prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — Inne- börden av detta är att förvärvaren får samma anskaffningsutgift på tillgångarna som konto- innehavaren som har överlåtit dem skulle ha haft om tillgångarna fortfarande var i dennes ägo när de avfördes eller togs ut från kontot, jfr 22 b och 22 e §§. Av andra stycket framgår att bestämmelsen om anskaffningsutgift i första stycket inte tillämpas på tillgångar som enligt 42 kap. 38 § inte ska ligga till grund för beräkningen av kapitalunder- laget. Anskaffningsutgiften för sådana tillgångar beräknas enligt allmänna bestämmelser i . Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.6 om investeringssparkonto. I paragrafen regleras kontoinnehavarens anskaffningsutgift för en kontofrämmande tillgång som förvaras på ett investeringsspar- konto i strid med 17 § lagen om investerings- Enligt 16 § samma lag får som utgångspunkt bara investeringstillgångar och kontanta medel förvaras på ett investerings- sparkonto. Av 17 § samma lag framgår dock att kontofrämmande tillgångar som avses i denna paragraf får förvaras på ett investeringssparkonto . När tidsfristen har löpt ut upphör inte investeringssparkontot enbart på grund av att tillgångarna förvaras på kontot i strid med 17 §, men tillgångarna omfattas inte längre av schablonbeskattningen. Anskaffnings- utgiften för tillgångar som avses i förevarande paragraf har således betydelse från och med att den felaktiga förvaringen inleds. Denna anskaff- ningsutgift ska därefter tillämpas vid beräkning av vinst eller förlust oavsett om en avyttring sker när de förvaras på ett investeringssparkonto eller inte. Av förevarande paragraf följer att kontoinne- havarens anskaffningsutgift ska anses motsvara tillgångens marknadsvärde när den felaktiga förvaringen påbörjades, dvs. när tidsfristen i 17 § lagen om investeringssparkonto har löpt ut. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.6 om investeringssparkonto. I paragrafen regleras anskaffningsutgiften för kontoinnehavaren när denne tar ut utländsk valuta från sitt investeringssparkonto. Anskaff- ningsutgiften ska då bestämmas till valutans marknadsvärde vid uttaget. Med att utländsk valuta tas ut avses såväl uttag i kontanter på t.ex. ett bankkontor som uttag genom överföring av valutan till ett annat konto. Om uttaget sker på grund av att den utländska valutan har överlåtits till annan genom arv, testamente, gåva, bodelning eller liknande överlåtelse bestäms anskaffningsutgiften för förvärvaren enligt 22 c §. Om uttaget sker på grund av att den har överlåtits på annat sätt, t.ex. genom försäljning eller byte, bestäms förvärvarens anskaffnings- utgift enligt allmänna bestämmelser i , dvs. normalt enligt 44 kap. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.9 om investeringssparkonto. Inom den konventionella beskattningen gäller att ett värdepapper anses avyttrat redan när företaget som har gett ut det försätts i konkurs och att en eventuell förlust därmed är definitiv (8 §). I 34 § regleras hur beskattningen ska ske om förlusten inte visar sig vara definitiv, t.ex. på grund av att värdepapperet faktiskt avyttras eller om ackord träffas eller utdelning i konkursen erhålls. I första stycket stadgas att bestämmelserna i 34 § inte ska tillämpas på värdepapper som har förvarats på ett investeringssparkonto när det anses ha avyttrats på grund av att bolaget som har gett ut det har försatts i konkurs. Undantaget från 34 § IL gäller, enligt andra stycket, inte tillgångar som när de enligt 8 § första stycket anses ha avyttrats utgjorde tillgångar som enligt 42 kap. 38 § inte ska ligga till grund för beräkningen av kapitalunderlaget. Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.3.9 om investeringssparkonto. I paragrafen regleras den s.k. genom- snittsmetoden för beräkning av anskaffningsut- gift. Metoden innebär att det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för samtliga delägarrätter eller fordringsrätter av samma slag och sort som det avyttrade ska användas. Det genomsnittliga innehavet ska beräknas med hänsyn till inträf- fade förändringar i innehavet. Genom ändringen införs i ett nytt fjärde stycke en begränsning av genomsnittsmetoden som innebär att vid tillämpning av denna metod ska bortses från delägarrätter av samma slag och sort som förva- ras på ett investeringssparkonto. Detta gäller dock inte för tillgångar som enligt 42 kap. 38 § inte ska ligga till grund för beräkningen av kapi- talunderlaget. För dessa tillgångar tillämpas således genomsnittsmetoden även om de förva- ras på ett investeringssparkonto. Paragrafen, som är ny, föranleds av förslaget i 6.13.3.9 om investeringssparkonto. En innehavare av ett investeringssparkonto som avyttrar tillgångar på kontot genom andels- byte och som ersättning förvärvar kontofräm- mande tillgångar enligt lagen om investerings- sparkonto får enligt 23 § samma lag, med vissa undantag, välja om de förvärvade tillgångarna ska placeras på eller utanför investeringssparkontot. Vid tillämpning av bestämmelserna i 48 a kap. benämns de förvärvade tillgångarna mottagna andelar, 2 §. Om kontoinnehavaren väljer att inte placera de mottagna andelarna på sitt inve- steringssparkonto är andelarna föremål för Anskaffningsutgiften för de mottagna andelarna har i dessa fall prak- tisk betydelse för beskattningen. Förevarande paragraf reglerar vilken anskaff- ningsutgift som ska gälla för mottagna andelar i ett sådant andelsbyte som här beskrivits. Av första stycket framgår att de mottagna andelarna ska anses förvärvade för en ersättning som mot- svarar andelarnas marknadsvärde vid förvärvet. Enligt andra stycket gäller första stycket inte vissa mottagna andelar. Det rör sig för det första om, enligt första punkten, mottagna andelar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket lagen om investeringssparkonto eller som är kvalificerade andelar. För det andra rör det sig om, enligt andra punkten, mottagna andelar som har förvärvats som ersättning för vissa kontofrämmande tillgångar. Dessa konto- främmande tillgångar är, enligt andra punkten a, kontofrämmande tillgångar som omfattas av ägarbegränsningen i 7 § första stycket lagen om investeringssparkonto, enligt andra punkten b, kontofrämmande tillgångar som vid avyttringen förvarades på investeringssparkontot med stöd av 18 § lagen om investeringssparkonto och, enligt andra punkten c, kontofrämmande tillgångar som vid avyttringen förvarades på ett investeringssparkonto i strid med 17 § lagen om investeringssparkonto. Undantagen i andra punkten gäller oavsett om de mottagna andelarna är investeringstillgångar eller konto- främmande tillgångar. Av 57 kap. 7 § IL framgår att om en kvalificerad andel avyttras genom ett andelsbyte ska mottagna andelar anses kvalifi- cerade hos andelsägaren. Andelar som vid andelsbyte förvärvas på grund av kvalificerade andelar är således alltid kvalificerade och omfat- tas därför av undantaget i första punkten. Ändringen föranleds av förslaget i 6.13.3.9 om investeringssparkonto. Enligt förevarande paragraf ska kapitalvinsten vid en avyttring av andra tillgångar än personliga tillgångar i vissa fall beräknas enligt genom- snittsmetoden i 48 kap. 7 §. Genom ändringen införs i ett nytt andra stycke en begränsning av första stycket som innebär att vid tillämpning av genomsnittsmetoden ska det bortses från tillgångar som förvaras på ett investeringsspar- konto. Detta gäller dock inte för tillgångar som enligt 42 kap. 38 § inte ska ligga till grund för beräkningen av kapitalunderlaget. För dessa tillgångar tillämpas således genomsnittsmetoden om förutsättningarna i första stycket är upp- fyllda även om de förvaras på ett investerings- sparkonto. Ändringen föranleds av förslaget i 6.15.2.1 om höjt schablonbelopp i förenklingsregeln. I paragrafen definieras årets gränsbelopp. I första stycket första punkten finns den s.k. för- enklingsregeln som säger att årets gränsbelopp är ett belopp som motsvarar två och ett halvt inkomstbasbelopp fördelat med lika belopp på andelarna i företaget. Det föreslås att nivån höjs till två och tre fjärdedels inkomstbasbelopp. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.15.2.3 om upplägg med hjälp av förenklingsregeln. Paragrafen, som är ny, innehåller en begränsning i den s.k. förenklingsregeln som finns i 11 § första stycket första punkten. Begränsningen innebär att en person som äger kvalificerade andelar i flera företag får beräkna årets gränsbelopp enligt denna regel för andelar i endast ett av företagen. I de andra företagen får årets gränsbelopp beräknas enligt den s.k. huvudregeln i 11 § första stycket andra punkten. Ändringen föranleds av förslaget i 6.15.2.4 om upplägg med inte varaktiga tillskott. I tredje stycket, som är nytt, tas in en bestämmelse som innebär att tillskott som gjorts i annat syfte än att varaktigt tillföra kapital till företaget ska minska underlaget för årets gräns- belopp enligt första stycket. Tillskott i form av efterskänkande av en fordran på företaget ska beaktas på samma sätt som övriga tillskott. Underlaget ska även minskas med anskaff- ningsutgift för andelen till den del sådant tillskott, direkt eller indirekt, har ökat värdet på andelen. Lagtexten har justerats något i förhållande till lagrådsremissen. Ändringen kommenteras närmare i avsnitt 6.15.2.4 Ändringen föranleds av förslaget i 6.15.2.5 om upplägg med lönebolag. I ett nytt tredje stycke tas in en bestämmelse för beräkning av det lönebaserade utrymmet i de fall en andel bara ägts under en del av året före beskattningsåret. I sådana fall ska bara ersättning som betalats ut ingå i löneunderlaget vid beräkningen av det löne- baserade utrymmet för den andelen enligt första och andra styckena. Paragrafen föranleds av förslaget i 6.15.2.2 om en takregel för utdelning. Paragrafen, som är ny, innehåller en ny tak- regel för utdelning. Regeln har utformats med takregeln för kapitalvinster i 22 § som förebild. Innebörden är att utdelning inte ska tas upp i inkomstslaget tjänst till den del det skulle medföra att den skattskyldige och närstående under beskattningsåret från ett företag samman- lagt i inkomstslaget tjänst tagit upp utdelning med högre belopp än som motsvarar 90 inkomstbasbelopp. Kapitalvinster som beskattas i inkomstslaget tjänst hanteras bara enligt 22 § och således inte enligt den nu föreslagna regeln. Det görs även en hänvisning till 56 kap. 5 § så att det framgår att prövningen av vilka som är närstående ska göras med utgångspunkt från den äldste delägaren och att en person som inräknats i en närståendekrets inte ska inräknas i ytterli- gare en krets. Ett motsvarande förtydligande görs i den befintliga takregeln för kapitalvinst i 22 §. I andra stycket anges att utdelning som tagits upp av närstående som är eller har varit bosatt i en annan stat inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet, ska beaktas vid beräkningen av om taket på 90 inkomstbasbelopp uppnåtts. Förutsättningen är att beskattningen motsvarar den beskattning som skulle ha skett om den närstående varit bosatt i . En liknande bestämmelse finns i 22 § andra stycket. 20 b20 d §§ och rubriken närmast före 20 b § Till följd av att den nya takregeln placeras i 20 a § ska nuvarande 20 a20 c §§ 20 d §§ och rubriken närmast 20 a § ska sättas närmast före 20 b §. Ändringen föranleds av förslaget i 6.15.2.2 om en takregel för utdelning. Paragrafen innehåller takregeln för beskatt- ning av kapitalvinster i inkomstslaget tjänst. framgår av avsnitt 6.15.2.2 kan det i vissa situationer uppstå tillämpningssvårigheter vid fördelningen av takbeloppet mellan närstående. I första stycket görs därför, på samma sätt som i nya 20 a §, en hänvisning till 56 kap. 5 § så att det framgår att prövningen ska göras med utgångs- punkt från den äldste delägaren och att en person som inräknats i en närståendekrets inte ska inräknas i ytterligare en krets. Ändringen föranleds av förslaget i 6.2 om nedsatt förmånsvärde för vissa miljöanpassade bilar. I paragrafens andra stycke slopas andra punkten. Det innebär att den ifrågavarande ned- sättningen av förmånsvärdet inte längre kommer att gälla för bilar som är utrustade med teknik för drift med alkohol. Då andra stycket därefter endast kommer att innehålla en punkt tas numret för den första punkten bort. Ändringarna i andra stycket innebär vidare att det för bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet läggs till ett villkor för nedsättningen av förmånsvärdet, nämligen att elektriciteten ska tillföras bilen genom laddning från yttre energikälla. Med yttre energikälla avses t.ex. det befintliga elnätet. Detta innebär att nedsättningen inte längre kommer att omfatta bilar där laddning av el bara genereras i fordonet. Ändringen i tredje stycket är en konsekvens av att nedsättningen enligt andra stycket inte längre ska gälla för bilar som är utrustade med teknik för drift med alkohol. Ändringen föranleds av förslaget i 6.14.6 om ändrade skatteregler för investeringsfonder och deras andelsägare. I bestämmelsen regleras att statlig inkomst- skatt ska beräknas bara om underlaget för skatten uppgår till , i stället för det tidigare beloppet . För fysiska personer gäller gränsvärdet för respektive under- lag, dvs. för förvärvsinkomster, för överskott i inkomstslaget kapital och i expansionsfondsskatt. Dess- utom gäller gränsvärdet för det underlag som beräknas för juridiska personer. Ändringen föranleds av förslaget i 6.14.3.1 om ändrade skatteregler för investeringsfonder och deras andelsägare. I paragrafens andra stycke fanns tidigare bestämmelsen om den skattesats som gäller för investeringsfonder, , medan huvudre- geln för juridiska personer är en skattesats om . Eftersom skattskyldigheten för fonderna föreslås slopas tas andra stycket nu bort. Ändringen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. I paragrafens första stycke anges i vilken ordning skattereduktionerna ska göras när en skattskyldig har rätt till flera skattereduktioner. Bestämmelsen har kompletterats så att det fram- går att skattereduktion för gåva ska göras sist. Ändringen föranleds av förslaget i 6.11 om sänkt mervärdesskatt för restaurang- och catering- tjänster. I paragrafen införs en ny punkt 5. Av bestämmelsen framgår att sådana tjänster som avses i 7 kap. 1 § andra stycket 5 mervärdes- skattelagen (1994:200), förkortad ML, inte ska räknas som hushållsarbete. Av bestämmelsen i ML följer att det är restaurang- och cateringtjänster, med undantag för den del av tjänsten som avser spritdrycker, vin och starköl, som avses. Det innebär att tjänster som i mervärdesskattehänseende utgör restaurang- eller cateringtjänster inte kan bli föremål för skattereduktion för hushållarbete. Skatte- reduktionen för hushållsarbete omfattar exempelvis matlagning som utförs i eller i nära anslutning till bostaden samt städarbete eller annat rengöringsarbete som utförs i bostaden. Sådan matlagning och städning kan ingå i en cateringtjänst. I de konkreta situationer då så är fallet ger matlagningen respektive städningen inte rätt till skattereduktion. På samma sätt ger annat hushållsarbete inte heller rätt till skattereduktion i de konkreta situationer då arbetet ingår i en restaurang- eller cateringtjänst som mervärdesbeskattas . Vad som utgör en restaurang- och cateringtjänst framgår närmare av den definition av det begreppet som finns i artikel 6 i rådets genom- förandeförordning (EU) nr 282/2011 av om fastställande av tillämpnings- föreskrifter för direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, förkortat tillämpningsförordningen. Beträffande denna definition, se bland annat avsnitt 6.11.3 och kommentaren till förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen, avsnitt 6.22.12. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Bestämmelsen är det grundstadgande som innebär att skattskyldiga har rätt till skatte- reduktion för gåvor till godkända gåvomottagare i den omfattning som anges i 67 kap. Regler om vem som kan bli godkänd gåvomottagare finns i 68 §§ lagen om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Av paragrafen framgår att skattereduktion bara kan komma i fråga för penninggåvor samt att en gåva för att ingå i givarens underlag för skattereduktion måste uppgå till vid varje gåvotillfälle. Tre gåvor om t.ex. räknas således inte in i givarens underlag, medan däremot en gåva om gör det. En penninggåva kan bestå av annan valuta än svenska kronor. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Av paragrafen framgår att det sammanlagda underlaget måste uppgå till för att skattereduktion över huvud taget ska kunna komma i fråga. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. Av bestämmelsen framgår att en begäran om skattereduktion ska göras i inkomst- deklarationen för det beskattningsår då en gåva har lämnats. Detta avser både den situationen att den skattskyldige har lämnat gåvan och den situation att någon annan har lämnat en sådan gåva som den skattskyldige ska förmåns- eller utdelningsbeskattas för. Den senare situationen berörs ytterligare i kommentaren till 24 §. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. I paragrafen anges vilka fysiska personer som kan få skattereduktion. Av första stycket framgår att skattereduktion kan efter begäran medges de som vid beskattningsårets utgång fyllt (första punkten), varit obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret (andra punkten) och lämnat gåvor till hjälpverksamhet bland behövande eller till främjande av vetenskaplig forskning om mottagaren är en godkänd gåvomottagare (tredje punkten). Vidare framgår av tredje punkten att skattereduktion också kan komma i fråga när den skattskyldige fått en gåva i sitt namn till en godkänd gåvomottagare som en löneförmån. Tredje punkten omfattar också den situationen att ett bolag lämnat en gåva men omständigheterna är sådana att en aktieägare utdelningsbeskattats. Situationen behandlas i avsnitt 6.16.3.9 och 6.16.3.10. Den som på detta sätt blir utdelningsbeskattad har rätt till skattereduktion. Av andra stycket framgår att skattereduktion även kan tillgodoräknas begränsat skattskyldiga personer som har skattepliktiga inkomster enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3, dvs. utomlands bosatta som begärt att få sina inkomster beskattade enligt inkomstskattelagen i stället för enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister, m.fl. samt skattskyldiga som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet för inkomster från ett fast driftställe eller en fastighet i . Överskottet av sådana förvärvsinkomster som ska beskattas i ska vidare uteslutande eller så gott som uteslutande utgöra den skattskyldiges samman- lagda överskott av förvärvsinkomster från och andra länder. Med överskott av förvärvsinkomster avses summan av tjänste- intäkter och intäkter av näringsverksamhet efter avdrag för kostnader i respektive inkomstslag. Det ankommer på den skattskyldige att ange vilka inkomster denne uppbär utomlands. Tredje stycket gäller dödsbon. Som framgår av avsnitt 6.16.3.9 är avsikten att vad ett dödsbo kan ge i gåva inte grundar rätt till skatte- reduktion vare sig för boet eller dess delägare. Däremot kan boet ges skattereduktion som grundas på en gåva som den avlidne lämnat före dödsfallet eller för gåva som under den avlidnes livstid lämnats av någon annan och som ska tas upp som inkomst (dvs. förmånsbeskattning eller utdelningsbeskattning). Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. I paragrafens två stycken regleras hur underlaget för skattereduktion ska beräknas. I första stycket första punkten finns den grundläggande regeln om underlaget för skattereduktionen. I underlaget ingår alla de gåvor som personen lämnat och som vid ett och samma gåvotillfälle uppgått till . I första stycket andra punkten behandlas de gåvor som en arbetsgivare lämnat som en löne- förmån för en arbetstagares räkning och sådan bolagsgåva som en delägare blivit utdel- ningsbeskattad för. Kravet på att gåvan vid gåvotillfället ska uppgå till gäller också i dessa fall. Av andra stycket följer att omkostnader som givaren haft för att lämna gåvan inte räknas in i underlaget. Exempel på sådana omkostnader är gireringsavgift och porto. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. I paragrafen anges hur man beräknar skattereduktionens storlek. Skattereduktionen är av underlaget för skattereduktionen. Som framgår av 22 § måste underlaget uppgå till för att skattereduktion över huvud taget ska kunna komma i fråga. Det betyder att den lägsta skattereduktion som kan komma i fråga är (av 2 000 =) . Den högsta skattereduktion som en fysisk person kan få är . Maximal skattereduktion uppnås när underlagets belopp är (1 500 / =) . Övergångsbestämmelser till SFS 2001:1175 Ändringen i övergångsbestämmelsernas tredje punkt föranleds av förslaget i 6.2 om nedsatt förmånsvärde för vissa miljöbilar och innebär att reglerna i 61 kap. 8 a § andra och tredje styckena inkomstskattelagen (1999:1229) ska tillämpas till och med det beskattningsår som slutar . Övergångsbestämmelser till SFS 2005:1136 Ändringen föranleds av förslaget i 6.17.1 om vissa bostadsbeskattningsfrågor. Tiden i andra punkten i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (2005:1136) om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) förlängs till att gälla till och med utgången av . Av första punkten framgår att bestämmelserna föreslås träda i kraft . Lagen föreslås tillämpas första gången vid taxering om inte något annat anges i punkterna 2 och 3. Av andra punkten följer att äldre lydelse av 11 kap. 22 § fortfarande ska gälla för arbete i som har påbörjats före ikraftträdandet. De nya bestämmelserna gäller således endast för arbete i som påbörjas . Enligt tredje punkten tillämpas bestämmelserna i 16 kap. 9 § första gången på utgifter som är hänförliga till tid efter . I fjärde punkten anges att uppskovsbelopp vid andelsbyten som fastställts enligt äldre bestäm- melser ska tas upp som intäkt om den mottagna andelen överförs från ett konto som inte är ett investeringssparkonto till ett eget investerings- sparkonto. Bestämmelsen föranleds av förslaget i 6.13.3.7 om investeringssparkonto. Femte punkten är en följd av att den nya skatteförfarandelagens terminologi inte får fullt genomslag redan vid ikraftträdandet. Begreppen självdeklaration och taxering ersätts av nya begrepp först taxering. 6.22.5Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:000) om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Ändringen föranleds av förslaget i 6.16 om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet. En ny tredje strecksats införs av vilken det framgår att regler om förfarandet vid skatte- reduktion för gåva finns i lagen om godkännande av gåvomottagare vid skattereduktion för gåva. Ändringen föranleds av förslaget i 6.13 om investeringssparkonto. Katalogen med definitioner och förklaringar samt hänvisningar till var dessa finns utökas med termen investeringssparkonto. En hänvisning görs till 42 kap. 35 § där termen förklaras. Ändringen i paragrafen görs som en konsekvens av den i avsnitt 6.15.3 föreslagna ändringen. 6.22.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:000) om ändring i kupongskattelagen (1970:624) Ändringen föranleds av förslaget i 6.14.4 om ändrade skatteregler för investeringsfonder och deras andelsägare. Det nya nionde stycket innebär att utländska investeringsfonder (fondföretag) är skyldiga att betala kupongskatt på utdelningar från svenska aktiebolag och investeringsfonder.