prop · GZ0329 · 2011-11-09 00:00:00 — På detta sätt säkerställs en nära koppling mellan det politiska reformarbetet centralt och kontakterna med den afghanska statsledningen, respektive biståndsarbetet och det civila och militära kapacitetsstödet på det regionala och lokala planet. Ett mer flexibelt utnyttjande av de samlade personalresurserna i och Mazar-e bör eftersträvas. Den samlade svenska närvaron i norra benämns hädanefter Transition Support Team (TST), vilket markerar att dess huvuduppgift är att stödja den afghanska transitionsprocessen. TST leds av den seniora civila representanten (). TST består av en civil biståndsenhet och en militär enhet som utgör det svenska militära bidraget till ISAF. SCR samordnar den samlade svenska insatsen i norra med dess politiska, bistånds- och säkerhetsstödjande delar. Gemensamt för hela insatsen är stödet till afghansk institutions- och kapacitetsuppbyggnad. Huvuduppgiften för den civila biståndsenheten är att bedriva ett långsiktigt biståndssamarbete i enlighet med regeringens strategi för utvecklingssamarbetet med . Personalen med särskild biståndskompetens rekryteras främst från Sida. består av t.ex. politiska rådgivare, polisrådgivare samt personal för administration och säkerhetsskydd och ingår i SCR:s stab. 2011/12:29 Det svenska militära förbandet arbetar vidare inom ramen för den internationella ISAF-insatsen och är fortfarande inordnat i dess ledningsstruktur, men företräds gentemot civila afghanska myndigheter utåt av SCR i dennes egenskap av chef för den samlade svenska insatsen. De närmare detaljerna kring ansvarsförhållanden och övrig arbetsfördelning kommer att utformas i nära samverkan mellan berörda parter. Samsyn, samordning och vid behov, nära samverkan, ska prägla den samlade svenska insatsen. Sammanblandning av genomförandet av biståndsinsatser och militära uppgifter ska dock undvikas. Det militära bidraget ska stödja uppbyggnaden av de afghanska säkerhetsstrukturernas förmåga och därigenom bidra till att skapa säkerhet för att möjliggöra civila insatser och långsiktig utveckling under afghansk ledning. Civil-militär samverkan är ett medel för att bättre kunna lösa de civila respektive militära uppgifterna. En fortsatt samverkan mellan det militära och civila bidraget bör ske i syfte att upprätthålla en gemensam bild av utvecklingen. Det är dock av central betydelse att biståndsinsatserna genomförs på ett sätt som inte bidrar till sammanblandning med de militära insatserna. 7.1Sveriges utvecklingssamarbete med och humanitära insatser Biståndsinsatserna utgör en central del av samlade engagemang Det finns enorma utvecklingsbehov inom är givarbilden splittrad och koordineringen av biståndet problematisk. Det svenska stödet bör vara fokuserat för att kunna kraftsamla på områden där har särskilda har en framträdande roll, inte minst vad gäller biståndseffektivitet, jämställdhet, utbildning samt demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Ett fokuserat svenskt bistånd kan tillsammans med stödet från de övriga nordiska länderna och genom EU spela en viktig roll för Mot bakgrund av den parlamentariska uppgörelsen , har en översyn av det svenska biståndet genomförts . Översynen har motiverats av behovet att anpassa biståndet till den rådande situationen i landet och ta hänsyn till de processer som inletts efter London- och Kabulkonferenserna , inklusive den pågående transitionen när det gäller överlämnandet av säkerhetsansvaret. Givarsamfundet har inom ramen för Kabulprocessen bl.a. åtagit sig att senast kanalisera av sitt stöd genom den afghanska regeringens system och öka anpassningen till den afghanska är på god väg att uppnå dessa Prop. 2011/12:29 målsättningar, men noteras att få framsteg åstadkommits vad avser afghanska myndigheters kapacitet att hantera ökade resursflöden. Avsaknaden av reell utveckling avseende förbättrad samhällsstyrning är särskilt bekymmersam. Afghanska beslutsfattare på politisk nivå och myndigheter måste leva upp till sina åtaganden, särskilt när det gäller förbättrad samhällsstyrning, ökad demokratisk legitimitet och bekämpande av korruption. I enlighet med överenskommelsen mellan regeringen, Socialdemokraterna och de gröna tillsattes en arbetsgrupp för att se över det svenska utvecklingssamarbetet med . presenterade arbetsgruppen en gemensam rapport med rekommendationer om fortsatta inriktning av biståndet till . Rekommendationerna utgör underlaget för den reviderade biståndsstrategi som ska styra inriktningen av det svenska biståndet . Målet med det svenska utvecklingssamarbetet ska vara att människor som lever i fattigdom, särskilt kvinnor och flickor, ska få förbättrade levnadsförhållanden i ett fredligt och demokratiskt samhälle. Regeringen anser att det är angeläget med fortsatta och intensifierade ansträngningar för att stärka den afghanska förvaltningen på central, liksom på provins- och distriktsnivå, för att öka förmågan att leverera samhällsservice till medborgarna. utvecklingsengagemang ska vara långsiktigt och ses . Det svenska stödet ska bygga på ett ömsesidigt ansvarstagande och ett starkt afghanskt ägarskap. Transitionsprocessen som inletts tydliggör behoven av att bidra till institutionell kapacitetsuppbyggnad och ett stärkt lokalt ägarskap. Förbättrad demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning ska vara det överordnande syftet med de samlade svenska insatserna. Stöd till förbättrad säkerhet är ett led i att uppnå detta. En övergång till civil ledning och samordning av de samlade svenska insatserna i norra , , förstärker ytterligare denna inriktning. 7.1.2 Stöd till central nivå och nationella program Utvecklingssamarbetet ska, förutom ett stärkt stöd och tydligare inriktning på kapacitetsutvecklande insatser i norra , fortsätta att bidra till strategiska reformer och kapacitetsbyggande inom ramen för Ansatsen är att på central nivå ska inrikta stödet på två huvudsektorer. 1) Demokrati, mänskliga rättigheter och 2) Utbildning, med fokus på primärutbildning, särskilt när det gäller flickors möjligheter till skolgång. administrerade fonden () har visat sig vara framgångsrik när det gäller utvecklingsresultat och stärkande av den afghanska förvaltningskapaciteten. viktigt i synnerhet för stödet till ett gott samhällsstyre att identifiera nya och innovativa biståndsformer. Verksamhet som stärker civilsamhällets kapacitet och dess roll i ett pluralistiskt samhälle är angelägen. bör verka för ökat deltagande, jämställdhet, särskilt kvinnors, barns och ungdomars rättigheter, öppenhet, ansvarstagande och en starkare roll för det civila samhället. Särskilt angeläget är det att skapa förutsättningar för förändringsaktörer som arbetar med att förbättra öppenhet, ansvarsutkrävande gentemot statsmakten samt kampen mot korruption. Det är viktigt med riktade insatser i syfte att förebygga och bekämpa korruption. Möjligheten att ta till vara den afghanska diasporans erfarenheter och kompetens, i både och övriga , i genomförandet av det svenska biståndet bör undersökas och därmed bidra till en breddad aktörsbas i utvecklingssamarbetet. Det finns omfattande behov av att stödja uppbyggnaden av afghansk polis. Insatserna som bedrivs av flera givare är, liksom inom de flesta andra samhällssektorer, splittrade och givarkoordineringen bristfällig. bör verka för ett harmoniserat och koordinerat stöd inom polisområdet. bör särskilt verka för att underlätta transitionen inom polisområdet från ett i huvudsak militärt stöd till ett ökat civilt åtagande. bör fortsätta att bidra till att stärka den afghanska polisen och där stödet till uppbyggnaden av en afghansk polis under demokratisk kontroll kommer att vara viktigt. Detta ska främst ske genom fortsatt svenskt bidrag till EU:s polisinsats, Eupol. Att bidra till stärkandet av UNAMA som en viktig aktör för civila insatser och givarsamordning både centralt i och genom närvaro i norra , är viktigt för att minska fragmentiseringen av biståndet. ska genom EU arbeta för en förbättrad samordning och programmering av insatser i EU-kretsen och med andra givare. ska bidra till att för genomförs, och att det svenska stödet harmoniserar med och stärker EU:s bidrag till civil kapacitetsuppbyggnad. Ökad samverkan med EU och de nordiska länderna när det gäller både institutionsbyggande insatser och policydialog med afghanska företrädare är centralt för det svenska utvecklingssamarbetet. bör aktivt följa och påverka och fonder och program. Det internationella biståndet till kommer att vara angeläget för landets utveckling . Det är därför viktigt att även verkar aktivt för att internationella givare lever upp till sina åtaganden och utfästelser om bistånd till . Det svenska stödet via biståndsstrategin bör kunna öka . Det långsiktiga stödet uppgick till ca . En volymökning bör främst användas för att öka stödet till civila samhället. Dessutom kommer ökat stöd till norra att successivt behövas. Under förutsättning att effektivitet och lokalt ägarskap kan säkerställas samt att genomförandet är möjligt utifrån ett säkerhetsperspektiv kan det samlade civila stödet till norr komma att utgöra omkring en tredjedel av de totala insatserna. ska verka för ökad biståndseffektivitet. Samarbetet ska utgå från prioriteringar och präglas av ökad samordning och harmonisering samt anpassning till egna system och därmed stärkt afghanskt ägarskap. Bistånd till är förenat med stora risker. Ökad fokus på riskhantering när det gäller utformning och genomförandet av biståndet är därmed viktigt. De svenska insatserna ska präglas av känslighet för potentiella konflikter och ha en konfliktförebyggande ansats samt vid behov kunna agera flexibelt och Prop. 2011/12:29 snabbt. Det ska finnas en strävan att ha en väl sammanhållen och koncentrerad samling av insatser med ett fåtal större insatser som kan kompletteras med mindre, innovativa och strategiska insatser. Det svenska humanitära biståndet till kommer att uppgå till totalt . Detta går till framför allt ICRC, UNHCR, den enskilda organisationen , NRC (Norska flyktingrådet) samt Svenska Röda Korset för deras arbete med internflyktingar och andra grupper i behov av humanitärt stöd. 7.1.4Stöd till de norra provinserna i De stora behoven, långvariga närvaro i norr och transitionsprocessen motiverar en ökad fokusering av insatserna i det svenska ansvarsområdet. I norra bör förutsättningar undersökas för att arbeta integrerat med provins- och distriktsstrukturerna för att stärka institutionernas kapacitet och förmåga att erbjuda grundläggande samhällstjänster som ett viktigt bidrag till den pågående transitionen. Då budgetramarna sätts centralt, och medel inte alltid når provinsnivån, är det ofta mycket svårt att på provins- och distriktsnivå prioritera och genomföra utvecklingsinsatser. Oavsett sektor, är det därför angeläget att stärka kopplingarna till reformarbetet mellan central- och provinsnivå så att demokratiskt fattade beslut genomförs i praktiken och att den lokala nivån stärker sin kapacitet och absorptionsförmåga. En fungerande rättsstat inklusive en civil polis under demokratisk kontroll och en reformering av säkerhetssektorn är avgörande för att förebygga konflikter och för att långsiktigt stärka fred och skapa en trygg och säker miljö som möjliggör hållbar utveckling. Ökat företagande och ökad sysselsättning, inte minst för kvinnor och ungdomar, är särskilt prioriterat. Dessutom bör kompetens inom civil kris- och konflikthantering ytterligare tas till vara. 7.2Övriga civila insatser, inklusive den seniora civila representanten i norra 7.2.1Senior civil representant i norra Utöver det militära styrkebidraget omfattar den regionala enheten i Mazar-e även en civil komponent för att administrera utvecklingssamarbetet, bidra till institutionsuppbyggnad och politisk dialog samt tillvarata möjligheten till synergier mellan säkerhetsskapande insatser och andra insatser. I proposition 2009/10:38 angavs att regeringen hade för avsikt att stärka den regionala enhetens samlade möjligheter genom att inrätta en ledande civil funktion, för att bl.a. bistå med samordning och kontakter Prop. 2011/12:29 med bland annat afghanska myndigheter i området. funktion vid den regionala enheten inrättades . Funktionen benämns svensk senior civil representant i Mazar-e . Den civila representanten tillhör organisatoriskt ambassaden i med placering i Mazar-e . Den civila representanten har till sitt förfogande politiska rådgivare, utvecklingsrådgivare, polisrådgivare och annan civil personal. Syftet är att öka den samlade politiska närvaron i norra . insatser i norra ska präglas av ett samstämmigt civilt och militärt agerande. har den civila representanten fungerat parallellt som en civil motsvarighet till den militära chefen med ansvar för att leda den civila personalen vid den regionala enheten. Den civila representanten har ansvarat för övergripande politisk ledning, externa kontakter i den regionala enhetens ansvarsområde i samverkan med den militära chefen, samt för svensk civil verksamhet i samma område, inklusive viss biståndsfinansierad verksamhet. kommer en övergång att ske till en civil ledning för de samlade svenska insatserna i norra (se 6.2). Arbetet med att stärka de civila inslagen i insatser i kommer att fortsätta. Övergången till civil ledning är av stor betydelse för att signalera att samlade insatser successivt får en starkare betoning på civila insatser och ett långsiktigt utvecklingssamarbete. 7.2.2Sveriges bidrag till Eupol och andra sekonderingar bidrar - genom , och för samhällsskydd och beredskap med 24 personer till EU:s polisinsats i , Eupol. Personalbidraget består av poliser, MR-rådgivare, jämställdhetsrådgivare, juridiska experter, logistikexperter, it-tekniker m.m. Den svenska personalen bidrar till att Eupol kan verkställa sitt mandat och nå sina mål. har placerat en politisk rådgivare hos FN:s generalsekreterares särskilde representant i och ställt en politisk rådgivare till förfogande för EU:s särskilda representant i . t.o.m. ställde även en civil rådgivare till förfogande för Natos generalsekreterares civila representant. 8Sveriges militära insats: Nuvarande och fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i har bidragit till den internationella säkerhetsstyrkan ISAF sedan den inrättades /02. har ledningsansvar för en regional enhet för säkerhet och återuppbyggnad (PRT) i Mazar-e i norra . säkerheten i de fyra provinserna . Det nuvarande svenska militära bidraget uppgår till ca 500 personer på plats i och består av chef, stab och förband. Förbandet består bl.a. av reducerade kompanienheter som utgår från den svenskledda regionala enhetens ansvarsområde samt vakt-, eskort-, underrättelse-, sjukvårds- och logistikenheter. tillfördes det svenska bidraget en helikopterenhet bestående av två räddningshelikoptrar för medicinsk evakuering samt taktisk obemannad flygfarkost (TUAV) för förbättrade möjligheter att inhämta underrättelseinformation. Manöverenheter har tillförts under begränsade perioder som tillfälliga förstärkningar, till exempel i samband med förbandsrotationer. Det svenska bidraget till den internationella styrkan omfattar även personal i utbildnings- och samverkansgrupperna, OMLT, som genom militär rådgivning bidrar till att stödja den afghanska armén liksom instruktörer vid den afghanska arméns stabs- och funktionsskolor. har också viss stödpersonal i samt personal vid de staber som leder ISAF. bidrag till den svenskledda regionala enheten uppgår till ca 195 personer och består bl.a. av ett skyttekompani samt stabsresurser, inkluderat ställföreträdande chef för . Det svenska styrkebidraget har under 2010-2011 genomfört en förändring från stridande till stödjande säkerhetsinsatser. Den huvudsakliga uppgiften för det svenska styrkebidraget är att stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna, i syfte att möjliggöra en successiv överlämning av säkerhetsansvaret från ISAF till de afghanska myndigheterna i enlighet med den afghanska regeringens målsättningar. Därmed genomför det svenska styrkebidraget inga egna säkerhetsoperationer . Samtliga säkerhetsoperationer som genomförs i det svensk-finska ansvarsområdet initieras, planeras, leds och genomförs av de afghanska säkerhetsstyrkorna, med stöd av den svensk-finska regionala enheten. Stödet till ANSF är tredelat och utgörs av så kallat förmågestöd, mentorsstöd (OMLT) samt utbildningsstöd (instruktörer). Huvuddelen av förbandet ägnar sig åt det så kallade förmågestödet, vilket innebär stöd vid planering och genomförande av ANSF:s olika operationer samt stöd med kritiska förmågor, till exempel förmågan att leda in flygunderstöd. Förmågestödet är efterfrågat av ANSF eftersom styrkorna är beroende av praktiskt understöd, inte minst med kritiska förmågor, för att kunna genomföra egna säkerhetsoperationer. Under 2010-2011 har det svenska militära bidraget förändrats i syfte att ge ökade möjligheter att röra sig över ytan och därmed genomföra förmågestöd i samband med olika operationer. Därigenom har bättre förutsättningar skapats för ett mer effektivt stöd till ANSF. Förändringen innebär att den tidigare metoden att använda Military Observation Team (MOT) över ytan och stationära provinskontor för lokalsamverkan ersatts med en reducerad svensk-finsk bataljonsstruktur utgående från den ordinarie svenska insatsorganisationen. Genom att tillhandhålla stöd vid operationer, samt utbilda och utöva mentorskap gentemot ANSF, har den svenska kontingenten bidragit till att förbättra de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga att initiera, planera, leda och genomföra operationer, vilket i sin tur har inneburit ökade förutsättningar för ett successivt överlämnande av säkerhetsansvaret till de afghanska myndigheterna. Nuvarande stöd till ANSF, med huvudinriktning på förmågestöd, kommer att bestå under merparten av 2012. ska en fortsatt anpassning av bidragets numerär och inriktning ske. Förmågan att lämna utbildningsstöd ska stärkas, och förmågestödet till successivt avvecklas, i syfte att förbereda för perioden då endast ska utföra utbildningsinsatser. Huvuddelen av den svenska personalen kommer även fortsättningsvis att vara engagerad i norra för fortsatt arbete med att konsolidera säkerhetssituationen där samt för att stödja de afghanska säkerhetsstyrkorna. Utöver OMLT-personalen är det inte aktuellt att sända de svenska förband som står till förfogande för den regionala enheten till andra delar av . De truppförstärkningar och omstruktureringar som har genomförts under 2010-2011, i enlighet med ISAF:s uppdrag från och den övergripande militära strategin, har möjliggjort ett högt operativt tempo i syfte att förbättra säkerhetssituationen samt skapat förutsättningar att stödja de afghanska säkerhetsstrukturerna. Den omstrukturering av befintliga bidrag som har genomförts i det norra området, inklusive de svenska och finska, har medfört en större flexibilitet och närvaro över ytan, vilket i sin tur också förbättrat möjligheterna att stödja ANSF. I och med tillförseln av ett stort antal amerikanska helikoptrar för medicinsk evakuering har denna förmåga avsevärt förbättrats i det norra operationsområdet. Den svenska förstärkningen med en helikopterenhet med start innebär ett viktigt komplement till den samlade förmåga som står till den norra regionala ledningens förfogande i syfte att se till att behoven täcks . förväntas flera truppbidragande länder i norra genomföra reduceringar av sina respektive styrkebidrag. I första hand kommer detta att beröra de förstärkningar som nämns ovan. Hur dessa reduceringar kommer att påverka truppsammansättningen i det norra regionala kommandot som helhet återstår att se. Som regeringen redogjort för omfattar den regionala enheten även en civil komponent för att lösa enhetens politiska och utvecklingspolitiska uppgifter och för att tillvarata möjligheten till synergier mellan säkerhetsskapande insatser och andra insatser. I det militära förbandet ingår även en svensk juridisk rådgivare och en rådgivare i jämställdhetsfrågor. engagemang i planeras successivt att ges ökat civilt fokus. I enlighet med överenskomna riktlinjer mellan den afghanska regeringen och det internationella samfundet ska de regionala enheterna för säkerhet och återuppbyggnad fasas ut, i takt med att säkerhetsansvaret överlämnas från ISAF till de afghanska myndigheterna. Det svenskledda PRT Mazar-e kommer därför att ersättas av en ny civilt ledd struktur, Transition Support Team. Huvudsyftet med den civila ledningen av den samlade svenska insatsen i norra är att det säkerhetsfrämjande samarbete som bedrivs med de afghanska säkerhetsstrukturerna samordnas med de svenska civila biståndsinsatserna och den institutionsuppbyggnad som bidrar till. 9Regeringens överväganden om fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan Regeringens förslag: Efter överläggningar med Socialdemokraterna och de gröna föreslår regeringen att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 855 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2012, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av Regeringens bedömning: Under merparten av 2012 kommer den svenska planerade militära insatsen på plats i att utgöras av ca 500 personer. Vid utgången av 2012 ska den svenska militära insatsen ha reducerats med ca 100 personer, till ca 400 personer på helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av camper och hemtransport av utrustning och materiel. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Som regeringen redogjort för (avsnitt 5) har bemyndigat etablerandet av en internationell säkerhetsstyrka i genom beslut i enlighet med kapitel VII. beslut utgör därmed en tydlig folkrättslig grund för insatsen. Regeringen konstaterar även att ISAF verkar i på inbjudan av den afghanska regeringen. Den svenska insatsen utgör enligt regeringens bedömning en väpnad styrka enligt 15 kap. 16 § regeringsformen. Där framgår det att medgivande krävs för att en svensk väpnad styrka ska kunna sändas till ett annat land, om inte ett medgivande till detta givits i lag, eller det finns en skyldighet enligt en internationell överenskommelse Eftersom ett bemyndigande i lag saknas för regeringen i detta fall och eftersom någon internationell överenskommelse inte ingåtts som innebär en skyldighet att ställa en svensk väpnad styrka till förfogande för insatsen, ska regeringen begära medgivande för deltagande med en väpnad styrka inom ramen för den internationella säkerhetsstyrkan ISAF. regeringens mening gälla under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för den internationella säkerhetsstyrkan i ISAF:s mandat har genom säkerhetsrådets resolution (2011) utsträckts att gälla till och med . fortsätta att förlänga mandatet för den internationella säkerhetsstyrkan med i taget framöver. Det internationella engagemanget i är långsiktigt och syftar till att möjliggöra stabilisering och utveckling av landet i samfundet, inklusive , fortsatt stödjer och bistår den afghanska regeringen i dess strävan efter ett stabilt och säkert samhälle. Säkerhetsläget i måste vidare betraktas ur ett regionalt perspektiv. En negativ utveckling i landet får konsekvenser för säkerheten i regionen och även globalt. engagemang för är långsiktigt. kommer - inom ramen för FN och Europeiska unionen, men också i övrigt - att fortsätta ett aktivt engagemang för fred och försoning, för utveckling och stabilitet och inte minst för ökad respekt för grundläggande mänskliga fri- och rättigheter i och den vidare regionen. medverkan i de internationella insatserna för att bistå sker med utgångspunkt dels i beslut fattade av , dels i inriktningen av den samlade politiken som lades fast vid den av FN och gemensamt ledda .