prop · GZ031d21 · 2011-09-20 00:00:00 — Försöksverksamheterna ska vara samverkansprojekt med konkreta lösningar på tillgänglighetsförbättrande åtgärder, teknikstöd och tjänsteutbud. De är tänkta att utgöra goda exempel och ska kunna implementeras i kommuner i hela landet. Det kan t.ex. avse enkla förbättringar av entréer, allmänna utrymmen och utemiljöer, ombyggnad av badrum, anhörigstöd och teknikstöd. Verksamheterna ska utvärderas. Andra områden som HI arbetat med avser information och kommunikation av avslutade projekt . Stödet till anhöriga har förstärkts genom en ändring i socialtjänstlagen. Hjälpmedel och teknik kan i detta sammanhang, enligt HI, vara bra insatser som kan få betydelse. (Se även avsnitt 7.4.1 Stöd till närstående.) Alternativa former av boenden för ökat själbestämmande Ett investeringsstöd infördes för att stimulera ny- eller ombyggnad av särskilda boendeformer för service och omvårdnad till äldre personer. utökades det till att även omfatta trygghetsbostäder, dvs. bostäder där det finns personal som på olika sätt kan stödja de boende under vissa angivna tider. Bostäderna är hyresrätt, kooperativ hyresrätt eller bostadsrätt som innehas av en person som har fyllt . Mellan 20082010 har närmare 4 900 nybyggda och cirka 1 500 ombyggda lägenheter beviljats stöd (Årsredovisning 2010, ). Under de första tre kvartalen ökade enligt antalet ansökningar. Trygghetsbostäder utgjorde knappt hälften av de nya ärendena. har antalet nya ärenden minskat. Trygghetsbostäderna har minskat mer än särskilda boendeformer. Detta kan enligt delvis bero på att rättsläget temporärt varit oklart kring vissa utformningsfrågor. (Se även avsnitt 7.4.1 Tillgång till insatser) Genom en särskild satsning omfattande under 20102011 har HI i uppdrag att stödja kommunernas planering, nytänkande och utveckling av boende för äldre. Det behövs nya och framsynta idéer om hur boende för äldre både i enpersonshushåll och i tvåpersonshushåll kan utformas. Den vanliga bostadsmiljön behöver tänkas igenom så att det blir möjligt för dem som önskar det att kunna bo kvar och känna sig trygga . Programmet innehåller tre huvudinriktningar; Stöd till arkitekttävlingar, stöd till förstudier såsom kommunala behovsinventeringar eller andra förstudier inför planerat byggande av äldrebostäder samt stöd till projekt kring den fysiska och regionala planeringen. Uppdraget ska slutredovisas . HI redovisar i en lägesrapport (Lägesrapport utlysningar regeringsuppdraget Bo bra på äldre dar) att 16 kommuner ansökt om och beviljats sammanlagt till kommunala förstudier. Ytterligare 47 kommuner har ansökt om bidrag i en andra omgång. Efter samråd med arkitekter har fyra kommuner valts för stöd till arkitekttävlingar. Här redovisas resultat av satsningar som handlar om kunskapsstyrning att ta fram och att sprida relevant kunskap. Kvalitetsregistren kan utveckla vården och omsorgen För att förbättra livskvalitet, hälsa och värdighet hos de mest sjuka äldre har regeringen ingått en överenskommelse med Kommuner och Landsting om prestationsbaserat statsbidrag (fördelning av medel sker efter uppvisat resultat). Överenskommelsen avser att fortgå fram men omförhandlas . Statskontoret har genomfört en första uppföljning av överenskommelsen som avser utveckling av två kvalitetsregister (och ), stöd till långsiktigt systematiskt förbättringsarbete (se avsnitt 7.4.1 Evidensbaserad praktik) och den nationella samordningen av insatserna som utförs av Kommuner och Landsting (Uppföljning av prestationsbaserat statsbidrag till insatser för äldre delrapport 1, Statskontoret). Satsningen på kvalitetsregister ska leda till att fler registrerar uppgifter inom äldreomsorgen i registren. Genom att på ett systematiskt sätt uppmärksamma och dokumentera olika delar av sitt arbete ska kvalitetsregistren leda till att personal ändrar sitt sätt att arbeta, till ett mer strukturerat arbetssätt. Registren förväntas också synliggöra vårdens resultat samt möjliggöra jämförelser med andra verksamheter och därmed också bidra till ett utvecklingsarbete. Genom kan brister i vården i livets slutskede identifieras och förbättras. Genom , där både riskbedömning och förebyggande åtgärder ingår som vikiga led, kan mer förebyggande arbetssätt utvecklas. Statskontoret bedömer att kvalitetsregistren ger förutsättningar för att kunna utveckla vården och omsorgen eftersom de ger stöd för ett mer strukturerat arbetssätt. Det ger bra grund för verksamhetsuppföljning. Statskontoret framhåller dock betydelsen av en mer strukturerad kvalitetssäkring av registren, bl.a. att inrapporterade uppgifter kvalitetssäkras på ett tillfredsställande sätt. Registrens täckningsgrad har ökat markant . Det ökade intresset att delta i har inneburit att 196 kommuner () och 16 landsting () har identifierat sina relevanta verksamheter och påbörjat registrering i registret. Några kommuner har också snabbt lyckats införa det vårdpreventiva arbetssättet i alla sina verksamheter. Det ökade intresset för att delta i innebar att den nationella täckningsgraden uppgick till fjärde kvartalet 2010. registrerade 268 kommuner (av samtliga) i registret. Nationellt Anhöriga (NkA) och Svenskt demenscentrum (SDC) har i uppdrag att samla in, strukturera, sprida kunskap på sina respektive sakområden och stimulera utvecklingsarbete i kommunerna. Inriktningen är att kunskapen ska vara konkret, lättillgänglig och praktisk tillämpbar. Centrumen ska vara en länk mellan forskning, praktik och beslutsfattare och genom sin verksamhet bidra till högre kvalitet och produktivitet i vården och omsorgen om äldre. har i en redovisning av regeringsuppdraget att utveckla ett nationellt för demens- och anhörigfrågor redogjort för NkA:s (ägs av län, FoU Välfärd, Anhörigas 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 , , , samt Länssamordnarna för anhörigstöd i ) samt för SDC:s (ägs av och Stiftelsen ) verksamhet 2010 (, , dnr 00-04682/2006). bedömer att den verksamhet som bedrivs vid båda centrumbildningarna är betydelsefull och utvecklas som planerat. NkA, vars verksamhetsidé är att skapa och utveckla möten mellan olika kunskaps- och erfarenhetsformer, har etablerat lättillgängliga kunskapskällor bl.a. en interaktiv välbesökt webbplats som i genomsnitt hade 700 besökare , en fördubbling jämfört med . publicerade NkA tre kunskapsöversikter; Kombinera förvärvsarbete och anhörigomsorg, Individualisering, utvärdering och utveckling av anhörigstöd samt Bi- behålla hälsa och förebygga ohälsa. NkA kartlägger och presenterar också intressanta exempel på anhörigstöd. SDC har i samarbete med tagit fram webbutbildningen Demens ABC. Denna utbildning är ett verktyg för kvalitetsutveckling av den svenska demensvården. Från till slutet av året hade cirka 7 500 personer registrerat sig för utbildningen och cirka 5 050 hade klarat kunskapstestet. Utbildningen har bl.a. använts för att informera om de Nationella riktlinjerna för vård och omsorg vid demenssjukdom. Besöken på SDC webbportal har stadigt ökat. registrerades en ökning jämfört med året innan. SDC har ett brett och ökande nationellt nätverkssamarbete på demensområdet. Man har även internationella kontakter inom . Stöd till forskning och utveckling påbörjades en nationell studie över åldrandet och vården SNAC, the study on Ageing and Care. Den delfinansieras med statliga medel . Studien syftar till att genom uppbyggnad av longitudinella områdesdatabaser inom äldreområdet skapa förutsättningar för forskning och analys av olika frågor kring åldrandet, uppkomsten av vårdbehoven hos de äldre och hur dessa behov möts på bästa sätt. Datainsamlingen utgår från två perspektiv; ett befolknings- och ett vårdsystemperspektiv. Befolkningsperspektivet är inriktat på att över 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 tiden följa ett urval personer . Vårdsystemperspektivet syftar till att kontinuerligt följa hela den äldre befolkningens vårdkontakter, både akuta och långvariga (Lägesrapport från huvudmännen, ). Datainsamlingen omfattar totalt cirka 4 500 uppgifter per individ och undersökning. Det har gjorts mer än 17 000 undersökningar vilket innebär att materialet nu omfattar närmare 80 miljoner uppgifter. Studien förutsätter långsiktighet eftersom det stora värdet uppstår först när man kan följa individerna i åldrandeprocessen från hälsa till sjukdom och vårdberoende. för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) får särskilt statsbidrag för att stödja den forskning inom äldreområdet som bedöms ha hög vetenskaplig kvalitet och ska därigenom främja långsiktig uppbyggnad av en bred forskning inom området (20092011). FAS redovisar 24 projektstöd och 12 Centrum och programstöd . Två exempel är Att leva längre än förväntat Skydds- och riskfaktorer när det gäller människans livslängd samt Samhällets insatser för äldre kvinnors hälsa. En nationell, webbaserad kunskapsportal för bl.a. området vård och omsorg om äldre lanserades (). Målet med portalen är att den ska bidra till att vård- och stödinsatser är trygga, säkra och av god kvalitet samt att de utgår från evidensbaserade metoder och arbetssätt. Syftet är att underlätta kunskapsstyrning, kunskapsspridning och kunskapsinhämtning om evidensbaserade metoder och arbetssätt. Målgruppen är personal på alla nivåer inom vården och omsorgen. ska utvärdera hur kunskapsportalen används. Regeringen stödjer och stimulera huvudmännens långsiktiga arbete med att stärka kompetensen inom äldreomsorgen på olika sätt. Det sker främst genom Omvårdnadslyftet men också genom förstärkt ledarskap till resultat i , utbildning i värdegrundsarbete samt ett uppdrag om ökad geriatrisk och gerontologisk kompetens. har också på regeringens uppdrag tagit fram ett förslag till en nationell ledarskapsutbildning för chefer inom äldreomsorg. har i uppdrag att ta fram underlag till en utbildning i den nationella värdegrunden för lämpliga personalkategorier inom kommunalt och enskilt bedriven äldreomsorg, upphandla en sådan utbildning samt se till att utbildningen även tillhandahålls i webbaserad form (). I en lägesgenomgång redovisar att företrädare för lärosäten anser att kursen ska innehålla både teoretiska moment som kompletteras med praktiska uppgifter samt med någon form av varaktig handledning. arbetar med att ta fram handledningsmaterial som kan användas i verksamheterna. Målgruppen ska vara Första linjens chefer, biståndsbedömare, och andra nyckelgrupper. En upphandling har genomförts . Cirka 1 000 deltagare bedöms kunna genomgå kursen per termin. Den presumtiva målgruppen är 8 000 personer. har fått i uppdrag att förbereda, administrera och löpande följa upp den tidsbegränsade satsningen Omvårdnadslyftet . fördelar enligt en prestationsbaserad modell. blir det möjligt att inom Omvårdnadslyftet också genomföra utbildningsinsatser för personal som arbetar med specialiserade uppgifter. Satsningen innebär att det på nationell nivå anges vilka kunskaper som behövs för grundläggande arbete och specialiserade uppgifter inom äldreomsorgen. Nationell samordning för en sammanhållen vård och omsorg Regeringen har ingått överenskommelser med Kommuner och Landsting om ett gemensamt, långsiktigt och systematiskt förbättringsarbete i vården och omsorgen om de mest sjuka äldre. Det handlar bl.a. om utvecklingsledare gemensamma för kommun och landsting som ska ge stöd och driva utvecklingen i olika verksamheter ([se även avsnitt 7.4.1 Evidensbaserad praktik]), försöksverksamheter som ska bygga på helhetslösningar och en sammanhållen vård och omsorg kring de mest sjuka äldre (), stärkta regionala strukturer för kunskapsutveckling samt implementering av nationella riktlinjer, ny kunskap, utvärdering m.m., samt en nationell samordning av det långsiktiga och systematiska förbättringsarbetet. Försöksverksamheterna kan utveckla och pröva olika former för vägledning bl.a. i form av äldrelots, former för ett hälsofrämjande perspektiv som integreras i samverkan mellan huvudmännen, organisationer (t.ex. centrumbildningar, samverkan i gemensamma nämnder, äldrevårdscentraler, samlokaliserade och samfinansierade verksamheter). ansvarar för en vetenskaplig utvärdering och uppföljning av försöksverksamheterna. Målet med dessa är att äldre med omfattande behov inte ska behöva administrera och samordna sina vård- och omsorgskontakter på egen hand. Effektivare resursanvändning genom samverkan För en person med många olika symtom och diagnoser kan kontakterna med olika huvudmän, verksamheter och personalkategorier vara svåra att överskåda. Regeringen har därför påbörjat en satsning för att vården och omsorgen om de mest sjuka äldre i form av hemsjukvård, äldreomsorg, primärvård och sjukhusvård ska samverka bättre. Resursanvändningen måste effektiviseras så att vården och omsorgen i större grad utgår från patientens behov samt organiseras effektivare. Satsningen, som leds av en nationell äldresamordnare, ska premiera resultat så att det kan växa fram lokala lösningar anpassade till förutsättningar i respektive landsting och kommun. Under förutsättningen att beviljar medel avser regeringen att satsa . Samhällets åtagande gentemot äldre personer ökar kontinuerligt genom att fler behöver insatser från . Genom teknisk och annan utveckling, forskning och erfarenheter tillförs området fortlöpande ny kunskap. Denna kunskap måste nå fram till utförarna så att utveckling och praktik går i takt med varandra. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Det behöver inte per automatik innebära ökade kostnader. Ökad kunskap, ett värdigt bemötande samt nya sätt att arbete, där man bättre tar tillvara på och samordnar de resurser som finns, kan tvärt om leda till att människor mår bättre, med minskat vårdbehov som följd, och att samhällets resurser används mer effektivt. Det är därför viktigt att stödja kommunerna och landstingen i denna utvecklingsprocess. Det handlar då om att ge förutsättningar och att stimulera mot bästa tillgängliga kunskap, inte att ta över huvudmännens ansvar. Regeringen genomför åren 20112014 ett stort antal satsningar inom många områden för att äldre människor ska få omsorg av god kvalitet. Satsningarna syftar till att ge varaktigt positiva effekter. Av central betydelse är samverkan och samordning mellan olika huvudmän och organisationer och att tillgängliga resurser används effektivt. Den kunskap som finns på ett stort antal håll måste bli känd och bättre användas i omsorgsarbetet. Ansvariga måste även arbeta för att komma till rätta med de missförhållanden och brister som uppmärksammas av tillsynen. Kommunerna måste ha fungerande ledningssystem, lex måste vara känd i verksamheterna och tillämpas, äldre med demenssjukdomar måste ha uppsikt och god omvårdnad även , etc. har som tillsyns-, kunskaps- och normgivande myndighet en betydelsefull uppgift i detta arbete. Effekter av de reformer och stora ekonomiska satsningar som regeringen genomför behöver utvärderas. har efter förslag från regeringen beslutat att införa en nationell värdegrund i äldreomsorgen (prop. 2009/10:116 Värdigt liv i äldreomsorgen). Värdegrunden innebär att omsorg om äldre ska inriktas på att äldre människor får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande. infördes en bestämmelse för ökat inflytande för äldre och en möjlighet för kommunerna att kompensera personer t.ex. när insatser inte getts inom en skälig tid. har även efter förslag från regeringen beslutat om ändringar i ansvars- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 fördelningen mellan bosättnings- och vistelsekommunen (prop. 2010/11:49 Ansvarsfördelning mellan bosättningskommun och vistelsekommun). gäller att bosättningskommunen har ett utökat ansvar i förhållande till tidigare även om vistelsekommunens yttersta ansvar kvarstår. När en person t.ex. vistas i sitt fritidshus behåller bosättningskommunen ansvaret. har i uppdrag följa upp och utvärdera konsekvenserna av förändringarna (S2011/3871/FST) och att på lämpligt sätt vägleda kommunerna vid bedömningen av vilken kommun som ska anses som ansvarig för att underlätta tillämpningen av de nya bestämmelserna (S2011/3872/FST). Den sociala barn- och ungdomsvården Upprepad tillsyn av hem för vård eller boende (HVB) har enligt lett till märkbara förbättringar. Verksamheterna har bättre kunskap än tidigare om vilka krav som ska uppfyllas. brister har i stor utsträckning åtgärdats. Bemanningen vid HVB är oftast tillfredsställande och i princip har alla barn möjlighet att få stöd dygnet runt. Även tidigare brister i hanteringen av familjehemsvården, såsom t.ex. uppföljning av vården, brister i barns delaktighet och kommunernas utredning av familjehem, har enligt till viss del åtgärdats. samverkan kring barn och unga har också förbättrats enligt men det finns fortfarande brister, särskilt i vårdkedjan för barn med psykisk ohälsa. Det finns dock fortfarande barn vars säkerhet i vården inte är helt tryggad. Det förekommer t.ex. enligt fortfarande övergrepp och vanvård. Enligt , som träffat och lyssnat till drygt 100 barn och ungdomar, tas inte barns rätt att komma till tals alltid på allvar. Barn och ungdomar uppger att personal på HVB och i inte tror på dem, att de bemöts med fördomar, att förväntningarna på dem är låga och att det finns behov av vuxna som man kan lita på. Enligt är barnens önskan om mera kontakt med sin socialsekreterare påtaglig. Arbetssätten skiljer sig stort mellan kommunerna. Knappt hälften av alla kommuner använder t.ex. standardiserade bedömningsinstrument. Detta trots att instrumenten enligt är användbara för att visa effekterna av insatser och om insatserna lett till en förbättrad livssituation. Handläggnings- och dokumentationssystemet BBIC håller däremot på att införas i nästan alla kommuner. Andra skillnader är att i vissa kommuner får av barnen och ungdomarna, som är i behov av stödinsatser, individuellt behovsprövad öppenvård medan andra kommuner inte erbjuder sådana insatser över huvud taget. En av genomförd nationell inventering av metoder och arbetssätt, som används för att förebygga psykisk ohälsa hos barn och unga, visar att det finns brist på kunskap hos de huvudmän som tillämpar metoderna eftersom majoriteten av arbetssätten saknar lättillgänglig vetenskaplig dokumentation. har genomfört en rad åtgärder för att utveckla verksamheten och utvecklingsarbetet börjar enligt tillsyn ge resultat. Flertalet verksamheter beskriver att de numera arbetar medvetet för att förebygga hot- och våldssituationer. Antalet avskiljningar har också minskat. Utbetalningarna av ekonomiskt bistånd liksom antalet personer som beviljats denna form av bistånd ökade men statistiken tyder på en vändning. Arbetslöshet är enligt det vanligaste försörjningshindret. Kommunala insatser för kompetenshöjning finns i merparten av rikets kommuner och de riktar sig vanligtvis till personer som har försörjningsstöd. I tillsynen har det iakttagits att det fortfarande finns allvarliga brister i rättssäkerheten vid ansökningar om ekonomiskt bistånd. Personer kan t.ex. få muntliga avvisningsbesked, i stället för att få sin sak prövad. Flera av regionala tillsynsenheter har också observerat att barnens situation inte alltid uppmärksammas i familjer med långvarigt ekonomiskt bistånd. Missbruks- och beroendevården och hemlöshet Under 20082011 har det pågått en stor satsning inom missbruks- och beroendeområdet med stöd av statliga medel för att öka kunskapsnivån och användningen av evidensbaserade metoder samt för att utveckla praktiken. deltog alla landsting, 165 kommuner och 22 kommundelar i ett utvecklingsarbete med utgångspunkt i nationella riktlinjer för missbruks- och beroendevården. Närmare 10 000 personer har deltagit i den baskurs som Kommuner och Landsting tagit fram inom projektet. Den specialiserade vården når i huvudsak personer där beroendet också åtföljs av sociala problem, t.ex. försörjningsproblem eller bostadsproblem. En av genomförd studie av klienter som bedömts och följts upp med hjälp av ASI-intervju visar att nästan hälften av klienterna med alkoholproblem fått en förbättrad situation och när det gäller personer med narkotikaproblem. har förbättrat sin psykiska hälsa. Nästan hälften av landets kommuner och kommundelar hade 2010 en fastställd och dokumenterad policy för att använda något av de av rekommenderade instrumenten för upptäckt av missbruks- och beroendeproblematik. Tre fjärdedelar av kommunerna hade en sådan policy för bedömning av problemtyngd och hjälpbehov. Nästan lika många kommuner har en fastställd policy om att instrumenten ska användas för uppföljning av enskilda klienter. En omfattande tillsyn av missbruks- och beroendevården visar bl.a. att majoriteten av behandlingspersonalen har adekvat utbildning. Däremot brister det enligt i handläggning och dokumentation i många kommuner, underlagen för besluten kan t.ex. vara bristfälliga. Öppna jämförelser visar att det dessutom kan brista i delaktighet. utvärderingen av de lokala utvecklingssatsningarna inom ramen för hemlöshetsstrategin visar att det finns påtagliga positiva resultat från de projekt som arbetade med vräkningsförebyggande arbete, framför allt i projekt där det funnits ett nära samarbete med . Utvärderingen visar dock att insatserna endast i begränsad utsträckning baseras på den forskning som finns på området och att de endast delvis kunnat nå de mål som hemlöshetsstrategin satt upp. Stöd och hjälp till brottsoffer och deras anhöriga Kommunerna tar enligt ett helt annat ansvar än tidigare för våldsutsatta 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 kvinnor och barn som bevittnat våld. Kommunerna arbetar mer strukturerat och övergripande än tidigare med dessa frågor. Många kommuner satsar på att höja personalens kompetens när det gäller våldsproblematiken. Det förekommer dock fortfarande brister bl.a. när det gäller det långsiktiga arbetet. Vissa särskilda gruppers behov tillgodoses inte heller alltid på ett bra sätt. behöver också enligt bli bättre på att uppmärksamma och utreda behovet av stödinsatser för barn som bevittnat våld. Den sociala barn- och ungdomsvården Antalet barn och unga som får en behovsprövad öppenvårdsinsats, framför allt i form av strukturerade öppenvårdsprogram och behovsprövat personligt stöd, har ökat . Men även antalet barn som fick heldygnsinsatser på HVB och i familjehem har ökat, vilket till stor del kan förklaras av det ökande antalet ensamkommande asylsökande barn (, Statistik för barn och unga 2009, 2010). Kommunernas kostnader för insatser till barn och unga var totalt 2010 (13,2009). Tabell 7.4 Kommunens kostnader insatser till barn och unga Källa: , Kommunernas räkenskapssammandrag 2005- 2010. Det pågår en utveckling i kommunerna mot s.k. serviceinsatser, dvs. olika former av stöd som inte är individuellt behovsprövade. Det råder stora skillnader mellan landets kommuner beträffande omfattning och karaktär. Det finns kommuner där serviceinsatser för barn och unga utgjorde minst en tredjedel av alla insatser medan andra kommuner endast undantagsvis erbjuder sådana insatser. Det förs ingen statistik över serviceinsatser vilket innebär att barn och unga får fler insatser än vad den officiella statistiken anger. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 Tillgång till insatser av god kvalitet Cirka hälften av kommunerna använder standardiserade bedömningsinstrument Standardiserade bedömningsinstrument minskar enligt risken att behov bedöms olika beroende på handläggare, huruvida klienten är en flicka eller en pojke eller på klientens bakgrund. (Lägesrapport , ) Instrumenten är också användbara för att dokumentera kunskap som behövs för att visa effekterna av insatser och för att visa om insatser leder till en förbättrad livssituation. Enligt öppna jämförelser 2010 använder knappt hälften av kommunerna standardiserade bedömningsinstrument i sin handläggning av insatser till barn och unga. Då detta inte mätts går det inte att göra jämförelser bakåt i tiden. arbetar aktivt för att öka användningen av bedömningsinstrument.