prop · GZ031d21 · 2011-09-20 00:00:00 — Utredaren ska även föreslå hur regionala skillnader i vårdinnehåll och vårdresultat kan uppmärksammas och hanteras så att kvinnor och män i alla åldrar i hela befolkningen erbjuds en likvärdig och jämlik tillgång till vård av god kvalitet. För att kunna utveckla hälso- och sjukvården är det viktigt att patienters upplevelser och synpunkter samlas in och sammanställs. Utredaren ska föreslå en modell för systematisk insamling och bearbetning av patientberättelser i klagomåls- och anmälningsärenden, samt föreslå en modell för webbaserad inrapportering av patientupplevd kvalitet. Möjligheten att ge patienten ökad elektronisk tillgång till den egna medicinska informationen skapar ökade förutsättningar för den enskilde att följa upp sin egen hälsosituation och gör hälso- och sjukvården mer öppen. Inom ramen för nämnda utredning ska lämnas förslag om hur patientens tillgång till sin egen journal via nätet kan påskyndas och underlättas. Den nyinrättade Myndigheten för vårdanalys har till uppgift att ur ett patient-, brukar-, och medborgarperspektiv följa upp, analysera och effektivitetsgranska verksamheter och förhållanden inom hälso- och sjukvård, tandvård samt verksamheter i gränssnittet mellan vård och omsorg. Ambitionen är att driva på utvecklingen inom svensk hälso- och sjukvård. En stor del av den uppföljning som görs på området , utgår inte från patienternas eller medborgarnas perspektiv. Ett central målsättning med myndigheten är således att stärka patienternas och medborgarnas ställning och inflytande. Det är viktigt att stärka deras insyn i och förtroende för hälso- och sjukvårdens verksamhet och tillgång till relevant information är en förutsättning för detta. Myndigheten för vårdanalys har i uppdrag att kontinuerligt utvärdera sådan information om vården och omsorgen som lämnas till den enskilde, i fråga om informationens innehåll, kvalitet, ändamålsenlighet och tillgänglighet. Genom det s.k. tredje steget i tandvårdsreformen avser regeringen att satsa på förebyggande tandvård och få till stånd ett utökat tandvårdsstöd för personer med vissa sjukdomar eller funktionsnedsättningar. I en nyligen utarbetad lagrådsremiss föreslås ändringar i lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd som innebär att det bland annat införs ett nytt stöd i form av ett särskilt tandvårdsbidrag. Bidraget ska kunna lämnas för tandvård till patienter med sjukdomar eller funktionsnedsättningar som medför risk för försämrad tandhälsa och ska få användas för betalning av ersättningsberättigande förebyggande tandvårdsåtgärder och abonnemangstandvård. Vidare lämnas förslag om att det i tandvårdslagen (1985:125) ska införas en skyldighet för landstingen att se till att tandvård kan erbjudas personer som har stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Det föreslås också att det i tandvårdslagen införs en bestämmelse om att vårdgivare ska lämna uppgifter till om patientens tandhälsa och om utförd tandvård, när det gäller dels nödvändig tandvård, dels tandvård för personer med stora behov av tandvård på grund av en långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning. Vidare föreslås att vårdgivarna inte längre ska ha en lagstadgad skyldighet att lämna uppgifter om aktuella priser för de ersättningsberättigande tandvårdsåtgärder 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 som de utför till . Detta lagförslag föreslås träda i kraft . Övriga lagförslag föreslås träda i kraft . Regeringen avser att lämna en proposition till . De ekonomiska konsekvenser som förslagen kommer att medföra på statens budget behandlas i avsnitt 4.12.4. För att de nya tandvårdsstöden ska nå de prioriterade patientgrupperna kommer det att krävas informations- och utbildningsinsatser, föreskriftsarbete samt anpassningar av de it-system och -stöd som administrerar det statliga tandvårdsstödet. Regeringen genomför därför en engångssatsning på de åtgärder som är nödvändiga för ikraftträdande av reformen. Det är exempelvis viktigt att såväl patienter som behandlande tand- och hälso- och sjukvårdspersonal får kännedom om att stöden finns och vilka förutsättningarna är för att få ta del av dem. Det ska också vara administrativt enkelt för både patienter och vårdpersonal att ansöka om och tillämpa stöden, vilket är direkt avgörande för i vilken grad stödet kommer att utnyttjas. För bästa möjliga tillämpning av de nya stöden krävs vidare att det finns tydliga föreskrifter på plats som kompletterar bestämmelser i lagar och förordningar. uppföljning av dessa nationella och strategiska stödfunktioner att ske. Ytterligare ett viktigt stöd för utvecklingen av hälso- och sjukvården är det samlade arbete som genomförs inom ramen för nationella e-hälso- strategin. Utvecklingsarbete pågår inom en rad områden, däribland nationell patientöversikt, sammanhållna journalsystem, elektroniska beslutsstöd, invånartjänster samt nationell informationsstruktur och nationellt fackspråk. Det handlar om system, stödstrukturer och tjänster som både ska leda till bättre insatser av högre kvalitet inom hälso- och sjukvården och och till en starkare ställning och fler möjligheter för individen. Regeringen och aktörer inom hälso- och sjukvården och är överens om att arbetet med eHälsa nu och måste fokusera på att de olika e-hälsotjänster och nya regelverk som utvecklats införs och används i daglig verksamhet så att nyttan av dem kan realiseras, för individen, personalen och verksamheterna. Inom det europeiska samarbetet kring gränsöverskridande informationsutbyte av patientöversikt och e-recept (epSOS) fortsätter som ett av de ledande länderna arbeta för införandet av de första testerna av systemet, s.k. piloter. Detta är ett viktigt steg mot tillämpning av patientrörlighetsdirektivet och regeringen 4.10.4Systematiska förbättringar genom lägger mycket fokus på att starta de svenska kunskapsbildning och -spridning piloterna samt nå bästa möjliga resultat och an- Regeringen stimulerar utvecklingen av kvalitet och effektivitet genom satsningar på kunskapsbildning och uppföljning. Kunskapsbildning och -spridning sker såväl inom diagnos och behandling som inom ledning och styrning av hälso- och sjukvården. En viktig del är att tydliggöra skillnader i vårdens resultat liksom att peka på situationer där bästa tillgängliga kunskap inte tillämpas. Som ett led i att förbättra hälso- och sjukvården i sin helhet har regeringen gett en särskild utredare i uppdrag att se över hela myndighetsstrukturen. Kommunsektorn är en allt viktigare samarbetspartner i regeringens arbete med att förbättra hälso- och sjukvården. I många av regeringens satsningar inom hälso- och sjukvården har SKL en roll för nationellt stöd och samordning i genomförandet. I syfte att förbättra och utveckla samarbetet kommer en utökad Det är angeläget att hanteringen av information om individer inom hälso- och sjukvården och är utformad så att rätt aktör har tillgång till rätt information vid rätt tillfälle och att informationshanteringen sker säkert, effektivt och med bibehållet integritetsskydd för den enskilde. Regeringens reformer har medfört en större mångfald av vårdgivare och en utveckling där verksamheten i allt större utsträckning utförs av privata, idéburna och ideella aktörer. Dessa strukturförändringar ställer allt högre krav på möjligheterna för vårdgivare och utförare att på ett säkert, effektivt och entydigt sätt hantera information om patienten/brukaren för att kunna erbjuda goda, individanpassade och säkra insatser av hög kvalitet där den enskildes integritet värnas. spelar en avgörande roll för den svenska hälso- och sjukvårdens utveckling. Registren är också ett ovär- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 derligt verktyg för forskningen. Regeringen anser att en satsning på förbättrad organisation, infrastruktur och grundfinansiering av kvalitetsregister kan göra till ett av de ledande länderna inom uppföljning av hälso- och sjukvården och registerbaserad klinisk forskning. Det handlar om såväl utvecklingsinsatser som att skapa en stabil och långsiktig finansiering av registren. Vidare behövs insatser för ökad samordning och styrning och för att få effektivare system behövs bl.a. insatser för att skapa enhetliga it-plattformar och system som undviker dubbelregistrering. Både staten och sjukvårdshuvudmännen har intresse i att de nationella kvalitetsregistrens potential kan utnyttjas på ett optimalt sätt. Regeringen genomför därför en utökad långsiktig satsning på utveckling och finansiering av kvalitetsregistren som inleds 2012. En förutsättning för satsningen är medfinansiering från landstingen. Avsikten är att teckna en överenskommelse med kommuner och landsting om utvecklingen och finansieringen av de nationella kvalitetsregistren. För att forskningsresultat ska kunna göra nytta krävs att det finns verktyg för att implementera resultat i vården och se till att nya läkemedel, behandlingar och diagnostiska metoder kommer verksamheten och patienten till del. Regeringen har för avsikt att, genom att omförhandla , stärka klinisk forskning och utbildning och säkerställa att de statliga ALF- medlen på ett tydligare sätt bidrar till kvalitetsutveckling av hälso- och sjukvården. Regeringen anser att det finns skäl att vidta åtgärder för att stödja hälso- och sjukvården i att utveckla det hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande arbetet så att det blir en integrerad del i hälso- och sjukvårdens dagliga arbete. Detta görs bland annat genom regeringens uppdrag till att stödja införandet av de nationella riktlinjerna för sjukdomsförebyggande metoder. 4.11.1Förslag till uppdaterade högkostnadsskydd för hälso- och sjukvård samt läkemedel Regeringens förslag: Högkostnadsskyddet för bl.a. besök inom den öppna hälso- och sjukvården höjs från till och trappan för läkemedel höjs proportionerligt lika mycket. Lagändringarna träder i kraft . För patienter som har hunnit påbörja en högkostnadsperiod före ikraftträdandet ska nuvarande bestämmelser gälla under resten av perioden. Ärendet och dess beredning: En promemoria har tagits fram inom , Uppdaterade högkostnadsskydd öppen hälso- och sjukvård samt läkemedel (Ds 2011:23). Promemorian har remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr S2011/6090/FS). De föreslagna lagändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av de instanser som yttrat sig tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invändningar. Kommuner och Landsting (SKL) och flera landsting ser dock ett behov av att utforma ett system med årlig indexering. Ett par instanser, bl.a. , och ett par landsting tillstyrker förslagen i stort men påtalar att höjningen kan medföra att ekonomiskt utsatta grupper avstår vård eller läkemedel i större utsträckning än samt att detta kan leda till större ohälsa för individen och ökade kostnader för samhället. Några få kommuner påpekar att den enskildes ökade kostnader för läkemedel och sjukvårdsbesök kan få återverkningar på den kommunala ekonomin. Ett par instanser, bl.a. , diskuterar behovet av kompensation till särskilt svaga grupper. Ett par instanser, bl.a. och , påtalar att det finns behov av en vidare diskussion om hälso- och sjukvårdens finansiering. Några landsting avstyrker förslagen och menar att de slår hårt mot redan utsatta grupper. De efterlyser ytterligare konsekvensanalyser. En del intresseorganisationer, exempelvis PRO, Handikappförbunden och , avstyrker förslaget med hänvisning till att beloppen redan är tillräckligt höga alternativt att de slår mot redan svaga grupper. Andra intresseorganisationer, t.ex. , uttrycker förståelse för förslaget och lämnar det därför utan invändningar. Skälen för regeringens förslag Inom hälso- och sjukvården finns det ett tak för hur mycket man behöver betala för bl.a. läkarbesök. Detta regleras i 26 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Högkostnadsskyddet innebär att man sammanlagt behöver betala högst i vårdavgifter inom öppenvården, avgifter för vissa förbrukningsartiklar och avgifter för viss tandvård. När man har betalat får man ett frikort som gäller under resten av . Landstingen kan i stort sett själva bestämma vilka avgifter som ska tas ut vid läkarbesök och andra tjänster i vården. Barn och ungdomar i samma familj (samma hushåll) har ett gemensamt högkostnadsskydd. Det innebär att deras avgifter räknas samman och ger frikort om de överstiger . De flesta landsting har infört avgiftsbefrielse för vård av barn och ungdomar . Inom den slutna vården får en vårdavgift på maximalt per vårddag tas ut av landstingen enligt 26 § hälso- och sjukvårdslagen. Till patientavgifter räknas både de avgifter som betalas hos mottagningar och 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 avgifter hos de privata vårdgivare som har avtal med . Även besök hos andra landsting kan räknas in. Det finns inget nationellt högkostnadsskydd för avgifter med anledning av att man är inlagd på sjukhus (sluten vård) eller för sjukresor och tekniska hjälpmedel. Det finns i vissa landsting högkostnadsskydd för sjukresor och tekniska hjälpmedel. Utformningen av dessa högkostnadsskydd bestäms av landstingen. Även vilka avgifter som tas ut bestäms av landstingen. Det nuvarande statliga förmånssystemet för läkemedel trädde i kraft . De grundläggande bestämmelserna kring de nuvarande läkemedelsförmånerna finns i lagen (2002:160) om läkemedelförmåner m.m. Be- stämmelserna i lagen kompletteras av vissa bestämmelser i förordningen (2002:687) om läkemedelsförmåner m.m. När det nuvarande förmånssystemet trädde i kraft begränsades patientens samlade läkemedelsutgifter till . Beloppsgränserna för högkostnadsskyddet har sedermera höjts med verkan fr.o.m. till nuvarande per tolvmånadersperiod. Högkostnadsskyddet bygger på att den enskilda patienten får sin totala läkemedelskostnad stegvis reducerad enligt en trappstegsmodell, den s.k. högkostnadstrappan, beroende på hur stor kostnaden är. Detta innebär enligt nuvarande beloppsgränser att den sammanlagda läkemedelskostnaden reduceras endast om den överstiger . Om så är fallet utgör kostnadsreduceringen av den del som överstiger men inte , av den del som överstiger men inte , av den del som överstiger men inte samt hela den del av den sammanlagda kostnaden till den del den överstiger . Läkemedel som inte ingår i förmånerna samt läkemedel med merkostnad inom det generiska utbytessystemet kan göra att läkemedelsutgifterna för en enskild patient överstiger . Läkemedel som används inom den slutna vården betalas dock av sjukvårdshuvudmännen. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Med sluten vård avses enligt hälso- och sjukvårdslagen sådan vård som kräver intagning på sjukhus. Förslagen till uppdaterade högkostnadsskydd för hälso- och sjukvård samt läkemedel De satsningar som regeringen genomför inom hälso- och sjukvårdens område syftar till att skapa förutsättningar för en god hälso- och sjukvård som tar sin utgångspunkt i patientens behov. I första hand syftar regeringens satsningar till att verka för en bibehållen eller bättre hälsa för patienten. För invånarna, i egenskap av skattebetalare, är det av vikt att detta sker genom ett effektivt utnyttjande av gemensamma resurser. Det är angeläget att lägga särskilt fokus på att öka valfriheten, tillgängligheten och säkerheten för patienten och brukaren. Satsningar görs också för att stimulera kommuner och landsting till en effektivare och bättre sammanhållen vård och omsorg för äldre. Vidare är det viktigt för patienten och brukaren att det finns möjlighet att vara delaktig, fatta beslut och ta del av kunskap och information om vårdens utformning och resultat. Detta kan i sin tur leda till att patienterna och brukarna i ökad utsträckning kan verka pådrivande i hälso- och sjukvårdens förbättringsarbete. Syftet med föreliggande förlag är att stärka hälso- och sjukvården genom att mer resurser tillförs landstingen. Höjt fribelopp för sjukvård syftar även till att förbättra landstingens möjligheter att styra patienterna mot en ändamålsenlig vårdkonsumtion. Detta sker dels genom den statiska förändring som följer av att högkostnadsskyddet höjs vilket bedöms ge landstingen ökade möjligheter att utforma en mer ändamålsenlig avgiftsstruktur som på ett bättre sätt styr patienterna till rätt vårdnivå, dels genom de dynamiska effekter detta ger genom förändrade beteendemönster. En förändring av högkostnadsskydden kan knytas till ett index. Vid en genomgång av andra områden finner man att avgifterna för äldre och handikappomsorg är knutet till prisbasbeloppet (PBB), som i princip följer konsumentprisindex. Nivån på det vanliga och det särskilda bostadstillägget till pensionärer () följer PBB liksom äldreförsörjningsstödet. Även garantipensionen följer PBB. Handikappersättning som betalas ut i vissa fall är knuten till prisbasbeloppet. Sjukpenning, sjuk- och aktivitets- ersättning och rehabiliteringsersättning är däremot oftast inkomstrelaterat. Riksnormen för försörjningsstöd räknas inte upp med automatik även om hänsyn tas till bland annat PBB vid förändringar. A-kassans högsta belopp är nominellt bestämt liksom bostadsbidrag till barnfamiljer och föräldrapenningens garantinivå. Även om vissa ersättningar är inkomstrelaterade har många med stora vårdbehov ersättningar kopplade till prisbasbeloppet. Vissa ersättningar är till och med nominellt oförändrade eller ändras vid särskilda beslut. Med en historisk indexering i takt med PBB föreslås högkostnadsskyddet för hälso- och sjukvård bli jämfört med . Med en historisk indexering i takt med PBB föreslås en ökning av högkostnadsskyddet för läkemedel från till . Detta innebär en ren uppdatering av nuvarande högkostnadstrappa där antalet trappsteg och subventionsgraden behålls intakta medan beloppen inom trappstegen ökar proportionerligt ungefär lika mycket och med ett maximalt läkemedelsvärde om jämfört med . Vid remissbehandlingen har en del instanser lyft fram behovet av en fortsatt översyn av nuvarande konstruktioner av avgifter och högkostnadsskydd. SKL och flera landsting ser dock ett behov av att utforma ett system med årlig indexering medan andra instanser betonat behovet av att ytterligare belysa fördelningspolitiska aspekter. Regeringen delar uppfattningen att dagens konstruktioner av avgifter och högkostnadsskydd för besök inom hälso- och sjukvården och för läkemedel är i behov av fortsatt översyn, men även inom andra delar av det sociala området finns detta behov. tillsatte regeringen därför en särskild utredare som ska se över avgiftsstrukturen för hälso- och sjukvård, läkemedel, äldre- och handikappomsorg m.m. Syftet är att åstadkomma en struktur för avgifter och högkostnadsskydd som långsiktigt bidrar till att utveckla kvaliteten och effektiviteten i vården och omsorgen, värnar de grupper som är mest i behov av vård eller omsorg, styr patienten att söka vård på rätt nivå och i rätt tid, stimulerar till förebyggande och tidiga insatser och bidrar till en långsiktigt hållbar finansiering av vården och omsorgen. Utgångspunkten ska vara att de som har det sämst ställt ekonomiskt eller är mest i behov av vård eller omsorg inte ska behöva avstå från vård och omsorg på grund av höga kostnader och därför behöver fördelningspolitiska aspekter beaktas. Uppdraget ska redovisas . Konsekvenserna av promemorians förslag blir ökade intäkter för landstingen samt ökade utgifter för personer som ligger över gränsen för högkostnadsskydd för hälso- och sjukvård och läkemedel. Den samlade ökningen av avgiftsintäkterna vid en historisk indexering av intäkterna blir vid en prognos . Eventuella dynamiska effekter i form av beteendeförändringar har inte beaktats i denna beräkning. Avgiftsintäkterna för landstingen beräknas öka med eller med 2012 som en följd av denna höjning. I relation till de samlade patientavgifterna ökar patientandelen från av nettokostnaderna till . En uppdatering av högkostnadstrappan för läkemedel beräknas ge i ökade avgiftsintäkter, om inte avgiftshöjningen påverkar läkemedelskonsumtionen. För att stärka hälso- och sjukvården genom att mer resurser tillförs landstingen görs ingen reglering enligt den kommunala finansieringsprincipen beträffande landstingens ökade avgiftsintäkter för sjukvårdsbesök. Detta beräknas öka landstingens intäkter med 2012 och . För att de ökade avgiftsintäkterna för läkemedel ska komma landstingen till del ökas anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner med 2012 och med , som anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna under utgiftsområde 9 minskas med motsvarande belopp. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Totalt blir den enskilda patientens maximala kostnad för högkostnadsskydden . För en person som hamnar över frikortsgränsen för både sjukvård och läkemedel ökar kostnaderna med maximalt . De som kommer att belastas mest av högre avgifter är de som har flest sjukvårdsbesök och använder läkemedel. Dessa grupper beräknas i snitt få betala per person i högre avgifter . Personer som inte ingår i dessa grupper beräknas få betala mer per person . Justeringen innebär en ren uppdatering av högkostnadsskydden så att de motsvarar det reala värdet vid den senaste revideringen. De personer som behöver mest vård kommer även fortsättningsvis att betala endast en mindre del vid nyttjandet av sjukvård och läkemedel. Regeringen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft , men att de nuvarande bestämmelserna om högkostnadsskydd ska gälla övergångsvis. En patient som före har uppnått kostnadsbefrielse för avgifter enligt 26 a § hälso- och sjukvårdslagen enligt bestämmelsens nuvarande lydelse, dvs. betalat avgifter om , behåller denna förmån under den resterande delen av högkostnadsperioden trots att takbeloppet höjts till . Kostnadsbefrielsen upphör från det att den första avgiften betalades. Likaså gäller äldre föreskrifter fortfarande för inköp av förmånsberättigade läkemedel m.m. om det första inköpstillfället inträffat före lagändringarna träder i kraft. Om den enskilde genom att köpa t.ex. ett förmånsberättigat läkemedel har påbörjat en högkostnadsperiod före tillämpas således nu gällande bestämmelser om kostnadsreducering under den resterande delen av . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tabell 4.10 Anslagsutveckling 1:1 1Inklusive ändringsbudget till statens budget 2011 (prop. 2010/11:99, bet. 2010/11:FiU21) och förslag till ändringsbudget i samband med denna proposition. 2Motsvarar 10 000 tkr prisnivå. 3Motsvarar 9 985 tkr prisnivå. 4Motsvarar 9 984 tkr prisnivå. Anslaget används för kostnader kopplade till (). Kammarkollegiet disponerar medlen för de administrativa och handläggande uppgifter som myndigheten utför åt . prövar enbart behörighetsfrågor. Prövningen ska ske på ett rättssäkert och omsorgsfullt sätt. Genom sin bedömning av hur hälso- och sjukvårdspersonalen utövar sina yrken ska bidra till en förbättrad vårdkvalitet. Medlen på anslaget får även användas till andra kostnader kopplade till patientsäkerhet och patientklagomålshantering. uppgick anslaget till och utfallet var . Till följd av patientsäkerhetsreformen och den nya patientsäkerhetslagen (2010:659) överfördes hanteringen av patientklagomål från till . verksamhet renodlades till ett ansvar för behörighetsfrågor, dvs. återkallelse av legitimation och andra behörigheter samt prövotid och ansökan om ny legitimation eller annan behörighet. Dessa frågor utgör endast en mycket liten del av den tidigare verksamheten vid . I propositionen Patientsäkerhet och tillsyn (prop. 2009/10:210) bedömde regeringen att myndigheten även fortsättningsvis bör finnas kvar. har en viktig funktion att fylla och det gagnar både patientsäkerheten och rättsäkerheten att behålla . För att verksamheten ska kunna bedrivas på ett rättssäkert och effektivt sätt har organiserats som en nämndmyndighet med Kammarkollegiet som värdmyndighet . Som en konsekvens av minskade arbetsuppgifter och den nya organisationen måste en anpassning ske av anslag.