prop · GZ031d22 · 2011-09-20 00:00:00 — I likhet med vad som gäller för BTP föreslås att boendetillägget ska vara en skattefri förmån. Förslaget föranleder en ändring i 8 kap. 10 § IL. 3.9.9Inkomstbeskattning av sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall samt boendetillägg Regeringens förslag: Sjukpenning i särskilda fall och rehabiliteringspenning i särskilda fall ska vid inkomstbeskattning tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. Boendetillägget ska vara skattefritt. Bestämmelserna ska träda i kraft Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det har framgått att regeringen anser att de i denna proposition föreslagna förmånerna sjukpenning i särskilda fall och rehabiliteringspenning i särskilda fall, liksom sådan sjukpenning som grundar sig på en sjukpenninggrundande inkomst, ska vara skattepliktiga. I 11 kap. 30 § första stycket 1 inkomstskattelagen (1999:1229) IL anges att sjukpenning och rehabiliteringspenning ska tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. En förutsättning för att ersättningen ska tas upp är, enligt lagrummet, att den grundar sig på förvärvsinkomst på grund av tjänst. Av 15 kap. 8 § IL framgår att sjukpenning och rehabiliteringspenning ska tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet, om ersättningarna grundar sig på förvärvsinkomst av näringsverksamhet. Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall grundar sig varken på förvärvsinkomst av tjänst eller förvärvsinkomst av näringsverksamhet. Regeringen anser ändå att förmånerna, precis som vad som gäller för sjuk- 3.9.10Sjukpenning vid allvarlig sjukdom och arbetsskada Regeringens förslag: Sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten ska kunna lämnas för fler än om arbetsförmågan till minst en fjärdedel är nedsatt till följd av en allvarlig sjukdom. Sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten ska kunna lämnas för fler än om arbetsförmågan till minst en fjärdedel är nedsatt till följd av en godkänd arbetsskada. Bestämmelserna ska träda i kraft . Promemorian: Skiljer sig från regeringens förslag genom att det i promemorian endast lämnades förslag om sjukpenning på fortsättningsnivån vid arbetsskada. Vidare föreslogs en annan språklig utformning av bestämmelserna avseende sjukpenning på fortsättningsnivån vid arbetsskada i promemorian än den som regeringen föreslår. Remissinstanserna: , , , , och tillstyrker förslaget. anser att regeringen bör se över om samma reglering ska gälla för partiell sjukpenning på normalnivå enligt 27 kap. 23 § socialförsäkringsbalken och för partiell sjukpenning på fortsättningsnivå enligt 27 kap. 24 a § 24 samma balk. Skälen för regeringens förslag: Sjukpenning på normalnivån (av den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI)) kan maximalt betalas ut inom en ramtid av . räknas som en, oavsett om det har betalats ut hel eller partiell sjukpenning. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 som fått sjukpenning på normalnivån för maximal tid kan få sjukpenning på fortsättningsnivån (av SGI) . Om nedsättningen av arbetsförmågan beror på en godkänd arbetsskada kan dock sådan sjukpenning betalas ut för obegränsat antal dagar med stöd av 27 kap. 24 a § socialförsäkringsbalken. Arbetsförmedlingen har i en rapport till regeringen insatser för dem som deltagit i programmet arbetslivsintroduktion s. 21 (dnr A2010/1960/A) uppmärksammat regeringen på att bestämmelsen tillämpas på det sättet att om nedsättningen endast till viss del beror på en godkänd arbetsskada så kan inte den försäkrade få hel sjukpenning så länge sjukpenning utbetalas på grund av arbetsskadan. Exempel: En försäkrad har fått omfattande skador till följd av en trafikolycka i samband med arbete. Den försäkrade har successivt förbättrats men klarar den försäkrade fortfarande bara att arbeta halvtid. Eftersom det är en arbetsskada kan halv sjukpenning lämnas även i fortsättningen. drabbas den försäkrade av en svårare influensa och måste vara hemma från arbetet helt i . konstaterar att den försäkrade har haft sjukpenning utan uppehåll och eftersom influensan inte är en godkänd arbetsskada kan endast halv sjukpenning lämnas. Den försäkrade kan bara få hel sjukpenning om hela nedsättningen av arbetsförmågan beror på arbetsskada eller om sjukfallet med arbetsskadan upphör . Regeringen föreslår därför att sjukpenning på fortsättningsnivån ska kunna betalas ut för hela nedsättningen av arbetsförmågan även om endast en del av den har orsakats av en arbetsskada. Nedsättningen av arbetsförmågan måste dock till minst en fjärdedel bero på arbetsskada. har framfört att det inte går att utesluta att liknande situationer kan uppstå t. ex. om en försäkrad till följd av en allvarlig sjukdom varit sjukskriven partiellt . Det är givetvis inte rimligt att de skyddsregler som finns vid t.ex. allvarlig sjukdom ska få till konsekvens att en försäkrad hamnar i ett sämre läge än andra försäkrade. Även om inget sådant fall kunnat konstateras anser regeringen att en reglering bör göras med innebörden att sjukpenning på normalnivån ska kunna utges för hela nedsättningen av arbetsförmågan även om arbetsförmågan endast till en fjärdedel är nedsatt på grund av en allvarlig sjukdom. Däremot anser regeringen inte att det är motiverat med samma reglering när det gäller möjligheten till sjukpenning på fortsättningsnivå för fler än utöver den föreslagna förändringen vid arbetsskada. 3.9.11Arbetsresor ska inte likställas med dagar med sjukpenning Regeringens förslag: Vid beräkning av antalet dagar med sjukpenning på normalnivån ska ersättning för merutgifter för resor till och från arbetet inte längre likställas med dagar med sjukpenning. Bestämmelserna ska träda i kraft . Promemorian: Överensstämmer med regeringens Remissinstanserna: , , PTK m.fl. tillstyrker förslaget. anser att dagar då arbetsgivare betalar merutgifter i stället för sjuklön ska behandlas på samma sätt. Skälen för regeringens förslag: Sjukpenning på normalnivån kan lämnas för . Därefter kan en försäkrad få sjukpenning på fortsättningsnivån i ytterligare . Vissa undantag finns från dessa begränsningar. För att underlätta för en försäkrad att återgå i arbete får utge ersättning för resor till och från arbetet i stället för den sjukpenning som annars skulle ha kunnat utges. Detta kan bli aktuellt i de fall en försäkrad klarar att utföra arbete, men på grund av sitt hälsotillstånd inte kan ta sig till och från arbetet på vanligt sätt. Enligt nuvarande regler jämställs då den försäkrade får ersättning för merutgifter för resor till och från arbetet med med sjukpenning. Regeringen föreslår att dagar då den försäkrade inte till någon del har fått sjukpenning utan endast ersättning för merutgifter inte ska medräknas då det beräknas hur många dagar en försäkrad fått sjukpenning. Arbetsgivare kan också betala ut ersättning för merutgifter i stället för sjuklön. har i sitt remissvar anfört att även dagar då arbetsgivaren ersätter kostnader för resor till och från arbetsplatsen i stället för sjuk- lön bör undantas vid beräkning av antalet dagar med sjukpenning. Arbetsgruppen har dock i promemorian konstaterat att inte har tillgång till dessa uppgifter. Det skulle, enligt regeringens uppfattning, inte vara försvarbart att begära att arbetsgivare i stor omfattning ska lämna dessa uppgifter till då det endast i ett ytterst fåtal fall kommer att ha betydelse för den ersättning den försäkrade får. 3.9.12Sjukpenning och rehabiliteringspenning i särskilda fall samt boendetillägg m.m. till försäkrade vars aktivitetsersättning har upphört på grund av att de fyllt Regeringens förslag: En försäkrad, vars rätt till aktivitetsersättning upphör på grund av att han eller hon fyller , ska ha rätt till sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall och boendetillägg. Rätten till sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall ska inträda från och med dagen efter den då rätten till aktivitetsersättning har upphört. Rätten till boendetillägg ska inträda från och med månaden efter den då rätten till aktivitetsersättning har upphört. Bestämmelserna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Innehöll inget förslag i denna del. Skälen för regeringens förslag: Aktivitetsersättning kan lämnas till en försäkrad det år denne fyller . Aktivitetsersättning lämnas till en försäkrad 1.vars arbetsförmåga bedöms vara nedsatt med minst en fjärdedel under på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan, eller 2.som på grund av ett funktionshinder inte avslutat sin utbildning på grundskolenivå eller gymnasial nivå. Aktivitetsersättning beviljas , dock längst till och med månaden före den då den försäkrade fyller . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 kan sjukersättning beviljas om arbetsförmågan är stadigvarande nedsatt. kunde även sjukersättning beviljas . Den tidsbegränsade sjukersättningen avskaffades . För de försäkrade som vid avskaffandet hade tidsbegränsad sjukersättning beslutades om övergångsregler så att förmånen avvecklades . Dessa regler kom också att gälla för de personer som på grund av åldersskäl inte kunde beviljas aktivitetsersättning. För dem som kan beviljas aktivitetsersättning på grund av att de fyller är det möjligt att beviljas en eller flera perioder med sjukersättning under sammanlagt högst 18 månader, dock som längst . Efter det att en försäkrad har haft tidsbegränsad sjukersättning erbjuds den försäkrade att delta i en arbetslivsintroduktion. I och med att den tidsbegränsade sjukersättningen definitivt upphör har de personer som har haft aktivitetsersättning inte längre tillgång till arbetslivsintroduktionen och de förmåner i form av sjukpenning och rehabiliteringspenning i särskilda fall och boendetillägg som föreslås i denna budgetproposition. Regeringen anser att det är mycket viktigt att de unga försäkrade som bedöms ha möjligheter att komma in i arbetslivet får fortsatt stöd. Därför ska även de personer vars aktivitetsersättning upphör då de fyller erbjudas att delta i arbetslivsintroduktionen. Regeringen föreslår också att de ska ha rätt till sjukpenning och rehabiliteringspenning i särskilda fall samt boendetillägg om arbetsförmågan är fortsatt nedsatt till följd av sjukdom. Regeringen vill betona att det självfallet är viktigt att alla de åtgärder som kan vidtas också vidtas före det att den försäkrade fyller och att och Arbetsförmedlingen prioriterar dessa försäkrade, särskilt de som närmar sig åldersgränsen, i sin rehabiliteringssamverkan. På samma sätt som för den som har haft tidsbegränsad sjukersättning inträder rätten till sjukpenning och rehabiliteringspenning i särskilda fall från och med dagen efter den då rätten till aktivitetsersättning har upphört. Rätten till boendetillägg inträder från och med månaden efter den då rätten till aktivitetsersättning har upphört. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken med ikraftträdande respektive Ändringen i paragrafen är en följdändring som föranleds av de nya kapitlen, 103 a103 e kap., i avdelning G. I paragrafen anges vilka förmåner som den som är bosatt i är försäkrad för enligt socialförsäkringsbalken. Till följd av att två nya bosättningsbaserade förmåner, sjukpenning i särskilda fall och boendetillägg, införs, föreslås två nya punkter 6 och 19 i paragrafens katalog. På grund av den nya punkten 6 förskjuts de uppräknade förmånerna i numreringen framåt. I punkten 7 föreslås ett tillägg med en ny förmån, benämnd rehabiliteringspenning i särskilda fall. De nya förmånerna regleras i 28 a, 31 a och 103 a Ändringarna i paragrafen är följdändringar som föranleds av den ändrade punktnumreringen i 5 kap. 9 §. I paragrafens första stycke görs en ren följdändring på grund av den förskjutna numreringen av punkterna i 5 kap. 9 §. Vidare görs ett tillägg i första stycket, av vilket framgår att en förutsättning för en försäkrad att kunna få sjukpenning i särskilda fall eller rehabiliteringspenning i särskilda fall för tid då han eller hon vistas utomlands, är att medger att den försäkrade reser till utlandet. Ett sådant medgivande gäller redan, enligt 6 kap. 15 §, som en förutsättning för att en försäkrad ska ha rätt till sjukpenning eller rehabiliteringspenning enligt den arbetsbaserade försäkringen. Ändringarna i andra stycket är rena följdändringar som föranleds av den förskjutna punktnumreringen i 5 kap. 9 §. Ändringarna i första och andra styckena är följdändringar som föranleds av det förslag till änd- ring som lämnas i tillägget till första stycket i 5 kap. 14 §. Till följd av förslagen om sjukpenning i särskilda fall i 28 a kap. och rehabiliteringspenning i särskilda fall i 31 a kap., införs i andra stycket, i de två första strecksatserna, hänvisningar även till dessa kapitel. I andra stycket införs en ny tredje strecksats med hänvisning till 28 a kap. I paragrafen införs ett nytt andra stycke av upplysande karaktär som anger att sjukpenning i särskilda fall enligt 28 a kap. kan lämnas även till en försäkrad för vilken det inte kan fastställas någon sjukpenninggrundande inkomst. I paragrafens fjärde strecksats görs en hänvisning till 31 kap. Eftersom rehabiliteringspenning i särskilda fall enligt 31 a kap. även kan lämnas till en försäkrad för vilken det inte kan fastställas någon sjukpenninggrundande inkomst, måste denna förmån exkluderas. Ersättningen i första stycket 2 tas bort, vilket innebär att vid beräkningen av antalet dagar med sjukpenning på normalnivån, ska dagar för vilka endast ersättning för merutgifter för resor till och från arbetet lämnats inte längre likställas med dagar med sjukpenning. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.11. I paragrafen införs ett nytt andra stycke som anger att paragrafen är tillämplig när arbetsförmågan, till minst en fjärdedel, är nedsatt till följd av en allvarlig sjukdom. För rätten till sjukpenning krävs således inte att nedsättningen av arbetsförmågan i sin helhet beror på den allvarliga sjukdomen, utan det räcker ned en fjärdedel. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.10. I paragrafen införs i punkten 1 en ändring som innebär att sjukpenning på fortsättningsnivån (av den sjukpenninggrundande inkomsten) ska kunna lämnas till en försäkrad för fler än om arbetsförmågan till minst en fjärdedel är nedsatt till följd av en godkänd arbetsskada. För rätten till sjukpenning krävs således inte att nedsättningen av arbetsförmågan i sin helhet beror på den godkända arbetsskadan, utan det räcker med en fjärdedel. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.10. Vidare införs i paragrafen en ny punkt 5, i vilken anges att sjukpenning av den sjukpenninggrundande inkomsten ska kunna lämnas för fler än , om det i annat fall på grund av den försäkrades sjukdom, skulle framstå som oskäligt att inte lämna sjukpenning. I avsnitt 3.9.2 ges en närmare redogörelse för när det kan vara aktuellt att tillämpa de nya bestämmelserna. Av de försäkrade som har fått sjukpenning har vissa varit sjukskrivna från ett arbete. När fråga uppkommer om att bedöma om det på grund av den försäkrades sjukdom skulle framstå som oskäligt att inte lämna sjukpenning för fler dagar bör, även för en sådan försäkrad, bedömningen av oskäligheten göras mot en presumerad arbetslivsintroduktion. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.2. I avdelning C Förmåner vid sjukdom eller arbetsskada införs ett nytt kapitel, 28 a kap. I detta regleras bestämmelserna avseende sjukpenning i särskilda fall. I paragrafen finns en innehållsförteckning över vilka bestämmelser som återfinns i de olika paragraferna i det nya kapitlet. I paragrafen anges att bestämmelserna i 27 och 28 kap. gäller även i fråga om sjukpenning i särskilda fall, om inte något annat följer av bestämmelserna i det nya 28 a kap. Det innebär att de bestämmelser som finns om sjukpenning m.m. i 27 och 28 kap., även gäller med avseende på sjukpenning i särskilda fall, om inte något annat anges i bestämmelserna i 28 a kap. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 I paragrafen beskrivs den grupp försäkrade som ska ha rätt till sjukpenning i särskilda fall. I avsnitt 3.9.3 finns en närmare beskrivning av vilken grupp försäkrade som omfattas. I paragrafens första stycke anges förutsättningarna för rätten till sjukpenning i särskilda fall. För att rätten ska föreligga krävs att en försäkrad på grund av bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst i socialförsäkringsbalken inte skulle ha rätt till hel sjukpenning som på fortsättningsnivån medför en sjukpenning om per kalenderdag. I den grupp försäkrade som har fått maximal tid med tidsbegränsad sjukersättning enligt övergångsbestämmelserna i 4 kap. 31 § lagen om införande av socialförsäkringsbalken kan det finnas försäkrade som vid utgången av en period med tidsbegränsad sjukersättning inte har någon sjukpenninggrundande inkomst att återfå och försäkrade som då har en sjukpenninggrundande inkomst att återfå, men där denna inte leder till att den försäkrade skulle ha rätt till hel sjukpenning som på fortsättningsnivån medför en sjukpenning om per kalenderdag. Så är fallet när det för den försäkrade kan fastställas en sjukpenninggrundande inkomst som understiger . Skälet till att begreppet kalenderdag används är att bedömningen av om en försäkrad uppfyller förutsättningarna för att ha rätt till sjukpenning i särskilda fall ska göras i förhållande till veckans . Vidare framgår att för att över huvud taget kunna omfattas av rätten till förmånen, krävs också att sjukdomen sätter ned den försäkrades arbetsförmåga. I andra stycket utvidgas det sjukdomsbegrepp som enligt 27 kap. 2 § andra stycket gäller vid bedömningen av en försäkrads nedsättning av arbetsförmågan. Med sjukdom ska även likställas annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan. Detta sjukdomsbegrepp gäller redan enligt 33 kap. 5 §, i förhållande till rätten till sjukersättning eller aktivitetsersättning. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. Rätten till förmånen inträder från och med dagen efter den då rätten till tidsbegränsad sjukersättning enligt övergångsbestämmelserna i 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 4 kap. 31 § lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken har upphört. Naturligtvis gäller de regler rörande karenstid m.m. som i övrigt gäller för försäkrade, även för denna grupp försäkrade. Det bör noteras att bestämmelserna inte ger en försäkrad, vars rätt till tidsbegränsad sjukersättning har upphört före , rätt att få sjukpenning i särskilda fall för tid innan detta datum. Av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna, punkten 4, framgår nämligen att bestämmelserna om sjukpenning i särskilda fall tillämpas också för en försäkrad vars rätt till tidsbegränsad sjukersättning har upphört före , men att ersättning tidigast kan lämnas . Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.6. Se också kommentaren till punkten 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. I paragrafen anges att sjukpenning i särskilda fall inte ska kunna lämnas när den försäkrade bedriver studier, för vilka han eller hon uppbär studiestöd enligt studiestödslagen (1999:1395), eller när den försäkrade deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program och får aktivitetsstöd. Detta gäller oavsett i vilken omfattning som den försäkrade bedriver dessa studier eller deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. Av paragrafen framgår att sjukpenning i särskilda fall kan lämnas längst till och med månaden före den när den försäkrade fyller . Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. I första stycket regleras hur bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras för en försäkrad när fråga uppkommer om sjukpenning i särskilda fall. I andra stycket anges att bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras i förhållande till ett heltidsarbete. Med heltidsarbete avses, i likhet med vad som gäller för sjukersättning, . När fråga uppkommer om att lämna sjukpenning i särskilda fall med utgångspunkt i de förmånsnivåer som anges i 27 kap. 45 § socialförsäkringsbalken ska således bedömningen av arbetsförmågans ned- sättning, göras utifrån en arbetstid om . Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. I paragrafen anges de belopp som sjukpenning i särskilda fall högst kan lämnas med per dag. Beloppets storlek är avhängigt av om den försäkrade har rätt till sjukpenning baserat på en sjukpenninggrundande inkomst enligt 27 och 28 kap. Om så är fallet ska sjukpenningen i särskilda fall minskas med det sjukpenningbelopp som lämnas med utgångspunkt i den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst. Beloppets storlek är också avhängigt om den försäkrade uppbär sjukersättning till någon del. I 12 § finns också bestämmelser om beräkning av sjukpenning i särskilda fall som kan leda till att ett annat belopp än det som anges i paragrafen ska utgå till den försäkrade. Se vidare författningskommentaren till 28 a kap. 1113 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. Av paragrafen framgår att sjukpenning i särskilda fall lämnas . Ersättningen ska således kunna utgå för som den försäkrade har en nedsatt arbetsförmåga. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. I paragrafen finns beräkningsregler. Om inte annat följer av 12 eller 13 §, gäller enligt punkten 1 att för en försäkrad för vilken en sjukpenninggrundande inkomst inte kan fastställas, uppgår sjukpenning i särskilda fall per dag till vid hel förmån, vid tre fjärdedels förmån, vid halv förmån och vid en fjärdedels förmån. För en försäkrad som har en sjukpenning som grundar sig på en sjukpenninggrundande inkomst enligt 27 och 28 kap. (i lagtexten annan försäkrad än den som avses i 1,) ska enligt punkten 2 sjukpenning i särskilda fall per dag motsvara differensen mellan 160, 120, 80 respektive och den sjukpenning som lämnas per dag enligt 27 och 28 kap. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser till 28 a kap. 11 § och beskriver hur beräkning av sjukpenning i särskilda fall ska ske när en försäkrad har rätt till en sjukpenning som baseras på en sjukpenninggrundande inkomst enligt bestämmelserna i 27 kap. 10 eller 11 §. För det fall sjukpenning ska lämnas till en försäkrad med stöd av dessa bestämmelser, ska sjukpenning i särskilda fall endast kunna utgå till den del denna ersättning, sammanlagt , överstiger vad som ska lämnas i form av sjukpenning som baseras på en sjukpenninggrundande inkomst. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur beräkning av sjukpenning i särskilda fall ska göras när sjukersättning lämnas till den försäkrade. Av första stycket framgår med vilken nivå hel sjukpenning i särskilda fall högst kan uppgå till per dag när en försäkrad uppbär partiell sjukersättning. Enligt 27 kap. 53 § socialförsäkringsbalken ska vid prövningen av den försäkrades rätt till sjukpenning, vid bedömningen av hans eller hennes arbetsförmåga, bortses från den nedsättning av förmågan eller möjligheten att bereda sig arbetsinkomst som ligger till grund för ersättning till den försäkrade i form av bl.a. sjukersättning. Detta innebär att en försäkrad som t.ex. uppbär tre fjärdedels sjukersättning kan få hel sjukpenning i särskilda fall med högst . I andra stycket finns bestämmelser om det högsta belopp som kan lämnas i form av partiell sjukpenning i särskilda fall till en försäkrad som uppbär sjukersättning. När sjukpenning i särskilda fall ska lämnas i ett sådant fall, lämnas ersättningen med högst tre fjärdedelar, hälften eller en fjärdedel av 120, 80 respektive . Beloppets storlek är alltså beroende av den förmånsnivå med vilken sjukpenning i särskilda fall ska lämnas. Av tredje stycket framgår hur beräkningen av sjukpenning i särskilda fall ska göras när det till den försäkrade också lämnas sjukpenning enligt 27 och 28 kap. socialförsäkringsbalken. I ett sådant fall ska det belopp på sjukpenning i särskilda fall som räknats fram enligt första eller andra styckena i paragrafen, minskas med den sjukpenning som den försäkrade ska få enligt 27 och 28 kap. Förslaget behandlas i avsnitt 3.9.3. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 10