prop · GZ031d14 · 2011-09-20 00:00:00 — har betydande resurser lagts ner på olika former av utvecklingsverksamhet. Utvecklingen av kvalitet, informationssäkerhet och it har dock uppvisat vissa enstaka brister. Myndigheternas ekonomiska resultat och brukarnas omdömen om myndigheterna är ofta goda. Flertalet myndigheter har en ekonomi i balans, även om det i några enstaka fall krävts särskilda åtgärder i fråga om bl.a. organisation, lokaler m.m. Den ekonomiska situationen inom utgiftsområdet bedöms ha varit god 2010. ökade det sammanlagda anslagssparandet med till totalt och anslagskrediten har endast utnyttjats i två fall. Regeringen föreslog för övrigt inga stora förändringar av budgeten för utgiftsområdet i vårändringsbudgeten 2011 och inga i höständringsbudgeten 2011. Stora delar, , av förvaltningskostnaderna för utgiftsområdets myndigheter (7,) finansieras av avgifter och andra ersättningar som myndigheterna själva disponerar till . Utgiftsområdets avgiftsintäkter uppgick till , varav var inomstatliga och från uppdragsverksamhet. Jämfört med 2009 var detta en minskning med , i huvudsak genom minskade utomstatliga avgiftsintäkter. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Förvaltningskostnaderna, som ökade , utgörs till knappt två tredjedelar av övriga driftskostnader, främst för att fastighetsförvaltningens kostnader väger tungt. Personalkostnaderna utgör och lokalkostnaderna av förvaltningskostnaderna inom utgiftsområdet. Utgiftsområdets personalstyrka uppgick till 3 770 årsarbetskrafter. Antalet har minskat den senaste femårsperioden och främst på grund av avvecklingen av olika myndigheter inom utgiftsområdet. Jämfört med 2009 har andelen kvinnor ökat och medelåldern sjunkit. I övrigt har endast små förändringar skett. Nära hälften av personalen finns liksom föregående år i , personalen har en något högre genomsnittlig lön och fler är tillsvidare- och heltidsanställda än i staten som helhet. Personalomsättningen var högre, men sjukfrånvaron lägre än genomsnittet för staten. Skillnaderna mellan enskilda myndigheter inom utgiftsområdet är fortsatt stora. Sedan avvecklingen av Verket för förvaltningsutveckling och inrättande av för utveckling i staten (), har inga större strukturförändringar skett inom utgiftsområdet. Flera områden har varit eller är föremål för översyner. Över en femårsperiod har myndigheterna inom utgiftsområdet haft förhållandevis goda omdömen i ekonomiadministrativa värdering. Elva av de tolv myndigheter inom utgiftsområdet som omfattades av EA-värderingen 2010 erhöll det bästa värdet, vilket är något bättre än . Samtliga myndigheter inom utgiftsområdet fick revisionsberättelser utan invändningar av , vilket också är bättre än då tre myndigheter fick invändningar eller särskilda upplysningar. Två av utgiftsområdets femton myndigheter har i årsredovisningarna också uppmärksammat vissa brister i den interna styrningen och kontrollen. Politikens inriktning för olika delområden redovisas i avsnitt 314. Nedan redovisas regeringens ambitioner inom finansmarknadsområdet. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 2.4.1Regeringens ambitioner inom finansmarknadsområdet Regeringen anser att en effektivare tillsyn och skärpta regler krävs för att skydda det svenska finansiella systemet. har, tack vara den goda ordningen i de offentliga finanserna, kunnat genomföra kraftfulla åtgärder för att minska finanskrisens effekter. För att upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet behövs dock ytterligare insatser. Ökade resurser behövs för att ska kunna öka omfattningen och förbättra tillsynen av finansmarknaden. Skärpta kapitaltäckningsregler och en förbättrad insättningsgaranti är ytterligare exempel på aktiva insatser. Inom värdepappers- och försäkringsmarknaderna planeras också reformer. Regeringens ambitioner när det gäller omfattningen av och kvaliteten i den finansiella tillsynen är höga. Regeringen bedömer att den finansiella tillsynen behöver utvecklas samt öka i både kvalitet och omfattning. Arbetet med att stärka regelverken och tillsynen av de finansiella företagen och marknaderna ska därmed intensifieras ytterligare. Detta gäller också det viktiga arbete som bedrivs på internationell nivå, inklusive inom EU i syfte att minska risken för allvarliga finansiella kriser. Ökade insatser behövs också avseende finansmarknadsstatistiken. Sammantaget har kraven på ökat. Regeringen bedömer därför att resurserna till behöver ökas successivt till 2014. Resursförstärkningen bör uppgå till vilket innebär en ökning av myndighetens förvaltningsanslag med i förhållande till nivå. Därutöver ska även kunna betala avgifter till tillsynsmyndigheterna inom EU1. Initiativ för att minska risken för nya finansiella kriser För att stärka motståndskraften inom de enskilda bankerna pågår det en process som syftar till att skapa högre kapital- 1 Europeiska bankmyndigheten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (EIOPA) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). krav och strängare likviditetsregler. har lagt fram det s.k. III-paketet som innehåller skärpta kapital- och likviditetskrav för banker. har föreslagit att detta regelverk ska införas inom EU genom en EU-förordning och ett EU-direktiv (CRD2 IV). Regeringen lägger stor vikt vid detta arbete. har i förhållande till ekonomins storlek, en stor finansiell sektor med betydande verksamhet i andra länder. Finansiell instabilitet kan därför få stora konsekvenser för den svenska ekonomin. Regeringen arbetar därför för att högre kapitalkrav än de som anges som miniminivåer i III ska kunna införas på nationell nivå. Vidare anser regeringen att det måste finnas möjlighet för ett land att införa det kommande CRD än vad de långa övergångstiderna i III föreskriver. En ny tillsynsstruktur för den finansiella sektorn har skapats inom EU. Tre tillsynsmyndigheter har inrättats för vardera bank-, försäkrings- och värdepappersområdena och ett särskilt råd för systemrisker3. Beslut om reformen fattades under det svenska ordförandeskapet i EU . Syftet med den nya ordningen är att väsentligt förbättra möjligheterna att följa och analysera utvecklingen och att vidta relevanta åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten i . Även regelverket för hantering av finansiella kriser och möjligheterna för myndigheterna att ingripa vid en hotande kris håller på att ses över. Regeringen har tillsatt en kommitté (, dir. 2011:6) med uppdrag att se över dessa och närliggande frågor. Utredningen ska redovisa sina förslag . Regeringen avser också att lämna ett uppdrag åt en särskild utredare att se över vissa frågor kring kapital och valutareserv. Även inom EU pågår ett omfattande arbete med att se över reglerna för krishantering av banker och vissa värdepappersföretag. Kommissionen planerar att lägga fram förslag till reglering innehållande krav på att det i varje medlemsstat ska finnas vissa grundläggande möjligheter att ingripa och hantera ett kreditinstitut som hamnar i kris. 2Capital Requirements Directive. 3Europeiska systemrisknämnden (ESRB). nar arbetet som bör leda till större möjligheter för myndigheterna att effektivt samarbeta vid en kris som drabbar flera medlemsstater. Konsumenter med insättningar måste skyddas vid en kris. Regeringen anser att instituten ska stå för finansieringen av krisåtgärder så att skattebetalarna kan hållas skadeslösa. Inom EU pågår förhandlingar om ytterligare förbättringar av reglerna om insättningsgarantin. En fortgående ambition att utveckla och förbättra den inre marknadens funktion, tillförsäkra finansiell stabilitet i kombination med nödvändigheten att tillvarata erfarenheter från den finansiella krisen , har motiverat ett stort antal förslag till lagstiftningsåtgärder som förhandlas eller kommer att förhandlas i EU . Dessa ska därefter genomföras i svensk rätt. Förslagen syftar bl.a. till att öka genomlysningen av marknaderna, förbättra tillsynen, mildra systemrisker och stärka investerarskyddet. I EU förhandlas bl.a. ett förslag till förordning om handel med finansiella derivat, ett förslag till förordning om försäljning av värdepapper som säljaren inte äger (s.k. blankning) och ett förslag till ändring av direktivet om system för ersättning till investerare. förväntas EU- kommissionen lägga fram ytterligare förslag till lagstiftning avseende bl.a. kontoförda värdepapper, system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden, slutavräkning av finansiella transaktioner, marknadsmissbruk, kreditvärderingsinstitut, och marknader för finansiella instrument. Vad gäller genomförande i svensk lagstiftning pågår sådant arbete bl.a. avseende ett nytt direktiv om förvaltare av alternativa investeringsfonder, såsom hedgefonder, riskkapitalfonder och fastighetsfonder. Direktivet innebär att sådana förvaltare ska stå under tillsyn och innehåller bl.a. regler om auktorisation, organisation och hantering av risker och intressekonflikter. Regeringen välkomnar arbetet med att skapa en harmoniserad och konkurrenskraftig värdepappersmarknad i , med regler som upprätthåller ett högt konsumentskydd för investerare och bidrar till att reducera finansiella systemrisker. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Regeringens ambition är att ska ha en finansiellt stabil, effektiv, konkurrenskraftig och konsumentvänlig försäkringsmarknad. När det gäller försäkringsområdet fortsätter reformeringen av regelverken. Det är viktigt att försäkringsbolag har tillräckligt med tillgångar och likviditet för att uppfylla åtagandena gentemot de försäkrade. deltar aktivt i arbetet inom EU med framtagande av nya solvensregler för försäkringsföretag. Överenskommelse har nåtts inom EU om det övergripande principerna för det nya regelverket, medan förhandlingar pågår om reglerna i detalj. Regeringen har tillsatt en utredning som ska ge förslag på hur de nya solvensreglerna ska genomföras i svensk rätt (dir. 2010:14). En viktig fråga som utredningen ska överväga särskilt är vilka solvensregler som bör gälla för försäkringsföretag som bedriver tjänstepensionsverksamhet. Utredningen ska redovisa uppdraget . För att stärka försäkringstagarnas intressen har regeringen redan tidigare tillsatt en utredning med uppdrag att bl.a. lämna förslag till lagstiftning om flytträtt för befintligt försäkringssparande (dir 2010:43). Därutöver ska utredningen titta på vissa andra frågor med syfte att stärka försäkringstagarnas intressen i livförsäkringsföretagen. Regeringen beslutade att förlänga utredningstiden till sista . Stärkt konsumentskydd på det finansiella området Regeringen arbetar målmedvetet med att stärka konsumentskyddet på finansmarknaden. Den grundläggande utmaningen i det avseendet är att skapa en god balans mellan näringsidkare och konsumenter på en marknad där den genomsnittlige konsumenten befinner sig i ett påtagligt informationsunderläge i förhållande till den som tillhandahåller den finansiella tjänsten i fråga. avser regeringen att särskilt fokusera på förbättrad jämförbarhet vad gäller bl.a. kostnader för investeringsprodukter av olika slag. Frågan berörs exempelvis inom de kommande förhandlingarna avseende ett EU-direktiv om s.k. paketerade investeringsprodukter (PRIPs). Andra prioriterade frågor är skärpt gränsdragning mellan rådgivning respektive försäljning av finansiella tjänster samt ökad transparens avseende intressekonflikter i förhållande till kunden i fråga. Dessa frågor berörs bl.a. i arbetet 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 med ett EU-direktiv om bostadslåneavtal samt kommande ändringar i ett försäkringsförmedlingsdirektiv (IMD2) och ett direktiv på värdepappersmarknadsområdet (MiFID). Finansmarknadens dynamik och globalisering innebär att nya tjänster kontinuerligt tillkommer. För konsumenten kan emellertid många produkter vara komplexa. Såväl kostnader av olika slag som villkor i övrigt kan vara svårbedömda ur konsumentens synvinkel. Många konsumenter kan t.ex. ha svårt att ta ställning till vilka risker som är förknippade med en finansiell investering. För den enskilde konsumenten är det inte alltid klart om hon eller han har att göra med en försäljare som marknadsför en finansiell tjänst eller om det rör sig om en rådgivare, som ska lämna individuella rekommendationer och agera i konsumentens intresse. Regeringen avser alltså att verka för ett stärkt konsumentskydd i dessa avseenden. erbjuds konsumenterna ett brett utbud av finansiella tjänster, som det för konsumentens ekonomiska trygghet är väsentligt att fatta genomtänkta beslut om t.ex. olika former av pensionssparande, försäkringar eller bostadslån. För att fullt ut kunna utnyttja valmöjligheterna krävs bl.a. att konsumenterna har tillräckliga kunskaper om olika produkters kostnader, risker och förväntade avkastning, men också tillgång till stöd och vägledning. I syfte att stärka konsumentens tillgång till stöd och vägledning har regeringen tillsatt en utredning (Framtidens konsumenter, dir. 2011:38). Även konsumentens grundläggande kunskaper i privatekonomi är avgörande för möjligheten att göra ett väl genomtänkta val. För att stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden har bl.a. i uppgift att bedriva folkbildning inom området. Regeringen avser att fortsatt prioritera denna verksamhet. Satsningen möjliggör för att fortsätta arbetet med privatekonomisk folkbildning genom informations- och utbildningsinsatser. För att stärka utvecklingen och stabiliteten inom det finansiella området bedrivs ett arbete med att utveckla samverkan mellan finansmarknadsbranschen, myndigheterna och regeringen. Arbetet bedrivs inom ramen för (dir. 2009:22) och kommittén ska arbeta . Kommittén utgör ett forum för dialog och samråd kring den finansiella sektorns villkor för att främja stabilitet, förtroende, effektivitet och utvecklingsmöjligheter. Kommittén arrangerar regelbundet möten mellan företrädare för regeringen, myndigheterna och finansmarknadsbranschen genom s.k. rundabordssamtal. Vidare arrangeras konferenser och seminarier där aktuella frågeställningar behandlas. Kommittén har behandlat frågor om aktuella internationella regelförslag och effekter av dessa på den svenska finansmarknadens struktur och konkurrenskraft. Frågor om den nya europeiska tillsynsstrukturen, kreditvärderingsinstitut samt bolagsstyrning av finansiella företag har också varit i fokus. Vidare har flera rapporter publicerats, bl.a. om försäkringsgarantisystem, kapital- och likviditetskrav samt clearing av s.k. OTC-derivat. Bekämpning av penningtvätt och terrorismfinansiering Regeringen kommer fortsätta att aktivt delta i det internationella samarbetet kring att sätta höga globala standarder i syfte att motverka att det finansiella systemen utnyttjas för penningtvätt eller finansiering av terrorism, bl.a. i Financial Action Task Force (FATF). FATF är standardsättare inom ovan nämnda områden och har även i uppdrag att följa hur medlemsländerna följer och föreslå förbättringsåtgärder. har förbättrat det nationella ramverket för bekämpning av penningtvätt och finansiering av terrorism och har därför kunnat lämna den särskilda uppföljningsprocess som blev resultatet av FATF:s senaste utvärderingen av . FATF är i slutskedet av en revidering av vissa av standarderna och därefter kommer en ny utvärderingsrunda av FATF:s medlemmar att ske. Insatser för stärkt krisberedskap i betalningssystem Det centrala betalningssystemet. Det är viktigt att det finns en effektiv reglering av hur allvarliga kriser i det centrala betalningssystemet ska förebyggas och hanteras. bedrevs ett särskilt utredningsarbete inom om hur statens förmåga att hantera allvarliga tekniska störningar och avbrott i betalningssystemet kan stärkas. Förslagen presenteras i rapporten samlad reglering för stärkt krisberedskap mot allvarliga tekniska fel och störningar i det centrala betal- ningssystemet (dnr Fi2010/1619). Till grund för arbetet inom låg bl.a. i betalningssystemet (2007:28). I rapporten anförs bl.a. att statens förmåga att hantera en allvarlig kris inom området är bristfällig. I lämnas förslag om hur bristerna kan åtgärdas, bl.a. genom att grundläggande säkerhetsnivåer fastställs och att ansvarsförhållandena klargöras. Rapporten har remissbehandlats och flertalet remissinstanser lämnade sitt stöd till förslagen (Fi2010/5860). Regeringen har därefter beslutat om direktiv till en kompletterande utredning (dir. 2011:58). En särskild utredare ska med utgångspunkt i nämnda rapport inom vidareutveckla och ytterligare konkretisera de förslag som lämnas i rapporten avseende grundläggande säkerhetsnivåer och om ansvarsförhållandena. Uppdraget ska redovisas . Den statliga betalningsmodellen. Arbetet med att ytterligare öka säkerheten i statens betalningar har fortsatt . Nya ramavtal om betaltjänster har träffats som innehåller lösningar som gör det möjligt för myndigheterna att öka säkerheten. I syfte att ytterligare förtydliga myndigheternas ansvar i betalningsprocessen har ändringar beslutats i förordningen (2006:1097) om statliga myndigheters betalningar och medelsförvaltning. har även beslutat nya föreskrifter och allmänna råd som kompletterar förordningen. Regeringen har för avsikt att utforma en årlig process för att erhålla en tydligare bild av de samlade riskerna i statens betalningsprocesser. kommer regeringen i en särskild skrivelse till att redovisa vilka åtgärder som vidtagits på området . I rollen som statens centrala finansförvaltning tillhandahåller system och lösningar så att de statliga myndigheterna kan använda de medel som riksdag och regering tilldelat. har flera åtgärder vidtagits för att ytterligare öka säkerheten och effektiviteten i de statliga betalningarna. ansvarar också för statens upplåning och statsskuldens förvaltning. Regeringen fastställer varje höst riktlinjer för hur statsskulden ska förvaltas kommande år. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 utformas utifrån målet att kostnaden för skulden ska minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Förändrade förutsättningar gör att styrsystemet ständigt utvecklas. pågår ett arbete om hur skuldslagens andelar och löptid bör hanteras i en situation med betydligt högre respektive lägre statsskuld. Inom verksamheten garantier och krediter bedömer kreditrisken i aktuella projekt och en riskavspeglande avgift tas ut. På lång sikt ska avgifterna täcka kostnaderna för verksamheten. Ett arbete pågår för att förbättra den samlade informationen om riskerna i statens garanti- och kreditportfölj. Volymerna i det statliga garantiprogrammet för bankers och bostadsinstituts upplåning uppgick till . De sista obligationerna inom garantiprogrammet löper ut . Programmet löpte ut . Syfte med garantiprogrammet var att underlätta bankernas och bostadsinstitutens upplåning under och efter finanskrisen . Insättningsgarantin och investerarskyddet kommer att stärkas i enlighet med harmoniseringsarbetet som bedrivs inom EU. Regeringen anser att det är angeläget att utveckla finansmarknadsforskningen. Verket för innovationssystem () har i uppdrag att, efter samråd med , genomföra en långsiktig satsning på finansmarknadsforskning. Satsningen ska stödja utvecklingen av forskning som är både internationellt konkurrenskraftig och har en hög relevans för den finansiella sektorns aktörer i såväl privat som offentlig verksamhet. En förutsättning för forskningen är att finansmarknadsbranschen bidrar, med målet att komma upp till motsvarande nivå som staten som helhet satsar. har efter en öppen utlysning beslutat att bevilja medel för att etablera ett nationellt centrum för finansmarknadsforskning vid i . och har tilldelats medel för att etablera varsitt . Hela programmet samfinansieras av , finansmarknadsbranschen och de medelsmottagande lärosätena. har även beslutat om en satsning avseende Näringslivsdoktorander inom området finansmarknadsforskning. I denna satsning har 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 fyra projekt beviljats medel som var för sig samfinansieras med externa aktörer. Översyn av AP-fondernas verksamhet Pensionsgruppen (Arbetsgrupp för vårdande av pensionsöverenskommelsen S 2007:F) med representanter från regeringspartierna och Socialdemokraterna, har kommit överens om att AP-fondernas regelverk bör ses över. Förändringarna på de finansiella marknaderna och erfarenhet av nuvarande regelverk motiverar en översyn. Syftet är att skapa så goda förutsättningar som möjligt för en god förräntning av fondkapitalet efter kostnader. Översynen ska omfatta FörstaFjärde AP-fondernas uppdrag och placeringsregler, överväga möjliga effektiviseringar av förvaltningen av buffertkapitalet och även inkludera Sjätte uppdrag, mål och placeringsregler. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Den statliga förvaltningspolitiken omfattar styrning, ledning, organisation och utveckling av de statliga myndigheterna. Inom några av dessa områden berörs även den kommunala förvaltningen. Området omfattar även vissa övergripande frågor som berör relationen mellan stat och kommun, samt regional ansvarsfördelning. I detta avsnitt ingår myndigheterna (), Kammarkollegiet och Statskontoret. I avsnittet ingår även ett anslag för verksamhetsstöd för den statliga budgetprocessen. I avsnittet redovisas också den övergripande politiken för elektronisk förvaltning. Elektronisk förvaltning behandlas även inom utgiftsområde 22 Kommunikationer, avsnitt 4. I bilagan utveckling redovisas organisationsförändringar i statsförvaltningen samt frågor om kompetensförsörjning i staten. Offentlig upphandling redovisas i avsnitt 4, statliga arbetsgivarfrågor i avsnitt 5 och statlig lokalförsörjning i avsnitt 8. Utvecklingen i den kommunala sektorn beskrivs under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Målet för den statliga förvaltningspolitiken är en innovativ och samverkande statsförvaltning som är rättssäker och effektiv, har väl utvecklad kvalitet, service och tillgänglighet och som därigenom bidrar till utveckling och ett effektivt EU-arbete (prop. 2009/10:175, bet. 2009/10:FiU38, rskr. 2009/10:315). Resultatredovisningen görs dels avseende vissa aspekter av förvaltningens utveckling som helhet, inklusive en redovisning av ett antal förvaltningspolitiska åtgärder som vidtagits av regeringen, dels genom en redovisning av verksamheten hos vissa myndigheter inom området. Underlag för att bedöma förvaltningens utveckling finns bl.a. i ESV:s och Statskontorets rapporter, årliga revision och effektivitetsrevisioner, rapporter från särskilda analys- och utvärderingsmyndigheter samt myndigheternas årsredovisningar och övriga rapporter. Det finns också brukarundersökningar av myndigheternas verksamhet och studier av allmänhetens förtroende för olika samhällsinstitutioner. Vidare finns det internationella studier som utförs av bl.a. . För att åstadkomma en förstärkt uppföljning av den offentliga sektorns utveckling har regeringen gett Statskontoret flera uppdrag på området. I rapporten Den offentliga sektorns utveckling presenterar Statskontoret en samlad bild av utvecklingen av den offentliga sektorn i , med internationella utblickar (dnr S2011/183/SFÖ). De internationella utblickarna baseras i stor utsträckning på at a Glance 2011 (Gaag). I jämförs statsförvaltning utifrån ett sextiotal indikatorer. Indikatorerna jämför de politiska och institutionella ramverken samt staternas intäkter, 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 kostnader, antalet anställda och ersättningssystem med mera. I Statskontorets rapport belyses den offentliga sektorns utveckling i , avseende bl.a. ekonomi, sysselsättning och öppenhet samt utvecklingen inom olika samhällsområden. Av rapporten framgår bl.a. att den offentliga sektorns inkomster som andel av BNP minskade från 2009. Vidare framgår att andelen av arbetskraften som är sysselsatt inom den offentliga sektorn minskade från 2008. Av de offentligt sysselsatta återfinns inom staten, vilket är en låg siffra i internationell jämförelse. Av rapporten framgår vidare att transparensen på den statliga nivån generellt sett är relativt hög i jämfört med andra , men att många andra länder i vissa fall har en större öppenhet, exempelvis genom att de sammanställer och offentliggör information bl.a. om offentliganställdas löner och om offentliga upphandlingar.