prop · GZ031d16 · 2011-09-20 00:00:00 — nar ett svenskt fängelsestraff i sitt hemland. rum för brottsofferfrågor. sa möjligheter ska användas fullt ut. rollen att uppmärksamma och synliggöra brotts- antogs två rambeslut om offerfrågor innefattas även att initiera samverkan erkännande och verkställighet av frihets- kring och sprida information om dessa frågor. berövande straff respektive uppskjutna, alterna- Utgångspunkten är att den som har åsamkat tiva och villkorliga påföljder, vilka förbättrar skadan vid ett brott ska betala skadestånd till den möjligheterna att överföra verkställigheten av som har drabbats. I andra hand ska privata för- olika påföljder inom EU. En utredare har fått i säkringar täcka skadan. uppdrag att lämna förslag till hur dessa rambe- ska i tredje hand ge brottdrabbade ekonomisk slut bör genomföras och att göra en kompensation i de fall skadestånd inte betalas av översyn av lagstiftningen om internationell gärningsmannen eller när någon försäkring inte straffverkställighet i förhållande till länder utan- för och EU (dir. 2011:28). sättning handläggs vid . utövar även regress mot Inom ramen för den nordiska ämbetsmanna- dömda gärningsmän, det vill säga har krav på kommittén pågår ett arbete för att utöka möjlig- dem om återbetalning av brottsskadeersättning heterna att överföra verkställighet av påföljder. som har betalats ut. Uppdraget ska redovisas . Myndigheten administrerar även Brottsoffer- Fondens medel ska användas för verk- 2.4.6 Stöd till brottsoffer samhet som gagnar brottsoffer. att få mer kunskap om brottsofferfrågor så att bland annat stödet till dem som har utsatts för ett brott kan förbättras. Målen för verksamheten är att skadeverkningar- na av brott ska minska samt att den bedrivs på ett effektivt och rättssäkert sätt med hög kvali- Det är av central betydelse att brottsoffer känner Ingen insats är dock viktigare för brotts- drabbade än att rättsväsendet lyckas med sina sådant förtroende för rättsväsendet att de anmä- huvuduppgifter, det vill säga att utreda brott, ler att de har utsatts för brott. gripa misstänkta och döma de skyldiga. upplevs av många brottsdrabbade som påfres- ett effektivt brotts- och återfallsförebyggande Därför måste de som har utsatts för brott 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 få tydlig och lättförståelig information om vad som sker i det enskilda ärendet, men också om hur rättsprocessen går till och vilket stöd som kan erhållas. Den webbaserade Rättegångsskolan, som lanserade 2008, är ett exempel på en informationskälla som kan underlätta för brottsoffer och vittnen att medverka i rättsprocessen. Rättegångsskolan har blivit uppmärksammad och flerfaldigt belönad såväl nationellt som internationellt. och har regeringens uppdrag att verka för att vittnesstödsverksamhet bedrivs vid landets samtliga tingsrätter och hovrätter. har det övergripande ansvaret för verksamheten genom att verka för att rekrytering och utbildning genomförs samt för kvalitetssäkring. Arbetet sker i samarbete med , lokala brottsofferjourer och andra ideella organisationer. Vittnesstöd finns numera vid landets samtliga tingsrätter och hovrätter. Rättsväsendets bemötande av brottsoffer är en annan viktig fråga i sammanhanget. Många initiativ har tagits från både regeringen och rättsväsendets myndigheters sida och mycket arbete pågår i syfte att förbättra bemötandet av brottsoffer. Exempelvis har haft i uppdrag att, i samråd med , , och , utforma och genomföra ett utbildningsprogram i frågor som rör prostitution och människohandel för sexuella ändamål. gav regeringen i uppdrag att vidareutveckla och genomföra ett utbildningsprogram för bättre bemötande av sexualbrottsoffer i samband med polisanmälan, förundersökning och rättegång. Utbildningsprogrammet ska riktas till personal inom länspolismyndigheterna, , Domstolar och till advokater. Utbildningen ska specifikt fokusera på barn och ungdomars särskilda utsatthet och behov vid sexualbrott, rättskedjeperspektivet samt på samverkan med berörda aktörer såväl inom som utanför rättsväsendet i sexualbrottsmål. Vidare bör även frågor om till exempel olika typer av funktionsnedsättning ingå. Uppdraget ska vara slutfört och redovisat . I syfte att förvalta den kunskap och erfarenhet som har byggts upp genom ett tidigare liknande reger- ingsuppdrag har myndigheten utvecklat ett webbaserat utbildningsmaterial för bättre bemötande av sexualbrottsoffer. Detta material är fritt att använda för myndigheter och andra som vill ta del av det. Under 20092010 hade regeringens uppdrag att fördela medel till forskning med mera, som syftade till att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Uppdraget omfattade och det slutredovisades . Inom ramen för den fortsatta satsningen på jämställdhetspolitiken gav regeringen i uppdrag att under 20112014 fördela medel till forskning med mera för att öka kunskapen om mäns våld mot kvinnor, inklusive sexuellt våld och andra sexuella övergrepp. Uppdraget omfattar och det ska vara slutfört och redovisat . Minst lika viktigt som att myndigheter, såväl inom som utanför rättsväsendet, samverkar sinsemellan är att samverkan också sker mellan myndigheter och de ideella krafterna i frågor som rör brottsoffer. Brottsoffersamverkan ska bedrivas på lokal, regional och central nivå. Förutom tidigare nämnda vittnesstödsverksamhet finns det flera exempel på väl fungerande samverkan mellan myndigheter, liksom mellan myndigheter och ideella organisationer. Ett exempel på brottsoffersamverkan är de verksamheter med barnahus som finns på över 20 orter runt om i landet. I barnahusen samverkar , polisen, åklagarna, rättsläkarna samt hälso- och sjukvården. gav regeringen i uppdrag att, i samverkan med , och , ta fram gemensamma nationella riktlinjer för samverkan vid utredningar där barn misstänks vara utsatta för brott. I uppdraget ingick även att utvärdera ett urval av de barnahus som var etablerade före . I redovisningen ingår de nationella riktlinjerna, kriterier för vad som ska känneteckna ett barnahus, förslag till författ- ningsändringar och ovan nämnda utvärdering av verksamhet i barnahus. Utvärderingen visar i korthet att brottsutredningar i barnahusens verksamhet inte skiljer sig nämnvärt från ordinarie polis- och åklagarverksamhet; vad som fungerar bra i barnahus kan också fungera bra i den ordinarie verksamheten. Någon signifikant skillnad i lagföring mellan barnahusorterna och jämförelseorterna vid genomgången av förundersökningar fanns inte. Myndighetssamverkan är dock högre på orter med barnahus, fler barn blir läkarundersökta och fler barn får krisstöd. Barn som har deltagit i förhör i barnahus har varit övervägande positiva till det bemötande och stöd de har fått. Enligt utvärderingen finns det en viss grund för slutsatsen att barnahus är bättre sett ur ett helhetsperspektiv. Förslagen till författningsändringar och utvärderingens slutsatser bereds i . Stödcentrum för unga brottsoffer är ett annat exempel på brottsoffersamverkan, där polis och socialtjänst samarbetar för att stötta barn och ungdomar som har drabbats av brott. Det är en verksamhet som finns på ett flertal orter i landet. Runt om i landet bedrivs även andra lokala brottsofferstödjande verksamheter. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra och stödja ideella insatser, som utgör ett värdefullt tillskott och komplement till myndigheternas arbete. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Målet för den brottsförebyggande verksamheten är att antalet brott ska minska och att antalet brottsoffer ska bli färre. Eftersom den anmälda brottsligheten inte ger en fullständig bild av hur den faktiska brottsligheten ser ut och utvecklas måste en bedömning av måluppfyllelsen också utgå från annan information. Inte minst behöver de åtgärder som myndigheterna har vidtagit för att förebygga brott och öka människors trygghet beaktas. Utifrån en samlad bedömning av såväl brottsutvecklingen som de insatser myndigheterna har gjort är regeringens uppfattning att målet delvis är uppnått. De myndigheter som bidrar till måluppfyllelsen under utgiftsområde 4 Rättsväsendet är Polisen, Säkerhetspolisen, och . Tabell 2.5 Kostnadsutvecklingen 20082010 Källa: för Polisen, och . För Säkerhetspolisen har anslagsutfallet enligt Årsredovisning för staten använts. 2.5.1Utvecklingen av rättsväsendets resursförbrukning 20082010 Tabell 2.4 Kostnadsutvecklingen 20082010 I tabellen redovisas kostnadsutvecklingen för utgiftsområdet. De belopp som redovisas är summan av de kostnader som rättsväsendets myndigheter har redovisat i sina årsredovisningar. För Säkerhetspolisen har anslagsutfall enligt Årsredovisningen för staten använts. Rättsväsendets kostnader ökade 2010 jämfört med föregående år. Myndigheternas användning av resurser för brottsförebyggande arbete ökade med jämfört med föregående år. Polisen har en självklar och central roll i samhällets brottsförebyggande arbete. Där finns erfarenhet och kunskap om var och när brott typiskt sett inträffar samt en verksamhet som bedrivs dygnet runt. Det medför att Polisen kan göra planerade och kunskapsbaserade förebyggande insatser på tider och platser där behovet är som störst. Det finns därmed goda möjligheter att på olika sätt bidra till att minska brottsligheten, dels genom insatser inom det egna ansvarsområdet, dels genom medverkan i samhällets gemensamma brottsförebyggande arbete. Insatserna kan emellertid, beroende på brottskategori och åtgärdens karaktär, medföra såväl 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ökat som minskat antal anmälda brott. Att antalet anmälningar avseende narkotikabrott har ökat ska exempelvis ses i ljuset av en ökad aktivitet riktad mot narkotikabrottslighet från Polisens sida. Polisens arbete för ökad synlighet och närvaro i hela landet påverkar också utvecklingen av den anmälda brottsligheten. Ökad synlighet kan leda till att brott förebyggs men också till att fler brott upptäcks som annars inte skulle ha kommit till Polisens kännedom. En satsning har skett för att minska trafikolyckor och rattonykterhet. För att förebygga och minska återfall av rattfylleri och drograttfylleri tillämpar samtliga polismyndigheter SMA- DIT (Samverkan mot alkohol och droger i trafiken). Det är en arbetsmetod som bygger på regional och lokal samverkan mellan till exempel Polisen och landstingen. Andra åtgärder är Polisens satsningar för att minska våld i offentlig miljö genom till exempel skärpt krogtillsyn och insatser mot ungdomars berusningsdrickande enligt modellen. Flera polismyndigheter har öppnat lokala poliskontor för att öka tillgängligheten och närvaron på orten. Denna satsning utvärderas och resultatet redovisas av på initiativ av Polisen. För att Polisen ska kunna bidra till att minska brottsligheten krävs ett utvecklat samarbete med andra aktörer. har samverkan med kommunerna fortsatt prioriterats. Över 200 av landets 290 kommuner har tecknat samverkansöverenskommelser med Polisen och fler väntas följa. Överenskommelserna ska leda till konkreta åtgärder och kan till exempel innefatta samarbete med när det gäller ungdomskriminalitet eller med kommunernas tillståndsenheter för att effektivare reglera alkoholhanteringen på restauranger och krogar. Polisen bedriver också samarbete med andra myndigheter när det gäller insatserna mot grov organiserad brottlighet. En närmare beskrivning av det arbetet återfinns under . Polisens arbete med att utveckla metoder för den brottsförebyggande verksamheten har fortsatt . Polisens underrättelsemodell är ett bra stöd för detta. Modellen ska leda till att rätt åtgärder mot brott sätts in , med rätt resurser och med rätt utformning. Det kan handla om att vidta förebyggande åtgärder på platser där man vet att brottslighet förekommit eller där det finns risk för att brott begås, till exempel i krogmiljöer. Polisen bedriver också ett arbete för att förbättra förmågan att systematiskt följa upp och utvärdera olika brottsförebyggande insatser. Därmed förbättras förutsättningarna för att identifiera fler polisiära arbetsmetoder som kan konstateras ge bra effekt och därefter spridas till alla polismyndigheter. Säkerhetspolisen har prioriterat riksdagsvalet, terrorismbekämpning och personskydd. Valrörelsen, riksdagsvalet och kronprinsessparets bröllop kunde genomföras utan större störningar. Erfarenheterna från EU- ordförandeskap 2009 med ett gemensamt hotbildsarbete tillsammans med har vidareutvecklats. Detta arbete gav mycket tillförlitliga läges- och hotbedömningar som kunde ligga till grund för dimensioneringen av Polisens insatser. Arbetet mot terrorism har i hög grad inriktats på att avbryta attentatsplanering i . Detta som en direkt konsekvens av den höjda terrorhotnivån och attentatet i . Säkerhetspolisens förebyggande arbete har även bidragit till att avvärja attentat utomlands. Samarbetet med andra svenska myndigheter och organisationer, framför allt övriga polismyndigheter, har varit omfattande. Detta är betydelsefullt för det förebyggande arbetet och skapar förutsättningar för direkta kontakter med strategiskt viktiga aktörer på det lokala planet, som stadsdelsnämnder och föreningar. Den centrala statsledningen och de personer som omfattas av Säkerhetspolisens personskydd har kunnat utöva sina åtaganden under trygga och säkra former. Skyddsinsatserna har präglats av stor flexibilitet och anpassats efter individuella hotbilder. Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet koncentrerade sitt brottsförebyggande arbete till insatser inom kriminalunderrättelseverksamheten och utåtriktade brottsförebyggande åtgärder. Kriminalunderrättelseverksamheten har omfattat kartläggningar och analyser som ofta legat till grund för myndighetens insatser mot grov och omfat- utåtriktade brottsförebyggande arbete avsåg bland annat samverkan med andra aktörer samt informationsinsatser. Samverkan har exempelvis skett med de regionala samverkansorganen mot ekonomisk brottslighet (SAMEB), näringslivets organisationer och de fackliga organisationerna. Informationsinsatserna har riktats mot ungdomar, småföretagare och personer som bosatt sig i . Rättsväsendets möjligheter att förebygga brott förutsätter ett utvecklat samarbete mellan såväl de rättsvårdande myndigheterna som andra aktörer i samhället. Polisens brottsförebyggande arbete har utvecklats men det är nödvändigt att arbetet fortsätter att förbättras. Polisens samverkan med kommunerna är av stor betydelse för att samhället ska kunna påverka brottslighetens utveckling. Strategiska samverkansöverenskommelser finns snart i landets alla kommuner. Det centrala i överenskommelserna är att de leder fram till konkreta åtgärder. Den samverkan som , Kommuner och Landsting samt har tagit fram har visat sig vara till god hjälp när de strategiska överenskommelserna ska omvandlas till konkreta insatser. Vidare bedöms insatser avseende kriminalunderrättelsetjänst samt samverkan och informationsinsatser utgöra positiva åtgärder i det brottsförebyggande arbetet mot ekonomisk brottslighet. har de gemensamma insatserna fördjupats på många håll inom rättsväsendet och med andra myndigheter. Arbetet mot grov organiserad brottslighet är ett bra exempel på när samverkansformerna mellan myndigheterna har utvecklats ytterligare. Utöver ett förbättrat samarbete har respektive myndighet på olika sätt intensifierat sina egna brottsförebyggande insatser. Regeringens bedömning är att dessa sammantaget har haft en dämpande effekt på brottsutvecklingen. Enligt nationella trygghetsundersökning som utförts av har också människors trygghet ökat. Även förtroendet för Polisen har ökat vilket är mycket positivt. Detta är faktorer som är av betydelse vid bedömning av måluppfyllelsen. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Det är dock svårt att bedöma vilka åtgärder som ger bäst resultat . Regeringen anser därför att myndigheterna måste fortsätta att utveckla sin förmåga att förebygga brott genom att kontinuerligt följa upp och utvärdera vidtagna åtgärder med beprövade metoder. Kunskap om metoder som visat sig verkningsfulla bör spridas både internt och till andra myndigheter. Verktyg och metodstöd måste tillhandahållas för att effektiva insatser ska få genomslag i hela landet. I detta arbete bör även fortsättningsvis ha en aktiv roll. Säkerhetspolisen har genomfört en stor omorganisation. Denna syftar till att förbättra förmågan att uppdaga, bedöma och reducera säkerhetshot och sårbarheter. Regeringen anser att Säkerhetspolisens uppdrag kräver en stor lyhördhet för omvärldens förändringar, en ständig metodutveckling och ett effektivt resursutnyttjande. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Målet för utredning och lagföring var att brottsuppklaringen skulle öka och att verksamheten skulle bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet. Regeringens bedömning är att målet för utredning och lagföring delvis har uppnåtts. Bedömningen av måluppfyllelsen görs mot bakgrund av att antalet uppklarade brott endast ökade marginellt medan lagföringen (beslut om åtal, strafföreläggande eller åtalsunderlåtelse) låg kvar på i princip samma nivå som . Detta trots att myndigheterna fått stora resurstillskott. Myndigheterna har fortsatt sitt utvecklingsarbete för att förbättra kvaliteten och effektiviteten i den brottsutredande verksamheten, särskilt avseende mängdbrott. De myndigheter som framför allt bidrar till måluppfyllelsen är Polisen, och . Därutöver bidrar även , och Kriminalvården till måluppfyllelsen. Domstolarnas handläggning av brottmål, som är en del i rättskedjan, ingår i verksamheten Dömande verksamhet. Regeringens analys och slutsatser av domstolarnas resultat redovisas i avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Säkerhetspolisens verksamhet, som även omfattar brottsutredning, redovisas i avsnitt 2.5.2 Brottsförebyggande arbete. minskade antalet anmälda brott. Sammanlagt anmäldes 1,37 miljoner brott, vilket är en minskning jämfört med . redovisade Polisen något färre ärenden till åklagare än innan. Däremot ökade antalet utfärdade förelägganden om ordningsbot, bortsett från ordningsbot föranledd av automatisk trafiksäkerhetskontroll. An- talet och andelen äldre öppna ärenden har fortsatt att minska och har aldrig varit lägre. Jämfört med 2009 minskade antalet ärenden äldre än sex 209 000 ärenden . Det är en minskning med en procent jämfört med . Av de brottsmisstankar som inkom till var av enkel karaktär där polismyndighet leder förundersökningen, medan var av mer komplicerad karaktär där åklagare är förundersökningsledare. totala ärendebalans fortsatte att minska och uppgick vid utgången av året till drygt 66 000 ärenden. Det motsvarar en minskning jämfört med . Balansen fördelar sig på ärenden där förundersökning pågår, ärenden där åklagaren ska fatta beslut i åtalsfrågan och ärenden vid domstol för avgörande. ökade domstolsbalansen något medan övriga balanser minskade. Till inkom knappt 4 400 ärenden, vilket är en minskning jämfört med . Antalet inkomna brottsmisstankar ökade och uppgick till drygt 38 200 brottsmisstankar. minskade totala ärendebalans som inkluderar domstolsbalansen . interna ärendebalans, det vill säga ärenden som är under handläggning inom myndigheten, låg kvar på samma nivå som 2009. Måltillströmningen av brottmål till tingsrätterna ökade med (se avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet). Tabell 2.6 Inkomna brottsärenden Källa: Årsredovisningarna 2008-2010 för Polisen, och . Medelgenomströmningstiden för ärenden hos Polisen, som mäts från anmälningsdagen till dess att ärendet har avslutats hos Polisen, minskade från 47 . Även medelgenomströmningstiden för bearbetade ärenden, det vill säga ärenden där förundersökning eller motsvarande bedrivits, minskade. En möjlig förklaring till de kortare utredningstiderna kan vara den ökade användningen av förenklade utredningsförfaranden. genomströmningstider fortsatte att minska . Tiden mätt från inkommen anmälan till avslutande beslut av åklagaren, i åklagarledda förundersökningar, minskade . Även genomströmningstiden mätt från inkommet beslutsunderlag från Polisen till åklagarens beslut i åtalsfrågan minskade och uppgick . De kortare genomströmningstiderna beror enligt bland annat på ökad styrning och uppföljning av åklagarkamrarna samt ökade resurser. Vid ökade genomströmningstiderna . Enligt beror detta på en förskjutning mot fler komplexa och tidskrävande ärenden samt att myndigheten har gjort riktade insatser för att avsluta äldre ärenden. Det bör i sammanhanget påpekas att de av och redovisade siffrorna inte är jämförbara med varandra. Tingsrätternas genomströmningstider för att avgöra av brottmålen uppgick , vilket innebär en fortsatt förbättring av måluppfyllelsen i förhållande till 2009 (se avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet). ökade antalet uppklarade brott marginellt jämfört med . ringsprocenten ökade med en procentenhet till . Denna nivå är den högsta . Med termen uppklarade brott avses personuppklarade brott där en misstänkt person kan knytas till brottet samt tekniskt uppklarade brott (till exempel att brott inte kan styrkas, att gärningen inte är något brott eller att den misstänkte är ). Antalet personuppklarade brott uppgick till 244 000 brott, vilket i stort sett är i nivå med föregående år. Nivån har varit relativt . Inom minskade antalet lagförda personer med en procent till drygt 143 000 personer. Antalet brottsmisstankar som lett till lagföring ökade med knappt en procent till 307 500 brottsmisstankar. Vid minskade antalet lagförda personer jämfört med . An- talet lagförda brottsmisstankar ökade . Det genomsnittliga antalet brottsmisstankar per person har ökat. Källa: Brå:s officiella kriminalstatistik. Tabell 2.8 Kostnadsutvecklingen 20082010 Källa: Årsredovisningarna 2008-2010 för Polisen, , och Kriminalvården. Myndigheternas kostnader inom verksamheten utredning och lagföring uppgick till 2010, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Polisen och har i likhet använt stora delar av sina resurser till att hantera vålds- och sexualbrott. Polisen använde av utredningstimmarna åt att utreda våldsbrott (inklusive grova sexualbrott) som denna brottskategori utgjorde av de anmälda brotten. Inom avsåg av de avslutade brottsmisstankarna olika typer av vålds- och sexualbrott, medan av resur- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 serna användes till handläggning av sådana brottsmisstankar. använde av sina resurser för utredning och lagföring av de knappt 1 900 mängdbrottsärendena. Ett mängdärende är ett ärende som kan utredas och lagföras med en begränsad utredningstid och enligt en standardiserad utredningsmodell. Återstående av myndighetens utredningsresurser användes för bekämpning av mer komplicerad och allvarlig ekonomisk brottslighet (omkring 2 500 ärenden). Den kriminaltekniska verksamheten har stor betydelse i brottsutredningar. Teknisk bevisning kan såväl bidra till att binda en gärningsman till ett brott som fria en misstänkt. noterades ett trendbrott i efterfrågan på tjänster från (). ökade inte antalet begärda undersökningar i brottmålsärenden. Denna utveckling fortsatte . I förhållande till 2009 kan man se en svag minskning av antalet begärda undersökningar från SKL. Beträffande dna-analyser har både antalet spårprover och personprover minskat. Antalet personprover ökade dock något . hade ett ökat ärendeinflöde inom såväl den rättspsykiatriska, den rättskemiska som den rättsgenetiska verksamheten. Inom den rättsmedicinska verksamheten är ärendeinflödet relativt när det gäller obduktionsärenden. Däremot minskade det totala antalet utfärdade rättsintyg något . Minskningen kan hänföras till rättsintyg som är baserade på journalanteckningar. Antalet rättsintyg som är baserade på kroppsundersökningar ökade däremot något jämfört med . Det som inrättades 2009 började verka fullt ut. Rådet har i uppgift att utveckla kriminaltekniken i och består av representanter från , polismyndigheterna, SKL, och .