gäldenärens skulder är så om- fattande att det saknas möjlighet att infria förpliktelserna allteftersom skulderna förfaller till betalning och denna oförmåga inte är endast tillfällig. Med en sådan formulering blir tillämpningsområdet bättre avgränsat. Det föreligger vidare en mer tydlig koppling till den uppgift som ges i förordningen med instruktion för myndigheten. Det är vidare väsentligt att tydligt reglera vilka uppgifter som får behandlas för det nya ändamålet. För var och en av databaserna finns reglering i lagen och förordningen om behandling av uppgifter i verksamhet om vilka uppgifter som får finnas i databaserna. Någon förändring av den lagregleringen föreslås inte. Det är således inte aktuellt att införa någon ny uppgiftskategori enkom för det nya ändamålet. Uppgiftskategorierna i de fyra databaserna kommer således alltjämt vara knutna till de fyra lagreglerade verksamheterna. Däremot kan viss justering behöva göras i förordningen, se närmare avsnitt 5.7. Det finns ett starkt samhällsintresse av att kunna förebygga överskuldsättning och för den enskilde torde den förebyggande verk- samheten uppfattas närmast som ett stöd för att komma tillrätta med en problematisk skuldsituation. De uppgifter som kommer att behandlas utgörs dels av uppgifter som ändå behandlas i databasen, dels uppgifter som inhämtats på frivillig basis. Det får bedömas att behandlingen inte i någon större utsträckning inverkar negativt på den personliga integriteten och att intresset av att förebygga överskuldsättning väger tyngre. Regeringens förslag: Tillgången till personuppgifter ska begränsas till vad var och en behöver för att fullgöra sin arbetsuppgifter. Det ska informeras om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillgången till person- uppgifter. Promemorians förslag: ska bestämma villkoren för elektronisk tillgång till uppgifterna för den som deltar i myndighetens verksamheter. Sådan tillgång ska begränsas till vad som behövs för att den enskilde ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter inom verksamheterna. ska se till att elektronisk tillgång till uppgifter dokumenteras och genomföra systematiska och återkommande kontroller av om obehörig åtkomst till uppgifterna har Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om elektronisk tillgång enligt första stycket och om dokumentation och kontroll enligt andra stycket. Remissinstanserna: Datainspektionen har i och för sig inget att erinra mot förslaget, men framhåller att det är av stor vikt att Krono- fogdemyndigheten reglerar den interna åtkomsten till uppgifter genom att tillämpa olika behörighetsnivåer för olika användargrupper. Skälen för regeringens förslag: Stora informationsmängder som är samlade så att uppgifter är enkelt sökbara på elektronisk väg utgör allmänt sett en betydande risk för intrång i den personliga integriteten. Risken för integritetsintrång är givetvis särskilt stor om det rör sig om känsliga uppgifter. Risken påverkas bl.a. av hur uppgifterna sprids och vem som har rätt att använda dem. Lagen om behandling av uppgifter i verksamhet bör därför enligt regeringens mening följa principen att enbart de som behöver uppgifterna för att fullgöra sitt arbete ska ha tillgång till dem. En bestämmelse med denna innebörd bör tas in i lagen. Bestämmelsen bör omfatta både direkt tillgång till automatiserade uppgiftssamlingar och tillgång i allmänhet. ska således organisera sin verksamhet på ett sådant sätt att obefogad spridning av personuppgifter motverkas. Bestämmelsen får också till följd att enskilda tjänstemän blir förhindrade att lämna uppgifterna vidare till den som inte behöver dem för sitt arbete. I promemorian föreslås att det i lagen ska föreskrivas att ska se till att elektronisk tillgång till uppgifterna dokumenteras och att myndigheten systematiskt och åter- kommande ska kontrollera om någon obehörig åtkomst till uppgifterna har förekommit. Sådan systematisk och återkommande kontroll är ett bra sätt att efterleva de krav på säkerhet vid behandling av personuppgifter som följer av den nu föreslagna bestämmelsen och som ställs i 3032 §§ personuppgiftslagen. Emellertid finner inte regeringen det lämpligt att för del i lagform ange sådana detaljerade riktlinjer för hur behandlingen av personuppgifter ska omgärdas för att tillgodose säkerheten från integritetssynpunkt. Den nu föreslagna bestämmelsen om tillgång till personuppgifter innebär en generell begränsning av åtkomsten till uppgifter för att förhindra att tjänstemän får tillgång till mer information än vad de behöver för att kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Det är enligt regeringens uppfattning därefter Krono- fogdemyndighetens uppgift att, utifrån myndighetens organisation och struktur, säkerställa att åtkomsten till personuppgifter begränsas i enlighet med bestämmelsen. För att kunna säkerställa detta finns behov av närmare föreskrifter på området. Regeringen föreslår att en bestämmelse tas in som tydliggör att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillgången till personuppgifter. 5.5Vissa ytterligare justeringar avseende utsöknings- och indrivningsdatabasen Regeringens förslag: Bestämmelserna om de primära ändamålen för utsöknings- och indrivningsdatabasen ska ändras dels på så sätt att nämns före i fråga om de primära ändamålen, dels genom att ändamålet ärenden om ansvar för någon annans skatter och avgifter flyttas från de primära ändamålen till de sekundära. I bestämmelserna om de sekundära ändamålen ska inte längre nämnas, utan bara . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås även en komplettering av 2 kap. 3 § 4 i form av tillägget omräkning av skatter, tullar och avgifter. Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte yttrat sig över eller inte haft något att erinra mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: När lagen om behandling av uppgifter i verksamhet trädde i kraft var dåvarande chefsmyndighet och central förvaltningsmyndighet för såväl skatte- som kronofogdemyndigheterna. I samband med att och de tio skattemyndigheterna avvecklades och den centrala förvaltnings- myndigheten bildades , kom det nya verket att under en övergångstid fungera som central myndighet inom kronofogdemyndigheternas verksamhetsområde. De tio regionala kronofogdemyndigheterna avvecklades , och ersattes av den nya rikstäckande myndigheten . Den nya myndigheten var dock alltjämt knuten till för administrativ ledning och styrning i strategiska frågor. I samband med reformen övertog hela personuppgiftsansvaret för behandlingen av uppgifter i verksamhet (prop. 2005/06:200 s. 149). hade personuppgiftsansvar för den behandling av personuppgifter som verket utförde. är en helt fristående myndighet (prop. 2006/07:99). Det finns därför skäl att i 2 kap. 2 § första stycket lagen ange före , eftersom lagen i första hand rör behandling av uppgifter i verk- samhet och myndigheten är den personuppgiftsansvariga myndigheten. Bestämmelserna i 2 kap. 2 § lagen reglerar för vilka primära ändamål hos och som uppgifter får be- handlas i utsöknings- och indrivningsdatabasen. Det är sådana ändamål som antingen bara berör , eller berör både och . I samband med reformen där blev en helt fristående myndighet överfördes ansvaret för de offensiva borgenärsuppgifterna till . En av dessa uppgifter är att föra talan om företrädaransvar. Före förekom det att förordnade en kronofogdemyndighet att företräda staten vid domstol i en sådan process. Efter nämnda datum lämnades inte längre sådana förordnanden. I lagen om hantering av vissa borgenärsuppgifter, som infördes vid reformen, finns en bestämmelse i 8 § som stadgar att talan om betalningsansvar för Prop. 2010/11:78 någon annans skulder till det allmänna enligt skattebetalningslagen (1997:483) eller någon annan författning förs av (se prop. 2006/07:99 s. 33 f.). I 2 kap. 2 § 5 lagen om behandling av uppgifter i verksamhet anges verksamhet för ärenden om ansvar för någon annans skatter och avgifter. I och med att hanteringen av dessa ärenden uteslutande är en uppgift för är därför mer lämpligt att denna punkt flyttas och blir en ny punkt i 2 kap. 3 § lagen, där de sekundära ändamålen anges. Denna bestämmelse är vidare formulerad på det sättet att den gäller verksamhet hos annan än och . Av skäl som nämns ovan är det mer lämpligt att de sekundära ändamålen ska avse verksamhet hos annan än , vilket givetvis även omfattar verksamhet hos . Slutligen har rätt att behandla uppgifter i utsöknings- och indrivningsdatabasen för utredning vid bestämmande och betalning av skatter, tullar och avgifter (2 kap. 3 § 4). I promemorian anges att använder uppgifter som rör restförda skatteskulder för omräkningar efter avslutade skatteprocesser. Det föreslås i promemorian att den fjärde punkten i förtydligande syfte kompletteras på så sätt att omräkning särskilt anges. Enligt regeringens mening täcks emellertid det förfarande som beskrivs i promemorian av nuvarande reglering. Någon komplettering bedöms således inte behövas. 5.6Komplettering av de sekundära ändamålen Regeringens bedömning: Förslagen om komplettering av de sekun- dära ändamålen till förmån för annan författningsreglerad verksamhet vid bör inte genomföras. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att de sekundära ändamålsbestämmelserna för utsöknings- och indrivningsdatabasen, betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen och skuld- saneringsdatabasen kompletteras på så sätt att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs i annan författningsreglerad verksamhet vid . Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att nackdelarna med att tillhandahålla information i en annan verksamhetsgren inte belysts i någon större omfattning. Datainspektionen framför att den avstår från att ta ställning till vilken lagstiftningsteknik som är lämpligast (sekundära ändamål/direktåtkomst), men anser att det bör klargöras i lagstiftningsärendet att det ingår i verksamhet att bedriva sådan verksamhet och även beskrivas vad denna verksamhet består i. anser att det i stället bör införas bestämmelser om direktåtkomst mellan verksamhetsgrenarna. Bestämmelserna bör i före- kommande fall kompletteras med sekretessbrytande regler. Svensk Inkasso anser att detta förslag bör kunna lösas utan lagstiftning, utan i stället genom intern behörighetsordning till databaserna inom myndigheten. Företagarna tillstyrker förslaget i den mån det avser uppnå en modern och effektiv e-förvaltning. Även tillstyrker förslaget. 2010/11:78 ställer sig frågan om de skäl som anförs i promemorian är tillräckligt starka. Vidare saknar föreningen en närmare redogörelse för vilka konsekvenser förslaget skulle få. framhåller att Lagrådet uttalat att finalitetsprincipen förmodligen är den viktigaste principen i personuppgiftslagen och att en sådan princip inte bör frångås utan tvingande skäl. De skäl som anges i hemställan (effektivitet och medborgarservice) kan inte anses som sådana skäl. Dessutom saknas utredning om vilka konsekvenser ändringen skulle få på det grundläggande kravet på integritetsskydd för den enskilde. Detta måste utredas innan en lagändring kan beslutas. avstyrker sammantaget förslagen i hemställan. har ingen erinran mot förslaget men förordar ett mer samlat grepp för att komma till rätta med både det alltför stora antalet skilda lagar om myndigheters personuppgifts- och registerhantering och den bristande överensstämmelsen mellan grundläggande begrepp som föreligger i dessa lagar. Skälen för regeringens bedömning: I promemorian föreslås att de sekundära ändamålsbestämmelserna för utsöknings- och indrivnings- databasen, betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen och skuldsaneringsdatabasen kompletteras på så sätt att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs i annan författningsreglerad verksamhet vid . Förslaget syftar till att möjliggöra ett utökat samutnyttjande av insamlade uppgifter i verksamheter. Utformningen av förslaget i promemorian och den analys som därvid gjorts är emellertid inte tillräcklig för att ligga till grund för närmare överväganden och behövliga avvägningar. Regeringen finner därför inte att promemorians förslag kan genomföras inom ramen för förevarande lagstiftningsärende. 5.7Uppgifter som behandlas i databaserna Regeringens bedömning: Någon ändring i lagens bestämmelser om vilka uppgifter databaserna får innehålla bör inte göras.