prop · GZ0339 · 2011-12-09 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2011/12:39 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogörs för tillämpningen av bestämmelserna i om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål. Skrivelsen omfattar dock inte användningen av dessa tvångsmedel i förundersökningar som handläggs av Säkerhetspolisen. Ärendet och dess beredning.............................................................. Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning........................................................ Allmänt om hemlig tvångsmedelsanvändning ................... Särskilda rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga 3.2Underrättelse till enskilda som har varit utsatta för hemliga tvångsmedel och tillsyn över myndigheternas användning av sådana tvångsmedel......... 4.2Tillämpningen av bestämmelserna om hemliga 4.3Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig 4.4Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig behandling av tidigare års skrivelser ........................... Slutsatser om redovisningen och nyttan av de hemliga Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Ärendet och dess beredning I enlighet med önskemål redovisar regeringen hur reglerna om hemlig teleavlyssning i har tillämpats (bet. 1981/82:JuU54, rskr. 1981/82:298). I samband med att reglerna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning ändrades angavs i lagstiftningsärendet att regeringens redovisning till angående tillämpningen av bestämmelserna borde bibehållas och att en motsvarande redovisning beträffande hemlig teleövervakning borde lämnas (prop. 1988/89:124 s. 55). Likaså angavs i det lagstiftningsärende som låg till grund för lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning som gällde till utgången av att en redovisning av tillämpningen av bestämmelserna i den lagen borde lämnas till (prop. 1995/96:85 s. 37). När reglerna i lagen om hemlig kameraövervakning permanentades och med oförändrat innehåll fördes över till 27 kap. , utgick vid sin behandling av lagförslagen från att regeringen även i fortsättningen till skulle redovisa de brottsbekämpande myndigheternas användning av reglerna om hemlig kameraövervakning (bet. 2008/09:JuU3, s. 14). Regeringen beslutade skrivelsen Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål (skr. 2010/11:66). Skrivelsen behandlades i (bet. 2010/11:JuU18, rskr. 2010/11:195). Regeringen lämnar nu en redogörelse för . Redogörelsen byg- ger på uppgifter som och gemensamt lämnade i en skrivelse till regeringen (dnr Ju2011/4401/Å). 2Reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning 2.1 Allmänt om hemlig tvångsmedelsanvändning Bestämmelser om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning som tvångsmedel vid utredning av brott finns i 27 kap. . Särskilda bestämmelser om användning av sådana tvångsmedel finns i lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott, lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. och lagen (1991:572) om särskild I 2 kap. regeringsformen finns föreskrifter om grundläggande fri- och Föreskrifterna innebär bl.a. att var och en gentemot det allmänna är skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång, mot undersökning av brev eller annan förtrolig försändelse och Skr. 2011/12:39 mot hemlig avlyssning eller upptagning av telefonsamtal eller annat förtroligt meddelande (6 §). Dessa grundläggande fri- och rättigheter får begränsas endast genom lag och endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningarna får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt eller utgöra ett hot mot den fria åsiktsbildningen (2021 §§). Enligt artikel 8:1 i har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Rätten till skydd för privat- och familjeliv omfattar bl.a. skydd mot övervakning i olika former och mot telefonavlyssning. Tvångsmedel som innefattar ingrepp i den privata sfär som artikel 8 är avsedd att skydda, kan enligt konventionen endast godtas om de har stöd i lag och omfattas av de undantag som anges i artikel 8:2. Genom lagen (1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna som trädde i kraft har inkorporerats i svensk rätt. I 2 kap. 19 § regeringsformen föreskrivs att lag eller annan föreskrift inte får meddelas i strid med åtaganden på grund av . Bestämmelserna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning utgör för brottsbekämpningen nödvändiga undantag från det skydd mot intrång i enskildas privat- och familjeliv som annars gäller enligt såväl grundlag som . För all användning av tvångsmedel gäller tre allmänna principer. Dessa principer, som knyter an till innehållet i 2 kap. 21 § regeringsfor- men, är ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitets- principen. Ändamålsprincipen innebär att en myndighets befogenhet att använda ett tvångsmedel ska vara bundet till det ändamål för vilket tvångsmedlet har beslutats. Behovsprincipen innebär att en myndighet får använda ett tvångsmedel bara när det finns ett påtagligt behov av det och en mindre ingripande åtgärd inte är tillräcklig. Proportionalitetsprincipen, som är lagfäst i bl.a. 27 kap. 1 § tredje stycket , innebär att ett tvångsmedel får tillgripas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den misstänkte eller något annat motstående intresse. Frågor om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning prövas av domstol på ansökan av åklagare. Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelanden, som befordras eller har befordrats till eller från ett telefonnummer, en kod eller annan teleadress, i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet (27 kap. 18 § första stycket ). Med telemeddelande avses ljud, text, bild, data eller information i övrigt som förmedlas med hjälp av radio eller genom ljus eller elektromagnetiska svängningar som utnyttjar särskilt anordnad ledare (6 kap. 19 § lagen [2003:389] om elektronisk Bestämmelsen omfattar telefon- och telefaxtrafik, e-posttrafik, överföring av datafiler med hjälp av FTP (File Transfer Skr. 2011/12:39 Protocol) liksom överföring från webbsidor, nyhetsgrupper och Avlyssning kan, med vissa begränsningar, ske även utanför allmänt tillgängliga telenät, t.ex. inom större företagsnät. Hemlig teleavlyssning får användas vid förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om sådan gärning är straffbelagd. Hemlig teleavlyssning får också användas vid förundersökning i fråga om annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse (27 kap. 18 § andra stycket ). En förutsättning för hemlig teleavlyssning är att någon är skäligen misstänkt för brottet. Åtgärden ska vidare vara av synnerlig vikt för utredningen (27 kap. 20 § första stycket ). Hemlig teleavlyssning får ske, förutom av teleadresser som innehas eller används av den misstänkte, även av teleadresser som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte har kontaktat eller kommer att kontakta. Hemlig teleövervakning innebär att uppgifter i hemlighet hämtas in om telemeddelanden som befordras eller har befordrats till eller från en viss teleadress eller att sådana meddelanden hindras från att nå fram (27 kap. 19 § första stycket ). Hemlig teleövervakning kan ge en fullständig bild av vilka kommunikationer som har förekommit mellan olika teleadresser. När det gäller mobiltelefonsamtal är det också möjligt att få uppgift om var en mobiltelefon som används är lokaliserad. Uppgifter kan även hämtas in om t.ex. e-postadresser för meddelanden som sänds eller har sänts till eller från den misstänktes e-postadress. Tvångsmedlet ger däremot inte tillgång till innehållet i utväxlade telemeddelanden. Hemlig teleövervakning får användas vid förundersökning om brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse samt barnpornografibrott som inte är att anse som ringa, dataintrång, narkotikabrott och narkotikasmuggling. Det gäller också försök, förberedelse eller stämpling till sådana brott, om en sådan gärning är belagd med straff (27 kap. 19 § andra stycket ). I övrigt gäller motsvarande förutsättningar som för hemlig teleavlyssning. Hemlig kameraövervakning innebär att fjärrstyrda tv-kameror, andra optisk-elektroniska instrument eller därmed jämförlig utrustning används för optisk personövervakning vid förundersökning i brottmål, utan att upplysning om övervakningen lämnas (27 kap. 20 a § första stycket Ljudinspelning är inte tillåten vid sådan Förutsättningarna för hemlig kameraövervakning är i huvudsak desamma som för hemlig teleavlyssning. Övervakningen får Skr. 2011/12:39 även omfatta den plats där ett brott har begåtts eller en nära omgivning till denna plats i syfte att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet (27 kap. 20 c § ). 3Särskilda rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel infördes ett system med offentliga ombud i ärenden om hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Syftet var bl.a. att skapa ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid tillståndsprövningen (prop. 2002/03:74, bet. 2003/04:JuU2, rskr. 2003/04:14). Det offentliga ombudet är motpart till åklagaren vid sammanträden inför domstol och har till uppgift att bevaka enskildas rätt och integritetsintressen i allmänhet. Han eller hon ska lyfta fram alla aspekter, även t.ex. skydd för tredje mans integritet. Det offentliga ombudet ska också bevaka att de grundläggande principerna för tvångsmedelsanvändning följs, dvs. ändamålsprincipen, behovsprincipen och proportionalitetsprincipen. Det offentliga ombudet ska ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning. Han eller hon har möjlighet att yttra sig i ärendet och rätt att överklaga domstolens beslut. 3.2Underrättelse till enskilda som har varit utsatta för hemliga tvångsmedel och tillsyn över myndigheternas användning av sådana tvångsmedel infördes ytterligare rättssäkerhetsgarantier vid användandet av hemliga tvångsmedel (prop. 2006/07:133, bet. 2007/08:JuU3, rskr. 2007/08:11). Den som är eller har varit misstänkt för brott ska underrättas om det hemliga tvångsmedel som han eller hon har utsatts för. Om teleavlyssning eller teleövervakning har avsett en teleadress som innehas av någon annan än den misstänkte, ska även innehavaren av teleadressen underrättas. Om hemlig kameraövervakning har avsett en plats som innehas av någon annan än den misstänkte och som allmänheten inte har tillträde till, ska även innehavaren av platsen underrättas. En underrättelse ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen, dock senast efter det att förundersökningen avslutats. En underrättelse ska dock skjutas upp om sekretess enligt bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller för uppgiften. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avslutades får underrättelsen underlåtas. Underrättelseskyldigheten omfattar inte utredningar om sådan brottslighet som hör till Säkerhetspolisens verksamhetsområde, dvs. brott mot rikets säkerhet, sabotagebrott och Vidare inrättades en ny myndighet , Säkerhets- och Skr. 2011/12:39 integritetsskyddsnämnden. Nämnden utövar tillsyn bl.a. över brotts- bekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet. Nämndens tillsynsverksamhet omfattar även Säkerhetspolisens verksamhetsområde. Dessutom ska nämnden på begäran av enskild bl.a. kontrollera om denne har utsatts för hemliga tvångsmedel och i så fall om detta har skett i enlighet med lag eller annan författning. Det är av grundläggande betydelse i en rättsstat att rätten till skydd för privat- och familjeliv respekteras. För en effektiv brottsbekämpning är det dock nödvändigt att det finns tillräckliga befogenheter för de brottsbekämpande myndigheterna att i vissa väl avgränsade fall kunna använda hemliga tvångsmedel. Vid avvägningen mellan enskildas rätt till skydd för sitt privat- och familjeliv och samhällets intresse av en effektiv brottsbekämpning är det betydelsefullt att med tillräckligt god precision kunna bedöma vilka resultat som användningen av hemliga tvångsmedel har lett till i berörda brottsutredningar. och bedriver därför ett arbete som syftar till att förbättra myndigheternas uppföljning och statistiska underlag när det gäller användningen av hemliga tvångsmedel. I samma syfte preciserade regeringen och sitt uppdrag till och när det gäller deras årliga redovisning till regeringen (Ju2010/855/Å och Ju2010/9482/Å). Regeringen har därutöver i regleringsbrev för uppdragit åt och att redovisa hur myndigheterna säkerställer att de uppgifter som lämnas till regeringen i den årliga redovisningen av tillämpningen av hemliga tvångsmedel är av hög kvalitet. och har i en skrivelse till regeringen redovisat hur reglerna om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning tillämpats samt hur användningen har utvecklats i förhållande . Det kan konstateras att och redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel i stort sett är utformad på samma sätt och innehåller samma typ av information som redovisningen för vilket underlättar en jämförelse mellan de båda åren. Vidare kan det konstateras att redovisningen för följer det regeringsuppdrag som gavs och som justerades . Myndigheterna har tidigare, års redovisning, redovisat effekten nyttan av tvångsmedelsanvändningen med utgångspunkt från åtgärdens betydelse för förundersökningen. innebörden av detta uttryck var att tvångsmedlet skulle ha lett vidare till Skr. 2011/12:39 användande av annat tvångsmedel mot den misstänkte. nyttan av tvångsmedelsanvändningen har även tidigare förändrats. I myndigheternas redovisningar användes ett annat mått på nytta, nämligen att åtgärden skulle ha lett till polisingripande (t.ex. att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats) eller att åtgärden på annat sätt fört förundersökningen framåt, dvs. utgjort en viktig del i utredningen. Mot bakgrund bl.a. av den kritik som har framförts från mot regeringens tidigare skrivelser beslutade regeringen års redovisning att mätningen av nyttan eller effektiviteten av de hemliga tvångsmedlen skulle ske på ett nytt och tydligare sätt. Detta har lett till att nyttan nu mäts genom en redovisning av i vilken utsträckning det hemliga tvångsmedlet har följts av vidare utredningsåtgärder, dvs. att utredningen har förts framåt på ett sätt som kan mätas objektivt eller att den misstänkte personen har avförts från utredningen. Myndigheterna har valt att redovisa nyttan utifrån följande sju utredningsåtgärder. 1.Uppgifterna har lett till frihetsberövande i form av att den misstänkte gripits, anhållits eller häktats, 2.uppgifterna har lett till annat tvångsmedel såsom husrannsakan eller beslag, 3.uppgifterna har använts vid förhör, 4.uppgifterna har lett till frihetsberövande av någon annan i förundersökningen, 5.uppgifterna har lett till att den misstänkte avförts från förundersökningen, 6.uppgifterna har åberopats som bevisning vid huvudförhandling, och a § första stycket . och har inför årets redovisning använt samma blankett som vid förra årets redovisning, vilket underlättar en jämförelse mellan perioderna. ersattes manuellt förda diarium av ett digitalt ärendehanteringssystem för hemliga tvångsmedel (Argos) och vid redovisning kommer uppgifter att hämtas från detta system. 4.2Tillämpningen av bestämmelserna om hemliga tvångsmedel generellt Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades 3 349 tillstånd Det totala antalet tillstånd ökade därmed med ca 6 226 teleadresser. 355 (ca 55 riktats mot två eller flera misstänkta. Dessa förundersökningar har Skr. 2011/12:39 omfattat 1 456 misstänkta vilket ger ett genomsnitt på drygt fyra misstänkta per utredning. Ett flertal av förundersökningarna har omfattat flera tillstånd till hemliga tvångsmedel. Varje förundersökning med mer än en misstänkt omfattar i genomsnitt omkring åtta teleadresser. Av redovisningen för framgår att av tillstånden under det året avsåg teleadresser som innehades av annan än den misstänkte, t.ex. gemensamma telefoner i hemmet eller teleadresser där en arbetsgivare innehade teleadressen (skr. 2010/11:66 s. 9). sjönk denna andel till . Årets redovisning, liksom förra årets, innehåller en mer specificerad redovisning av vilken typ av teleadress som avlyssnats eller övervakats. Av samtliga avlyssnade /övervakade teleadresser avsåg oregistrerade kontantkort som innehafts av den misstänkte och den misstänktes eget mobilabonnemang eller fasta telefon. Resterande andel avsåg annans abonnemang (1,), annans abonnemang i gemensam bostad (1,), företagstelefon där den avlyssnade/övervakade hade teckningsrätt (2,), arbetsgivares telefon som den avlyssnade/övervakade disponerade (0,) och övriga abonnemang t.ex. allmänt tillgänglig telefon, teleadresser på kriminalvårdsanstalt (). Åtal väcktes mot 566 av de 1 744 personer som varit föremål för hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning eller hemlig kameraövervakning, vilket motsvarar . Vidare lades förundersökningen ned mot 498 personer, vilket motsvarar av samtliga personer som varit föremål för hemliga tvångsmedel. Beträffande övriga personer hade antingen förundersökningen inte avslutats vid utgången av året eller åklagaren beslutat att inte väcka åtal. I 172 förundersökningar hade åklagaren inte tagit ställning till åtalsfrågan, vilket motsvarar av alla förundersökningar i vilka tillstånd till hemliga tvångsmedel meddelats. pågick fortfarande 120 förundersökningar och i 60 av dessa har några slutsatser inte kunnat dras eftersom utredningen fortfarande pågick i form av avlyssning eller övervakning. Av myndigheternas redovisning har det tidigare inte framgått hur nyttan fördelats per person. Av årets redovisning framgår att den brottsutredande nyttan har omfattat 902 av de 1 744 misstänkta personer som varit föremål för hemlig avlyssning eller övervakning, vilket motsvarar . Beträffande övriga personer har antingen nyttan vid utgången av året inte gått att bedöma på grund av att förundersökningen fortfarande pågick eller användningen av de hemliga tvångsmedlen inte lett till någon av de åtgärder som framgår av avsnitt 4.1. Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig Av redovisningen från och framgår att domstolarna meddelade 2 531 tillstånd till hemlig teleavlyssning avseende sammanlagt 5 507 teleadresser, vilket innebär en ökning av antalet tillstånd jämfört med . Eftersom flera tillstånd till avlyssning kan avse samma person, överstiger antalet tillstånd det antal personer som besluten har riktats mot. Varje tillstånd till hemlig teleavlyssning har i genomsnitt omfattat två teleadresser. Avlyssningen avsåg i flertalet fall teleadresser som innehades av den misstänkte. Tillstånd till hemlig teleavlyssning med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål meddelades i 29 fall. Av samtliga ansökningar om tillstånd till hemlig teleavlyssning avslogs 29 ansökningar , vilket utgör ca en procent av det totala antalet ansökningar. Andelen avslag ligger på samma nivå som i förra årets redovisning. I huvudsak alla tillstånd till hemlig teleavlyssning har verkställts. Endast i 20 fall har verkställighet inte kunnat ske, vilket utgör mindre än en procent av alla tillstånd. Orsakerna till utebliven verkställighet har varit att den person tillståndet avsett har lämnat landet eller avlidit, tekniska problem eller resursbrist. Som en jämförelse redovisas i följande diagram den senaste tioårsperioden det totala antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning. Tillstånd till hemlig teleavlyssning (antal) Årets redovisning är, liksom förra årets redovisning, mer detaljerad när det gäller redovisning av vilka brottstyper tillstånden avser. redovisade myndigheterna endast hur stor andel av tillstånden som rört misstanke om grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott eller båda. Av tillstånden till hemlig teleavlyssning avsåg: -narkotikabrott m.m. (även bl.a. smugglingsbrott, dopningsbrott och brott mot alkohollagen), -våldsbrott (bl.a. mord, våldtäkt, grovt koppleri och människohandel), -tillgreppsbrott (bl.a. rån, grov stöld och grovt bedrägeri), -ekonomisk brottslighet (bl.a. grovt skattebrott och grovt bokföringsbrott), och -övriga brott (bl.a. mordbrand och vapenbrott). Vid en jämförelse med framgår att andelen våldsbrott, tillgreppsbrott och ekonomisk brottslighet har gått ned något medan andelen grova narkotikabrott och grova smugglingsbrott har ökat från . Andelen övriga brott ligger kvar på samma nivå som för . Årets redovisning omfattar endast de tider som avlyssning pågått . Den längsta verkställighetstiden för hemlig teleavlyssning var . Av redovisningen framgår dock att det finns några ärenden där hemlig teleavlyssning inletts och pågått under större delen av året och där avlyssningen fortsatt . Den totala avlyssningstiden uppgick att jämföra med för . Den genomsnittliga avlyssningstiden per tillstånd till hemlig teleavlyssning var . Ett tillstånd till hemlig teleavlyssning kan dock omfatta flera teleadresser. Av myndigheternas redovisning framgår att den genomsnittliga avlyssningstiden per avlyssnad teleadress var . I nedanstående diagram anges den genomsnittliga avlyssningstiden per Skr. 2011/12:39 tillstånd för samtliga brottstyper . Siffrorna är avrundade till antalet . Genomsnittlig avlyssningstid (dagar) Nyttan av hemlig teleavlyssning Tillstånd till hemlig teleavlyssning har meddelats i 368 förundersökningar. Tvångsmedlet har enligt myndigheternas redovisning varit till nytta i 263 av dessa, vilket motsvarar . Andelen förundersökningar i vilka tvångsmedlet varit till nytta har stigit kraftigt från för . I nedanstående diagram redovisas hur nyttan har fördelats mellan de olika efterföljande utredningsåtgärderna. Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades 3 250 tillstånd till hemlig teleövervakning. Antalet tillstånd till hemlig teleövervakning ökade jämfört med . För att den hemliga teleavlyssningen ska vara ändamålsenlig är det normalt nödvändigt att de brottsutredande myndigheterna även får tillgång till övervakningsuppgifter. Samtliga tillstånd till hemlig teleavlyssning förenades därför med tillstånd till hemlig teleövervakning. Den angivna ökningen sammanhänger således delvis med ökningen av antalet tillstånd till hemlig teleavlyssning. Av det totala antalet tillstånd avsåg 719 enbart hemlig teleövervakning, vilket innebär en ökning jämfört med . Tillstånd till hemlig teleövervakning med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål meddelades i 15 fall. Sex ansökningar om hemlig teleövervakning avslogs, vilket utgör mindre än en procent av det sammanlagda antalet ansökningar avseende enbart hemlig teleövervakning. Som en jämförelse redovisas i följande diagram den senaste tioårsperioden det totala antalet tillstånd samt antalet tillstånd till enbart hemlig teleövervakning. Tillstånd till hemlig teleövervakning Redovisningen för avseende vilka brott tillstånd till enbart hemlig teleövervakning har meddelats för är mer detaljerad än . redovisade myndigheterna endast hur stor andel av tillstånden som rört misstanke om grovt narkotikabrott och grovt smugglingsbrott eller båda.