prop · GY0372 · 2011-03-01 00:00:00 — Regeringens proposition 2010/11:72 Genomförande av FN:s vapenprotokoll Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslår regeringen att ska tillträda FN:s Propositionen innehåller också förslag till de lag- ändringar som bedöms nödvändiga för att ska kunna tillträda Rådets direktiv av om kontroll av förvärv och innehav av vapen (91/477/EEG), vapendirektivet, är genomfört i svensk I propositionen behandlas genomförandet av och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, Vidare föreslås de lagändringar som krävs för att Den svenska regleringen av vapen håller en hög skyddsnivå inter- nationellt sett och uppfyller i många avseenden de krav som ställs i vapenprotokollet och ändringsdirektivet. För att helt leva upp till kraven är det dock nödvändigt att genomföra vissa ändringar, huvudsakligen i vapenlagstiftningen och krigsmateriellagstiftningen. Den mest ingripande förändringen gäller krav på märkning av skjut- vapen, vapendelar och förpackningar med ammunition. saknas i svensk rätt regler om märkning av sådana föremål. propositionen innebär i korthet att skjutvapen och vapendelar samt förpackningar med ammunition ska märkas vid tillverkningen på ett närmare angivet sätt. Vidare föreslås att skjutvapen och vapendelar som förs in till ska förses med märkning. Den som bryter mot dessa bestämmelser ska kunna dömas till ansvar. Detsamma gäller den som förfalskar eller utan lov utplånar, avlägsnar eller ändrar angiven Det föreslås även att skjutvapen och vapendelar som har varit föremål för sådana brott ska kunna förverkas. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1300) om Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ............................... Ärendet och dess beredning............................................................ Utvecklingen av det internationella samarbetet mot illegal tillverkning av och handel med skjutvapen........... Sammanfattning av FN:s vapenprotokoll......................... 5.1Framväxten av gemensamma regler inom EU mot illegal tillverkning av och handel med skjutvapen........... Sammanfattning av ändringsdirektivet............................. Den svenska vapenlagstiftningen i förhållande till FN:s vapenprotokoll och ändringsdirektivet ........................................... tillträde till FN:s vapenprotokoll...................................... Genomförande av FN:s vapenprotokoll och ändringsdirektivet ..... Mantel till skjutvapen jämställs med skjutvapen ............. Märkning av skjutvapen och ammunition........................ Märkning av skjutvapen vid tillverkning ........ Märkning av skjutvapen som överlåts från staten till annan för permanent civilt bruk....... Märkning av ammunition vid tillverkning ...... Märkning vid införsel av skjutvapen och Placering av bestämmelserna om 8.4Direktivets krav på ett sanktionssystem för Kontroll i samband med in- och utförsel.......................... Viss övrig reglering.......................................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser.................................... 11.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1300) om Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) ...... Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen............................... Bilaga 1 resolution 55/255, antagen den 31 av generalförsamlingen, tilläggsprotokoll mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar och komponenter och ammunition till gränsöverskridande organiserad brottslighet........................ Bilaga 2 Rådets direktiv av om kontroll av förvärv och innehav av vapen (91/477/EEG)....................... Bilaga 3 och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv 91/477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av Bilaga 4 Sammanfattning av Ds 2009:22........................................... Bilaga 6 Förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde dels godkänner tilläggsprotokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar, komponenter och ammunition till konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet, dels antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, 2.lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 3.lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Krigsmateriel som varit föremål för brott enligt 25 eller 26 § eller dess värde samt utbyte av sådant brott ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1992:1300) dels att 29 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 1 b §, av följande I 2 a kap. vapenlagen (1996:67) finns bestämmelser om märkning av vapen och vapendelar vid till- verkning och införsel samt om märkning av förpackning med ammunition vid tillverkning. Utbyte av brott som avses i 25 eller 26 § skall förklaras förverkat om det inte är uppenbart oskäligt. Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (EUT L 179, , s. 5, Celex 308L0051). 2Lagen omtryckt 1997:689. Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs1 i fråga om vapenlagen (1996:67) dels att 1 kap. 3 och 8 §§ samt 9 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas ett nytt kapitel, 2 a kap., och en ny paragraf, 9 kap. 1 a §, av följande lydelse. Vad som sägs om skjutvapen gäller också a)anordningar som till verkan och ändamål är jämförliga med skjutvapen, b)obrukbara vapen som i brukbart skick skulle räknas som skjutvapen, c)start- och signalvapen som laddas med patroner, d)armborst, e)tårgasanordningar och andra till verkan och ändamål jämförliga anordningar, f) slutstycken, ljuddämpare, eld- rör, pipor, stommar, lådor och trummor till skjutvapen, eller arm- borststommar med avfyrnings- anordningar, f) slutstycken, ljuddämpare, eld- rör, pipor, stommar, lådor, trummor och mantlar till skjutvapen, eller armborststommar med avfyrnings- anordningar, g)anordningar som kan bäras i handen och är avsedda att med elektrisk ström bedöva människor eller tillfoga dem smärta, och h)anordningar som gör att skjutvapen kan användas med annan ammunition än de är avsedda för. I fråga om skjutvapen som inne- has av staten gäller endast bestämmelserna i 2 kap. 17-21 §§. Lagen gäller inte ammunition som innehas av staten. I fråga om skjutvapen som inne- has av staten gäller endast 2 kap. 17-21 §§ och 2 a kap. 5 §. Lagen gäller inte ammunition som innehas av staten. I fråga om skjutvapen och ammunition som tillverkas för staten gäller endast 2 a kap. 14 och 6 §§. 1Jfr och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (EUT L 179, , s. 5, Celex 308L0051). 2Senaste lydelse 1999:74. Med tillverkning förstås i denna lag framställning av sådana vapen och vapendelar som anges i 2 och 3 §§. Med tillverkning förstås även sådan ändring eller ombyggnad av ett vapen som medför att det till funktions- eller verkningsgrad blir ett väsentligt annorlunda vapen. Den som tillverkar ett skjut- vapen som är avsett att skjuta ut hagel, kulor eller andra projektiler med hjälp av ett antändbart driv- ämne, ska förse vapnet med en unik märkning som omfattar till- verkarens namn, landet eller platsen för tillverkningen, serie- nummer och tillverkningsår, om tillverkningsåret inte framgår av serienumret. Detta gäller inte den som tillverkar ett skjutvapen av vapendelar som redan är märkta på föreskrivet sätt. Märkningen ska vara placerad på skjutvapnets 1.slutstycke eller trumma, 2.eldrör eller pipa, och 3.stomme, låda och mantel. Vad som anges i 2 § gäller också den som tillverkar ett obrukbart vapen, om vapnet i brukbart skick skulle utgöra ett sådant skjutvapen som omfattas av nämnda paragraf. Den som tillverkar någon av de vapendelar som anges i 2 § andra stycket ska förse vapendelen med en unik märkning av det slag som föreskrivs i 2 § första stycket. Detta gäller dock inte om tillverkaren ska infoga vapendelen i ett vapen som ska märkas vid tillverkningen. När ett sådant vapen som anges i 2 eller 3 § överlåts från staten till annan för permanent civilt bruk ska den myndighet som överlåter vapnet se till att det har en unik märkning varav framgår att överlåtelsen har skett från en svensk myndighet. Första stycket gäller inte vapen som staten har löst in enligt 7 kap. Den som tillverkar ammunition till ett sådant skjutvapen som anges i 2 § ska märka varje förpackning med komplett ammunition med uppgift om ammunitionstyp, kaliber, varu- partiets identifikationsnummer och tillverkarens namn. Första stycket gäller inte ammunition som anges i 3 § 2 förordningen (1992:1303) om krigs- materiel. Den som för in vapen eller vapen- delar som anges i 2 och 3 §§ till ska senast inom efter införseln, se till att föremålet har en unik märkning med identifikationsnummer eller annan uppgift som gör det möjligt att identifiera det. Märkningen ska också visa att föremålet har förts in till och året för införseln. Första stycket gäller inte den som tillfälligt, för införseln, för in vapen eller vapendelar till för 1. användning vid jakt eller tävlingsskytte, 2.reparation, översyn, service eller värdering, 3.utställning eller mässa, 4.resa genom landet, eller 5.användning av företrädare för en annan stats myndighet vid tillfällig tjänstgöring i landet. Till böter eller fängelse i högst döms den som uppsåtligen bryter mot bestämmelserna om märkning i 2 a kap. 24 eller 7 §. Detsamma gäller den som uppsåt- ligen förfalskar eller utan lov utplånar, avlägsnar eller ändrar sådan märkning. Ansvar för brott mot bestämmel- serna om märkning i 2 a kap. 7 § ska inte dömas ut om gärningen är belagd med straff enligt 1 §. Ett vapen som har varit föremål för brott som avses i 1 § eller 2 § a skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Det- samma gäller ammunition som har varit föremål för brott som avses i 2 § d eller 2 § e. I stället för vapnet eller ammunitionen kan dess värde förklaras förverkat. Om ett vapen förklaras förverkat får även ammunition som hör till vapnet förklaras förverkad. Utbyte av brott enligt denna lag skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Ett vapen som har varit föremål för brott som avses i 1 §, 1 a § eller 2 § första stycket a ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Detsamma gäller ammunition som har varit föremål för brott som avses i 2 § första stycket d eller e. I stället för vapnet eller ammunitionen kan dess värde förklaras förverkat. Om ett vapen förklaras förverkat får även ammunition som hör till vapnet förklaras förverkad. Vad som i första stycket föreskrivs om ett vapen ska också gälla en vapendel. Utbyte av brott enligt denna lag ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2005:311. 2.Bestämmelserna i 2 a kap. 24 och 6 §§ tillämpas på tillverkning som avslutas efter ikraftträdandet. 3.Den som vid ikraftträdandet innehar en mantel får inneha denna utan tillstånd till utgången av eller, om ansökan om tillstånd har gjorts före sistnämnda tidpunkt, till dess att slutligt beslut i tillståndsfrågan har vunnit laga kraft. 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om Prop. 2010/11:72 befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs1 att 18 § lagen (1996:701) om befogen- heter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1 och 7. Vad som sägs i 6 kap. 25-38 §§ tullagen (2000:1281) om revision m.m. gäller därvid, liksom bestämmelsen i 10 kap. 4 § samma lag om vite. har rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som för ut sådana varor som nämns i 3 § 1, 3 och 7 samt hos den som för in sådana varor som nämns i 3 § 3. Vid sådana kontroll- besök och revisioner tillämpas 6 kap. 25-38 §§ och 10 kap. 4 § tullagen (2000:1281). Denna lag träder i kraft . 1Jfr och rådets direktiv /51/EG av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen (EUT L 179, , s. 5, Celex 308L0051). 2Senaste lydelse 2003:811. Ärendet och dess beredning antog FN protokollet mot olaglig tillverkning av och handel med skjutvapen, deras delar, komponenter och ammunition, det s.k. vapenprotokollet. Vapenprotokollet är ett tilläggsprotokoll till FN:s konven- tion mot gränsöverskridande organiserad brottslighet. Det huvudsakliga syftet med protokollet är att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan staterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverk- ning och handel med skjutvapen m.m. Både och EU har under- tecknat vapenprotokollet men ännu inte tillträtt det. Protokollet finns i bilaga 1. Inom EU finns bestämmelser om kontroll av vapen i rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, även kallat vapendirektivet. antogs ett nytt direktiv, och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, här kallat ändringsdirektivet. Syftet med ändringsdirektivet är att dels anpassa vapendirektivet till bestämmelserna i vapenprotokollet, dels vidta förbättringar av vapen- direktivet med anledning av bl.a. vissa problem som påtalats i kommissio- nens rapport till och rådet av om genomförandet av vapendirektivet. Ändringsdirektivet skulle ha varit genomfört . Vapendirektivet finns i bilaga 2 och ändringsdirektivet i bilaga 3. Chefen för gav en utredare i uppdrag att klargöra bl.a. vilka författningsändringar och andra åtgärder som bedöms nödvändiga och lämpliga för att ska uppfylla åtagandena i vapenprotokollet och ändringsdirektivet. Utredaren överlämnade promemorian Genomförande av FN:s vapenprotokoll m.m. (Ds 2009:22). I promemorian föreslår utredaren bl.a. bestämmelser om att skjutvapen, vapendelar och förpackningar med ammunition vid tillverkningen ska förses med märkning samt att endast sådana föremål som är märkta ska få föras in i respektive ut ur . Vidare finns bl.a. förslag på kriminalisering av åsidosättande av bestämmel- serna om märkning. Utredarens sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4 och lagförslagen i bilaga 5. Promemorian har remitterats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2009/5706/L4). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådet har föreslagit vissa ändringar i det remitterade förslaget. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. Därutöver har vissa språkliga ändringar gjorts. Regeringen återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitt 8.2.5 och 8.3 samt i författnings- kommentaren. 4.1Utvecklingen av det internationella samarbetet mot illegal tillverkning av och handel med skjutvapen beslutade att inrätta en öppen, mellanstatlig ad hoc-kommitté för att utarbeta en konvention mot gräns- överskridande organiserad brottslighet (resolution 53/111). Kommittén fick också i uppdrag att överväga utarbetandet av ytterligare instrument rörande människohandel och människosmuggling samt illegal till- verkning av och handel med vapen m.m. antog Generalförsamlingen, genom resolution 55/25, konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och två tilläggsprotokoll, ett om människohandel och ett om människosmuggling. Därutöver antog generalförsamlingen , genom resolution 55/255, det tredje tilläggsprotokollet till konventionen, vapenprotokollet. Konventionen och de tre tilläggsprotokollen har trätt i kraft. har undertecknat och tillträtt konventionen mot gränsöver- skridande organiserad brottslighet samt tilläggsprotokollen om människo- handel och människosmuggling. Såväl som EU har undertecknat vapenprotokollet men ännu inte tillträtt det. Sammanfattning av FN:s vapenprotokoll I vapenprotokollet betonas inledningsvis att protokollet kompletterar FN:s konvention mot gränsöverskridande organiserad brottslighet och ska tolkas tillsammans med konventionen, artikel 1.1. konventionen ska i tillämpliga delar gälla vapenprotokollet såvida inte annat anges i protokollet, artikel 1.2. Tanken är att bestämmelserna i konventionen, när de tillämpas i fråga om olaglig handel och tillverkning av vapen, ska få väsentligen samma effekt som när de tillämpas på brottslighet enligt konventionen. Frågor om exempelvis domsrätt, utlämning, internationell rättslig hjälp i brottmål, juridiska personers ansvar och förverkande behandlas i konventionen. Brott som anges i vapen- protokollet ska betraktas som brott enligt konventionen, artikel 1.3. Vapenprotokollets syfte är enligt artikel 2 att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan parterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverkning av och handel med vapen. I artikel 3 af definieras begreppen skjutvapen, delar och komponenter, ammunition, olaglig tillverkning och handel samt spårning. Tillämpningsområdet för protokollet är förebyggande av olaglig tillverkning av och handel med vapen samt utredning och lagföring av brott när de är gränsöverskridande till sin natur och en organiserad brottslig sammanslutning är delaktig, artikel 4.1. inte tillämpas när det är fråga om transaktioner mellan stater eller statliga överföringar i fall där protokollets tillämpning skulle inkräkta på en parts rätt att vidta åtgärder i den nationella säkerhetens intresse som är förenliga med FN:s stadga, artikel 4.2. I syfte att underlätta identifiering och spårning av vapen innehåller protokollet i artikel 8 bestämmelser om märkning av skjutvapen och ammunition vid tillverkning, 8.1.a, samt av skjutvapen vid införsel, Prop. 2010/11:72 8.1.b. Enligt 8.1.c ska parterna också se till att det vid överlåtelse av ett skjutvapen från ett statligt lager till varaktig civil användning finns en lämplig unik märkning som gör att alla parter kan identifiera det över- låtande landet. Protokollet ålägger vidare staterna att kriminalisera vissa uppräknade gärningar, om de begås uppsåtligen, artikel 5. De gärningar som avses är olaglig tillverkning av och olaglig handel med skjutvapen, deras delar och ammunition liksom förfalskning, olaglig utplåning, avlägsnande eller ändring av sådan märkning på skjutvapen som protokollet kräver. I begreppet olaglig handel innefattas bl.a. att importera skjutvapen som inte är märkta i enlighet med protokollet. Med reservation för grund- begreppen i statens rättsordning, ska försök och olika former av medverkan till de nämnda brotten kriminaliseras, artikel 5.2. I artikel 6 finns bestämmelser om förverkande, beslag och bortskaffande. Artikel 7 behandlar registrering av uppgifter. Varje part ska, , bevara vissa uppgifter om skjutvapen, vapendelar och ammunition som är nödvändiga för spårning och identifiering av skjutvapen samt för att förebygga och upptäcka olaglig tillverkning eller handel. I artikel 9 åläggs en part som inte betraktar ett skjutvapen som gjorts obrukbart som ett skjutvapen i enlighet med sin nationella lag att vidta vissa åtgärder för att förhindra att obrukbara skjutvapen olagligen återställs. Artikel 10 ställer krav på parterna att upprätta eller behålla ett effektivt system för licensiering eller tillståndsgivning för export, import och transit. Enligt artikel 11 a ska varje part vidta lämpliga säkerhetsåtgärder och förebyggande åtgärder för att garantera säkerheten vid tillverkning, import, export och transit av skjutvapen, vapendelar och ammunition. Vidare ska parterna vidta åtgärder för att höja effektiviteten på import-, export- och transitkontrollen samt på det gränsöverskridande samarbetet mellan polis och tull, 11 b. Artiklarna behandlar utbyte av information och annat samarbete. Artikel 15 handlar om vapenmäklare och vapenmäklarverksamhet. Slutbestämmelserna i artiklarna reglerar frågor som tviste- lösning, undertecknande och ratifikation, ikraftträdande, ändringar och uppsägningar. Framväxten av gemensamma regler inom EU mot illegal tillverkning av och handel med skjutvapen antog /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, vapendirektivet, (EGT L 256, , s. 51, Celex 391L0477). Direktivet, som trädde i kraft den 1 , innehåller bestämmelser om en delvis harmonisering av lagstiftningen om skjutvapen och om förutsättningar för förflyttning av vapen inom EU. Vapendirektivet berör inte medlemsstaternas rätt att vidta åtgärder mot Prop. 2010/11:72 illegal vapenhandel. Inte heller berörs deras rätt att utfärda nationella be- stämmelser om tillstånd att inneha vapen eller om jakt och tävling med vapen. Utanför direktivet faller också förvärv och innehav av vapen som är förenliga med nationell rätt och som avser de väpnade styrkorna, polisen och offentliga myndigheter eller sådana vapensamlare och kulturella och historiska institutioner som har statens godkännande för sin verksamhet. Slutligen berör vapendirektivet inte kommersiella över- låtelser av krigsvapen och ammunition till sådana vapen. Vapendirektivet är ett s.k. minimidirektiv. Det anger de lägsta krav som medlemsstaternas lagstiftning ska uppfylla, men tillåter staterna att hålla en högre skyddsnivå. Den speciella procedur med europeiska skjutvapen- pass som avser jägare och tävlingsskyttar ska dock alltid kunna tillämpas med i direktivet närmare angivna begränsningar. Den svenska vapenlagstiftningen är anpassad till vapendirektivet (se prop. 1995/96:52). antogs och rådets direktiv /51/EG om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, ändringsdirektivet, (EUT L 179, , s. 5, Celex 308L0051). Det skulle ha varit genomfört . Det bör anmärkas att Lissabonfördraget trädde i kraft . Av övergångsbestämmelserna till Lissabonfördraget följer att rätts- akter som har antagits före ikraftträdandet av fördraget ska bestå så länge de inte upphävs, ogiltigförklaras eller ändras med tillämpning av EG- eller (protokoll om övergångsbestämmelser, EUT C 306, 17.12.2007, s. 159). Ändringsdirektivet påverkas alltså inte av Lissabon- fördragets ikraftträdande. I ingressen till ändringsdirektivet anges bl.a. att dess syfte är att dels anpassa vapendirektivet till bestämmelserna i vapenprotokoll för att möjliggöra gemenskapernas anslutning till protokollet, dels vidta för- bättringar av vapendirektivet med anledning av bl.a. vissa problem som påtalades i kommissionens rapport till och rådet av om genomförandet av vapendirektivet. Artikel 1 i ändringsdirektivet innehåller en beskrivning av ändringar och tillägg som gjorts i vapendirektivet. I den följande redogörelsen för dessa ändringar avser hänvisningarna artiklarna i vapendirektivet, om inte annat uttryckligen anges. Ändringsdirektivet föreskriver inledningsvis en förändrad definition av skjutvapen samt definierar vad som avses med delar till skjutvapen, väsentlig del, ammunition, spårning, vapenmäklare, vapenhandlare, olaglig tillverkning, olaglig handel och det europeiska skjutvapenpasset, artikel 1.1, 1.2 och 1.4. I artikel 4.1 och 4.2 i ändringsdirektivet finns bestämmelser om märkning av skjutvapen som saknar motsvarighet i vapendirektivet. Dessa bestämmelser innebär att medlemsstaterna ska se till att alla skjutvapen eller delar till skjutvapen som släpps ut på marknaden antingen har märkts och registrerats i enlighet med direktivet eller gjorts