prop · GZ031d2 · 2011-09-20 00:00:00 — En del av kapitalstocken används för produktion av offentliga tjänster, t.ex. skolor, sjukhus och kontorsbygg- nader, medan infrastrukturen ger en samhällsekonomisk avkastning. Tabell 10.13 Den offentliga sektorns tillgångar och skulder Anm.: Finansiella tillgångar och skulder redovisas exklusive periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. De finansiella tillgångarna omfattar förutom olika fordringar på den privata sektorn och på utländska aktörer även aktier. Aktierna kan vara en likvid tillgång med ett tydligt avkastningskrav, som t.ex. AP-fondernas aktieinnehav. Aktier kan också vara en form för kontroll av realkapital, t.ex. statens ägande av och . Skulderna omfattar finansiella skulder samt statens och den kommunala sektorns åtaganden för tjänstepensioner. Den s.k. Maastrichtskulden, som till övervägande del utgörs av statsskulden, redovisas till nominellt värde. I övriga skulder ingår skillnaden mellan marknadsvärden och den nominellt värderade Maastrichtskulden. För ålderspensionssystemet ingår endast tillgångarna i buffertfonderna (AP-fonderna). Varken avgiftstillgången eller pensionsskulden tas med i detta sammanhang. Det allmänna pensionssystemets fördelningsdel definieras i NR som socialförsäkring, vars åtaganden finansieras av avgifter från den aktiva befolkningen och inte av fonderade medel. Vid utgången av uppgick den offentliga sektorns förmögenhet till eller av BNP. Kapitalstocken uppgick till eller av BNP. Den finansiella förmögenheten, dvs. skillnaden mellan finansiella tillgångar och skulder, uppgick till , mot- svarande av BNP. Åtagandena för statliga och kommunala tjänstepensioner uppgick till . Statens andel av förmögenheten är lägst, då den offentliga sektorns skuld huvudsakligen består av statsskulden. Den kommunala sektorns förmögenhet består till övervägande del av reala tillgångar, medan ålderspensionssystemets förmögenhet utgörs av finansiella tillgångar (se tabell 10.13). Utvecklingen av den offentliga sektorns förmögenhet bestäms av nettosparandet och värdeförändringar på finansiella och reala tillgångar. Förändringen av BNP påverkar förmögenheten beräknat som andel av BNP genom den s.k. tillväxtfaktorn. Denna ger vanligtvis ett negativt bidrag till förmögenheten som andel av BNP eftersom BNP normalt ökar, i synnerhet nominellt. har BNP minskat nominellt endast 1992 och 2009. Som andel av BNP har förmögenheten ökat utom och 2008, då främst värdeminskningar bidrog till att förmögenheten minskade i relation till BNP (se diagram 10.6). Diagram 10.6 Bidrag till förändringen av den offentliga sektorns förmögenhet Procent av BNP. Utfall för 19982010. Källor: och egna beräkningar. ökade förmögenheten i förhållande till BNP , trots att den starka ökningen av BNP reducerade förmögenheten som andel av BNP . har förmögenheten i förhållande till BNP ökat med motsvarande . Av ökningen svarade nettosparandet för , värdeförändringar för , medan BNP-ökningen redu- cerade förmögenheten som andel av BNP . Ökningen av förmögenheten mellan 1998- 2010 som andel av BNP beror huvudsakligen på att den finansiella ställningen som andel av BNP förstärkts , och då till största delen till följd av att Maastrichtskulden har minskat . Kapitalstocken har ökat , medan pensionsskulden var oförändrad som andel av BNP (se diagram 10.7). Diagram 10.7 Den offentliga sektorns tillgångar och skulder Procent av BNP. Utfall för 19982010. Anm.: Pensionsskulden och Maastrichtskulden är angivna med negativt tecken. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet förstärks Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet uppgick till , vilket motsvarade av BNP. Enligt NR redovisas detta mått exklusive statens och större delen av den kommunala sektorns åtaganden för de förmånsbestämda tjänstepensionerna. Skulderna för de fonderade avgiftsbestämda tjänstepensionerna ingår, i likhet med premiepensionssystemet, inte heller i den offentliga sektorn utan redovisas i försäkringssektorn. är den finansiella förmögenheten positiv, dvs. de finansiella tillgångarna överstiger skulderna (se diagram 10.8). Den offentliga sektorns kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar överstiger också ränteutgifterna. Diagram 10.8 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet Procent av BNP. Utfall för 19902010, prognos för 20112015. 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Anm.: Finansiella förmögenheten redovisas exklusive periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. I prognosen ingår inga andra värdeförändringar utöver de förutsedda valutakursförändringarnas effekt på statsskulden. beräknas den finansiella förmögenheten öka med . Det ackumulerade finansiella sparandet uppgår till . Sammantaget beräknas den finansiella förmögenheten 2015 uppgå till Tabell 10.14 Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet Miljarder kronor, procent av BNP. Utfall , prognos 2015. Anm.: Finansiella förmögenheten redovisas exklusive periodiseringsposterna i finansräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. Efter att skuldkvoten, dvs. statsskulden som andel av BNP, minskat ökade den (se diagram 10.9). minskade skuldkvoten åter och uppgick till (se tabell 10.15). Diagram 10.9 Statsskuldens utveckling 20002015 Utfall 2010, prognos för 20112015. Källor: och egna beräkningar. bidrar de snabbt växande budgetöverskotten till att statsskulden minskar, både nominellt och som andel av BNP. beräknas statsskulden vara lägre än den var då finanskrisen bröt ut. Skuldkvoten beräknas till 2015. Utöver konjunkturåterhämtningen bidrar även det beräkningstekniska antagandet om försäljningar av statens innehav av aktier i noterade och onoterade bolag till detta. De antagna försäljningarna minskar lånebehovet med 2011 och med 20122015, samt minskar sammantaget statsskulden med . Exklusive detta beräkningstekniska antagande, men inklusive de försäljningar som redan är genomförda 2011 och som uppgår till , skulle skuldkvoten uppgå till 2015. Tabell 10.15 Statsskuldens förändring 20102015 Utfall , prognos för 20112015. skuld vid ingången av Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. 1 Identiskt med statens budgetsaldo med omvänt tecken. 2Utgörs bl.a. av förfalloprofil av övertagna lån för . 3I den okonsoliderade statsskulden ingår statliga myndigheters innehav av statspapper. 4Här avses konsoliderad statsskuld vilket innebär att statliga myndigheters innehav av statspapper räknats bort. 5Avser statsskuldsförändring beräknad på den konsoliderade statsskulden. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld minskar nominellt Den konsoliderade bruttoskulden, den s.k. Maastrichtskulden, definieras av EU-regler och används vid bedömningen av medlemsländernas offentliga finanser. För svenska förhållanden innebär definitionen att skulden består av statsskulden och den kommunala sektorns skulder på kapitalmarknaden, med avdrag för AP-fondernas innehav av statsobligationer. Inför EU-inträde /95 uppgick den konsoliderade bruttoskulden till , vilket motsvarade av BNP. har det nominella värdet på skulden varierat, för att vid utgången av 2010 uppgå till . Skulden har således ökat med nästan , trots att överskotten i det finansiella sparandet ackumulerat uppgick till . Det beror huvudsakligen på att överskotten i AP- fonderna investerats i aktier och andra tillgångar, som fonderna minskat sitt innehav av statsobligationer. Som andel av BNP har emellertid skulden minskat kraftigt och uppgick vid utgången av av BNP, vilket kan jämföras med referensvärdet inom EU på högst av BNP (se diagram 10.10). Diagram 10.10 Den konsoliderade bruttoskulden Miljarder kronor och procent av BNP. Utfall för 19942010, prognos för 20112015 Nominellt, vänster axel Källor: och egna beräkningar. Utvecklingen av skulden beror på det finansiella sparandet, som kan fördelas på primärt sparande och ränteutgifter, samt det s.k. stock-flödet. Detta flöde utgörs av finansiella transaktioner och periodiseringar som inte påverkar det finansiella sparandet. bidrog stockflödet till en minskning av skulden, delvis genom försäljningar av statens aktieinnehav. Tabell 10.16 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och bidrag till förändringen Procent av BNP. Utfall och prognos för 20112015. -3,1 -2,8 -0,7 -2,2 -3,7 -4,2 -0,8 -1,3 -1,0 -1,8 -3,1 -4,2 -0,1 -0,7 -0,3 -0,7 -0,5 -0,4 -0,4 -0,4 -0,5 -0,1 -0,3 -2,8 -1,7 -0,6 -1,6 -1,7 -1,5 Anm.: Ränteutgifterna redovisade inklusive effekten av swappar. Källor: och egna beräkningar. minskar skulden även nominellt. Det beror på att överskotten i det finansiella sparandet till övervägande del består av statens sparande och därmed bidrar till att amortera skulden. Till detta kommer försäljningar av statens aktieinnehav. Sammantaget beräknas skulden minska med . En del av minskningen, , är en följd av redan genomförda och beräkningstekniskt antagna försäljningar av statens aktieinnehav. BNP-till- växten bidrar till att skulden minskar till av BNP (se tabell 10.16). 10.4Jämförelse med ekonomiska vårproposition 10.4.1Den offentliga sektorns finanser jämfört med ekonomiska vårproposition Den offentliga sektorns finansiella sparande har reviderats upp något i utfallet , medan prognosen har reviderats ned med eller av BNP, jämfört med bedömningen ekonomiska vårproposition. har det finansiella sparandet reviderats ned med av BNP och av BNP. Att nedrevideringen avtar är en följd av att skillnaden i BNP-nivå minskar mellan den nuvarande prognosen och prognosen i vårpropositionen (se tabell 10.17). Försvagningen av de offentliga finanserna beror huvudsakligen på en lägre BNP-tillväxt och en högre arbetslöshet än vad som beräknades ekonomiska vårproposition. Det leder till lägre skatteinkomster och högre utgifter för arbetslösheten. De förslag till finanspolitiska åtgärder som lämnas i denna proposition minskar det finansiella sparandet med i genomsnitt av BNP 2012 2015. Nedrevideringen av den offentliga sektorns finansiella sparande påverkar främst staten. För ålderspensionssystemet har inkomsterna sänkts både genom lägre avgiftsinkomster och kapitalinkomster, medan utgifterna höjts och sänkts 20132015 främst till följd av först högre och sedan lägre följsamhetsindexering än vad som bedömdes i vårpropositionen. Tabell 10.17 Offentliga sektorns inkomster och utgifter. Aktuell prognos och förändringar jämfört med ekonomiska vårproposition Miljarder kronor och procent av BNP. -0,3 -0,2 -1,8 -2,0 -1,5 -1,1 -0,2 Anm.: är utfallet reviderat. Källor: och egna beräkningar. Den kommunala sektorns finansiella sparande påverkas i mindre grad än staten av lägre skatteintäkter, eftersom de kommunala konsumtionsutgifterna har sänkts i motsvarande grad. Utfallet för den offentliga sektorns finansiella Detta höjer nivån framöver, vilket medför att även nettoställningen har reviderats upp, trots att det finansiella sparandet har reviderats ned. Försvagningen av det finansiella sparandet jämfört med bedömningen ekonomiska vårproposition får dock successivt genomslag på den finansiella ställningen, som reviderats ned med eller av BNP. Den konsoliderade bruttoskulden har i förhållande till BNP reviderats ned till följd av att BNP-nivån reviderats upp i NR. För prognosperioden 2015 medför nedrevideringen av det finansiella sparandet att skulden justerats upp jämfört med beräkningen ekonomiska vårproposition. Därtill kommer att det beräkningstekniska antagandet om statens aktieförsäljningar sänkts ackumulerat , vilket höjer skulden med . Sammantaget har skulden reviderats upp med eller av BNP (se tabell 10.18). Tabell 10.18 Offentliga sektorns finansiella ställning. Förändringar jämfört med ekonomiska vårproposition Miljarder kronor och procent av BNP. -0,5 -2,4 -4,0 -5,1 -0,1 Anm.: är utfallet reviderat. Källor: och egna beräkningar. 10.4.2Statens budgetsaldo jämfört med ekonomiska vårproposition Jämfört med bedömningen ekonomiska vårproposition är prognoserna för budgetsaldot kraftigt nedreviderade samtliga år 20122015. Sedan vårpropositionen beslutades har det ekonomiska läget försämrats och dämpningen i tillväxten leder till att statens inkomster beräknas bli lägre som utgifterna bedöms bli högre. Inkomsterna är mer konjunkturkänsliga än utgifterna och beräknas bli lägre 2012, lägre 2013 och 2014 samt lägre 2015 än vad som bedömdes i vårpropositionen. Lägre skatteinkomster förklarar merparten av nedrevideringen. Även statens övriga inkomster beräknas bli lägre 2012 2014, vilket främst beror på en förändring i det beräkningstekniska antagandet om försäljningar av innehav i noterade eller onoterade statliga bolag. I vårpropositionen antogs dessa försäljningsinkomster inbringa 20112014. I denna proposition görs i stället ett beräkningstekniskt antagande om försäljningsinkomster om 2011 och 20122015 (se tabell 10.19). Tabell 10.19 Förändring av statens budgetsaldo 2011 2015 jämfört med ekonomiska vårproposition Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför . Konjunkturavmattningen innebär även att statens utgifter beräknas bli högre nu jämfört med den bedömning som gjordes ekonomiska vårproposition. Till detta kommer de reformer som regeringen presenterar i denna proposition. Dessa reformer försämrar budgetsaldot med ca 2012. En del reformer är temporära och budgeteffekten är lägre . Jämfört med bedömningen i vårpropositionen har inga större revideringar gjort på statsskuldsräntorna för åren 20122015. Däremot bedöms ränteutgifterna bli högre 2011 än vad som beräknades i vårpropositionen. Upprevideringen beror nästan uteslutande på utvecklingen på valutaförluster som uppkommer i samband med att schweizerfrancen har stärkts kraftigt. Eftersom av den svenska valutaskulden består av schweizerfranc får detta en betydande effekt på ränteutgifterna. nettoutlåning beräknas bli lägre och lägre jämfört med bedömningen i vårpropositionen. Revideringen förklaras huvudsakligen av valutavinster. lånade motsvarande i för att öka valutareserven. Lånet tecknades i euro och dollar. I takt med att lån förfaller och nya lån tecknas uppstår valutakursdifferenser. Då kronan har stärkts sedan lånen tecknades har valuta- kursvinster uppkommit både 2009 och 2010. Även 2011 och 2012 beräknas valutakursvinster uppstå med nära 2011 och med 2012, vilket minskar nettoutlåningen. Hög och ökande skuld i EU-länderna Stöd i form av lån och kapitaltillskott till framför allt det finansiella systemet har medfört att EU- ländernas skulder ökat mer än vad som följt av underskotten i det finansiella sparandet. ökade skuldkvoten för alla EU- länder förutom och . Den största ökningen skedde för där skuld- 10.5Finansiellt sparande i EU, kvoten ökade . och samt bruttoskuld i EU-länderna Stora underskott uppstod under krisen Den finansiella krisen som inleddes har medfört en kraftig försämring av de offentliga finanserna inom EU. Den offentliga sektorns finansiella sparande försämrades med av BNP för EU som helhet och för euroområdet. Då de flesta länderna hade svaga offentliga finanser var det endast , , , och , som under krisen klarade underskottsgränsen inom EU på av BNP. som helhet ökade skuldkvoten till av BNP. För euroområdet uppgick skulden av BNP. Av EU-länderna hade 9 länder en skuldkvot på av BNP. För uppgick skulden av BNP. Emellertid hade 13 EU- länder fortfarande 2010 skulder under referensvärdet på högst av BNP (se diagram 10.12). Även i och har skulderna ökat kraftigt. Den offentliga sektorns bruttoskuld173 som andel av BNP uppgick för till och för till , enligt . Motsvarande värde för EU-området var . Diagram 10.11 Den offentliga sektorns finansiella sparande i EU, och För har utvecklingen varit likartad som inom EU, men underskottet fortsatte att öka 2010. En mycket kraftig försämring av de offentliga finanserna har även skett i , där underskottet uppgick till av BNP, vilket kan jämföras av BNP i EU som helhet (se diagram 10.11). Diagram 10.12 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld i EU DK LV FI PL ES CY NL MT AT UK HU EU-27 FR DE Euro PT IE BE IT EL 173 Detta skuldmått används av och avviker från definitionen av den konsoliderade bruttoskulden för EU-länderna (den s.k. Maastrichskulden). Lån, garantier och beställningsbemyndiganden 11 Lån, garantier och beställningsbemyndiganden Den totala låneramen för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet föreslås uppgå till , vilket är en ökning med jämfört med . Den totala kreditramen för rörelsekapital föreslås uppgå till , vilket är en minskning med 0,4 miljarder jämfört med . föreslår regeringen beställningsbemyndiganden som uppgår till totalt , vilket är en minskning med jämfört med . I detta avsnitt redovisas lån, garantier och beställningsbemyndiganden. Avsnittet inleds med att regeringen lämnar förslag om en total låneram och en total ram för myndigheternas räntekonton för statens egen verksamhet. Därefter redovisas övrig utlåning från , statliga garantier och beställningsbemyndiganden. Avslutningsvis lämnar regeringen förslag om bemyndigande att överskrida anslag. 11.1Finansiering av anläggningstillgångar och rörelsekapital Enligt 7 kap. 4 § budgetlagen (2011:203) beslutar en total låneram i för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet. Vidare beslutar enligt 7 kap. 4 § samma lag en total kreditram i för att täcka behovet av rörelsekapital i statens verksamhet. Regeringens förslag: Regeringen får besluta om lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet intill ett belopp av 34 . I tabell 11.1 redovisas de för varje utgiftsområde beräknade sammanlagda låneramarna för investeringar i anläggningstillgångar i statens verksamhet . Den totala låneramen avser summan av lån för detta ändamål som regeringen och myndigheterna under regeringen högst får ha i . Beloppen för respektive utgiftsområde är preliminära eftersom regeringen normalt fattar beslut om respektive myndighets låneram i samband med regleringsbreven. Summan per utgiftsområde innefattar också tidigare tagna lån. Regeringen beräknar att det behövs en total låneram på , varav ca initialt inte kommer att fördelas till myndigheterna. Jämfört med den låneram som beslutat innebär förslaget till låneram en ökning med eller . Den genomsnittliga ökningstakten för låneramen 20032011 har uppgått till . Myndigheternas totala skuld avseende investeringar i anläggningstillgångar uppgick till , vilket är ca mer än . 30/6 2011 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, 1Låneramarna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i statens budget . 2Exklusive och ombudsmän. Källa: och egna beräkningar. Diagram 11.1 Myndigheternas investeringslån jun 01 dec 01 jun 02 dec 02 jun 03 dec 03 jun 04 dec 04 jun 05 dec 05 jun 06 Källa: och egna beräkningar. Diagram 11.1 visar utvecklingen av lånevolymen . Tabell 11.2 Investeringslån och låneramar 20022011 Lån 30/6 grad 30/6 Källa: och egna beräkningar. Som framgår av tabell 11.2 har lånevolymen ökat med , medan nyttjandegraden ökat till . Det bör också observeras att upplåningen som regel ökar , varför nyttjandegraden som redovisas ovan i regel är lägre än nyttjandegraden vid utgången av respektive år. Regeringens målsättning är att nyttjandegraden ska fortsätta att öka i förhållande till den begärda låneramen, i enlighet med vad finansutskottet uttalat (bet. 2010/11:FiU1). Regeringens förslag: Regeringen får besluta om krediter för myndigheternas räntekonton i intill ett belopp av 20 . Myndigheterna placerar överskottslikviditet och finansierar sitt behov av rörelsekapital i . Respektive myndighet har för dessa ändamål ett räntekonto med kredit. Storleken på räntekontokrediten varierar men ligger normalt i intervallet av summan av respektive myndighets anslag, bidrag och avgiftsinkomster. De beräknade kreditramarna redovisas per utgiftsområde i tabell 11.3, tillsammans med det totala saldot och bruttoskulden på räntekontona per . Vid beräkningen av bruttoskulden ingår endast de myndigheter som hade ett negativt saldo på räntekontot och som därmed utnyttjat sin kredit. Regeringen föreslår att summan av kreditramarna för myndigheternas räntekonton får uppgå till högst , varav initialt inte kommer att fördelas till myndigheterna. Den föreslagna totala ramen har minskats med jämfört med den ram som beslutade . Av den första kolumnen i tabell 11.3 framgår att flera myndigheter hade en betydande inlåning på sina räntekonton. En anledning till att inlåningen är större än utlåningen är det anslagssparande som myndigheterna har byggt upp. Den stora inlåningen kan också bero på att det för den avgiftsfinansierade verksamheten uppstår en likviditet som placeras på räntekontot. Endast 13 av de drygt 200 myndigheter som har räntekonton med kredit i utnyttjade sin kredit per ; dock hade 43 myndigheter utnyttjat sin kredit och då särskilt strax före utbetalningarna till räntekontot. Merparten av myndigheterna har dock stadigvarande överskottslikviditet på sina räntekonton. Myndigheter vars verksamhet finansieras från anslag under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning har ökat sin inlåning hos med , från 30/6 2011 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, bostadsförsörjning, byggande samt 23Areella näringar, landsbygd och 1Räntekontokrediterna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i statens budgeten . 2Ett negativt belopp för saldo innebär en behållning i . 3Exklusive och ombudsmän. Källa: och egna beräkningar. Av 6 kap. 3 § budgetlagen följer att regeringen får besluta om utlåning som finansieras med lån i intill det belopp som beslutat om. Totalt uppgick denna utlåning i till . Utlåningen som avser studielån är störst och uppgick till . I tabell 11.4 presenteras en översikt av utlåning som finansieras med lån i . Utöver den utlåning som framgår av tabellen hade även lånat ut till för att tillgodose behovet av valutareserv. Förslagen till beslut om nya eller ändrade ramar för utlåning som finansieras med lån i finns i respektive utgiftsområdesbilaga. Tabell 11.4 Statlig utlåning 30/6 2011 1Hemutrustningslån föreslås finansieras med anslag. 2Kreditramen för Svensk-Danska broförbindelsen anges exklusive mervärdesskatt medan skulden anges inklusive mervärdesskatt (prop. 1996/97:161, bet. 1997/98:TU6, rskr. 1997/98:32). Källa: och egna beräkningar. Av 7 kap. 6 § budgetlagen följer att för en viss myndighet, ett visst lån eller en viss anskaffning kan besluta att finansiering ska ske på annat sätt än vad som följer av 7 kap. 15 §§ samma lag. Totalt uppgick skulden i Riksgäldkontoret för dessa kreditramar till . Statens fastighetsverks skuld är störst och uppgick till . I tabell 11.5 presenteras en översikt av övriga kreditramar i . Förslagen till beslut om nya eller ändrade kreditramar i finns i respektive utgiftsområdesbilaga. Tabell 11.5 Övriga kreditramar 2012 Anm.: har även möjlighet att låna utanför . 1 Visar nettot av skulden för de myndigheter som har flera kreditramar. Källa: och egna beräkningar. Statens garantiåtaganden omfattar huvudsakligen insättningsgarantin och investerarskyddet, garantier till banker, kreditgarantier, garantier om tillförsel av kapital samt pensionsgarantier. En samlad och utförlig redovisning av den statliga garantiverksamheten ges i skrivelsen Årsredovisning för staten 2010 (skr. 2010/11:101). I tabell 11.6 redovisas omfattningen av de statliga garantiåtagandena per och en översiktlig sammanställning över begärda garantiramar 2012. Förslagen till beslut om garantiramar återfinns i respektive utgiftsområdesbilaga. Tabell 11.6 Garantiramar och utfärdade garantier 30/6 2011 Garantier till banker m.fl. för skuldförbindelser Kreditgaranti till AB för upplåning Kreditgarantier till företag i fordonsklustret för lån i Europeiska investeringsbanken för omställning till grön teknologi m.m. Kreditgarantier till Konsortiets upplåning Nordiska investeringsbanken, garantier för projektinvesteringslån