prop · GY0360 · 2011-02-16 00:00:00 — åberopades var att ett extra möte skulle möjliggöra bättre kontinuitet, se 1995/96:163 s. 47 f. I promemorian föreslås att det europeiska företagsrådet och arbets- utskottet endast ska ha rätt att sammanträda enskilt inför samman- träffanden med gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget. Förslaget motiveras bland annat med att det nya direktivet föreskriver att det alltid ska finnas ett arbetsutskott och att då behovet av ytterligare ett enskilt möte i hela företagsrådet torde minska. organisation och har motsatt sig förslaget i Organisationerna anför följande. För våra förbunds represen- tanter i företagsråden är det av största vikt att kunna mötas så ofta som Att utveckla personliga kontakter, skapa nätverk och ha mötes- platser för informationsutbyte är av avgörande betydelse för att arbets- tagarna ska kunna spela den roll som avses i direktivet. ordningen har i praktiken fungerat så att företagsrådet haft två årliga möten med företagsledningen. Ett möte ger ingen möjlighet till kontinuerligt arbete i enlighet med lagens syfte. verksamhet ersätter inte behovet av att hela gruppen träffas minst två behöver också möta övriga ledamöter för att förankra sitt arbete och söka mandat för hur man ska agera i sin Prop. 2010/11:60 relation till ledningen, inte minst med anledning av de nya definitioner om information och samråd som tillkommit i det nya direktivet. Det kan även noteras att arbetsutskottets uppgift uttryckligen är att samordna företagsrådets verksamhet. roll kan därför inte jäm- ställas med företagsrådets roll och befogenheter. Även Landsorganisa- tionen i anser att behovet av ett extra möte kvarstår. Regeringen instämmer i att utskottets verksamhet inte fullt ut kan ersätta företagsrådets verksamhet utan att den får ses som ett komplement som bidrar till att företagsrådets arbete kan bedrivas på ett lämpligt sätt. De förändringar som det nya direktivet medför utgör inte tillräckliga skäl för att frångå bedömningen i prop. 1995/96:163. En bestämmelse om att företagsrådet ska ha rätt till ytterligare ett enskilt möte, utöver det eller dem som hålls inför möten med företaget, motsvarande 32 § andra stycket i den nuvarande lagen, bör därför tas in i den föreslagna lagen. Lagrådet noterar att det i direktivet anges att det europeiska företags- rådet eller den särskilda kommittén har rätt att sammanträda enskilt och ifrågasätter den i promemorian och lagrådsremissen föreslagna formule- ringen det europeiska företagsrådet och arbetsutskottet. Eftersom det i motsvarande bestämmelse i den nuvarande lagen anges det europeiska företagsrådet eller arbetsutskottet finner regeringen att den formule- ringen lämpligen bör användas även i den föreslagna bestämmelsen för att eventuella missförstånd i fråga om innebörden ska undvikas. 5.10.10Förnyad prövning av möjligheten att få till stånd ett avtal Regeringens förslag: efter det att det europeiska företagsrådet har inrättats, ska det pröva om förhandlingar ska inledas för att sluta ett avtal eller om bestämmelserna om vad som gäller om avtal inte träffas ska tillämpas även i fortsättningen. Ett avtal ska ingås av företagsrådet och ska kräva stöd av en majoritet bland ledamöterna i rådet. Om förhandlingar inte inleds eller inte leder till något avtal från det att företagsrådet begärt förhandlingar, ska bestämmelserna om vad som gäller om avtal inte träffas gälla även i fortsättningen. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågorna sär- Skälen för regeringens förslag: I tilläggsföreskrifterna i bilaga 1 till det nya direktivet föreskrivs i punkt 1 f att det europeiska företagsrådet efter inrättandet ska pröva om förhandlingar bör inledas för att träffa ett avtal enligt artikel 6 eller om tilläggsföreskrifterna fortsatt ska Denna bestämmelse gäller redan enligt det nu gällande direkti- vet och är genomförd i den nuvarande lagen. innehåller även en bestämmelse om att avtal ingås av det europeiska företagsrådet och att ett sådant beslut kräver stöd av en majoritet bland ledamöterna i rådet. Regeringen anser att det i förhållande till den nuvarande bestämmelsen Prop. 2010/11:60 bör preciseras vad som gäller när företagsrådet bedömer att förhandlingar om ett avtal bör inledas. Enligt punkt 1 f i tilläggs- föreskrifterna ska då artikel 6 och 7 i direktivet ges motsvarande tillämp- ning. Det betyder att också bestämmelserna om hur parterna har på sig att förhandla och vad som gäller om avtal inte träffas bör finnas med i lagen. Det är enligt regeringens uppfattning rimligt att samma regler beträffande tidsfrister och förutsättningar i övrigt gäller oavsett om det är en ny förhandling om ett avtal, en förhandling med anledning av att ett avtal löper ut eller på grund av en väsentlig omstrukturering, eller om det är en förhandling med tillämpning av lagens bestämmelser om vad som ska gälla om avtal inte träffas. Regeringens förslag: Det europeiska företagsrådets och arbets- utskottets kostnader ska bäras av gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp i den utsträckning som krävs för att företagsrådet ska kunna utföra sina uppgifter på lämpligt sätt. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag med undantag dels för att det i paragrafen förtydligats att även arbets- utskottets kostnader ska omfattas, dels för att bestämmelsen i propositio- nen formulerats om för att närmare ansluta till motsvarande bestämmelse i direktivet respektive lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ. Remissinstanserna: anser att det bör framgå att det europeiska företagsrådets rättegångskostnader vid processer mot före- taget inte ska anses ingå i de kostnader som företagen ska betala enligt lagen. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt punkt 6 i tilläggsföreskrifterna i bilaga 1 till det nya direktivet ska kostnaderna för det europeiska före- tagsrådet bäras av den centrala ledningen. Ledningen ska förse med- lemmarna i företagsrådet med tillräckliga ekonomiska och materiella resurser för att dessa ska kunna utföra sina uppgifter på ett lämpligt sätt. Om inte något annat avtalas, ska ledningen särskilt betala kostnaderna för möten, tolkning, logi och resor för företagsrådet och dess särskilda kommitté. Så länge medlemsstaterna följer dessa principer kan de fast- ställa budgetregler för företagsrådens verksamhet. De får exempelvis föreskriva att finansieringen inte behöver täcka utgifterna för fler än en expert. Dessa regler är oförändrade i förhållande till det nu gällande direktivet. Bestämmelsen om kostnadsansvaret är genomförd i 35 § i den nuvarande lagen. Där anges att kostnaderna måste vara skäliga. En motsvarande bestämmelse bör tas in i den föreslagna lagen. Dock anser regeringen att bestämmelsen bör formuleras om så att ordalydelsen närmare anknyter till direktivets ordalydelse och till motsvarande kostnadsbestämmelser i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och lagen om arbetstagar- inflytande i europakooperativ. Innebörden, det vill säga att kostnaderna Prop. 2010/11:60 ska vara skäliga utifrån dessa utgångspunkter, bör dock vara densamma. Av tydlighetsskäl bör på samma sätt som i den nuvarande lagen och som Lagrådet föreslagit i paragrafen arbetsutskottet särskilt anges. anser att det bör framgå av lagen att bestämmelsen inte omfattar skyldighet för företaget att betala företagsrådets rättegångs- kostnader vid processer mot företaget och anför följande. Direktivet förpliktar inte medlemsstaterna att införa en sådan skyldighet. Syftet med direktivet är att se till att det finns ett fungerande informations- och sam- rådsförfarande och det är det som företagen ska finansiera. En ordning där vissa rättssubjekt förpliktas att betala motpartens rättegångskostnader oavsett utgången i målet skulle vara stridande mot den svenska rätts- traditionen och direkt stötande. En sådan ordning skulle även påverka företagsrådens benägenhet att väcka talan i olika frågor och därigenom vara mycket tvistedrivande. Regeringen konstaterar inledningsvis att det inte är fråga om en ny reglering. Motsvarande bestämmelse finns i den nuvarande lagen och, som ovan berörts, i de näraliggande lagarna om arbetstagarinflytande. Den nu aktuella bestämmelsen blir endast tillämplig i de fall något avtal inte har kunnat träffas. Det är enligt regeringens uppfattning inte lämpligt eller ändamålsenligt att i denna bestämmelse fastslå att företaget aldrig ska bära företagsrådets rättegångskostnader i angivna fall. I artikel 10.1 i det nya direktivet föreskrivs att de europeiska företags- råden ska förfoga över de medel som är nödvändiga för att utöva de rättigheter som följer av direktivet för att gemensamt företräda arbets- tagarna vid gemenskapsföretaget eller företagsgruppen. Regeringen anser inte att det finns anledning att i den föreslagna lagen ha en särskild bestämmelse om detta. För det fall ett avtal om ett europeiskt företagsråd ingås bör det vara upp till parterna att fastställa vilka medel som ska ställas till företagsrådets förfogande, se avsnitt 5.9. Kommer parterna inte överens om ett avtal bör den bestämmelse gälla som föreslås i före- varande avsnitt. Frågan om de europeiska företagsrådens rättskapacitet behandlas i avsnitt 5.11.1. 5.11.1Förhandlingsdelegationen och det europeiska företags- rådet juridiska personer Regeringens förslag: Arbetstagarnas förhandlingsdelegation och ett europeiskt företagsråd ska kunna förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter. När ett företagsråd inrättats ska det ta över alla rättigheter och skyldigheter från förhandlingsdelegationen och träda in som part i ett avtal om ett europeiskt företagsråd. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågorna sär- Prop. 2010/11:60 skilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10.1 i det nya direktivet ska de europeiska företagsråden förfoga över nödvändiga medel för att utöva sina rättigheter som följer av direktivet och företräda arbetstagarna. Bestämmelsen är ny i förhållande till det nu gällande direktivet. I denna förtydligas att ett företagsråd ska ha rättskapacitet, vilket innebär att det ska ha möjlighet att föra arbetstagarnas talan inför domstol eller andra myndigheter. Detta är ingen ny princip, varken i svensk rätt eller EU- rättsligt, men eftersom det i vissa fall på nationell nivå rått oklarhet på denna punkt har ett uttryckligt stadgande härom ansetts nödvändigt i det nya direktivet. En bestämmelse om att arbetstagarnas förhandlingsdelegation och företagsrådet kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter finns i den nuvarande lagen. Av den nuvarande paragrafen framgår vidare att företagsrådet, när det börjar verka, övertar alla rättigheter och skyldigheter från förhand- lingsdelegationen och träder in som part i avtalet om ett europeiskt före- tagsråd. Även lagen om arbetstagarinflytande i europabolag, lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ och lagen om arbetstagares medverkan vid gränsöverskridande fusioner innehåller liknande bestäm- melser. Regeringen anser att en bestämmelse som i sak motsvarar den som finns i den nuvarande lagen bör införas i den nya lagen. Bestämmelsen bör i övrigt utformas på liknande sätt som bestämmelserna i lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och lagen om arbetstagarinflytande i europakooperativ. Lagrådet har föreslagit att orden ta på sig i förslaget till lagtext i lagrådsremissen byts mot åta sig. Regeringen anser emellertid att ta på sig, som förekommer även i annan lagstiftning, är en lämplig formu- lering. Regeringens förslag: Det europeiska företagsrådet ska, med de begränsningar som kan följa av att arbetstagarrepresentanterna ålagts tystnadsplikt, underrätta representanter för arbetstagarna vid gemen- skapsföretaget eller företagsgruppen om innehållet i och utgången av informations- och samrådsförfarandet. Om det inte finns några arbetstagarrepresentanter, ska samtliga arbetstagare underrättas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag med undantag för att promemorians förslag inte innehåller någon skriv- ning om att eventuell tystnadsplikt ska beaktas samt med undantag för vissa redaktionella justeringar. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10.2 i det nya direktivet ska ledamöterna i det europeiska företagsrådet underrätta arbetstagar- representanterna vid driftsställena eller vid företagen inom en företags- grupp om innehållet i och utgången av informations- och samrådsförfa- Om det inte finns några arbetstagarrepresentanter, ska samtliga Prop. 2010/11:60 arbetstagare underrättas. Punkten innehåller därutöver en hänvisning till direktivets bestämmelse om tystnadsplikt. Motsvarande reglering finns i det nuvarande direktivets tilläggsbestämmelser, det vill säga de bestäm- melser som ska tillämpas för det fall ett avtal inte träffas. I den nuvarande lagen finns en paragraf med detta innehåll. En bestämmelse vars innehåll motsvarar artikel 10.2 i det nya direkti- vet och som med andra ord ska vara generellt tillämplig bör införas i den föreslagna lagen. I lagen om arbetstagarinflytande i europabolag och lagen om arbets- tagarinflytande i europakooperativ, som innehåller liknande bestämmel- ser, har i lagtexten införts en skrivning om att skyldigheten gäller med beaktande av eventuell tystnadsplikt. Detta kan i och för sig synas själv- klart, men eftersom den bakomliggande direktivtexten är svårtillgänglig på denna punkt kan det finnas anledning att göra samma förtydligande i den föreslagna bestämmelsen. Därför bör i lagtexten införas ett förtyd- ligande om att regleringen om tystnadsplikt måste beaktas. Som Lag- rådet anmärkt bör dock detta formuleras på ett mer lättillgängligt sätt än i de ovan nämnda lagarna. 5.11.3Fortsatt tillämpning av gällande ordning under förhand- lingar om ett nytt avtal Regeringens förslag: som förhandlingar pågår om ett nytt avtal med anledning av en väsentlig omstrukturering, ska den be- fintliga ordningen för information och samråd med arbetstagarna gälla med de anpassningar som parterna enas om. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Vid förhandlingar om ett nytt avtal med anledning av en väsentlig omstrukturering i gemenskapsföretaget eller företagsgruppen, ska enligt artikel 13 tredje stycket i det nya direk- tivet det europeiska företagsrådet fortsätta sitt arbete i enlighet med eventuella arrangemang som anpassats genom avtal med den centrala ledningen. I den arbetsgrupp som inrättats av kommissionen har konsta- terats att bestämmelserna i artikel 13 gäller oavsett om företagsrådet inrättats genom ett avtal eller genom tillämpning av tilläggsföre- skrifterna. De ska också i princip gälla om det eller de befintliga avtalet eller avtalen föreskriver inrättandet av ett annat förfarande för informa- tion och samråd med arbetstagarna än ett europeiskt företagsråd. sådant fall får bestämmelserna ges motsvarande tillämpning. En bestämmelse bör införas i den föreslagna lagen som motsvarar det nya direktivets bestämmelse. Regeringen finner det lämpligt att tydlig- göra att parterna kan anpassa den befintliga ordningen för information och samråd förhandlingarna pågår med hänsyn till vad som kan vara påkallat av omstruktureringen i företaget eller företagsgruppen. Regeringens förslag: Arbetstagarrepresentanter som vanligtvis utför sitt arbete i och som utför uppgifter enligt lagen ska ha samma grundläggande skydd som gäller för fackliga förtroendemän. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Akademikers och är positiva till förslaget. anser att förslaget uppfyller kravet på skydd för arbetstagarrepresentanter i konventionen (nr 135) om arbetstagarrepresentanters skydd inom företaget och åtgärder för att underlätta deras verksamhet. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10.3 i det nya direktivet ska ledamöter i de särskilda förhandlingsorganen, medlemmar i de europeiska företagsråden samt arbetstagarrepresentanter som utför upp- gifter enligt ett informations- och samrådsförfarande i enlighet med artikel 6.3 ha rätt till skydd och garantier liknande dem som fastställs för arbetstagarrepresentanter genom den lagstiftning som gäller i det land där de är anställda då de utför uppgifter enligt direktivet. Detta ska särskilt gälla i fråga om deltagande i möten och avlöning. Artikel 10.3 motsvaras i den nuvarande lagen av 37 §. Enligt denna bestämmelse ges arbetstagarrepresentanter som fullgör uppgifter enligt lagen ett grundläggande skydd motsvarande det som gäller för fackliga förtroendemän enligt lagen (1974:358) om facklig förtroendemans ställ- ning på arbetsplatsen, förkortat förtroendemannalagen. Skyddet omfattar exempelvis rätt till den ledighet som fordras för uppdraget och till bibehållna anställningsförmåner under sådan ledighet. En bestämmelse motsvarande artikel 10.3 finns i det nu gällande direktivet. Det kan visserligen konstateras att ordalydelsen i direktivet har ändrats från ha rätt till samma skydd och garantier som ... till ha rätt till skydd och garantier liknande dem som , men denna ändring bedöms inte påkalla någon justering av motsvarande bestämmelse i svensk rätt. , Akademikers Central- organisation och ställer sig positiva till att en bestämmelse motsvarande den som finns i den nuvarande lagen förs in i den föreslagna lagen. Regeringen delar denna bedömning och föreslår därför en sådan regel. konstaterar att bestämmelsen upp- fyller kravet på skydd för arbetstagarrepresentanter i konventionen (nr 135) om arbetstagarrepresentanters skydd inom företaget och åtgärder för att underlätta deras verksamhet. Regeringens förslag: Gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget i en företagsgrupp ska ge ledamöterna i arbetstagarnas för- handlingsdelegation och det europeiska företagsrådet utbildning i den utsträckning som krävs för att de ska kunna utföra sina uppdrag. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian anges dock att det ska vara fråga om utbildning som är nödvändig för att ledamöterna ska kunna utföra sina uppdrag. Remissinstanserna: , Akademikers , och i är positiva till förslaget, men påpekar att det inte är företagets ansvar att anordna utbildningen. Organisationerna menar vidare att det bör framgå av lagen att arbetstagarna själva ska kunna välja vilken utbildning som ska ges och under vilka former. Bankinstitutens anser att det bör framgå av lagen att med utbildning avses endast kompletterande utbildning av generell karaktär. Organisationen har föreslagit att bestämmelsen ska kompletteras med en med utbildningsskyldigheten kommunicerande regel vid val av arbetstagarrepresentanter. Övriga remissinstanser berör inte frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 10.4 i det nya direktivet, som saknar motsvarighet i det nu gällande direktivet, ska ledamöterna i de särskilda förhandlingsorganen och europeiska företags- råden ges utbildning med bibehållen lön i den utsträckning som krävs för att de ska kunna utföra sina uppgifter som representanter i ett internatio- nellt sammanhang. En bestämmelse delvis motsvarande artikel 10.4 bör införas i den före- slagna lagen. Det bör alltså vara gemenskapsföretaget eller det kontrolle- rande företaget som ska ge ledamöterna i arbetstagarnas förhandlings- delegation respektive det europeiska företagsrådet utbildning i den utsträckning som krävs för att de ska kunna utföra sina uppgifter. Angående rätten till ledighet med bibehållna anställningsförmåner, se avsnitt 5.11.4. I promemorians och lagrådsremissens lagförslag anges att det ska vara fråga om utbildning som är nödvändig för att ledamöterna ska kunna utföra sina uppdrag. Lagrådet har noterat att ordalydelsen i denna del avviker från direktivets och menar att det i det fortsatta lagstiftnings- arbetet bör klarläggas om det är motiverat att på detta sätt begränsa skyldigheten för företagen. Regeringen konstaterar att det inte är aktuellt med någon sådan begränsning och föreslår att lagtextens lydelse i aktuellt avseende anpassas till direktivets lydelse. , Akademikers Central- organisation, och i anser att förslaget innebär en viktig förbättring, men påpekar att det inte är företagets ansvar att anordna utbildningen. Regeringen instämmer i vad organisationerna anför. Som de angett bör det vara företagets ansvar att stå för kostnaderna för utbildningen, även om det inte kan uteslutas att tredje man i något fall anordnar eller står för kostnaderna för viss utbildning. Det väsentliga är att inte den enskilde ledamoten eller organet ska betala, dels att företaget ser till att den enskilde kan delta i utbildningen. Utbildningen kan tänkas anordnas eller utföras av konsulter, företagets egna experter, språklärare, arbetstagar- organisationer med flera. Som bland annat påtalat bör det inte heller vara gemenskapsföretagets eller företagsgruppens uppgift att i första hand bedöma behovet av utbildning. Denna bedömning bör göras av förhandlingsdelegationen eller företagsrådet. Bankinstitutens menar att skrivningen är svårtolkad och lämnar utrymme för meningsmotsättningar. Organisatio- nen anför i huvudsak följande. Frågor som uppkommer är om den utbild- ning som avses är generell utbildning eller även utbildning avseende varje för delegationen eller rådet speciellt uppkommen fråga. Vidare uppkommer fråga om utbildning av helt ny kompetens eller endast kompetenshöjande utbildning avses. För det fall den utsedde arbetstagar- representanten helt saknar kunskaper i det för företagsrådet aktuella språket, kan det innebära ett mycket långtgående åtagande för företaget. Enligt organisationens mening kan med utbildning endast avses kompletterande utbildning av generell karaktär vilket bör framgå av lagförslaget. Någon sådan begränsning som Bankinstitutens Arbetsgivare- organisation förordar kan enligt regeringens mening inte införas. Som till exempel påpekat kan olika kompetenser krävas, det vill säga alltifrån att läsa och förstå bokslut, EU- rätt och företagsstrategier till att kunna bedöma olika arbetsmarknads- relationer. Även språkkunskaper kan vara väsentliga. Det kan också krävas utbildning för hela organet eller för enstaka ledamöter. Det bör avgöras från fall till fall vilken utbildning som är krävs och under vilka former den ska ges. eller förhandlingsdelegationen bör indikera vilken utbildning som krävs varefter parterna tillsammans bör föra en dialog och nå fram till en gemensam ståndpunkt. Utgångspunkten bör dock vara att företagsrådet eller delegationen avgör vilken utbildning som krävs och att gemenskapsföretaget eller det kontrollerande företaget inte ska vägra att tillmötesgå en sådan begäran så länge den är rimlig. Detta påminner om den reglering gällande ledighetens omfattning och förläggning som finns i förtroendemannalagen, vilken med flera hänvisat till. Regeringen anser inte att det finns skäl att ange detta i lagtexten. Bankinstitutens har föreslagit att bestämmel- sen ska kompletteras med en med utbildningsskyldigheten kommunice- rande regel vid val av arbetstagarrepresentanter så att den arbetstagar- representant som väljs besitter de grundläggande förutsättningar som krävs för uppdraget. Regeringen tycker inte att det är lämpligt att införa någon sådan reglering.