prop · GY03150 · 2011-05-24 00:00:00 — Inga andra om- ständligheter än resultatet av auktionen får inverka på tilldelningen av kontraktet. Resultatet ska komma fram automatiskt och utan något inslag av subjektiv bedömning från den upphandlande myndighetens eller enhetens sida, jfr 2 §. 7 kap. Tekniska specifikationer, informationssäkerhet och försörjningstrygghet m.m. 1 § Tekniska specifikationer ska ingå i annonsen om upphandling, förfrågnings- underlaget, det beskrivande dokumentet eller de kompletterade handlingarna. Specifikationerna ska vara utformade på något av de sätt som anges i 2 och 3 §§. Paragrafen genomför artikel 18.1 i direktivet och motsvarar 6 kap. 1 § första stycket och . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. Av paragrafen framgår att de tekniska specifikationerna ska utformas enligt något av de alternativ som föreskrivs i 2 och 3 §§. Det är således obligatoriskt att tillämpa något av alternativen i nämnda paragrafer. I förhållande till uttrycks att tekniska specifikationer ska ingå även i det beskrivande dokumentet. Tekniska specifikationer som hänvisar till en standard 2 § De tekniska specifikationerna ska, om inte 3 § tillämpas, vara utformade med hänvisning till de tekniska specifikationer som definieras i bilaga 4, och i turordning hänvisa till 1.svensk civil standard som överensstämmer med europeisk standard, 2.europeiskt tekniskt godkännande, 3.gemensam civil teknisk specifikation, 4.svensk civil standard som överensstämmer med internationell standard, 5.annan internationell civil standard, 6.annat tekniskt referenssystem som utarbetats av europeiska standardiseringsorgan, 7.annan svensk civil standard, svenskt tekniskt godkännande eller svensk teknisk specifikation om projektering, beräkning och utförande av bygg- entreprenader samt materialanvändning, 8.civil teknisk specifikation som har sitt ursprung i industrin och som i stor utsträckning accepteras av industrin, eller 9.svensk standard på försvarsområdet såsom den definieras i punkt 3 i bilaga 4 och liknande specifikation för försvarsmateriel. Varje hänvisning som avses i första stycket ska följas av orden eller likvärdigt. Första stycket gäller inte, om det i någon annan författning finns avvikande bestämmelser eller om det finns avvikande tekniska krav i internationella Paragrafen genomför artikel 18.3 a i direktivet och motsvarar 6 kap. 2 § Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. I paragrafen preciseras vilka tekniska specifikationer som ska använ- das, nämligen de i lagens bilaga 4. Bilagan är hämtad från direktivet (bilaga III). Motsvarande bilaga i det klassiska direktivet togs in som en bilaga till (se prop. 2006/07:128 del 1 s. 340). I förhållande till och har genom första stycket 4, 8 och 9 införts ytterligare specifikationer. Eftersom denna lag främst avser militär utrustning har i punkterna 1, 3, 4, 5, 7 och 8 lyfts fram att det i dessa punkter är fråga om civila standarder eller specifikationer. punkten 3 talas om gemensam civil teknisk specifikation. är nytt i förhållande till och . specifikation avses enligt bilaga 4 en teknisk specifikation som utarbe- tats i enlighet med ett förfarande som har erkänts av medlemsstaterna och som har publicerats i EUT (jfr prop. 2006/07:128 del 1 s. 342). pet industri i punkten 8 bör vid en jämförelse med andra språkversioner av direktivet förstås i vid mening. Betydelsen av att det i andra stycket uttryckligen anges att varje hänvisning som avses i första stycket ska följas av orden eller lik- värdigt har behandlats i a.prop. s. 342 och 345. Av tredje stycket framgår att bestämmelser om tekniska specifikationer i andra författningar gäller framför reglerna i första stycket. exempelvis vara sådana bestämmelser om tekniska egenskapskrav som återfinns i lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk m.m., vilka regleras i 8 kap. plan- och bygglagen (2010:900). I tredje stycket anges också att tekniska krav i internationella standardiseringsavtal har företräde framför första styckets En sådan reglering återfinns inte i det klassiska direktivet eller försörjningsdirektivet och därmed inte i respektive LUF. senare bestämmelsen tar enligt direktivets artikel sikte på att garantera den interoperabilitet som krävs enligt dessa avtal. Tekniska specifikationer i form av prestanda- eller funktionskrav 3 § En upphandlande myndighet eller enhet får ange de tekniska specifika- tionerna som prestanda- eller funktionskrav. I dessa krav kan miljöegenskaper Kraven ska vara så utformade att föremålet för upphandlingen klart En upphandlande myndighet eller enhet får hänvisa till de tekniska speci- fikationerna enligt 2 § som ett sätt för leverantören att visa att de uppställda prestanda- eller funktionskraven enligt första stycket är uppfyllda. En upphandlande myndighet eller enhet får ange de tekniska specifikationerna genom hänvisning till specifikationerna enligt 2 § i fråga om vissa egenskaper och till prestanda- eller funktionskraven enligt första stycket i fråga om andra Paragrafen genomför artikel 18.3 bd i direktivet och motsvarar 6 kap. 3 § och . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. Enligt första stycket kan miljökrav ställas. Kraven ska vara hänförliga Prop. 2010/11:150 till föremålet för upphandlingen, dvs. den vara, tjänst eller bygg- entreprenad som ska upphandlas. Stycket har utformats som Lagrådet har förordat. För tydlighets skull framgår av andra och tredje styckena att tekniska specifikationer kan ställas upp som en kombination mellan funktions- och prestandakrav och hänvisning till en standard. Uppgifter om ursprung, tillverkning m.m. 4 § De tekniska specifikationerna får inte innehålla uppgifter om ursprung, till- verkning eller särskilt framställningssätt eller hänvisningar till varumärke, patent, typ, ursprung eller tillverkning, om detta leder till att vissa företag gynnas eller missgynnas. Sådana uppgifter och hänvisningar får dock förekomma i specifikationerna, om det annars inte är möjligt att beskriva föremålet för upphandlingen tillräckligt preciserat och begripligt. En sådan uppgift eller hänvisning ska följas av orden "eller likvärdigt". Paragrafen genomför artikel 18.8 i direktivet och motsvarar 6 kap. 4 § och . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. Av paragrafens första stycke framgår att som huvudregel får tekniska specifikationer inte innehålla sådana hänvisningar som pekar ut visst varumärke eller kräver att varan har ett visst ursprung eller har fram- ställts på ett särskilt sätt etc., om det skulle gynna eller missgynna vissa företag. Paragrafens andra stycke innehåller visserligen ett undantag från huvudregeln om hur de tekniska specifikationerna ska utformas. Utrym- met för att tillämpa undantaget är dock starkt begränsat eftersom det krävs att det annars inte är möjligt att beskriva föremålet för upphand- lingen tillräckligt preciserat och begripligt. Emellertid finns exempelvis ett visst utrymme att med stöd av 3 § av miljöskäl ställa krav på en viss produktionsmetod. Om sådana uppgifter eller hänvisningar som berörs i paragrafen anges ska, enligt andra stycket, de följas av orden eller likvärdigt (se kommentaren till 2 §). 5 § Om en upphandlande myndighet eller enhet väljer att hänvisa till tekniska specifikationer enligt 2 §, får den inte förkasta ett anbud enbart på grund av att varorna eller tjänsterna inte stämmer överens med specifikationer som den har hänvisat till, om anbudsgivaren i sitt anbud kan visa att de föreslagna lösningarna på ett likvärdigt sätt uppfyller kraven enligt de tekniska specifikationerna. Paragrafen genomför artikel 18.4 första stycket i direktivet och motsvarar med en redaktionell ändring 6 kap. 5 § och . Förslaget behand- las i avsnitt 8.1. Paragrafen behandlar anbudsgivarens möjligheter att i sitt anbud ange likvärdiga lösningar till den upphandlande myndighetens eller enhetens Om anbudsgivaren lyckas visa att lösningen är likvärdig får anbudet inte förkastas enbart av det skälet att varorna eller Prop. 2010/11:150 tjänsterna inte stämmer överens med specifikationer som myndigheten eller enheten har hänvisat till. Hur anbudsgivaren kan visa det har i direktivet exemplifierats i artikelns andra stycke. Det kan ske genom tillhandahållande av teknisk dokumentation från tillverkaren eller en provningsrapport från ett erkänt organ. 6 § Om en upphandlande myndighet eller enhet väljer att i enlighet med 3 § ange prestanda- eller funktionskrav, får den inte på grund av dessa krav förkasta ett anbud, om anbudsgivaren kan visa att anbudet överensstämmer med 1.en nationell standard som överensstämmer med en europeisk standard, 2.ett europeiskt tekniskt godkännande, 3.en gemensam teknisk specifikation, 4.en internationell standard, eller 5.ett tekniskt referenssystem som har utarbetats av ett europeiskt standardiseringsorgan. Första stycket gäller under förutsättning att standardenliga byggentreprenader, varor eller tjänster uppfyller de prestanda- eller funktionskrav som den upp- handlande myndigheten eller enheten har ställt upp. Paragrafen genomför artikel 18.5 i direktivet och motsvarar med en redaktionell ändring 6 kap. 6 § och . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. I första stycket finns dels en möjlighet för anbudsgivaren att visa att de uppställda kraven är uppfyllda genom att de stämmer överens med vissa standarder, dels ett förbud mot att förkasta ett anbud som uppfyller det. En förutsättning för att detta ska gälla är enligt andra stycket att varorna eller tjänsterna uppfyller de prestanda- eller funktionskrav som den upphandlande myndigheten eller enheten har ställt upp. Hur anbudsgivaren kan visa det som föreskrivs i paragrafen har i direktivet exemplifierats i artikelns tredje stycke på samma sätt som i artikel 18.4 med tillhandahållande av teknisk dokumentation från till- verkaren eller en provningsrapport från ett erkänt organ. 7 § Om en upphandlande myndighet eller enhet anger miljöegenskaper i form av prestanda- eller funktionskrav enligt 3 §, får den använda detaljerade speci- fikationer, eller vid behov delar av dessa, som fastställts för miljömärken, om 1.specifikationerna är lämpliga för att definiera egenskaperna hos de varor eller tjänster som ska upphandlas, 2.kraven för märket har utarbetats på grundval av vetenskapliga rön, och 3.märkena är tillgängliga för alla berörda parter. Den upphandlande myndigheten eller enheten får ange att varor eller tjänster som är försedda med ett sådant miljömärke ska antas motsvara de tekniska specifikationer som angetts i förfrågningsunderlaget, men ska godta även annat lämpligt bevis för att så är fallet. Paragrafen genomför artikel 18.6 i direktivet och motsvarar med en redaktionell ändring 6 kap. 7 § och . I författningskommentaren till 6 kap. 7 § anges följande om miljömärken (prop. 2006/07:128 del 1 s. 347 och 348). Miljömärken visar att produkter klassas som mer miljövänliga än jämförbara produkter inom samma produktgrupp. Märkena till- delas på frivillig basis produkter som uppfyller särskilda kriterier, i syfte att informera konsumenterna om miljövänliga produkter. Ett miljömärke som används för att ange miljöegenskaperna hos föremålet för upphandlingen bör uppfylla de krav som hänför sig till fastställandet av märket. Märket bör vidare ha utvecklats på grundval av vetenskapliga rön. [] Därutöver förutsätts att märket är tillgängligt för alla berörda parter. Med anledning av dessa förutsättningar kan endast sådana miljömärken användas som har utarbetats inom ramen för ett system som har harmoni- serats nationellt, multinationellt eller på gemenskapsnivå. Till följd av kravet på öppenhet är det möjligt att hänvisa bara till mär- ken som är tillgängliga för leverantörerna. Miljömärken som kan komma i fråga är bl.a. det nordiska miljömärket och Europeiska unionens miljömärke. Motsvarande gäller vid tillämpningen av denna lag. Som för 5 och 6 §§ har de exempel på bevis som nämns i artikeln inte tagits in i lagen. 8 § Upphandlande myndigheter eller enheter ska godta intyg från organ som är erkända i ett EES-land. Paragrafen genomför artikel 18.7 andra stycket i direktivet och motsvarar 6 kap. 8 § och . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1. I enlighet med principen om ömsesidigt erkännande ska upphandlande myndigheter eller enheter enligt direktivet godta intyg från erkända organ i andra medlemsstater; i lagen uttryckt som ett EES-land. Anbud med alternativa utföranden 9 § Ska en upphandlande myndighet eller enhet anta det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, får den tillåta anbudsgivare att lämna anbud med alternativa utföranden. En upphandlande myndighet eller enhet ska i annonsen om upphandlingen ange om den godkänner anbud med alternativa utföranden. Om detta inte anges, är anbud med alternativa utföranden inte tillåtna. En upphandlande myndighet eller enhet som tillåter anbud med alternativa utföranden ska i förfrågningsunderlaget ange vilka minimikrav som gäller för sådana anbud och de särskilda villkor som gäller för hur de ska presenteras. Endast sådana anbud som uppfyller minimikraven får beaktas vid upphandlingen. Paragrafen genomför artikel 19.13 i direktivet och motsvarar 6 kap. 9 § och 6 kap. 10 § LUF. Förslaget behandlas i avsnitt 8.2. Paragrafen medger, som framgår av första stycket, att en upphandlande Prop. 2010/11:150 myndighet eller enhet får tillåta anbudsgivare att lämna anbud med Enligt paragrafens andra stycke ska den upphandlande myndigheten eller enheten, i likhet med vad som gäller enligt men till skillnad från LUF, redan i annonsen om upphandling ange om den godkänner anbud med alternativa utföranden och om detta inte har angetts ska anbud med sådana alternativa utföranden förkastas. Bestämmelsen inne- bär att om en anbudsgivare har gett in ett anbud som helt följer för- frågningsunderlaget och dessutom ett anbud med ett alternativt förslag till lösning ska således myndigheten eller enheten, om den i annonsen om upphandling inte angett att den godtar alternativa anbud, förkasta det anbud som innehåller ett alternativt förslag till lösning (se prop. 2006/07:128 del 1 s. 349). I tredje stycket används, med avvikelse från direktivets ord krav- specifikationer, i likhet med och ordet förfrågnings- underlaget. 10 § Vid tilldelning av varu- eller tjänstekontrakt får en upphandlande myndighet eller enhet som har tillåtit anbud med alternativa utföranden enligt 9 § inte förkasta ett sådant anbud enbart på grund av att det, om det antas, skulle bli ett tjänstekontrakt i stället för ett varukontrakt eller ett varukontrakt i stället för ett tjänstekontrakt. Paragrafen genomför artikel 19.4 i direktivet och motsvarar 6 kap. 10 § och 6 kap. 11 § LUF. Förslaget behandlas i avsnitt 8.2. Enligt paragrafen saknar det betydelse för tilldelningsbeslutet vilka slags kontrakt som avses i de alternativa anbuden. Information om beskattning, miljöskydd, arbetarskydd och arbetsvillkor 11 § En upphandlande myndighet eller enhet får i förfrågningsunderlaget upplysa om vilka organ som kan lämna en anbudssökande eller anbudsgivare information om de bestämmelser om beskattning, miljöskydd, arbetarskydd och arbetsvillkor som kommer att gälla vid de tjänster eller byggentreprenader som ska omfattas av kontraktet. Om den upphandlande myndigheten eller enheten lämnar sådana upplysningar om arbetarskydd och arbetsvillkor, ska den begära att anbudsgivare bekräftar att hänsyn har tagits till bestämmelserna om sådana villkor vid utformningen av anbudet. Första och andra styckena ska inte påverka tillämpningen av bestämmelserna i 13 kap. 3 § om granskning av onormalt låga anbud. Paragrafen genomför artikel 24 i direktivet och motsvarar med en redaktionell ändring 6 kap. 12 § och 6 kap. 13 § LUF. Förslaget behandlas i avsnitt 8.3. Paragrafen ger enligt första stycket en möjlighet för en upphandlande myndighet eller enhet att i förfrågningsunderlaget upplysa om vilka organ som kan lämna information om ett antal regleringar av betydelse vid fullgörandet av kontraktet då det gäller tjänster eller bygg- entreprenader. Enligt paragrafens andra stycke följer att om sådana upplysningar Prop. 2010/11:150 lämnas av myndigheten eller enheten i fråga om arbetarskydd och arbetsvillkor, medför det att anbudsgivaren måste bekräfta att den tagit hänsyn till de regleringarna vid utformningen av anbudet. Medan det i förevarande paragraf endast anges anbudsgivare anges i motsvarande bestämmelser i och LUF anbudssökande eller anbudsgivare. Skillnaden följer av direktiven. Tredje stycket innebär att en bekräftelse enligt andra stycket inte ute- sluter en upphandlande myndighet eller enhet från möjligheten att granska om anbudet verkar onormalt lågt enligt 13 kap. 3 §. Särskilda villkor för fullgörande av kontrakt 12 § En upphandlande myndighet eller enhet får ställa särskilda villkor för hur ett kontrakt ska fullgöras. Dessa villkor kan särskilt avse underentreprenad, informa- tionssäkerhet eller försörjningstrygghet. Även sociala, miljömässiga och andra villkor får ställas. Villkoren ska anges i annonsen om upphandling, förfrågnings- underlaget, det beskrivande dokumentet eller de kompletterande handlingarna. Paragrafen genomför artikel 20 i direktivet och motsvarar delvis 6 kap. 13 § och 6 kap. 14 § LUF. Förslaget behandlas i avsnitt 8.4. Med stöd av denna paragraf får en upphandlande myndighet eller enhet fastställa särskilda kontraktsvillkor. Vilka villkor som kan ställas får avgöras i varje enskilt fall. I artikel 20 i direktivet anges krav på hur kontraktet ska fullgöras. Av uttrycket får anses framgå att särskilda krav som ställs ska ha någon koppling till föremålet för kontraktet. Kontrakts- villkoren får inte vara tekniska specifikationer, urvalskriterier eller till- delningskriterier. I paragrafen anges att villkoren särskilt kan avse underentreprenad, informationssäkerhet och försörjningstrygghet. Vikten av de två sist- nämnda betonas också i direktivets skäl 42 med tanke på den känsliga karaktären på den utrustning som omfattas av detta direktiv. Som enligt och får även sociala, miljömässiga och andra villkor ställas. De villkor som ställs ska anges i annonsen om upphandling, för- frågningsunderlaget, det beskrivande dokumentet eller de kompletterande handlingarna. Detta skiljer sig från och , där det endast anges annonsen om upphandling eller förfrågningsunderlaget. Skillnaden följer av direktiven. 13 § En upphandlande myndighet eller enhet får kräva att en leverantör uppfyller vissa krav för att skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter, som myndigheten eller enheten överlämnar under upphandlingsförfarandet. Den upphandlande myndigheten eller enheten får också kräva att en leverantör ska säkerställa att dess underleverantörer uppfyller sådana krav som avses i första stycket. Paragrafen genomför artikel 7 i direktivet. Förslaget behandlas i avsnitt 9.2. Bestämmelsen uttrycker den generella principen att den upphandlande myndigheten eller enheten har rätt att ställa krav på informationssäkerhet i upphandlingens alla steg fram till dess att tilldelningsbeslutet har fattats. Enligt första stycket riktas kraven mot en leverantör. Med leverantör avses den eller de som på marknaden tillhandahåller varor eller tjänster eller utför byggentreprenader (2 kap. 16 §). Det som avses att skyddas är säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Innebörden av det begreppet framgår av 2 kap. 22 § och behandlas närmare i avsnitt 9.1. Enligt andra stycket får samma krav även ställas på leverantörens underleverantörer. 14 § En upphandlande myndighet eller enhet ska i annonsen om upphandling, förfrågningsunderlaget, det beskrivande dokumentet eller de kompletterande handlingarna precisera alla de åtgärder och krav som är nödvändiga för att trygga säkerheten för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter när det gäller kontrakt som innehåller, inbegriper eller kräver sådana uppgifter. Paragrafen genomför artikel 22 första stycket i direktivet. Förslaget behandlas i avsnitt 9.3. Bestämmelsen återger de sammanhang då den upphandlande myndig- heten eller enheten kan ställa krav för att trygga säkerheten för säkerhets- skyddsklassificerade uppgifter. 15 § En upphandlande myndighet eller enhet får kräva att anbuden innehåller 1.en utfästelse från anbudsgivaren och de underleverantörer som redan valts ut om att de på lämpligt sätt kommer att skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som de har tillgång till eller som de kommer att få kännedom om under genomförandet av kontraktet och efter det att kontraktet har genomförts eller upphört att gälla, 2.en utfästelse från anbudsgivaren om att få den utfästelse som föreskrivs i 1 från andra underleverantörer som denne kommer att anlita under genomförandet av kontraktet, 3.tillräcklig information om de underleverantörer som redan valts ut för att den upphandlande myndigheten eller enheten ska kunna fastställa att var och en av dem har den kapacitet som krävs för att kunna skydda säkerhetsskydds- klassificerade uppgifter som de har tillgång till eller som ska tas fram när de genomför underleverantörskontraktet, eller 4.en utfästelse från anbudsgivaren om att denne ska tillhandahålla den information som avses i 3 om nya underleverantörer innan dessa tilldelas kontrakt. En upphandlande myndighet eller enhet får kräva att anbuden även innehåller annat för att trygga säkerheten för information. Paragrafen genomför artikel 22 andra stycket i direktivet. Förslaget behandlas i avsnitt 9.4. Genom första stycket uttrycks att den upphandlande myndigheten eller enheten bl.a. får ställa krav på att anbuden ska innehålla vissa uppgifter eller utfästelser. Dessa krav ställs i syfte att trygga säkerheten för säker- hetsskyddsklassificerade uppgifter när det gäller de kontrakt som avses i 14 §. Uppräkningen av de krav som kan ställas är exemplifierande och inte uttömmande. De krav som får ställas måste dock vara avsedda att trygga säkerheten för information. Punkten 1 avser både anbudsgivaren och utvalda underleverantörer. Punkten tar sikte för lämnandet av anbudet medan punkten 2 avser att säkerställa utfästelser även från de underleverantörer som vid anbudslämnandet ännu inte valts ut. I sådana fall är det anbudsgivaren som ska kunna garantera att den bara kommer att anlita underleverantörer som kan skydda säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Punkten 3 innehåller ett möjligt krav på att utvalda underleverantörer ska kunna skydda de ytterligare säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som sammanställs, framställs eller i övrigt tillkommer under genom- förandet av underleverantörskontraktet. Punkten 4 möjliggör krav på att anbudsgivaren ska se till att motsvarande information lämnas om ytterligare underleverantörer innan de kontrakteras. Att paragrafen är fakultativ och att listan över de krav som kan ställas inte är uttömmande tydliggörs genom paragrafens andra stycke. 16 § En upphandlande myndighet eller enhet ska i annonsen om upphandling, förfrågningsunderlaget, det beskrivande dokumentet eller de kompletterande handlingarna ange sina krav i fråga om försörjningstrygghet. Paragrafen genomför artikel 23 första stycket i direktivet. Förslaget behandlas i avsnitt 10.1. Paragrafen uttrycker de fall då den upphandlande myndigheten eller enheten ska ange sina krav i fråga om försörjningstrygghet. Någon definition av begreppet försörjningstrygghet finns inte i direktivet. Innebörden är dock att trygga försörjningen av det som ska upphandlas. 17 § En upphandlande myndighet eller enhet får kräva att anbuden innehåller 1.certifiering eller dokumentation som visar i vilken utsträckning anbuds- givaren har förmåga att uppfylla sina skyldigheter i fråga om export, överföring och transitering av varor i samband med kontraktet, 2.uppgifter om eventuella begränsningar som exportkontroll eller säkerhets- arrangemang kan komma att medföra för den upphandlande myndigheten eller enheten i fråga om att sprida, överföra eller använda varorna och tjänsterna eller resultat av dessa varor och tjänster,