prop · GZ031d24 · 2011-09-20 00:00:00 — Andra sparare i fonder drabbas, bland annat genom ökade transaktionskostnader och minskad avkastning till följd av stora in- och utflöden av kapital. Eftersom det inte bedömdes möjligt att hantera de negativa effekterna tog Pensionsgruppen ställning för att stoppa massfondbyten och lämnade regeringen ett uppdrag till att vidta de IT-tekniska åtgärder som krävs för att omöjliggöra massfondbyten inom premiepensionssystemet. har aviserat att detta stopp kommer att genomföras . 2011/12:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Pensionssparare som har gjort många byten sedan start har i genomsnitt haft en högre genomsnittlig årlig avkastning. Eftersom det är genomsnittsvärden finns det naturligtvis en mindre grupp som trots många byten haft en lägre avkastning. Ser man på varje enskilt år finns inte samma tydliga mönster. Exempelvis hade de som gjort fler än 11 byten haft en sämre genomsnittlig utveckling detta år än de som gjort färre byten . Medellivslängden stiger successivt i och stiger dessutom snabbare än vad som tidigare prognostiserats. var den återstående beräknade medellivslängden, för dem som uppnått , för kvinnor och för män. Det motsvarar en ökning med 1,30 respektive sedan pensionsreformen 1994. ökar medellivslängden med per decennium. Det är i grunden något positivt men ett längre liv innebär att pensionen måste räcka längre och ger därför, allt annat lika, lägre pensioner. För att motverka detta behöver våra längre liv kompenseras med längre arbetsliv. För pensionssystemet är det därför av betydelse att förvärvslivet förlängs ju fler i arbete desto större möjligheter till goda pensioner. Det är särskilt viktigt när vi under de närmaste decennierna står inför en påtaglig ökning av antalet äldre. För att klara välfärd och goda pensioner är det för både individ och samhälle av vikt att vi förlänger arbetslivet. Den genomsnittliga åldern för uttag av allmän ålderspension var 2010 och i princip lika för kvinnor och män. Genomsnittsåldern för uttag av ålderspension har legat mycket stabil . Däremot har spridningen ökat påtagligt, dvs. allt fler tar ut pensionen före respektive . Av diagram 1.8 framgår att andelen bland 61-64 åringarna som tar ut inkomstpension har ökat . Det är vanligare att män tar ut den inkomstrelaterade pensionen än kvinnor. Andelen av befolkningen som tar ut pension före har mer än fördubblats . Ålder för uttag av ålderspension är dock inte liktydigt med att man lämnar förvärvslivet. Ett tidigt uttag kan t.ex. förklaras av att man kombinerar arbete och pension och placerar pensionen man arbetar. Diagram 1.8 Andel som tagit ut inkomstrelaterad pension Källa: , STORE 2010. märks också en tendens av att fler senarelägger sin pension. Mer än var tionde person väntar nu till med att ta ut sin pension. Det är vanligare att män väntar med att ta ut sin pension än kvinnor, se diagram 1.9. Diagram 1.9 Andel i varje årskull som inte tagit ut någon pension 6567 år Källa: beräkningar i , 2003-2009. För att visa hur länge människor arbetar är ålder för uttag av ålderspension inte en bra indikator. Ett mer relevant mått är utträdesåldern ur förvärvslivet, dvs. hur länge människor tillhör den förvärvsarbetande delen av befolkningen. Ett vanligt sätt att definiera utträdesålder är genomsnittsåldern då människor förväntas lämna 2011/12:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET arbetslivet, givet att de hör till arbetskraften . har utträdesåldern beräknats till . Som framgår av diagram 1.10 har den förväntade utträdesåldern stigit men är i genomsnitt nu bara marginellt högre än 1980. Utträdesåldern för kvinnor har successivt långsamt stigit medan männens utträdesålder nu är något lägre än 1980. Oavsett mätperiod är ökningen av den genomsnittliga utträdesåldern dock tydligt lägre än ökningen av medellivslängden. Diagram 1.10 Genomsnittlig förväntad ålder vid utträdet från arbetslivet för personer som finns i arbetskraften (förväntad utträdesålder) 1970 1973 1976 1979 1982 1985 1988 1991 1994 1997 2000 2003 2006 2009 Måttet förväntad utträdesålder har en likartad konstruktion som förväntad medellivslängd och innehåller en viss prognos på så sätt att man antar ett visst fortvarighetstillstånd. Ett alternativt mått med mindre inslag av antaganden eller prognos är att mäta den faktiska utträdesåldern för varje årskull. I diagram 1.11 visas genomsnittlig utträdesålder mätt på sådant sätt. Diagram 1.11 Genomsnittlig ålder vid utträdet från arbets- livet för personer som finns i arbetskraften, för olika årskullar (kohortvis utträdesålder) Källa: , 2011. Den årskullsvisa utträdesåldern visar ett tydligt trendbrott. Sedan årskullarna födda under 1920- talet har utträdesåldern stadigt sjunkit fram till dem födda medan utvecklingen därefter varit den helt motsatta. För gruppen födda var utträdesåldern medan den för dem födda var en ökning med . Trendbrottet sammanfaller med det nya pensionssystemet där årskullen 1938 är den första årsklass som påverkas av ändrade regler för intjänande av pensionsrätt. Årskullarna 1938-1941 har visserligen en begränsad del av sin pension beräknad efter reformerade regler men uppmärksamheten kring de ändrade principerna för intjänandet kan ha haft en sådan signaleffekt som påverkat beteendet. I vilken utsträckning det nya systemets regler har inverkat på beteendet går emellertid inte att fastställa. Pensionssystemet är finansiellt stabilt och hanterar förändringar i medellivslängd oavsett om den längre livslängden balanseras med ett längre förvärvsliv eller inte. Obalanser dem emellan kan dock ge oönskade konsekvenser för såväl pensionsnivåer som för samhället i stort. Det är därför angeläget att pensionssystemets regler och förhållanden i arbetsmiljön är i samklang med förändringar i omvärlden och inte motverkar ett längre arbetsliv. Den tillsatta utredningen om pensionsrelaterade åldrar och arbetsmiljön ska ses mot den bakgrunden. 2011/12:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Valet av pensionsålder beror på flera faktorer. En faktor är ekonomin, dvs. hur den ekonomiska standarden förändras i och med övergången från förvärvsarbete till pension. Det kan mätas genom kompensationsgrader, dvs. att relatera den allmänna pensionen till inkomsten före pension. I diagram 1.12 visas bruttobeloppet för allmän pension vid för dem som då uppbär pension i förhållande till samma persons genomsnittliga bruttoinkomst . Den på detta sätt mätta kompensationsgraden är för både kvinnor och män . Kompensationsgraden har sjunkit . En orsak är att i det nya pensionssystemet anpassas pensionen till en stigande medellivslängd. Kompensationsgraden är något högre för dem som inte var sysselsatta eftersom de har lägre inkomst vid , t.ex. till följd av att de uppbar sjukersättning. Diagram 1.12 Bruttopension vid i förhållande till Samtliga, allmän pension man Samtliga, allmän pension kvinna Sysselsatta, allmän pension man Sysselsatta, allmän pension kvinna Källa: beräkningar i . Den faktiska standarden påverkas emellertid även av t.ex. tjänstepension, privat pension, skatt, bostadstillägg och av sparat kapital. Ett alternativt sätt att mäta är därför att jämföra den faktiska ekonomiska standarden efter pension före. På så sätt får man ett mått på hur den allmänna pensionen tillsammans med andra ekonomiska omständigheter påverkar ekonomin vid en viss ålder. För att undersöka den faktiska ekonomiska standarden har den disponibla inkomsten, dvs. den sammantagna inkomsten efter skatt och transfereringar, för dem som uppbar allmän pension jämförts med samma persons genomsnittliga disponibla inkomst . En sådan inkomstkvot framgår av diagram 1.13. Beräkningarna är här gjorda för hela årskullen som fyllde ett visst år, givet att de då uppbar pension. Diagram 1.13 Inkomstkvoten, exklusive kapitalinkomst, för samtliga 66-åringar som uppbar pension i respektive årskull Källa: beräkningar i . hade den genomsnittliga pensionären en disponibel inkomst som var mellan av vad personen hade . I beräkningen har kapitalinkomster inte räknats med. Det syns här inget tydligt mönster för dem som till större del omfattas av det nya pensionssystemet. Däremot har den genomsnittliga 66- åriga mannen i högre grad behållit sin inkomstnivå än kvinnorna. Eftersom detta inte gällde den allmänna pensionen i diagram 1.12 innebär det att män i större utsträckning har inkomster utöver den allmänna pensionen, exempelvis tjänstepensioner och arbetsinkomster. Inkomsten ovan visar förhållandet vid . Kvoten sjunker därefter och framförallt då många tjänstepensioner betalas ut med lägre belopp. Eftersom det är genomsnittsvärden finns det betydande skillnader mellan olika individer. 2011/12:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET 1.3.5EU-kommissionens grönbok med för parternas fria förhandlingsrätt och träffade sikte på tillräckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU presenterade en grönbok med sikte på tillräckliga, långsiktigt bärkraftiga och trygga pensionssystem i EU. Syftet med grönboken var att kartlägga de gemensamma utmaningar som pensionssystemen i står inför samt hur EU kan stödja medlemsstaternas insatser för att garantera tillräckliga och långsiktigt bärkraftiga pensioner. har aviserat en vitbok som ska bygga vidare på arbetet med pensioner som påbörjades i grönboken. I regeringens svar till betonades vikten av att pensionssystemen ger tillräckliga och adekvata pensioner men att detta inte kan ses isolerat från ett pensionssystems finansiella hållbarhet. Vad ett pensionssystem kan leverera är ytterst beroende av samhällsekonomin och vad de som förvärvsarbetar förmår att producera. Med få i arbete och låg tillväxt kan inget pensionssystem ge goda och långsiktigt hållbara pensioner. Vidare behöver medlemsstaterna främja ett aktivt åldrande och modernisera de sociala trygghetssystemen och pensionssystemen. Reformer för att främja jämställdhet och underlätta möjligheten att förena arbete och familjeansvar är också viktiga. Regeringen uppmanade till att utveckla ett fördjupat samarbete inom ramen för den öppna samordningsmetoden med förbättrade jämförande analyser och indikatorer om hållbarhet. Däremot motsätter sig regeringen bestämt en utveckling mot överstatliga regelverk om hur pensionssystemen ska utformas. Pensionssystemens utformning bygger på nationella förutsättningar och nationell kompetens. Pensionssystemen är en del av kultur, värderingar och arbetsmarknad i ett land. Det går därför inte att likrikta pensionssystemen utan påtagliga effekter på övriga delar i samhället. Regeringen ställde sig positivt till en översyn av tjänstepensionsinstituten med sikte på att ge en bättre balans mellan risker, trygghet och kostnader för pensionsspararna och pensionsinstituten (IORP) särskilt vad gäller tjänstepensionsinstitutens försäkringstekniska avsättningar i ett gränsöverskridande perspektiv. En eventuell förstärkt reglering av tjänstpensionsfrågor på EU-nivå måste dock göras med respekt Regeringens syn och handlingslinje ligger också i linje med utlåtande på grönboken (2010/11:SfU5). I pensionssystemets resultaträkningar för inkomst- och premiepensionssystemet framgår de kostnader som och fonderna redovisar som kostnader i sina resultaträkningar, s.k. bruttoredovisade kostnader. Utöver de bruttoredovisade kostnaderna finns också kostnader som nettoredovisas vilket innebär att dessa kostnader dras direkt mot intäkt eller avkastning och inte framgår av resultaträkningarna. För att ge en så fullständig bild som möjligt gör i en sammanställning som innehåller både brutto- och nettoredovisade kostnader (tabell 1.5). Tabell 1.5 Ålderspensionssystemets totala kostnader och avgifter 2010 Källa: , . 2011/12:1 ÅLDERSPENSIONSSYSTEMET VID SIDAN AV STATENS BUDGET Den totala administrativa kostnaden för pensionssystemet dvs. kostnader för försäkringsadministration, kapitalförvaltning och övriga avgifter uppgick till . Det är en ökning jämfört med föregående år. har AP-fondernas kapital ökat och premiepensionskapitalet ökat . Kostnaderna har ökat totalt för premiepensionsdelen och för inkomstpensionsdelen. Av de totala kostnaderna ingår i pensionssystemets resultaträkning. Kostnaderna för försäkringsadministration uppgår till och AP-fondernas rörelsekostnader uppgår till . Resterande kostnader dvs. är kapitalförvaltningskostnader i AP-fonderna och premiepensionssystemet som nettoredovisas. AP-fondernas kostnader för fasta förvaltningsarvoden uppgår till , för prestationsbaserade arvoden, samt för transaktionskostnader. Bland annat eftersom samtliga administrativa kostnader belastar pensionssystemet och därmed tas från pensionsbehållningen är det av vikt att kostnaderna är rimliga och att kostnaderna återkommande granskas. Det är bland annat mot den bakgrunden som Pensionsgruppen har enats om en översyn av AP-fondernas regelverk. Regeringen avser att besluta om kommittédirektiv för en utredning av AP- fonderna.