prop · GY03118 · 2011-04-04 00:00:00 — Motsvarande inten- tioner anges i beaktandesats 16 i och rådets förord- ning (EG) nr 595/2009 av om typgodkännande av motorfordon och motorer vad gäller utsläpp från tunga fordon (Euro 6) och om tillgång till information om reparation och underhåll av fordon samt om ändring av förordning (EG) nr 715/2007 och direktiv /46/EG och om upphävande av direktiven /1269/EEG, 2005/55/EG och 2005/78/EG13. Flera remissinstanser har påpekat vikten av att en harmoniserad och standardiserad testmetod för tunga fordon tas fram. Regeringen delar denna uppfattning. För upphandlingen ska i övrigt bestämmelserna i respektive LUF gälla. I paragrafen lämnas upplysning om att det finns bestämmelser om 12http://ec.europa.eu/transport/urban/vehicles/directive/directive_en.htm och . 13EUT L 188, , s. 1, Celex 32009R0595. tilldelningskriterier i 12 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 16 § och i Prop. 2010/11:118 12 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 16 § LUF. Lagrådet har påpekat att det bör anges i lagen att den upphandlande myndigheten eller enheten ska beakta energi- och miljöpåverkan oavsett om upphandlingen görs genom att man anger tekniska specifikationer eller tilldelningskriterier för det som upphandlas. Regeringen delar Lagrådets synpunkt och paragrafen kompletteras därför med ett stycke som lämnar upplysning om bestämmelserna om tekniska specifikationer i 6 kap. 17 §§ och i 6 kap. 17 §§ LUF. Vidare ska bestämmelserna om information till anbudsgivarna gälla: när tilldelningsbeslutet har fattats ska den upphandlande myndigheten eller enheten möjligt underrätta anbudssökandena och anbuds- givarna skriftligen. En skriftlig underrättelse ska möjligt lämnas även vid ett beslut att avbryta en upphandling eller att en upphandling ska göras om. Likaså ska bestämmelserna om överprövning av upphand- lingen och den nya bestämmelsen om överprövning av avtals giltighet naturligtvis tillämpas. De nu föreslagna bestämmelserna, att den upphandlande myndigheten eller enheten ska beakta energi- och miljöpåverkan vid drift under fordonets hela livslängd, är konkreta. Antingen väljer man att ange sina miljökrav för fordon som tekniska specifikationer eller som tilldelnings- kriterier. Båda alternativen är möjliga. Om den som upphandlar också använder sig av de redskap som redan finns bör dessa upphandlingar kunna bli både tydliga och transparenta för anbudsgivarna. De nu före- slagna bestämmelserna överensstämmer med de börkrav som trädde i kraft och torde heller inte strida mot de gällande upphandlingsreglerna. Regeringens bedömning: Artiklarna 7, 8, 9, 10 och 12 i direktiv /33/EG behöver inte genomföras i svensk rätt. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Artikel 7 Anpassning av den tekniska utvecklingen, artikel 8 Utbyte av bästa praxis, artikel 9 Kommittéförfarande, artikel 10 Rapport och omprövning och artikel 12 Ikraftträdande innehåller inte några materiella bestämmelser som behöver genomföras i svensk rätt. Regeringens förslag: Lagen träder i kraft . Lagen tillämpas inte på upphandlingar som har påbörjats före ikraftträdandet. Promemorians förslag: I promemorian föreslogs att den nya författ- ningen, i enlighet med bestämmelserna i direktivet, skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Kammarkollegiet och önskar ett förtydligande av vilka upphandlingar som kommer att omfattas av de nya bestämmelserna. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 11 ska medlemsstaterna ha satt i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Bestämmelserna skulle ha trätt i kraft . Det är därför angeläget att de föreslagna bestämmelserna träder i kraft , vilket bedöms vara . Bestämmelserna ska gälla för upphandlingar som påbörjas efter lagens ikraftträdande. De nya bestämmelserna ska således inte tillämpas på upphandlingar som påbörjats före ikraftträdandet. En upphandling får anses påbörjad när den upphandlande myndigheten eller enheten beslutat om vilket upphandlingsförfarande som ska tillämpas eller senast när myndigheten eller enheten genom annons eller på annat sätt beslutat att begära in anbud (prop. 2006/07:128 del I, s. 447 och s. 568). 9.1Ekonomiska konsekvenser för myndigheter och enheter Upphandlande myndigheter och enheter berörs direkt av förändringarna i lagstiftningen vid inköp och leasing av bilar. I en upphandling där kontraktet tilldelas det anbud som är ekonomiskt mest fördelaktigt för den upphandlande myndigheten eller enheten, innebär direktivet ett visst merarbete eftersom utvärderingen och beräkningarna måste utföras på ett sätt som fastställs i direktivet. Det är emellertid svårt att uppskatta merarbetet och merkostnaderna. Direktivet kan sammanfattningsvis innebära vissa ökade administra- tionskostnader. Eftersom myndigheter och enheter redan har rutiner för upphandling bör kostnaderna bli marginella. kan inköps- och bränslekostnaderna för fordon komma att minska. 9.1.1Myndigheterna under regeringen upphandling Den statliga inköpssamordningen och de statliga bidra till att hålla eventuella extrakostnader nere. regeringen omfattas av förordningen (1998:796) samordning och av förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhets- Prop. 2010/11:118 krav för myndigheters bilar och bilresor. Några ökade kostnader för dessa myndigheter förväntas inte uppkomma. 9.1.2Ekonomiska konsekvenser för andra upphandlande myndigheter och enheter Kommuner och landsting omfattas också av förslaget. Eftersom de före- slagna bestämmelserna inte tar sikte på enbart verksamhet, omfattas bestämmelserna inte av den kommunala finansieringsprincipen. Sammantaget bedöms dock de kostnader som kan uppstå vara av ringa omfattning. 9.1.3Transportstyrelsen, , och information m.m. Transportstyrelsen har en skyldighet att följa upp de upphandlande myndigheternas redogörelser för sina respektive inköp enligt förordningen om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor. De nya bestämmelserna beräknas inte medföra några ökade kostnader för denna del. Förslaget innebär att Transportstyrelsen ges uppdraget att tillhanda- hålla information om innehållet i den nya lagen. Som kommun påpekat kan informationsuppdraget omfatta att exemplifiera alternativa utvärderingsmodeller avseende andra relevanta utvärderingskriterier än det som lagförslaget avser dvs. energi- och miljöpåverkan. Informationen kan även komma att omfatta konkreta exempel avseende beräkning av energianvändning och utsläpp av koldioxid och föroreningar. Informa- tionsåliggandet bör dock samordnas med och Kammarkollegiet, vars ansvarsområden omfattar bl.a. upphandling. Fr.o.m. har Kammarkollegiet ett utökat ansvar för statliga ramavtalsupphandlingar. Kammarkollegiet övertog då bl.a. den centrala samordningsfunktionen inom statlig inköpssamordning som tidigare åvilade . Transportstyrelsen bör också samarbeta med , , som redan har accepterade och väl fungerande modeller för upphandling med miljökrav och livs- cykelkostnadsanalyser för just personbilar. De ökade kostnaderna för dessa myndigheter, jämte MSR, är svåra att uppskatta, men bör i huvud- sak vara koncentrerade till inledningsfasen för genomförande av direk- tivet. Kostnaderna bedöms vara begränsade och kunna hanteras inom myndigheternas befintliga ramar. Information om de nya bestämmelserna bör även finnas tillgänglig på den gemensamma webbplatsen för statlig inköpssamordning, . Ekonomiska konsekvenser för företag Eftersom direktivets syfte är att främja och stimulera marknaden för rena och energieffektiva fordon inom hela EU/EES-området kommer även tillverkare av sådana fordon att gynnas. Detta innebär en stimulans för miljöanpassad teknik och innovationer inom området. Det i sin tur bidrar till en ekonomi som är koldioxidsnål och resurseffektiv och som baseras på en hållbar produktion, ett hållbart boende och ett hållbart transport- system. Eftersom upphandlare av kollektivtrafiktjänster, liksom , kommer att kunna ställa relevanta krav vid upphandlingstillfället, måste före- tagarna fortsättningsvis vara beredda på att de ska kunna erbjuda fordon som motsvarar höga och allt högre ställda miljö- och energikrav. Före- tagen bör därför på ett lämpligt sätt kunna dokumentera att de, i samband med införskaffandet av de fordon som erbjuds för utförande av tjänsterna, beaktat fordonets energi- och miljöpåverkan vid drift. som tillhandahåller persontransporttjänster inom ramen för ett avtal om allmän trafik kommer därmed att beröras indirekt av förändringarna i lagstiftningen. Direktivet kan eventuellt innebära vissa ökade administrationskostnader för berörda företag. Genom att direk- tivets krav riktas mot upphandlande myndigheter och enheter av kollek- tivtrafiktjänster i stället för mot företagen, bör kostnadsökningen bli obetydlig. Den nya lagen omfattar inte s.k. särskild kollektivtrafik, exempelvis färdtjänst och skolskjuts. , t.ex. inom taxibranschen, kommer således inte att beröras. 9.3Ekonomiska konsekvenser för privatpersoner Privatpersoner omfattas inte av direktivets krav och berörs inte av några ökade administrationskostnader. Däremot bör privatpersoner komma att gynnas genom att utbudet av rena och energieffektiva bilar ökar, såväl på nybilsmarknaden som, , på andrahandsmarknaden. Energieffek- tivare fordon bör innebära lägre bränslekostnader. När upphandlande myndigheter och enheter måste beakta energi- och miljöpåverkan under fordonets drifttid vid upphandling och andra inköp kommer miljöbelastningen att minska, jämfört med om sådana krav inte hade ställts. Som tidigare nämnts, kommer effekterna troligtvis att bli störst i medlemsstater där höga miljökrav inte ställts tidigare eller inte varit så vanligt förekommande vid offentlig upphandling. I , där många aktörer redan ställer miljökrav vid upphandling och andra inköp blir effekterna sannolikt mindre. 10 Författningskommentar Prop. Förslaget till lag om miljökrav vid upphandling av bilar och vissa kollektivtrafiktjänster Genom paragrafen genomförs artikel 1 i direktivet. Paragrafen anger syftet med lagen. Formuleringen överensstämmer med direktivtexten. Genom paragrafen genomförs artiklarna 2 och 3 i direktivet. (2007:1091) om offentlig upphandling och i lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster gäller vid upphandling enligt denna lag. Lagen ska tillämpas på upphandling av bilar och vissa persontransporttjänster som tillhandahålls av ett kollektivtrafikföretag inom ramen för ett avtal om allmän trafik. Paragrafen har i övrigt behandlats i avsnitt 7.3. Genom paragrafen genomförs artikel 5.2. Direktivet är ett s.k. minimi- direktiv vilket innebär att det anger de lägsta gemensamma kraven för att uppnå miljökraven i EUF-fördraget. Även andra faktorer som påverkar utsläpp av olika ämnen och energianvändning får beaktas. myndigheter och enheter ska ha möjlighet att ställa såväl andra som hårdare krav än som framgår av lagstiftningen, allt under förutsättning att reglerna för upphandling följs, bl.a. de grundläggande unionsrättsliga principerna om icke-diskriminering, likabehandling, transparens, propor- tionalitet och ömsesidigt erkännande. Förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor ska fort- I förordningen finns detaljerade regler för avgasrening, låga utsläpp och låg bränsleförbrukning. Reglerna är på vissa punkter också strängare än i den nu föreslagna lagen. Artikel 4 i direktivet innehåller definitioner. Begreppet bil ska ha samma betydelse som i lagen (2001:559) om vägtrafikdefinitioner, där det sägs att en bil är ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped. Bilar delas in i personbilar, lastbilar och bussar. En personbil är en bil som är försedd med högst åtta sittplatser 1. är inrättad huvudsakligen för personbefordran eller 2. är permanent försedd med ett karosseri som är inrättat som bostads- utrymme och utrustat med åtminstone a.fast monterade sittplatser, b.fast monterade sovplatser som kan utgöras av sittplatser som kan omvandlas till sovplatser, c.fast monterad utrustning för matlagning och lagring och Personbilar delas in i klass I och klass II. En personbil klass I är en personbil som inte tillhör klass II. En personbil klass II är en personbil som är permanent försedd med ett karosseri som är inrättat som bostadsutrymme och utrustat med åtminstone a.fast monterade sittplatser, b.fast monterade sovplatser som kan utgöras av sittplatser som kan omvandlas till sovplatser, c.fast monterad utrustning för matlagning och lagring och 1.En bil som är inrättad huvudsakligen för godsbefordran. 2.En annan bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i lätta och tunga lastbilar. En lätt lastbil har en total- vikt av högst och en tung lastbil har en totalvikt över . En buss är en bil som är inrättad huvudsakligen för personbefordran och är försedd med fler än åtta sittplatser utöver förarplatsen. Bussar delas in i lätta och tunga bussar. En lätt buss har en totalvikt av högst och en tung buss har en totalvikt över . Av detta framgår att de flesta vanliga motorfordon omfattas av defini- tionen bil och följaktligen ska upphandlas med beaktande av bestäm- melserna i denna lag. Med leasing avses hyra med en bestämd hyrestid . Enligt 10 kap. 1 § förordningen (2001:650) om vägtrafikregister ska den som köper respektive säljer ett fordon anmäla ägarbytet till Transport- styrelsen. Enligt 10 kap. 7 § samma förordning ska man i samband med ägarbytet i förekommande fall lämna uppgift om att överlåtelsen är förenad med ett förbehåll om återtaganderätt eller att säljaren upplåtit fordonet med nyttjanderätt för en bestämd tid om . Vid leasing sker inget ägarbyte men ett leasingavtal som gäller ska således anges i vägtrafikregistret. Det är därför rimligt att lagen gäller vid leasingperioder om . Kortare leasingperioder ska inte ska anmälas till vägtrafikregistret och bör därför inte omfattas av de nya bestämmelserna. Med livslängd avses den tidsperiod som normalt kan beräknas förflyta från det att en bil köps in till dess att den tas ur drift. Av beräknings- modellen som presenteras i direktivet framgår att det endast är den period som bilen är i drift som avses. Den perioden ska benämnas livslängd till undvikande bl.a. av sammanblandning med tidigare vedertagna begrepp Prop. 2010/11:118 som livscykel respektive livscykelkostnad. Andra termer och uttryck Andra termer och uttryck som används har samma betydelse som i lagen om offentlig upphandling, , och i lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, LUF. Det innebär bl.a. att definitionerna av upphandlande myndigheter och upphandlande enheter i respektive LUF gäller. Enligt 2 kap. 19 § avses med upphandlande myndighet statliga och kommunala myndigheter. Vid tillämpning av ska med myndig- het jämställas 1.beslutande församlingar i kommuner och landsting, och 2.offentligt styrda organ som avses i 12 §, samt 3.sammanslutningar av en eller flera myndigheter enligt första stycket eller församlingar enligt 1 eller sammanslutningar av ett eller flera organ enligt 2. Enligt 2 kap. 12 § avses med offentligt styrda organ sådana bolag, föreningar, delägarförvaltningar, särskilt bildade samfällighets- föreningar och stiftelser som tillgodoser behov i det allmännas intresse, under förutsättning att behovet inte är av industriell eller kommersiell karaktär, och 1.som till största delen är finansierade av staten, en kommun, ett landsting eller en upphandlande myndighet, 2.vars verksamhet står under kontroll av staten, en kommun, ett lands- ting eller en upphandlande myndighet, eller 3.i vars styrelse eller motsvarande ledningsorgan mer än halva antalet ledamöter är utsedda av staten, en kommun, ett landsting eller en upphandlande myndighet. Enligt 2 kap. 20 § LUF avses med upphandlande enheter dels upphandlande myndigheter enligt 21 §, dels sådana företag som 1.en upphandlande myndighet kan utöva ett bestämmande inflytande över på det sätt som anges i andra stycket, eller 2.bedriver verksamhet som omfattas av lagens tillämpningsområde enligt 1 kap. 410 §§ med stöd av en särskild rättighet eller ensamrätt enligt tredje stycket. Ett bestämmande inflytande ska anses finnas om en upphandlande myndighet, direkt eller indirekt, i förhållande till ett företag innehar mer än hälften av andelarna i företaget eller kontrollerar majoriteten av röstetalet på grund av aktieägande eller motsvarande eller kan utse mer än halva antalet ledamöter i företagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan. Med upphandlande myndighet avses enligt 2 kap. 21 § LUF statliga och kommunala myndigheter. Innehållet i paragrafen har behandlats i avsnitten 7.5.1, 7.5.2, 7.5.3 och 7.5.4. I den nya lagen ska vissa persontransporttjänster som tillhandahålls av kollektivtrafikföretag inom ramen för ett avtal om allmän trafik upphandlas. I och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 finns definitioner av orden kollektivtrafikföretag, allmän trafikplikt och avtal om allmän trafik. Orden har samma betydelse som i förordningen. Paragrafen har behandlats i avsnittet 7.5.5. Genom paragrafen genomförs artikel 5.1. Paragrafen innebär en skyldig- het för upphandlande myndigheter och enheter att beakta energi- och miljöpåverkan under bilens hela livslängd när de genomför upphand- lingar som omfattas av lagen. Upphandling kan ske med användande av antingen tekniska specifika- tioner eller tilldelningskriterier. Det vanligaste torde dock bli att man i upphandlingen anger tekniska specifikationer. Oavsett vilken metod som används ska upphandlande enheter beakta energi- och miljöpåverkan. Detta bör framgå och paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.7. Genom paragrafen genomförs artikel 5.3.a och 5.3.b i direktivet. Paragrafens första stycke beskriver på vilket sätt energi- och miljöpå- verkan ska beaktas om den upphandlande myndigheten eller enheten väljer att ange energi- och miljöpåverkan som ett tilldelningskriterium. Om den upphandlande myndigheten eller enheten väljer energi- och miljöprestanda som ett tilldelningskriterium, ska driftskostnaderna under bilens hela livslängd för energianvändning och utsläpp av koldioxid, kväveoxider (NOX), icke-metankolväten (NMHC) och partiklar beaktas. Närmare bestämmelser om beräkningsmetod för omvandlingen meddelas i form av verkställighetsföreskrifter på lägre normgivningsnivå än lag. Av lagen om offentlig upphandling, , och lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster, LUF, följer att en upphandlande myndighet eller enhet också kan ställa krav på det som ska upphandlas genom att ange en teknisk specifikation, vilket går att kombinera med användningen av tilldelningskriterier. Andra stycket innehåller en upplysning om att bestämmelser om tekniska specifikationer finns i 6 kap. 17 §§ och i 6 kap. 17 §§ LUF. Tredje stycket innehåller en upplysning om att bestämmelser om tilldelningskriterier finns i 12 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 16 § och i 12 kap. 1 och 2 §§ samt 15 kap. 16 § LUF. Paragrafen har behandlats i avsnitt 7.7.1. Europeiska unionens officiella tidning L 120/5 OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/33/EG av om främjande av rena och energieffektiva vägtransportfordon (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Naturresurser, beträffande vilka det i artikel 174.1 i för draget krävs att de ska användas varsamt och rationellt, inbegriper olja, som är den huvudsakliga energikällan inom den Europeiska unionen och även är en stor källa till utsläpp av förorenande ämnen. (2)I kommissionens meddelande av Håll bar utveckling i för en bättre värld: En strategi för hållbar utveckling i Europeiska unionen, som lades fram vid i den 15 och (1) EUT C 195, , s. 26. (2) EUT C 229, 22.9.2006, s. 18. (3) yttrande av (ännu ej of fentliggjort i EUT) och rådets beslut av . , angavs att utsläpp av växthusgaser och föroreningar från transporter utgör ett av de största hind ren för hållbar utveckling. (3)I och rådets beslut nr 1600/2002/EG av om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (4) erkändes behovet av sär skilda åtgärder för att förbättra energieffektiviteten och öka energisparandet och för att integrera klimatföränd ringsmålen i transport- och energipolitiken, samt behovet av specifika åtgärder inom transportsektorn för att ta itu med frågorna om energianvändning och utsläpp av växt husgaser. (4)I kommissionens meddelande av En energipolitik för föreslogs att Europeiska unionen bör åta sig att till 2020 uppnå en minskning på av växthusgaserna jämfört med . Det har dessutom föreslagits bindande mål som innebär en ytterligare förbättring av energieffektiviteten samt en ökning av andelen energi från förnybara energi källor till av de totala energikällorna och andelen energi från förnybara energikällor inom transportsektorn i gemenskapen till till 2020, bland annat i syfte att ytterligare trygga energiförsörjningen genom att diversi fiera bränslemixen. (5)I kommissionens meddelande av Handlingsplan för energieffektivitet: Att förverkliga möj ligheterna bekräftades att kommissionen kommer att fortsätta sina ansträngningar för att utveckla marknader för renare, smartare, säkrare och mer energieffektiva for don genom offentlig upphandling och genom att öka medvetenheten kring dessa frågor. (6)I halvtidsöversynen av kommissionens transportvitbok Hållbara transporter för ett rörligt av bekräftades att unionen kommer att stimulera miljövänlig innovation, särskilt genom fler Euro-normer och genom att främja offentlig upphandling av rena fordon. (4) EGT L 242, 10.9.2002, s. 1. L 120/6 Europeiska unionens officiella tidning (7)I sitt meddelande av Resultat av översynen av gemenskapens strategi för minskade kol dioxidutsläpp från personbilar och lätta nyttofordon lade kommissionen fram en omfattande ny strategi för att unionen till 2012 ska kunna uppnå det mål som innebär att alla nya personbilar ska ha ett koldioxidut släpp under /km. Det föreslogs en rättslig ram för att säkerställa fordonstekniska förbättringar. Komplette rande åtgärder bör främja upphandlingen av bränslesnåla fordon. (8)I kommissionens grönbok om kollektivtrafiken i städer av Mot en ny kultur för rör lighet i städer konstateras att intressenterna stöder mark nadsintroduktionen av rena och energieffektiva fordon genom grön offentlig upphandling. Enligt grönboken skulle en möjlig strategi kunna vara baserad på interna liseringen av externa kostnader genom att använda livs cykelkostnader för energianvändning, koldioxidutsläpp och utsläpp av föroreningar som är kopplade till driften av de fordon som ska upphandlas som tilldelningskrite rier, utöver fordonspriset. Dessutom skulle den offentliga upphandlingen kunna ge företräde för de nya Euro-nor merna. En tidigare användning av renare fordon skulle också kunna förbättra luftkvaliteten i stadsområden. (9)21 stödde i sin rapport av den kommissionens initiativ att främja rena och energieffektiva fordon på villkor att det sker på ett integrerat, teknikneutralt och prestandabaserat sätt som omfattar fordonstillverkare, olje- eller bränslele verantörer, verkstäder, kunder eller förare och offentliga myndigheter.