prop · GY03101 · 2011-04-14 00:00:00 — Genom att utgiftsområdena redo- visas i en och samma struktur 20062010 elimineras de skillnader som beror på att anslag kan ha tillhört ett annat utgiftsområde. Av tabell 3.5 framgår utgifternas utfall per ut- giftsområde 20062010. Skillnader i fördel- ningen mellan åren kan bero på utgiftsreformer och besparingar, förändrade makroekonomiska förutsättningar, förändrade volymer inom regel- styrda transfereringssystem, engångshändelser och tekniska förändringar. Ett exempel på en teknisk justering är den förändring av avdragsrätten för den allmänna pensionsavgiften som genomfördes . För- ändringen beräknades öka de kommunala skat- teintäkterna med 2006, vilket medförde att statsbidragen till kommunerna minskade med motsvarande belopp. Effekten på statens budget är därför saldoneutral på kort sikt. Förändringen innebar således att utgifterna på statens budget minskade av tekniska skäl med 2006 (och med 2005). Sådana förändringar ger upphov till brott i tidsserien. För att underlätta jämförelser över tiden redovisas därför även ett utfall som rensats för större tekniska förändringar5. De är kursiverade i tabell 3.5. Utgifternas fördelning mellan olika utgifts- områden kan ses som ett uttryck för politiska prioriteringar 20062010. Flera utgiftsområden uppvisar en betydande förändring såvitt avser utgiftsområdets andel av de takbegränsade utgifterna. Under 20062010 varierade de makro- ekonomiska förutsättningarna. Till exempel har bruttonationalinkomsten (BNI) ökat , vilket har bidragit till att utgifterna inom bland annat utgiftsområde 7 Internatio- nellt bistånd har ökat mellan 20062010. Utgifterna kan också förändras mellan åren till följd av förändrade volymer inom regelstyrda system. Några av de största volymförändring- arna 20062010 återfinns inom utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp. Exempelvis har ett minskat antal sjukpenningdagar inneburit minskade utgifter inom utgiftsområdet. Ett exempel på en engångshändelse som på- verkar de takbegränsade utgifterna återfinns un- der utgiftsområde 22 Kommunikationer i och med att en extra amortering på infrastrukturlån gjordes . Nedan kommenteras några av de utgifts- områden som uppvisar de största förändringarna som andel av takbegränsade utgifter . Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Som andel av de takbegränsade utgifterna ökade utgifterna . Ökningen förklaras främst av ökade utgifter för statlig assistansersättning, men även bidrag till läkemedelsförmåner, stimulansbidrag och tandvårdsförmåner m.m. bidrar till utgiftsök- ningen. Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Justerat för tekniska förändringar minskade ut- giftsområdets andel av de takbegränsade utgif- terna mellan 2006 och De minskade utgifterna beror främst på ett kontinuerligt minskat antal sjukpenningdagar. Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Justerat för tekniska förändringar minskade ut- giftsområdets andel av de takbegränsade utgif- terna 2010. Utgifterna under anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd m.m. minskade från 2006 till ca 2008, vilket främst förklaras av en minskning av antalet arbetslösa, reformer som genomförts inom arbetslös- hetsförsäkringen och färre antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program. är utgifterna ca , vilket beror på att antalet arbetslösa ökat. Arbetslösheten vände dock nedåt under loppet av 2010. Som andel av de takbegränsade utgifterna ökade utgifterna under perio- den 20062010. Ökningen är inte anmärkningsvärt stor men variationen mellan åren inom perioden är det. Variationerna beror i huvudsak på de extra amorteringarna på infrastrukturlån om 10 respektive som genomfördes och 2008. 5 Då en teknisk förändring skett har tidsserien justerats för åren före ändringens ikraftträdande. Justeringen har gjorts med en lika stor relativ andel av de takbegränsade utgifterna som den som gällde året då ändringen trädde ikraft. Vissa av de justerade beloppen är ungefärliga. Tabell 3.5 Utgifter på statens budget 20062010 Anslagen har fördelats till de utgiftsområden de tillhörde i statens budget . Utfall som justerats för tekniska förändringar är i kursiv stil. Andel i procent av de takbegränsade utgifterna Skatt, tull och exekution Försvar och samhällets krisberedskap Hälsovård, sjukvård och social omsorg trygghet vid sjukdom och handikapp Ekonomisk trygghet vid ålderdom Ekonomisk trygghet för familjer och barn Justerat för teknisk förändring1 Justerat för teknisk förändring1 Kultur, medier, trossamfund och fritid Justerat för teknisk förändring1 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande Allmän miljö- och naturvård Areella näringar, landsbygd och livsmedel Allmänna bidrag till kommuner Justerat för teknisk förändring1 Avgiften till Europeiska unionen Ålderspensionssystemet vid sidan av statens 1De tekniska justeringarna av utgiftstaket för staten redovisas i budgetpropositionen, se bl.a. prop. 2009/10:1, Budgetpropositionen Förslag till statsbudget, finansplan m.m., avsnitt 4.6. 2Ingår inte i takbegränsade utgifter. Källa: och egna beräkningar. 3.2Nyckeluppgifter i balans- och resultaträkningarna I tabell 3.6 visas utvecklingen av ett antal nyckeluppgifter hämtade ur statens resultat- och balansräkningar. Tabell 3.6 Nyckeluppgifter ur resultat- och Inga väsentliga förändringar av redovisnings- principer som påverkar denna tabell har skett . I diagram 3.1 redovisas utvecklingen av statens totala nettoförmögenhet och statsskulden . Nettoförmögenheten är negativ, men har förbättrats med . Resultaträkningens överskott, som ackumulerat uppgår till åren 20062010, är den huvudsakliga förklaringen till nettoförmögenhetens förbättring. Nettoförmögenheten har även påverkats av omvärderingar och förändrade värden av resultatandelar i dotter och intresseföretag vid sidan av resultaträkningen. har statsskulden minskat med . Diagram 3.1 Statens nettoförmögenhet och statsskuld 20062010 Lånebehovet och statsskuldens utveckling Statens budgetsaldo visade ett underskott på 2010. Statens lånebehov är definitionsmässigt lika med saldot på statens budget fast med omvänt tecken. Den konsoliderade statsskulden minskade med till 2010. Detta trots att budgeten i princip var i balans. Att statskulden minskade beror på skuldkorrigeringar, vilka minskade statsskulden med . Den viktigaste korrigeringen var omvärderingar av valutaskulden, inte minst beroende på att kronan stärktes markant . Statsskulden minskade med beroende på omvärdering av valutaskulden. Även kortfristiga placeringar spelar roll. De var nära noll vid slutet av 2010, en minskning med sedan årets början. Den statsskuld som redovisas i Årsredovisningen för staten (konsoliderad) skiljer sig från den som redovisar (okonsoliderad) på grund av elimineringar för myndigheters innehav av statsobligationer. Vissa myndigheter som bedriver en omfattande tillgångshantering av medel avsatta för ändamål vid sidan av statens budget har rätt att placera på den svenska statspappersmarknaden och de räknas bort vid beräkningen av den konsoliderade statsskulden. Därigenom påverkar även förändringar i myndigheters innehav av statspapper statsskulden enligt årsredovisningen. Tabell 3.7 Statliga myndigheters innehav av statspapper 2010 Elimineringen av statliga myndigheters innehav av statspapper uppgick till 2010. Nästan hela beloppet avser Kärnavfalls- fondens och Insättningsgarantifondens innehav. Övriga myndigheters innehav har varit . innehav av statspapper för premiepensionssystemet elimineras inte eftersom dessa tillgångar inte ingår i den konsoliderade årsredovisningen för staten. Sammantaget innebär detta att den okonsoliderade statsskulden som Riksgälds- kontoret redovisar är högre än vad som redovisas i balansräkningen i årsredovisning för staten. Statsskulden redovisas till nominellt belopp inklusive upplupen inflationskompensation för realobligationer till och med bokslutsdagen. Att statsskulden redovisas till nominellt belopp betyder att nollkuponglån och statsskuldväxlar tas upp till det belopp som kommer att betalas ut på förfallodagen och inte till det belopp som betalats in. Även derivatinstrument inkluderas, t.ex. de skuldbytesavtal (swappar) som Riksgälds- kontoret ingår för att påverka sammansättningen och löptiden i statsskulden. Instrumenten i utländska valutor är värderade till de valutakurser som gällde på bokslutsdagen. Nuvarande mått överensstämmer med hur skulden mäts i EU- sammanhang, bl.a. inom ramen för proceduren mot för stora underskott (EDP). Statsskuldens sammansättning och löptid Det lagfästa målet för statsskuldsförvaltningen är att långsiktigt minimera kostnaden för statsskulden utan att ta för stora risker. Därutöver ska förvaltningen ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. Det övergripande målet med statsskuldsförvaltningen konkretiseras genom de riktlinjer som regeringen lägger fast efter förslag från . Riktlinjerna anger i huvuddrag hur skulden ska fördelas mellan skuldslag och löptiden i respektive skuldslag. Följande riktlinjer gällde för statsskuldens förvaltning 2010 enligt regeringsbeslut . Löptiden för de tre skuldslagen skulle styras mot: -Valutaskulden: räntebindningstid -Realskulden: räntebindningstid -Nominell kronskuld: instrument med löptid upp till : räntebindningstid instrument med löptid : max volym 60 mdkr Statsskuldens sammansättning skulle styras mot: -Nominell kronskuld: Andelen valutaskuld uppgick till i genomsnitt under 2010.6 Den viktigaste orsaken till att andelen låg under riktvärdet var den kraftiga kronförstärkningen . Realskuldens andel var däremot större än riktvärdet, i genomsnitt . har möjlighet att avvika från riktvärdena i riktlinjerna inom angivna ramar. vidareutlåning i utländsk valuta, som uppgick till , ingår i den redovisade konsoliderade statsskulden men inte i valutaskulden som den mäts i riktlinjerna från regeringen. En anledning är att det vore orimligt kostsamt att snabbt 6 Enligt regeringens riktlinjer mäts valutaskulden bl.a. exklusive lånet till i utländsk valuta, vilket förklarar skillnaden mot tabell 3.8. minska den övriga valutaskulden för att hantera extra valutalån som de till . Dessutom påverkar vidareutlåning i utländsk valuta inte statsskuldens kostnader och valutarisker, eftersom de räntor låntagarna betalar (minst) täcker statens lånekostnader och fordringarna är i samma valuta som skulderna. Vidareutlåningen till och till uppgick till respektive . Utlåningen till gjordes för att förstärka valutareserven. Lånet till ska bidra till att landet tar sig ur sin kris. Den nominella kronskuldens löptid varierar kring riktvärdet , bl.a. beroende på att statsskuldens storlek följer ett visst säsongsmönster. var löptiden för lån med löptid under . Den reala kronskuldens löptid minskade från till . Emissionerna var små i förhållande till den utestående skulden och inget reallån löpte ut. Förkortningen av löptiden avspeglar därför främst att utestående lån kom närmare förfall. låg valutaskuldens räntebindningstid på riktvärdet (motsvarande ett halvt kvartal). Eftersom valutaskulden kan styras med hjälp av derivat, varierar löptiden inte nämnvärt över året. Tabell 3.8 Statsskuldens utveckling och sammansättning 20062010 Den reala lånestocken uppgick till , vilket är en ökning med jämfört med . Huvudsyftet med reala lån är att minska risken. Genom att komplettera statsskulden med ett ytterligare skuldslag är staten mindre utsatt för vad som händer med de nominella räntorna. Genom att gett ut reallån i stället för nominell kronskuld med motsvarande löptider har också en besparing gjorts med uppskattningsvis . Nyckeltalet för jämförelser av detta slag är skillnaden mellan den reala räntan vid emissionstidpunkten och räntan på en nominell obligation med motsvarande löptid. Sammanlagt sedan reallån infördes är besparingen , varav är ännu inte realiserad vinst. En stor del av det ackumulerade orealiserade resultatet kommer från låga inflationstal . Upplåningen i utländsk valuta minskade markant . gav ut obligationer i utländsk valuta för motsvarande , vilket kan jämföras med . Riksgälds- kontoret kan även skapa valutaskuld med hjälp av valutaswappar. Det innebär att Riksgälds- kontoret ingår avtal om att byta åtaganden i kronor mot åtaganden i utländsk valuta. Omkring hälften av valutaskulden är exempelvis finansierad i kronor som sedan omvandlats till åtaganden i valuta med valutaswappar. Valutaskuldens bokförda värde minskade med , varav orealiserade valutakursvinster svarade för . Den viktigaste förklaringen var att kronans värde ökade markant . Det minskar värdet av valutaskulden uttryckt i kronor. Orealiserade valutakursförändringar ingår i valutaskulden och kan variera kraftigt mellan åren. uppgick de orealiserade valutavinsterna till . ingick orealiserade valutavinster som minskade statsskuldens värde med . Dessa kan jämföras med 2008 då de orealiserade valutaförlusterna uppgick till . Valutaskulden bidrar på samma sätt som realobligationer till att diversifiera statsskulden, eftersom den minskar exponeringen mot svenska räntor. Genom att sprida skulden över flera valutor kan dessutom ha en kortare löptid vilket ger lägre förväntade lånekostnader. I nominella lån i svenska kronor ingår privatmarknadslån. Privatmarknadslån består dels av premieobligationer, dels av Riksgäldsspar. minskade privatmarknads- upplåningen med och var eller av statsskulden. Tabell 3.9 Nominella lån i svenska kronor 20062010 minskade med och var . Riksgäldsspar minskade med ca till totalt 2010. Förklaring till minskningen är de låga räntorna. gjordes dessutom väldigt stora insättningar på grund av den senaste finanskrisen. Volymen är nu tillbaka till de nivåer som rådde före den perioden. Upplåningen på privatmarknaden minskade kostnaderna för statsskulden med i förhållande till alternativ upplåning på kapitalmarknaden . För femårsperioden 20062010 var den sammanlagda kostnadsbesparingen , varav resultatet för premieobligationer uppgick till nästan . Upplåningen i statsskuldväxlar fortsatte att Den utestående stocken statsskuldväxlar minskade från till . Det avspeglar dels det låga lånebehovet, dels att prioriterar obligations- marknaden som den viktigaste marknaden på . Växelstocken var i genomsnitt . Växelstockens storlek varierar över året. För att kunna minska kostnaderna för statsskul- den har möjlighet att ta posi- tioner via aktiv förvaltning. En position innebär att exponeringen ökas eller minskas i ett till- gångsslag utifrån hur bedö- mer att värdet kommer att utvecklas. Ränte- och valutapositioner tas på de internationella mark- naderna. En vinst i den aktiva förvaltningen minskar statens räntekostnader med samma be- lopp. Utrymmet för risktagande styrs av reger- ingens årliga riktlinjer. började en gradvis och förannonserad avveckling av en långsiktig position för en starkare krona. Posi- tionen byggdes upp då den svenska kronan bedömdes som allt för svag. Bedöm- ningen var att kronan skulle stärkas när den fi- nansiella oron ebbat ut. hade posi- tionen minskats från motsvarande 50 till . Den totala vinsten på posi- tionen, inklusive den orealiserade delen, uppgick då till . Hur stor den slutliga vinsten blir kan redovisas först när hela positio- nen är stängd. Avvecklingen kan komma att ta uppemot i anspråk. Vid sidan av strategiska positioner bedriver löpande aktiv förvaltning i utländsk valuta. gav den verksam- heten en förlust på . var resultatet i genomsnitt . Riksgälds- kontoret anlitar även externa förvaltare med uppdrag att ta löpande aktiva positioner. gav den externa förvaltningen en vinst på och bidrog således till att minska den samlade förlusten. Utgifterna för statsskulden uppgick till ca 2010. Det är en minskning med jämfört med . Belastningen i statens budget redovisas enligt utgiftsmässiga principer och utgör ett netto av inkomster och utgifter i upplåningsverksam- heten. Den utgiftsmässiga redovisningen inne- håller dock svagheter när det gäller att beskriva statsskuldsräntornas utveckling över tiden. Ex- empelvis har valet av upplåningsteknik stor på- verkan på anslagsbelastningen ett visst år. En kostnadsmässig redovisning ger därför en bättre beskrivning av hur räntekostnaderna påverkas av underliggande skuld-, ränte- och valutautveckling. I resultaträkningen för staten redovisas räntor enligt kostnadsmässiga principer efter elimine- ring av räntor till/från statliga myndigheter. I kostnaderna ingår även en omvärdering av skul- den i utländsk valuta. Av tabell 3.10 framgår statsskuldens kostnader, vilket utgör en sam- manfattning och specificering av uppgifterna i resultaträkningen (se not 12 till resultaträk- ningen, Nettokostnad för statsskulden). Enligt resultaträkningen uppgick nettokostnaden för statsskulden (räntor, över- och underkurser, valutakursförändringar m.m.) till , vilket är en ökning med jämfört med . Ökningen beror delvis på att redovisade orealiserade valu- takursdifferenser och att realiserade kursdiffe- renser samt ränteintäkter i upplåningsverksam- heten sammantaget ökade nettokostnaderna med jämfört med . Räntekostnader på lån i utländsk valuta och rea- liserade kursdifferenser gick dock åt motsatt håll och minskade i stället kostnaderna med 11 mil- jarder kronor jämfört med . Tabell 3.10 Statsskuldens kostnader 20062010 Räntekostnader på lån i Räntekostnader på lån i Över- /underkurs vid emis- täkter, exklusive skuld- (-) / förluster (+) exklusive Räntekostnaderna på lån i svenska kronor uppgick till , vilket är i nivå med . Räntekostnaderna för lån i utländsk valuta minskade med till Minskningen av räntekostnaderna förklaras av de låga marknadsräntorna . Realiserade valutakursdifferenser påverkas framför allt av kronans växelkurs mot andra valutor när ett lån förfaller, men också av inbördes förändringar mellan andra valutors växelkurser genom olika derivatinstrument som används i förvaltningen av valutaskulden. Utfallet för de realiserade valutakurs- differenserna uppgick till 2010 och minskade därmed kostnaderna med jämfört med utfallet som uppgick till . Minskningen av valutakursförlusterna beror på den starkare kronan. ökade kostnaderna för de realiserade kursdifferenserna med , . De totala orealiserade valutakursdifferenserna, inklusive de orealiserade valutadifferenserna för skuldskötselinstrument, uppgick till totalt , vilket är en minskning med jämfört med då motsvarande siffra var i orealiserad valutakursvinst. Att de orealiserade valutakursvinsterna fortsatt att öka beror på att kronan stärkts ytterligare . Över- och underkurser vid emission av statspapper m.m. är på ungefär samma nivå , och medförde att kostnaderna minskade med 2010. Tillsammans med ränteintäkter i upplåningsverksamheten på uppgick årets nettokostnad för statsskulden, exklusive skuldskötselåtgärder, till 2010. Skillnaden mellan statsskuldens utgiftsmässiga räntekostnader på och nettokostnader inklusive skuldskötselåtgärder på förklaras av olika principer för redovisning mot anslag respektive den kostnadsmässiga redovisningen i resultat- räkningen. Exempelvis att nollkupongräntor och andra upplupna räntor och orealiserade valutakursförändringar redovisas på olika sätt i statens budget och i resultaträkningen. I diagram 3.2 visas transfereringarna per sektor 20062010. De totala kostnaderna för transfereringar har ökat med eller . Den största delen, , av de statliga transfereringarna går till hushållen, inklusive hushållens övriga organisationer. Transfereringarna till hushålls- sektorn har ökat med eller . räknas inte nettoöverföringen till premiepensions- systemet med i transfereringar till ålders- pensionssystemet utan redovisas som transferering till hushållen. Tabellen är justerad med dessa värden . Diagram 3.2 Transfereringar 20062010 I tabell 3.11 visas utvecklingen av olika transfereringar . Som en följd av att utbetalda ålderspensioner överstiger de socialavgifter m.m. som inbetalas till pensionssystemet, är nettoöverföringen till ålderspensionssystemet (AP-fonderna) negativ , vilket redovisas som att AP-fonderna lämnar ett bidrag till staten (se Intäkter av bidrag). Nedan lämnas en närmare redovisning av delområdena socialförsäkring, arbetsmarknad, bistånd m.m. samt utbildning och studiestöd. Tabell 3.11 Transfereringar 20062010 Diagram 3.3 Socialförsäkringar 20062010 Kostnaderna för socialförsäkringar minskade 2010, , med eller jämfört med . var ökningen totalt eller . Tabell 3.12 Socialförsäkringar 20062010 för familjer och barn Kostnaderna för ersättning vid sjukdom och handikapp m.m. minskade med sammanlagt eller . Området omfattar aktivitets- och sjukersättningar, sjukpenning och rehabilitering m.m. bröts den tidigare uppgången av kostnaderna inom ohälsoområdet och de sammanlagda kostnaderna för sjukpenning, aktivitets- och sjukersättningar har därefter minskat . minskade kostnaden med eller . Det förklaras av att antalet ersatta dagar fortsatt sjunka. På övriga områden inom socialförsäkringen har kostnaderna ökat. Nominellt sett är den största ökningen på Ålderspensioner m.m. Detta område omfattar ålderspensioner vid sidan av statens budget, premiepensioner samt övrig ersättning vid ålderdom i form av garantipension, efterlevandepension till vuxna, bostadstillägg till pensionärer och äldre- försörjningsstöd (jfr. 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom). Ökningen av pensionskostnaderna har varit tämligen jämnt fördelad mellan åren. De ökade pensions- kostnaderna beror på ett ökat antal pensionärer, att en allt större andel av dessa har inkomstpension och att nya ålderspensionärer har en högre genomsnittlig inkomstgrundad pension, men även på indexomräkning av pensionsbelopp. var ökningen relativt liten, på grund av en negativ indexuppräkning, svag inkomstutveckling och balanseringen inom pensionssystemet. Procentuellt har kostnaderna för handikappolitiken, med framför allt kostnader för statlig assistansersättning, ökat mest 2010 (se även not 4 till resultaträkningen). I tabellerna visas antalet pensionstagare med ålderspension och utbetald ålderspension . Tabell 3.13 Pensionstagare med ålderspension 20062010 Källa: , därefter . var drygt 1,9 miljoner personer pensionstagare med ålderspension, av dessa var kvinnor och män. Antalet pensionstagare har ökat . Tabell 3.14 Utbetald ålderspension 20062010 1 December månads utbetalningar omräknade till årsbelopp. Källa: , därefter . Utbetalningarna av ålderspension uppgår för 2010 (i december månads nivå) inkomstpension, premiepension, tilläggspension och garantipension. Kvinnornas medelersättning var och männens var , vilket är en sänkning av medelersättningen för såväl kvinnor som män . av männens medelersättning 2010. medelersättning som andel av männens har ökat . Tabell 3.15 Ersatta nettodagar med föräldrapenning 20062010 Tabell 3.16 Arbetslösa personer i årsgenomsnitt, 20062010 Antal ersatta dagar med föräldrapenning var 49,7 miljoner 2010, varav uttagna av kvinnor och uttagna av män. Andelen dagar uttagna av kvinnor har sjunkit medan andelen som tas ut av män har ökat , och , efter att ha legat på en nivå . Diagram 3.4 Arbetsmarknad 20062010 Aktivitetsstöd, arbetsmarknadsutbildning m.m. Kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken minskade 20062010 med . Kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken gick ned , men har de åter ökat. Minskningen 20062008 förklarades av minskad arbetslöshet. På grund av lågkonjunkturen som inleddes och som förstärktes , har arbetslösheten åter ökat. minskade kostnaderna för arbetslöshetsersättning med nästan , men ökade utgifterna för aktivitetsstöd, arbetsmarknadsutbildning m.m. med . Källa: , SCB 1 Omräknad statistik , avser personer i åldersintervallet 15-74 år Tabell 3.16 visar antalet kvinnor och män som var arbetslösa i genomsnitt till 2010. gjordes statistiken om enligt internationella rekommendationer och den omfattar nu personer i åldern . På grund av detta är statistiken jämförbar från och med den justerade raden . (Den markerade raden visar jämförbar statistik med 2008 och framåt.) Antalet arbetslösa var i genomsnitt 415 625 .