prop · GY03112 · 2011-04-13 00:00:00 — Regeringen gör bedömningen att frågan om en modernisering av riktlinjerna inte bör tas upp i detta lagstiftningsärende, som endast rör genomförande av direktivet och den gemensamma ståndpunkten. Tillstånd enligt KML får lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik (1 § andra stycket). Någon ändring i det avseendet innebär inte det faktum att den gemensamma ståndpunktens kriterier används parallellt med de svenska riktlinjerna vid tillståndsprövningen. Detta har skett genom en utveckling av praxis när det gäller vilka närmare principer som ska användas vid tillståndsprövningen enligt En sådan utveckling av praxis är helt i linje med vad den dåvarande regeringen anförde, och som ställde sig bakom, i samband med lagstiftningsärendet då ISP inrättades 1996. regeringen anförde att närmare principer för prövningen har lagts fast i regeringens praxis och bör också i fortsättningen utvecklas genom praxis och inte genom lagstiftning (prop. 1995/96:31 s. 25). regeringen anförde vidare att de svenska riktlinjerna inte har författningsstatus, eftersom de inte är avsedda att utgöra sådana föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen (prop. 1995/96:31, s. Regeringen instämmer i den dåvarande regeringens uppfattning och ser ingen anledning att ändra på detta synsätt. Inte heller den gemen- samma ståndpunktens kriterier är enligt regeringens bedömning avsedda att utgöra sådana föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen. Regeringen gör således, liksom utredaren, bedömningen att den ståndpunktens kriterier inte föranleder några Även i fortsättningen bör enligt regeringens bedömning de svenska riktlinjerna och den gemensamma ståndpunktens kriterier tillämpas parallellt vid tillståndsprövningen enligt KML. När det gäller KMF:s undantag från tillståndskravet för utförsel av handeldvapen för personligt bruk rör undantaget endast den situationen att personen i fråga har tillstånd att inneha vapnet i och vapnet I likhet med utredaren kan därmed regeringen inte se att undantaget står i strid med artikel 12 i ståndpunkten. Artikeln innehåller åtta kriterier mot vilka ansökningar om exporttillstånd för varor som finns upptagna i EU:s gemensamma militära förteckning ska prövas. De åtta kriterierna kan rubriceras på Respekt för internationella förpliktelser. Mottagarens respekt för mänskliga rättigheter. Den interna situationen i mottagarlandet. Bevarande av regional fred, säkerhet och stabilitet. Medlemsstaternas, allierades och andra vänliga staters säkerhet. Mottagarens uppträdande gentemot det internationella samfundet. Risken för icke-avtalad slutanvändning eller vidareexport. Exportens förenlighet med mottagarlandets utvecklingsnivå. Artikeln motsvarar det som tidigare benämndes EU:s uppförandekod för vapenexport med förstärkningar på några punkter. För den praktiska tillämpningen av kriterierna har medlemsstaterna även tagit fram en användarguide som hänvisas till i artikel 13 och som innehåller detaljerade rekommendationer. Artikeln innehåller inte i sig själv några krav på genomförandeåtgärder utan ska läsas tillsammans med artikel 1. Som nämnts ovan i övervägandena avseende artikel 1 prövar ISP och regeringen ansökningar om utförseltillstånd avseende krigsmateriel mot kriterierna i artikel 2. För att helt ska uppfylla sina åtaganden krävs dock att EU:s gemensamma militära förteckning ges samma status som eller ersätter den svenska krigsmaterielförteckningen, varav regeringen, liksom utredaren, har föreslagit det . Artikeln föreskriver att ståndpunkten inte ska påverka medlemsstaternas rätt att tillämpa en mer restriktiv politik. Artikeln ställer inga krav på författningsändringar eller andra åtgärder. Den signalerar dock att det ur ett EU-perspektiv är tillåtet att medlemsstaterna, när det gäller export till tredje land, använder hårdare kriterier. Artikeln innehåller bestämmelser om informationsutbyte och samråd mellan medlemsstaterna. Enligt punkten 1 ska medlemsstaterna översända utförlig information om de ansökningar om exporttillstånd som har avslagits i enlighet med kriterierna i ståndpunkten tillsammans med en förklaring till beslutet. Vidare ska medlemsstaterna, innan de beviljar ett tillstånd som en annan eller andra medlemsstater har vägrat bevilja för en i huvudsak identisk transaktion , samråda med den eller de medlemsstater som avslog ansökan eller ansökningarna. Om medlemsstaten därefter väljer att ändå bevilja tillstånd ska den underrätta den eller de medlemsstater som avslog ansökan eller ansökningarna om detta och därvid utförligt förklara sina Prop. 2010/11:112 egna skäl. Enligt punkten 2 ska varje stat själv fatta beslutet att tillåta eller vägra överföring av militär teknik eller krigsmateriel. En ansökan om tillstånd ska anses ha avslagits när medlemsstaten har vägrat att tillåta den faktiska försäljningen eller exporten av den berörda militära tekniken eller krigsmaterielen, om försäljningen i annat fall skulle ha ägt rum, eller när den har vägrat att sluta det relevanta avtalet. För detta ändamål kan ett anmälningspliktigt avslag, i enlighet med nationella förfaranden, innefatta avslag på en ansökan om tillstånd att inleda förhandlingar eller ett nekande svar på en formell inledande förfrågan om en särskild beställning. Enligt punkten 3 ska medlemsstaterna behandla avslag och samråd konfidentiellt och inte använda dem för att uppnå kommersiella fördelar. Enligt 2 § förordningen (2010:1101) med instruktion för ska inspektionen förmedla sådan information om kontroll av bl.a. krigsmateriel som har åtagit sig att tillhandahålla som medlem i EU och de multilaterala exportkontrollregimerna, ha ett informations- och erfarenhetsutbyte med motsvarande organ i andra länder samt delta i det europeiska samarbetet, bl.a. genom att bevaka andra länders avslag på tillståndsansökningar, informera Europeiska kommissionen, Europeiska unionens råd och övriga medlemsstater i EU samt berörda internationella organ om avslag på svenska ansökningar om tillstånd samt genomföra konsultationer enligt rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp av om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel och uppfylla de åtaganden inom sitt verksamhetsområde som i övrigt följer av samarbete inom EU och följa de tillämpningsbestämmelser som överenskommits mellan EU:s medlemsstater. Regeringens uppfattning, liksom utredarens, är att ståndpunktens krav på informationsutbyte och samråd är uppfyllt genom bestämmelserna i instruktion. Punkten 2 i ståndpunkten reglerar enbart när ett anmälningspliktigt beslut om avslag ska anses ha meddelats och täcks också av instruktionens bestämmelser. I detta sammanhang kan för tydlighets skull nämnas att ordet överföring inte har samma betydelse här som i direktiv /43/EG, där det finns en definition av begreppet som endast avser direktivet. Åläggandet att avslag och samråd ska behandlas konfidentiellt bedöms vara uppfyllt då de uppgifter saken rör regelmässigt måste anses falla under utrikessekretessen. I fråga om sekretess hänvisas till regeringens överväganden och förslag i avsnitt 5.1.4 under artikel 12, där det föreslås att en sekretessbrytande bestämmelse ska införas i ISP:s myndighetsinstruktion. I artikeln ställs krav på att exporttillstånd endast ska beviljas på grundval av tillförlitlig förhandskunskap om slutanvändningen i mottagarlandet samt sägs att detta i allmänhet kommer att kräva ett noga kontrollerat slutanvändarintyg eller motsvarande dokumentation. Det anges också att medlemsstaterna, när de bedömer ansökningar om licenser för tillverkning i tredje land, ska beakta dels möjligheten att produkterna kommer att användas i framställningslandet, dels risken för att produkten kommer att avledas eller exporteras till en oönskad slutanvändare. Enligt 8 § KMF ska en ansökan om utförsel enligt 6 § KML bl.a. innehålla uppgift om mottagare och slutanvändare. Uppgifterna följs sedan upp genom ISP:s tillsyn som bl.a. regleras i 19 § KML och 21 § KMF. Som nämnts i regeringens överväganden avseende artikel 1 tillämpas kriterierna i den gemensamma ståndpunkten vid tillståndsprövningen enligt KML. För att kunna göra det krävs i praktiken sådan dokumentation som artikeln föreskriver. Härutöver följer av de svenska riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan att ett intyg slutanvändarintyg eller bearbetningsintyg bör finnas före utförsel. Ordet bör signalerar här att det finns fall där man kan göra undantag från kravet på intyg. Den praxis som utvecklats innebär att ISP regelmässigt begär intyg men att undantag görs i situationer där materiel förs ut temporärt. Exempel är utförsel i samband med testning, underhåll, reparation, demonstration samt vid transitering av materiel genom . Liksom utredaren bedömer regeringen att redan uppfyller sina åtaganden enligt artikeln och att den inte kräver någon författningsändring eller annan åtgärd. Artikeln anger att kriterierna i artikel 2 och samrådsförfarandet i artikel 4 ska, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr 1334/2000, också gälla medlemsstaterna med avseende på varor och teknik med dubbla användningsområden, när det finns rimlig anledning att anta att slutanvändaren av varorna och tekniken kommer att vara de väpnade styrkorna eller den interna säkerhetstjänsten eller liknande enheter i mottagarlandet. Hänvisningar i ståndpunkten till militär teknik eller krigsmateriel ska i det avseendet uppfattas som att de omfattar Prop. 2010/11:112 varorna i bilagan till den omnämnda EU-förordningen. Rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla användningsområden har upphävts och ersatts av rådets förordning (EG) nr 428/2009. Detta återspeglas ännu inte i ståndpunkten. I artikel 12.1 c) i den nya EU- förordningen anges att medlemsstaterna, vid beslut om beviljande av ett individuellt eller globalt exporttillstånd eller beviljande av tillstånd till förmedlingstjänster enligt förordningen, ska beakta alla relevanta aspekter inbegripet nationella utrikes- och säkerhetspolitiska aspekter, inbegripet de som täcks av rådets gemensamma ståndpunkt 2008/944/Gusp av om fastställande av gemensamma regler för kontrollen av export av militär teknik och krigsmateriel. Artikeln anger att samma kriterier som ansökningar om krigsmateriel och militär teknik ska prövas mot ska användas vid vissa särskilt riskbetonade ansökningar om export av PDA. Samarbetet om kontroll av PDA är en fråga där EU har exklusiv befogenhet. bestämmelsen i den nya EU-förordningen genomförs artikel 6 i den gemensamma ståndpunkten direkt i unionsrätten. alla delar bindande och direkt tillämpliga i alla medlemsstater (artikel 288 andra stycket EUF-fördraget). eller andra åtgärder krävs därmed inte (jfr prop. 2009/10:205 s. 73). Artikeln föreskriver att medlemsstaterna, i syfte att göra ståndpunkten så effektiv som möjligt, ska arbeta inom ramen för Gusp för att förstärka samarbetet och främja samsynen på exporten av militär teknik och Artikeln har karaktären av en politisk målsättning och ställer inga krav på Av punkten 1 följer att medlemsstaterna konfidentiellt ska lämna årliga rapporter om sin export av militär teknik och krigsmateriel och sitt genomförande av ståndpunkten till de övriga medlemsstaterna. I punkten Prop. 2010/11:112 2 anges att EU ska komma med en årlig rapport som bygger på bidrag från alla medlemsstaterna och som ska läggas fram för rådet och offentliggöras i C-serien i Europeiska unionens officiella tidning. Av punkten 3 följer avslutningsvis att varje medlemsstat som exporterar militär teknik eller krigsmateriel ska dels offentliggöra en nationell rapport härom, dels lämna i användarguiden angiven information till EU:s årliga rapport. Som nämnts ovan i anslutning till analysen av artikel 4 föreskrivs i ISP:s instruktion, att ISP ska förmedla sådan information om exportkontroll av krigsmateriel som har åtagit sig att tillhandahålla som medlem i EU samt att ISP ska uppfylla de åtaganden inom sitt verksamhetsområde som i övrigt följer av samarbete inom EU och följa de tillämpningsföreskrifter som överenskommits mellan EU:s medlemsstater. I 3 § samma förordning stadgas vidare att ISP före ska lämna regeringen dels en redogörelse för den svenska exporten av krigsmateriel och andra strategiska produkter under det föregående kalenderåret, dels en beskrivning av viktiga tendenser inom svensk och internationell exportkontroll. Regeringen gör, liksom utredaren, bedömningen att redan har de bestämmelser på plats som behövs för att uppfylla åtagandena enligt artikeln. Härutöver kan även pekas på förslaget att en sekretessbrytande bestämmelse bör införas i instruktionen (se avsnitt 5.1.4 under övervägandena avseende artikel 12). I likhet med utredaren bedömer dock regeringen att några sekretesskyddade uppgifter inte behöver lämnas i de rapporter som nämns i artikeln. Artikeln anger att medlemsstaterna, när så är lämpligt och inom ramen för Gusp, gemensamt ska bedöma situationen för de möjliga eller faktiska mottagarna av exporten av militär teknik och krigsmateriel från medlemsstaterna, mot bakgrund av principerna och kriterierna i denna gemensamma ståndpunkt. Artikeln har karaktären av en politisk målsättning och ställer inga krav på svenska genomförandeåtgärder. Artikeln anger att medlemsstaterna i och för sig får beakta en tilltänkt exports inverkan på de egna ekonomiska, sociala, kommersiella och industriella förhållandena, men att detta inte ska påverka tillämpningen av kriterierna i ståndpunkten. Artikeln har karaktären av en politisk målsättning. De uppräknade faktorerna är vidare inget som ISP ska ta hänsyn till vid tillståndsprövningen enligt 1 § andra stycket KML eller enligt de närmare principer för prövningen som anges i de svenska riktlinjerna för utförsel och annan utlandssamverkan. Mot denna bakgrund gör regeringen, liksom utredaren, bedömningen att artikeln inte kräver några svenska genomförandeåtgärder. I artikel anges att medlemsstaterna ska göra sitt yttersta för att uppmuntra andra stater som exporterar militär teknik eller krigsmateriel att tillämpa kriterierna i ståndpunkten. Medlemsstaterna ska också regelbundet utbyta erfarenheter med sådana stater som tillämpar dem. Artikeln har karaktären av en utrikespolitisk målsättning och ställer inga krav på formella svenska genomförandeåtgärder. Artikeln anger att användarguiden för den Europeiska uppförandekoden för export av krigsmateriel ska tjäna som vägledning vid genomförandet av ståndpunkten. Användarguiden är ett dokument som har tagits fram av medlemsstaterna och som är avsedd att hjälpa dem att tillämpa kriterierna i ståndpunkten. Dokumentet innehåller följaktligen riktlinjer för tolkning av kriterierna och löser också vissa praktiska frågor rörande genomförandet av ståndpunkten, t.ex. hur utbytet av information ska ske och vilken Prop. 2010/11:112 information som ska lämnas i de i artikel 8 angivna rapporterna. första hand avsedd för tjänstemän som handlägger exporttillstånd. Användarguiden kan nås från rådets hemsida för säkerhetsrelaterade exportkontroller. Artikeln innehåller egentligen inget klart definierat åtagande. Som nämnts i övervägandena avseende artiklarna 1 och 12 tillämpas den gemensamma ståndpunktens kriterier parallellt med de svenska riktlinjerna vid tillståndprövning enligt KML. Vidare anges i 2 § i ISP:s myndighetsinstruktion att ISP ska följa de tillämpningsbestämmelser som överenskommits mellan EU:s medlemsstater. Detta får under alla förhållanden anses omfatta även artikel 13. Artiklarna anger när ståndpunkten börjar gälla, vilket var , när den ska ses efter antagandet samt att den ska publiceras i Europeiska unionens officiella tidning, vilket skedde . Artikeln ställer inga krav på svenska genomförandeåtgärder. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om krigsmateriel ska träda i kraft . Tillstånd som har meddelats enligt äldre föreskrifter ska anses meddelade enligt de nya föreskrifterna. De nya bestämmelserna i 9 § ska tillämpas även på sådana avtal om tekniskt bistånd som avses i 8 § och som har ingåtts före . Promemorians förslag: Motsvarar regeringens förslag när det gäller att tillstånd som har meddelats enligt äldre föreskrifter ska anses som meddelade enligt av de nya föreskrifterna. Promemorian föreslår dock att lagändringarna ska träda i kraft , att äldre föreskrifter ska gälla och tillämpas till samt att de paragrafer som föreslås få ny lydelse samt de föreslagna nya paragraferna ska tillämpas första gången . Remissinstanserna: anser att den före bör få författningsenlig möjlighet att besluta om generella överföringstillstånd och om certifiering. Skälen för regeringens förslag Artikel 18.1 i direktivet föreskriver att medlemsstaterna senast den 30 ska anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet. Medlemsstaterna ska tillämpa dessa Regeringen gör bedömningen att direktivets uttryck anta och offentliggöra i det här fallet enligt den svenska rättsordningen får anses ha den innebörden att bör ha beslutat lagändringarna i sådan tid att dessa kan offentliggöras genom kungörelse i Svensk författnings- samling (SFS) . Regeringen gör bedömningen att därmed bör ha beslutat de lagändringar som krävs enligt direktivet medan regeringen bör, dels ha utfärdat de av beslutade lagändringarna, dels ha beslutat motsvarande nödvändiga förordningsändringar. förordningsändringarna bör också ha kungjorts i Direktivets krav att medlemsstaterna ska tillämpa de bestämmelser som krävs för att genomföra direktivet från och med bör enligt svenska rättsförhållanden motsvara att lag- och förordningsändringarna bör träda i kraft . Regeringen föreslår därför att lagändringarna träder i kraft anser att den före den bör få författningsenlig möjlighet att besluta om generella överföringstillstånd och om certifiering. inspektionen före måste vidta förberedande åtgärder inför de nya uppgifter som direktivet medför, bl.a. införandet av de nya tillståndsslagen och certifieringsprocessen. Särskilda informationsinsatser som riktar sig till berörda företag genom information på ISP:s hemsida eller genom besök på berörda företag kan vara ett led i sådana förberedande åtgärder. Inspektionen har dock inte särskilt angett vilka förberedelseåtgärder som den anser kräver att föreslagna lagändringar träder i kraft redan innan dessa enligt direktivet ska börja tillämpas. Inspektionens förberedelser bör enligt regeringens mening kunna göras utan att bestämmelserna om de nya tillståndslagen och certifieringsprocessen har trätt i kraft. I tydliggörande syfte bör övergångsvis föreskrivas att tillstånd som har meddelats enligt äldre föreskrifter ska anses meddelade enligt denna lag. De nya bestämmelserna i 9 § ska tillämpas även på sådana avtal om tekniskt bistånd som avses i 8 § och som har ingåtts före Detta är en följd av att det i avsnitt 5.1.2 under rubriken 4.1 föreslås att tekniskt bistånd ska omfattas av tillståndskravet enligt 8 §. Detta bör komma till uttryck i en övergångsbestämmelse (jfr prop. 1991/92:174 s. 77, 78, 97 och 187). 2010/11: 7.1 Konsekvenser för det allmänna Regeringens bedömning: De i denna proposition föreslagna bestämmelserna medför en mer heltäckande reglering av områden som inte täcktes av svensk lagstiftning. kommer till följd därav att påföras vissa nya uppgifter. Detta bedöms leda till vissa uppstartkostnader för inspektionen. Dessa ska finansieras inom befintliga ramar. De nya bestämmelserna bedöms inte i övrigt få några ekonomiska konsekvenser. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tillstyrker promemorians förslag eller lämnar förslagen utan invändningar. Skälen för regeringens bedömning: De i denna proposition föreslagna bestämmelserna medför en mer heltäckande reglering av områden som inte täcktes av svensk lagstiftning För tillsynsmyndigheten innebär detta att tillsynsområdena ökar i motsvarande mån. Förslagen innebär nämligen att lagens tillämpningsområde utökas till att omfatta tekniskt bistånd och att tillståndskrav därför föreslås för bl.a. lämnande av tekniskt bistånd utanför landet. Det föreslås vidare tre typer av tillstånd generellt, globalt och individuellt vid utförsel av krigsmateriel ur landet eller lämnande av tekniskt bistånd utanför landet. Det föreslås även att en mottagare av krigsmateriel eller av tekniskt bistånd här i landet efter ansökan ska få certifieras. Det föreslås också att EU:s gemensamma militära lista i huvudsak bör ersätta den nuvarande svenska krigsmaterielförteckningen. Det innebär bl.a. att fler produktkategorier än kommer att kontrolleras. Härutöver föreslås med de ovan angivna förändringarna förknippade tillsyns-, kontroll- och skyddsåtgärder, ansvars- och överklagandebestämmelser samt bestämmelser om offentliggörande av generella tillstånd och certifierade mottagare. De nya områdena bedöms leda till vissa uppstartkostnader för inspektionen. Dessa rör främst certifieringsprocessen men även utökandet av lagens tillämpningsområde till tekniskt bistånd och införandet de nya tillståndsslagen. Detta arbete kommer i huvudsak att ske när de förslag som lämnas har beslutats, dvs. De mer exakta kostnaderna bedöms därmed inte gå att uppskatta. Kostnaderna bör dock vara begränsade och ska finansieras inom befintliga ramar. myndighet, vilket innebär att förslagen i förhållande till inspektionen inte bedöms påverka kostnaderna eller intäkterna för staten, kommunerna Prop. 2010/11:112 eller landstingen. När det särskilt gäller de möjligheter som införs att överklaga ett beslut om vägran av certifiering, beslut om återkallelse av en certifiering eller beslut att utförsel av krigsmateriel ur landet eller lämnande av tekniskt bistånd utanför landet enligt ett generellt tillstånd tills vidare inte får ske till en viss certifierad mottagare, förväntas detta förekomma sällan. De kostnadsökningar som förslagen kan komma att medföra är således marginella och ska finansieras inom befintliga anslagsramar. Det är mycket ovanligt att förundersökningar inleds för misstanke om brott mot bestämmelserna i lagen om krigsmateriel och ännu ovanligare att åtal väcks för sådana brott. Även om det i denna proposition föreslås att det kriminaliserade området ska utökas görs därför bedömningen att eventuella kostnader för polismyndigheterna, och de allmänna domstolarna ryms inom ramen för dessa myndigheters anslag. 7.2 Konsekvenser för företagen Regeringens bedömning: Förslagen medför inte några omfattande konsekvenser för företagen. Förslagen syftar huvudsakligen till att åstadkomma administrativ förenkling för företag vid överföring av krigsmateriel och lämnande av tekniskt bistånd inom EES. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Tillstyrker promemorians förslag eller lämnar förslagen utan invändningar. Skälen för regeringens bedömning: Ett övergripande syfte med det nya EU-direktivet är att stärka den europeiska försvarsindustrins konkurrenskraft och underlätta rörligheten av krigsmateriel och lämnade av tekniskt bistånd inom EES. Förslagen berör framförallt företag som köper och säljer krigsmateriel, komponenter till krigsmateriel eller tekniska tjänster avseende krigsmateriel. Förslagen syftar i huvudsak till att åstadkomma administrativ förenkling för företag vid överföring av krigsmateriel och lämnande av tekniskt bistånd inom EES. Detta är främst tänkt att ske genom användandet av generella tillstånd i kombination med certifierings- systemet. kan åsamkas vissa administrativa uppgifter men förslagen sett som helhet innebär förenklingar. Hur stor förenklingen blir beror dock på i vilken utsträckning EES-länderna utfärdar generella tillstånd och hur många produkter de tillåts omfatta, vilket återstår att se. ISP hanterar ca 1 1001 200 utförseltillstånd avseende krigs- materiel. Över hälften av dessa tillstånd avser EES-länder.