prop · GZ031d16 · 2011-09-20 00:00:00 — En viktig uppgift för rådet är också att skapa en samsyn inom det kriminaltekniska området, både inom och mellan samverkande myndigheter inom rättsväsendet. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Insatser för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten Polisen och vidtog flera gemensamma åtgärder för att utveckla mängdbrottshanteringen inom rättskedjan. Ett centralt och ett antal lokala samverkansforum inrättades. Myndigheterna har också tillsammans utvecklat resultatuppföljningen när det gäller hanteringen av mängdbrott. Förändringen innebär att Polisens löpande uppföljning kompletteras med lagföringsstatistik för att på så sätt få en indikation på kvaliteten i de ärenden som polismyndigheterna redovisar till . Arbetet med att förankra och utveckla Polisens nationella utredningskoncept fortsätter inom polisorganisationen. Som ett led i detta arbete påbörjades införandet av Polisens nya utredningsstöd (PUST). För att säkerställa kompetens, beslutsbefogenheter och ansvarstagande i varje del av den brottsutredande verksamheten arbetar Polisen i samverkan med också med att utveckla den nationella förundersökningsledarutbildningen för poliser. Inom Polisen har också ett antal åtgärder vidtagits för att förbättra förmågan att utreda grova våldsbrott. Bland annat har en nationell bedömandegrupp inrättats. Gruppen ska aktiveras vid brott som omfattar dödligt våld där det inte finns en skäligen misstänkt person . En viktig del i kvalitetsarbete är verksamheten vid myndighetens tre utvecklingscentrum. Utvecklingscentrumen har i likhet utarbetat ett antal rättspromemorior och handböcker till stöd för den operativa åklagarverksamheten. Utvecklingscentrumen har också utövat tillsyn och bedrivit överprövningsverksamhet. påbörjade ett arbete för att förbättra kvaliteten och effektiviteten i bekämpningen av ungdomsbrott. Även myndighetens arbete med brottsutbytesfrågor utvecklades . har åklagarrollen specialiserats allt mer och åklagarna arbetar i större utsträckning i team med fokus på ett visst brottsområde. Till exempel är det oftast specialiståklagare eller särskilt utpekade åklagare som hanterar vålds- och sexualbrott och ungdomsbrott. fokuserade sitt metodutvecklingsarbete på åklagarnas tillämpning av hemliga tvångsmedel, förverkande och företagsbot. Exempelvis har riktlinjer för hantering av hemliga tvångsmedel tagits fram. påbörjade en översyn av myndighetens brottsutbytesenhet och arbetet med att återföra brottsvinster. Syftet med översynen är att få till stånd ett bättre tillvaratagande av brottsutbytesenhetens kompetens i den operativa verksamheten. Inflödet av ärenden till rättsväsendet minskade något . Detta från att ha ökat i följd. skedde små förändringar när det gäller brottsuppklaring och lagföring. De stora satsningar som regeringen gjort på rättsväsendets myndigheter borde få ett större genomslag i myndigheternas kapacitet att klara upp brott. Både inom Polisen och har det skett omfattande rekryteringar . var antalet polisaspiranter det högsta . Efter avslutad utbildningsperiod kommer dessa resurstillskott att fullt ut kunna bidra till att förbättra verksamheternas resultat. Regeringen vill dock understryka den stora vikten av att myndigheterna på olika sätt fortsätter arbeta för att uppnå en varaktigt högre brottsuppklaring och lagföring, särskilt inom vissa brottsområden. En förutsättning för detta är ett nära och hållbart samarbete mellan polis och åklagare. Myndigheterna har vidtagit åtgärder för att minska ärendebalanserna och korta genomströmningstiderna, vilket också märks i myndigheternas resultat. Rättskedjans långa handläggningstider har varit ett återkommande problem och inte minst ur ett brottsoffersperspektiv är det enligt regeringen angeläget att genomströmningstiderna hålls korta. Det är även viktigt att myndigheterna alltid vidtar de utredningsåtgärder som är möjliga och relevanta. Dna-analyser och inhämtande av rättsintyg är effektiva verktyg i utredningsarbetet. För att förbättra kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningsarbetet bedriver myndigheterna ett systematiskt utvecklingsarbete, vilket är angeläget och nödvändigt. För att uppnå bättre resultat bör dock arbetet i ännu större utsträck- ning samordnas mellan myndigheterna. Där utgör till exempel Brottsförebyggande rådets databas för rättsväsendets uppföljningssystem, RUS, ett bra stöd för genomlysning av handläggningstiderna. Det är också angeläget att utvecklingsarbetet även omfattar organisatoriska och strategiska frågor. Regeringen vill särskilt betona vikten av att utvecklingsverksamheten ges en sådan inriktning att nedlagda resurser kommer myndigheternas kärnverksamhet till godo och att arbetet avspeglas i tydliga resultatförbättringar. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Regeringens övergripande mål för Domstolar är att mål och ärenden ska avgöras med hög kvalitet och effektivitet. För att mäta måluppfyllelsen används en struktur som innebär att en målsättning antas för hur i månader som det bör ta att avgöra av målen, det vill säga omloppstiden för den 75 percentilen. Inriktningen är att huvuddelen () av brottmålen i tingsrätterna och hovrätterna inte ska ta än att avgöra i respektive instans, att huvuddelen av tvistemålen inte ska ta att avgöra i respektive instans och att huvuddelen av målen i förvaltningsrätterna och kammarrätterna inte ska ta än att avgöra i respektive instans. Utöver regeringens verksamhetsmål sätter varje enskild domstol, i enlighet med den struktur som fastställer, egna verksamhetsmål. Uppfyllelsen av regeringens mål Vid en jämförelse med föregående år har resultaten förbättrats för fem verksamhetsmål, försämrats för fyra verksamhetsmål och är oförändrat för två verksamhetsmål. Resultatet har framför allt förbättrats för hovrätterna. För tingsrätterna har resultatet förbättrats för brottmålen, men försämrats för tvistemålen. För både förvaltningsrätterna och kammarrätterna har resultatet försämrats. Även om domstolsslagen som helhet inte uppfyller alla verksamhetsmål så finns det ett antal enskilda domstolar som uppnår målen. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Verksamhetsområdet inbegriper både verksamheten inom Domstolar och de transfereringar och övriga utbetalningar som utgörs av kostnader under anslaget 1:12 Rättsliga biträden m.m. Tabell 2.9 Kostnadsutvecklingen 20082010 (exkl. migrationsverksamhet) Källa: Domstolars årsredovisning 2008-2010. har verksamhetskostnaderna inom den dömande verksamheten ökat. Kostnadsökningarna beror i huvudsak på löneökningar. ökade kostnaderna för transfereringarna avseende utgifter för rättsliga biträden m.m. med och uppgick till . Ökningen förklaras främst av ökade utgifter för offentligt försvar och målsägandebiträde. Även utgifterna för förvaltararvoden i konkurser ökade . Kostnaderna för offentlig försvarare utgjorde drygt hälften av kostnaderna under anslaget 1:12 Rättsliga biträden m.m. Resterande kostnader under anslaget utgjordes av kostnader för rättshjälp enligt rättshjälpslagen, kostnader för målsägandebiträde, förvaltararvoden i konkurser, kostnader för bevisning, tolkar och parter, kostnader för offentligt biträde, kostnader för särskild företrädare för barn, god man, rådgivning, ersättningsgaranti för bodelningsförrättare samt bouppteckningsförrättare och likvidator. Inkomna, avgjorda och balanserade mål Det totala antalet inkomna mål till Domstolar fortsätter att öka. var ökningen av antalet inkomna mål . Vid tingsrätterna och förvaltningsrätterna ökade antalet inkomna mål och vid hovrätterna . Vid var antalet inkomna mål i stort sett oförändrat i förhållande till 2009, medan antalet inkomna mål minskade vid Högsta förvaltnings- 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 domstolen och vid kammarrätterna . Ärendetillströmningen till hyres- och arrendenämnderna minskade med . Ärendetillströmningen till var i stort sett oförändrad. Ökningen av antalet avgjorda mål motsvarar . Antalet avgjorda mål ökade mest vid tingsrätterna, . Även vid hovrätterna och ökade målavverkningen med en respektive . Vid de allmänna förvaltningsdomstolarna minskade emellertid målavverkningen. Antalet avgjorda mål minskade vid förvaltningsrätterna med en procent, vid kammarrätterna och vid . Eftersom antalet avgjorda mål inte ökade i samma utsträckning som antalet inkomna mål ökade balanserna inom Domstolar . Det totala antalet balanserade mål ökade . Balansökningen var störst vid förvaltningsrätterna, . Vid såväl kammarrätterna som minskade balanserna . Vid tingsrätterna ökade balanserna . Vid hovrätterna var antalet balanserade mål oförändrat i förhållande till föregående år, medan balanserna vid minskade . Tabell 2.10 Den totala målutvecklingen (exkl. migrationsmål) 20082010 Källa: Domstolars årsredovisning 2010. Domstolarnas omloppstider för den 75 percentilen framgår av tabellen nedan. Tabell 2.11 Uppfyllelse av regeringens verksamhetsmål (omloppstid i månader för avgjorda mål, 75 percentilen) Tvistemål exkl. gem. Källa: Domstolars årsredovisning. frånräknas den betänketid som finns i vissa familjemål från omloppstiden för tvistemål. Arbetsbelastningen inom Domstolar ökade . Trots en fortsatt ökad måltillströmning har domstolarna emellertid även förbättrat resultaten genom att avgöra fler mål och i många fall minska omloppstiderna. På hovrätterna minskade omloppstiderna för tvistemål med hela . Den huvudsakliga förklaringen till detta är troligen reformen En modernare rättegång, som trädde i kraft och som bland annat innebär ett krav på prövningstillstånd i samtliga tvistemål. På förvaltningsrätterna försämrades dock verksamhetsresultatet med . Den huvudsakliga förklaringen till den försämrade måluppfyllelsen är omställningen i organisationen till följd av förvaltningsrättsreformen 2010. Genomförandet av reformen har medfört att förvaltningsrätterna har kunnat ägna mindre tid än normalt åt den dömande verksamheten och de har därmed avgjort färre mål under både 2009 och 2010. Till detta kommer en betydande ökning av framför allt socialförsäkringsmål. Regeringen bedömer att avverkningstakten på förvaltningsrätterna kommer att öka när den nya organisationen har inarbetats. Målbalanserna är dock fortfarande för höga och har fortsatt att öka. gav regeringen domstolarna ekonomiska möjligheter att genom tillfälliga insatser fokusera på att minska målbalanserna och komma tillrätta med långa omloppstider. Flera av dessa satsningar sträckte sig även över 2009. Satsningarna innebar att domstolarna kraftigt arbetade ner den så kallade överbalansen. Även har en rad olika balansavarbetningsinsatser gjorts inom Domstolar. Som exempel kan nämnas den för tingsrätterna inrättade särskilda balansavarbetningsstyrka som inriktar sig på mål äldre än . Regeringen vill understryka den positiva utvecklingen beträffande omloppstiderna och för att den ska fortsätta så är det viktigt att domstolarna även framöver kan arbeta för att få ner balanserna, särskilt av de äldre målen. Målökningar, målens svårighetsgrad och målstockens sammansättning utgör faktorer som påverkar Domstolars förutsättningar att nå de mål som regeringen har satt upp för verksamheten. Om balanser byggs upp försämras målstockens åldersstruktur, vilket kan leda till längre omloppstider. Måltillströmningen till domstolarna förväntas fortsätta vara stor, bland annat till följd av satsningar och effektiviseringar inom andra myndigheter som polis- och åklagarväsendena. De resurstillskott som regeringen gett Domstolar har skapat goda förutsättningar för att verksamheten ska kunna bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv. Enligt regeringens mening måste arbetet med att hålla balanserna på en rimlig nivå och minska omloppstiderna bedrivas med ett långsiktigt perspektiv. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Kriminalvården verkar inom detta område. Målen för verksamheten är att påföljder ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. Indikatorer för att kunna mäta måluppfyllelsen avseende säkerhet och humanitet är bland annat antalet rymningar direkt från anstalt och antalet rapporterade incidenter. 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Indikatorer avseende det återfallsförebyggande arbetet är bland annat andelen klienter med verkställighetsplaner, andelen klienter som deltagit i brotts- eller missbruksrelaterade program, andelen klienter som under verkställigheten blivit föremål för utslussningsåtgärder samt omfattningen av deltagande i strukturerad sysselsättning. Regeringen bedömer sammantaget att målen delvis har uppnåtts. Satsningar på innehållet i verkställigheten har i likhet med föregående år gett resultat i form av fler fullföljda kurser och utfärdade betyg i klientutbildningen samt ett mer än fördubblat antal deltagare i brotts- och missbruksrelaterade program . På säkerhetsområdet har ett fortsatt framgångsrikt arbete bland annat resulterat i att inga rymningar från slutna anstalter genomförts samt att antalet rymningar från öppna anstalter fortsatte att minska för sjunde året i följd. Sysselsättningsgraden i anstalt låg dock även under myndighetens egen målsättning som antalet klienter som påbörjar utslussningsåtgärder minskade 2010 jämfört med föregående år. Avgörande för ett meningsfullt verkställighetsinnehåll är att de individuella behoven och förutsättningarna identifieras i ett tidigt skede. Verkställighetsplanens centrala roll som instrument i det återfallsförebyggande arbetet ställer höga kvalitetskrav. konstaterade i en granskning 2009 att Kriminalvården inte lever upp till de krav som ställs på verkställighetsplaneringen. Brister i bland annat kvalitet, dokumentation och uppföljning riskerar att medföra att klienterna inte får rätt insats i rätt tid och att de insatser som gjorts inte möts upp av nödvändigt stöd vid frigivningen. Klientgrupper som i större utsträckning än andra saknade verkställighetsplan var bland annat unga förstagångsdömda, det vill säga klienter som ofta döms till kortare fängelsestraff. Verksamheten omfattar anstalts-, frivårds- och transportverksamheterna inom . I verksamheten ingår även den transportverksamhet som finansieras under utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar. har kostnaderna för verksamheten ökat i löpande priser och uppgick till . 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 2.12 Kostnadsutvecklingen 20082010 Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2008-2010. var antalet intagna i fängelser i medeltal 4 561, en minskning med jämfört med föregående år. används som en indikator för att påvisa resultat för målet att minska återfall i brott. Av myndighetens årsredovisning framgår att av samtliga intagna med en fängelsedom hade en verkställighetsplan. Myndigheten har dock, trots att i sin granskning pekade på brister i redovisningen av antalet klienter som har en plan, valt att lämna dömda med mindre än en månads fängelse utanför redovisningen. I frivården hade av klienterna en verkställighetsplan. Brotts- och missbruksrelaterade program samt övrig programverksamhet Diagram 2.1 Beläggning i anstalt (i medeltal) 20012010 Källa: Kriminalvården statistikportal samt Kriminalvård och Statistik 2006 var antalet frivårdsklienter i genomsnitt 14 181, en marginell minskning jämfört med . Antalet klienter med skyddstillsyn ökade dock jämfört med föregående år, medan antalet klienter med övervakning efter villkorlig frigivning minskade i motsvarande omfattning. Förebygga återfall i brott En plan för verkställigheten Kriminalvården har förändrat sina arbetsmetoder och tagit steget mot en mer strukturerad verksamhet som syftar till minskade återfall i brott. Nya metoder har införts för att höja kvaliteten på områden som riskbedömning och motivationshöjande åtgärder. Genom de nya arbetsformer som införts för att planera verkställigheten har Kriminalvården redan från början större fokus på frigivningen. Andelen klienter med verkställighetsplaner Diagram 2.2 Fullföljda brotts- och missbruksprogram i anstalt och frivård 20082010 Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2010 Sysselsättningsgraden i anstalt låg 2010 på samma nivå som föregående år. Arbetsdriftens andel av den utnyttjade programtiden ökade något jämfört med men ligger fortfarande på en lägre nivå än . Klientutbildningens andel av utnyttjad programtid ligger liksom föregående år på . Antalet klienter som deltagit i klientutbildning har ökat och en tydlig ökning av antalet fullföljda kurser och utfärdade betyg. Antalet klienter som fullföljt brotts- och missbruksrelaterade program såväl i anstalt som i frivård har mer än fördubblats . Avseende program som riktar sig till de av regeringen prioriterade grupperna sexualbrottsdömda och dömda för relationsvåld ökade antalet fullföljda program i anstalt jämfört med och 20082010. Sammantaget i anstalt och frivård har antalet fullföljda program näst intill fördubblats . Resultatet visar att regeringens satsning på verksamheter inom kriminalvården riktade till våldsamma män, inom ramen för handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor med mera, haft en tydlig påverkan på insatser som riktas mot denna grupp. Kriminalvården har inlett ett omfattande arbete för att ta reda på vilken effekt de olika programmen har på återfallen i brott. Resultatet av den pågående utvärderingen kommer att utgöra ett viktigt redskap i Kriminalvårdens fortsatta arbete med att förebygga återfall i brott. Som ett led i att förbättra förutsättningarna för intagna kvinnor har åtgärder vidtagits för att dessa ska få ökade möjligheter att komma in på arbetsmarknaden genom riktade utbildningar via Arbetsförmedlingens arbetsmarknadsutbildningar och ökade kontakter med den lokala Arbetsförmedlingen. Åtgärder för intagna kvinnor har även vidtagits inom ramen för regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål där en särskild del av Kriminalvårdens uppdrag inom ramen för handlingsplanen varit att vidta arbetsmarknadsinriktade insatser för den aktuella gruppen kvinnor. Antalet klienter som påbörjar utslussningsåtgärder minskade 2010 jämfört med föregående år. Minskningen avsåg samtliga utslussningsalternativ. utvärderade på regeringens uppdrag förändringar av utslussningsåtgärder inom . I rapporten frigång och återfall, Slutrapport om 2007 års reform av utslussning i Kriminalvården, Rapport 2010:8 konstaterar att långtidsdömda som slussas ut med fotboja återfaller i lägre utsträckning än personer som inte får sådan utslussning. Resultaten visar på att individer med något högre risk för återfall kan ha nytta av att slussas ut från ett fängelsestraff med utökad frigång. rapporter har visat att andelen som missköter sin utslussning med utökad frigång är låg. Regeringen har tidigare gjort det möjligt för fängelsedömda att redan under utslussning delta i arbetsmarknadsåtgärder. Användningen av de utökade möjligheterna till åtgärder har utvärderats av . Resultaten pekar på att arbetsmarknadsutbildning har en positiv inverkan på deltagarnas arbetssituation och 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ger därutöver stöd för att det finns ett samband mellan förbättrad arbetssituation och minskat återfall. Av Kriminalvårdens årsredovisning 2010 framgår att en ökande andel av alla frigivningar sker från sluten anstalt utan föregående utslussningsåtgärd. Detta innebär att andelen klienter som friges under dessa omständigheter har ökat sedan föregående år och . En ökande andel klienter, i stort behov av insatser, friges alltså utan det stöd som en individuellt anpassad utslussning skulle kunna ge. Diagram 2.3 Utvecklingen påbörjad utökad frigång Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2010 Diagram 2.4 Påbörjade vårdvistelser 20082010 Källa: Kriminalvårdens årsredovisning 2010 Kriminalvården har under en rad år tillförts betydande tillskott inom ramen för en särskild narkotikasatsning för att identifiera och bekämpa narkotikamissbruket. I Kriminalvården finns numera strukturer för narkotikabekämpning genom uppsökare på alla häkten, omkring 800 platser på särskilda behandlingsanstalter och avdelningar, utvecklade behandlingsinsatser och 2011/12:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 samverkan med olika vårdgivare samt förbättrade metoder för att förhindra missbruk. Uppdraget är komplext eftersom det handlar om att förhindra missbruk, ta till vara enskilda klienters motivation till ett drogfritt liv och förbereda dem för en återanpassning i samhället utan droger och kriminalitet. Det är ett angeläget uppdrag och Kriminalvården måste fortsatt vidta kraftfulla åtgärder för att stävja missbruket. Antalet rymningar används som en indikator inom säkerhetsområdet. Rymningar från svenska anstalter har minskat påtagligt . genomfördes inte någon rymning från landets slutna anstalter. Även rymningar från öppna anstalter fortsatte minska . Diagram 2.5 Antal rymningar direkt från sluten anstalt per 100 000 vårddygn 20012010 Källa: Kriminalvårdens statistikportal Riksdag och regering har under en rad år tillfört Kriminalvården mycket stora tillskott. Regeringens förväntningar på myndighetens resultat är höga. Regeringen vill betona vikten av att myndigheten fortsätter att utarbeta system för att mäta resultatet av sina insatser och att de arbets- och behandlingsmetoder som bedömts verkningsfulla också får spridning i organisationen. Regeringen ser det som angeläget att fler av Kriminalvårdens klienter får tillgång till de program som har visat sig vara effektiva i det åter- Det är därför tillfredställande att antalet klienter som erbjuds och fullföljer deltagande i brotts- och missbruksrelaterade program mer än fördubblats . Det är vidare tillfredsställande att myndighetens insatser inom ramen för regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer samt i handlingsplanen mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål gett tydliga resultat. En betydande ökning av antalet fullföljda program för den utpekade målgruppen män, en ökad kunskap om intagna kvinnor med erfarenhet av prostitution och människohandel samt ett förbättrat omhändertagande och arbetsmarknadsinriktade insatser till dessa kvinnor är välkomna resultat av regeringens satsningar. Det är viktigt att förberedelse för frigivningen sker på ett välplanerat sätt. Ett första steg för att åstadkomma detta är att upprätta individuella verkställighetsplaner för alla klienter. Utgångspunkten för den nya fängelselag som trädde i kraft är också att det för varje intagen ska upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan. Kriminalvården måste därför säkerställa att det redan vid verkställighetens början upprättas en individuell verkställighetsplan av hög kvalitet för alla klienter. För den klientgrupp som verkställer kortare fängelsestraff är det särskilt viktigt att verkställighetsplaneringen inleds skyndsamt för att möjliggöra ett återfallsförebyggande arbete i samverkan med andra aktörer. Det är i det sammanhanget angeläget att Kriminalvården åtgärdar de brister i kvalitet, dokumentation och uppföljning som i tidigare granskningar uppmärksammats av bland andra . Regeringen har också i Kriminalvårdens regleringsbrev angett det återfallsförebyggande arbetet som ett prioriterat område där Kriminalvården bland annat särskilt ska återrapportera åtgärder som vidtagits med anledning av de brister som påtalats i samband med tidigare granskningar. Regeringen kommer noga att följa hur myndighetens arbete med verkställighetsplanering utvecklas. Regeringen vill understryka betydelsen av att Kriminalvården fortlöpande vidtar åtgärder för att öka andelen intagna som blir föremål för frigivningsföreberedelser. Det är inte tillfredställande att användningen av utslussningsåtgärder minskar och att andelen klienter som friges från sluten anstalt utan föregående frigivningsförberedelser ökar . Att komma till rätta med brister i verkställighetsplaneringsarbetet är en del i detta.