prop · GZ031 · 2011-09-20 00:00:00 — Vad gäller möjligheten till att utnyttja kredit avseende tillgångar på ett investeringssparkonto kan först och främst konstateras att det inte bör införas någon begränsning avseende rätten att använda sådana tillgångar som säkerhet för kredit. Något sådant förslag innehåller inte heller promemorian. Även om det i och för sig är möjligt att belåna tillgångar på ett investeringssparkonto kan det lånade beloppet inte utnyttjas inom ramen för investeringssparkontot utan att detta betalas in till kontot, av t.ex. kontoinnehavaren eller kreditgivaren. Kontanta medel kan bara förvaras på ett investeringssparkonto om de först betalas in till kontot. Regeringens förslag innebär såle- des att kapitalunderlaget ökar om kontoinneha- varen belånar tillgångarna på kontot i syfte att investera det upplånade beloppet inom ramen för ett investeringssparkonto. Att undanta inbetalningar av kontanta medel som har lånats upp med tillgångar på ett investeringssparkonto som säkerhet från huvudregeln att inbetalningar till kontot ska öka kapitalunderlaget är dock inte lämpligt eftersom det innebär att investeringar av upplånade medel gynnas i förhållande till inve- steringar med egna medel. Vidare anser regeringen att risken är mycket liten för att likviditeten på värdepappersmark- naden påverkas negativt i någon nämnvärd omfattning om kredit inom det schablonbe- skattade området försvåras genom att inbetal- ningar ska beaktas vid beräkningen av kapital- underlaget. Det bör tilläggas att möjligheten att belåna finansiella instrument och utnyttja de upplånade medlen utan skatteeffekt kvarstår oförändrad inom den konventionella beskatt- ningen. Den uppenbara fördelen med en beräknings- modell för kapitalunderlaget där inbetalningar beaktas är att den omöjliggör skatteundan- dragande genom att värdet på kontot minskas och ökas kring kvartalsskiftena. Enligt regering- ens bedömning finns det inget lämpligare sätt att förhindra sådana förfaranden. Fördelarna med beräkningsmodellen får anses överväga nackde- larna. Marknadsvärdet av inbetalningar av kontanta medel till ett investeringssparkonto bör därför öka kapitalunderlaget. Förslaget i denna del motiveras uteslutande av risken som annars finns att skatt undviks genom att transaktioner sker kring kvartalsskiftena. Det är marknadsvärdet vid inbetalningen som bör öka kapitalunderlaget. En inbetalning anses ha skett först när den är fullbordad, vilket är i samma stund som de kontanta medlen förteck- nas på investeringssparkontot. Det är således marknadsvärdet som ska beaktas vid beräkningen av kapitalunderlaget. Det är dock inte alla inbetalningar som bör öka kapitalunderlaget. Det är enbart inbetal- ningar till investeringssparkontot som avser nya kontanta medel inom investeringsspar- kontosystemet, i den bemärkelsen att medlen inte härrör från andra tillgångar som förvaras på kontot eller avser överföringar från ett annat investeringssparkonto, som bör öka kapitalun- derlaget. Inbetalningar som avser ränta, utdel- ning och annan avkastning än ersättning vid överlåtelse på tillgångar som förvaras på inve- steringssparkontot bör därför inte öka kapital- underlaget. Det bör inte heller ersättning vid sådan överlåtelse av tillgångar som förvaras på investeringssparkontot till följd av vilken till- gångarna får överföras till förvärvaren. För att en inbetalning avseende avkastning i form av t.ex. utdelning på tillgångar på ett investeringsspar- konto eller ersättning vid överlåtelse av sådana tillgångar ska anses härröra från tillgångarna på kontot, och därmed inte öka kapitalunderlaget, krävs att inbetalningen inte går via ett annat konto som innehas av kontoinnehavaren till det aktuella investeringssparkontot. En sådan inbetalning ska anses utgöra en inbetalning av kontoinnehavaren själv. Av avsnitt 6.13.2.16 framgår att ersättningen vid vissa överlåtelser av finansiella instrument på ett investeringsspar- konto måste överföras direkt till investerings- sparkontot. Detsamma gäller i vissa fall annan avkastning på tillgångar på ett investerings- sparkonto, se avsnitt 6.13.2.18. Vad gäller kontanta medel som har överförts till investeringssparkontot från ett annat investeringssparkonto så bör inte heller de öka kapitalunderlaget. Inte heller inbetalningar från det investeringsföretag som för investerings- sparkontot bör öka kapitalunderlaget om inbetalningen görs på grund av att investerings- företaget har växlat valuta med kontoinne- havaren. Detta gäller oavsett vilka slags valutor som har växlats och oavsett anledningen till att kontoinnehavaren har växlat dem, under förut- sättning att den valuta som kontoinnehavaren använder för att växla till sig en annan valuta förvaras på investeringssparkontot. Växlingen kan t.ex. ske för att kontoinnehavaren har för avsikt att förvärva finansiella instrument som handlas på en utländsk marknad. I sådana fall kan det krävas att förvärvet betalas med det aktuella landets valuta. Ett annat exempel på när en kontoinnehavare kan tänkas vilja växla valuta som förvaras på investeringssparkontot är när han eller hon har fått utländsk valuta i t.ex. utdelning på utländska aktier. Nämnda utgångspunkt bör dock frångås vad gäller överföring av kontanta medel från en annan kontoinnehavares investeringssparkonto. Under rubriken som är begränsat skattskyldig nedan framgår att inbe- talningar av kontanta medel till ett investerings- sparkonto, och andra händelser som enligt huvudregeln ska öka kapitalunderlaget, inte ska öka kapitalunderlaget om kontoinnehavaren vid inbetalningen var begränsat skattskyldig. Om alla överföringar av kontanta medel inom inve- steringssparkontosystemet skulle undantas från utgångspunkten att inbetalningar ska öka kapi- talunderlaget skulle ett samarbete mellan en obegränsat skattskyldig kontoinnehavare och en begränsat skattskyldig kontoinnehavare kunna leda till att A under större delen av kalen- deråret skattefritt kan förvara tillgångar på sitt investeringssparkonto. Det skulle kunna ske genom att A inför varje kvartalsskifte överför tillgångarna på kontot till B och B överför till- gångarna till A efter varje kvartalsskifte. A:s kapitalunderlag baserat på innehav på invester- ingssparkontot skulle bli noll kronor medan B inte är skattskyldig för schablonintäkt på sitt investeringssparkonto. Risken för att de nu beskrivna förfarandena skulle inträffa torde visserligen inte vara särskilt stor. Det är dock olyckligt att bygga in en sådan svaghet i systemet. För att förhindra förfaranden av detta slag anser därför regeringen, till skillnad från och , att inbetalningar av kontanta medel som innan överföringen förvarades på en annans investeringssparkonto ska öka kapitalunderlaget. Detta bör dock inte gälla om överföringen avser ersättning vid mottagande kontoinnehavares överlåtelse av finansiella instrument på en regle- rad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform. Vid sådana överlåtelser känner överlåtaren normalt inte till vem som förvärvat tillgångarna och bland annat av detta skäl kan överlåtelserna inte miss- brukas i syfte att kringgå beskattning. Ersättning som tas emot på ett investeringssparkonto som avser mottagande kontoinnehavares överlåtelse av finansiella instrument på kontot direkt till en annan kontoinnehavare bör dock beaktas vid beräkningen av kapitalunderlaget. Den föreslagna regleringen innebär vid över- föringar mellan två investeringssparkonton att kontanta medel som en gång redan har ökat kapitalunderlaget vid inträdet i den schablonbe- skattade sfären kan komma att göra det . Överföring av finansiella instrument till eget inve- steringssparkonto Innehavaren av ett investeringssparkonto får överföra egna investeringstillgångar, men inte kontofrämmande tillgångar, till kontot. Detta gäller oavsett var tillgångarna som ska överföras till investeringssparkontot förvaras. Om överfö- ringen avser tillgångar som inte förvarades på ett annat investeringssparkonto bör marknadsvärdet av tillgångarna när de förtecknas på investerings- sparkontot öka kapitalunderlaget. Utan en sådan reglering skulle det nämligen vara möjligt att kringgå beskattningen hänförlig till invester- ingssparkontot genom att upprepa transaktioner som går ut på att strax efter ett kvartalsskifte överföra investeringstillgångar till investerings- sparkontot och strax före ett kvartalsskifte reali- sera tillgångarna och ta ut pengarna från kontot. Det är marknadsvärdet vid överföringen som bör vara avgörande för med hur mycket kapital- underlaget ska ökas. En överföring anses ha skett först när den är fullbordad. Överföringen är full- bordad i samma stund som tillgångarna förteck- nas på investeringssparkontot och det är således marknadsvärdet som ska beaktas vid beräkningen av kapitalunderlaget. På samma sätt som för inbetalning av kontanta medel bör för överföring av finansiella instrument gälla att bara värdet av finansiella instrument som inte härrör från andra tillgångar som förvaras på kontot eller avser överföring från ett annat investeringssparkonto ska öka kapitalunderlaget. Det innebär att överföring av finansiella instrument från ett annat eget inve- steringssparkonto inte ska öka kapitalunderlaget. Överföring av finansiella instrument till invester- ingssparkonto från annans investeringssparkonto Investeringstillgångar får utan begränsningar överföras mellan investeringssparkonton med olika innehavare. Det innebär t.ex. att sådana tillgångar som en kontoinnehavare genom oner- öst eller benefikt fång har förvärvat direkt från en annan kontoinnehavare får överföras till den förstnämnde kontoinnehavaren. Trots att det i dessa fall handlar om tillgångar som redan befinner sig inom den schablonbe- skattade sfären bör, av samma skäl som gäller för kontanta medel, se under rubriken till investeringssparkonto ovan, överföringar av investeringstillgångar mellan investeringsspar- konton med olika innehavare beaktas vid beräk- ningen av kapitalunderlaget för det mottagande Det är marknadsvärdet av de överförda tillgångarna när de förtecknas på det mottagande kontot som bör beaktas vid beräkningen. Detta bör dock enbart gälla i de fall en transaktion görs direkt mellan två kontoinnehavare. Överföringar efter förvärv på en reglerad marknad eller en motsvarande marknad utanför EES eller en handelsplattform bör inte öka kapitalunderlaget även om överlåtaren förvarade de förvärvade tillgångarna på ett investeringssparkonto. Överföring av tillgångar mellan investeringsspar- konton över ett kvartalsskifte När kontoinnehavare flyttar tillgångar mellan investeringssparkonton och det sker i nära anslutning till nästa kvartalsskifte kan det inte uteslutas att tillgångarna inte är förtecknade på något av de inblandade investeringssparkontona vid ingången av efterföljande kvartal. Det bör inte vara möjligt att på detta sätt påverka det sammanlagda kapitalunderlaget för kontona. Marknadsvärdet av tillgångar som överförs från ett investeringssparkonto, men som inte är förtecknade på något sådant konto vid ingången av ett kvartal på grund av att en överföring av tillgångarna mellan investeringssparkonton pågår, bör därför tas med vid beräkning av kapi- talunderlaget för det investeringssparkonto till vilket tillgångarna förs över. Detta bör gälla oavsett om överföringen har skett mellan inve- steringssparkonton som har samma eller olika innehavare eller om investeringssparkontona förs av samma eller olika investeringsföretag. Vidare bör detta gälla oavsett om överföringen avser finansiella instrument eller kontanta medel eller båda. Det är marknadsvärdet när de över- förda tillgångarna förtecknas på det mottagande kontot som bör beaktas vid beräkningen av kapitalunderlaget. Kontoinnehavare som är begränsat skattskyldig I lagen om investeringssparkonto finns inga inskränkningar avseende begränsat skattskyldiga personers rätt att öppna eller inneha inve- steringssparkonto. Utgångspunkten avseende beskattningen av begränsat skattskyldiga perso- ner på grund av innehav av investeringsspar- konto bör vara att de inte ska schablonbeskattas för den tid de har varit begränsat skattskyldiga eftersom inte har något berättigat skatte- anspråk . Den som har varit begrän- sat skattskyldig under hela den tid under ett kalenderår som denne har innehaft ett investe- ringssparkonto ska således inte ta upp någon schablonintäkt. Vidare innebär det anförda t.ex. att en begrän- sat skattskyldig person som innehar ett inve- steringssparkonto vid kalenderårets ingång men som avslutar detta konto innan personen ifråga blir obegränsat skattskyldig i inte ska ta upp någon schablonintäkt. Motsvarande gäller i utflyttningsfallet om den som flyttar ut från , och därigenom blir begränsat skattskyl- dig, skaffar sig ett investeringssparkonto först efter utflyttningen. I de fall kontoinnehavaren under ett kalen- derår har innehaft ett investeringssparkonto och varit såväl obegränsat som begränsat skattskyldig bör kapitalunderlaget proportioneras. Det sker genom att endast den del av schablonintäkten som kan anses härröra från tid under vilken innehavaren var obegränsat skattskyldig tas upp till beskattning. Det innebär att kapitalunderlaget bara ska beräknas på mark- nadsvärdet av tillgångar som förvaras på kontot vid ingången av de kvartal vid vilka kontoinne- havaren är obegränsat skattskyldig. Vidare ska inbetalningar av kontanta medel och överfö- ringar av investeringstillgångar till kontot öka kapitalunderlaget om kontoinnehavaren vid inbetalningarna respektive överföringarna var obegränsat skattskyldig, men inte annars. Slutli- gen ska marknadsvärdet av överförda tillgångar vid en överföring mellan två investeringsspar- konton som medför att tillgångarna inte är förtecknade på något av dessa konton vid näst- följande kvartals ingång bara öka det mottagande kontots kapitalunderlag om kontoinnehavaren vid överföringen var obegränsat skattskyldig. Följande exempel kan illustrera det sagda. En kontoinnehavare innehar ett investeringssparkonto. K är begränsat skatt- skyldig men flyttar till år 1 och blir då obegränsat skattskyldig. Marknadsvärdet av tillgångar som förvaras på K:s investerings- sparkonto vid ingången av tredje och fjärde kvartalet (respektive ) ska öka kapitalunderlaget. Detsamma gäller inbetalningar och överföringar till kontot som görs år 1, dvs. de ska öka kapitalunderlaget. Om K därefter flyttar ut från år 2, och därigenom blir begränsat skattskyldig, och behåller sitt inve- steringssparkonto, ska kapitalunderlaget för år 2 bara beräknas på marknadsvärdet vid ingången av de två första kvartalen och inbetalningar och överföringar som gjorts före denna dag. vid anser att det vore önskvärt med en generell diskussion, i förhållande till modellav- tal, av hur schablonintäkten ska beskattas. Begränsat skattskyldiga med innehav av inve- steringssparkonto ska inte ta upp schablonin- täkt. För dessa kommer de föreslagna reglerna därför inte att innebära någon förändring såvitt avser tillämpning av skatteavtal. Inte heller för obegränsat skattskyldiga innebär de föreslagna reglerna i normalfallet någon sådan förändring. I 42 kap. 3741 §§ IL regleras hur kapital- underlaget ska beräknas, se avsnitt 3.4. Regeringens förslag: Schablonintäkten ska beräk- nas till kapitalunderlaget multiplicerat med statslåneräntan vid utgången av november under föregående kalenderår. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att schablonintäkten ska beräknas till kapitalunderlaget multiplicerat med statslåne- räntan vid utgången av november under före- däribland Aktiespararna, , , och (numera Svensk Försäkring), anser att den räntefaktor som ligger till grund för beräkningen av schablonintäkten är för hög. anför att den som har sparat i aktier inte har upplevt någon överavkastning alls om man ser på den svenska börsen i snitt och att den effektiva skattesatsen därför skulle ha överstigit . Föreningen anför också att beskatt- ningsnivån är för hög med tanke på börsens volatilitet och med hänsyn till att avdrag inte ges för förluster. Aktiespararna, , , och anser att den föreslagna beskattningsnivån är för hög i förhållande till sparande i tillgångar med lägre förväntad avkastning än aktier, t.ex. ränte- sparande. anför att kalibreringen av skatten är sådan att sparformen inte kan rekommenderas för den som önskar en mer måttlig risknivå i sin portfölj. Aktiespararna anför även att detta drabbar den likviditet som kan och bör finnas på kontot. i (LO) anser att det tillägg till statslåneräntan som föreslås är orealistiskt lågt och anser att den föreslagna nivån är en skattesubvention som framförallt kommer välbeställda hushåll till godo. anser att det generellt innebär en risk för större variation att använda dagsvärden för statslåneräntan som bas för beskattning, än om genomsnitt för månad eller helår används. Verket konstaterar att skillnaden mellan dagsvärden och årsgenomsnitt inte är särskilt stor, men att variationen för dagsvärden kan komma att vara mer volatila än t.ex. ett årsgenomsnitt. anser att lägre variation är att föredra eftersom det ökar förutsägbarheten och minskar osäker- heten, något som är särskilt viktigt i beskatt- ningsfrågor. Skälen för regeringens förslag: Skattemo- dellen för investeringssparkontot bygger på att en schablonmässig avkastning beräknas på ett kapitalunderlag och att denna avkastning sedan tas upp till beskattning som en kapitalinkomst. Regeringen föreslår att en räntefaktor mot- svarande statslåneräntan, dvs. den genomsnittliga räntan för alla utestående statspapper med minst fem års återstående löptid, ska ligga till grund för beräkningen av schablonintäkten för investeringssparkontot. Den räntefaktor som föreslås är lägre än den som föreslogs i promemorian. Det finns goda skäl för att göra kontot till en attraktiv sparform, även för tillgångar med lite lägre risk och därmed lägre förväntad avkastning. Hus- hållens långsiktiga sparande bör uppmuntras och som påpekas i avsnitt 6.13.2.3 finns det flera fördelar med schablonbeskattat sparande för både hushållen, inte minst för småspararna, och för staten. Den räntefaktor som föreslås ligger dessutom redan till grund för schablon- beskattning av sparande i såväl kapitalförsäkring som pensionsförsäkring. I propositionen föreslås att tillämpligt värde på statslåneräntan ska vara värdet den Detta skiljer sig från nuvarande utformning av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensions- medel, där värdet fastställs som den genomsnitt- liga statslåneräntan under kalenderåret närmast före ingången av beskattningsåret. Syftet med förändringen är att uppnå bättre följsamhet med den riskfria ränta som statslåneräntan är tänkt att approximera. Dels är bättre följsamhet önskvärd i sig, dels bidrar det något till att förebygga räntearbitrage i det fall att de korta marknads- räntorna skulle komma att kraf- tigt överstiga föregående års statslåneränta. anser att det generellt innebär en risk för större variation att använda dagsvärden för statslåneräntan som bas för beskattning, jämfört med att använda genom- snitt för månad eller helår. Regeringen delar denna bedömning men anser att fördelarna med att använda ett dagsvärde som fastställs i slutet innan beskattningsåret uppväger nackdelarna. Statslåneräntan är ett genomsnitt av alla utestående statsobligationer med åtminstone fem års löptid, viktat efter volym. De längre löptiderna gör att statslåne- räntan är mindre volatil än korta räntor. Likväl är det ofrånkomligen så att volatiliteten i beskatt- ningsmodellen ökar om man använder värdet i stället för årsgenomsnittet. Denna risk ska dock vägas mot att beskattnings- modellen får bättre följsamhet med ränteutveck- lingen med denna lösning. Dessutom ökar förut- sägbarheten i och med att de kommande årets beskattningsnivå för investeringssparkontot fastställs , och inte vid slutet vilket vore fallet om man i stället använde ett årsgenomsnitt. Den beräknade schablonintäkten ska tas upp som en inkomst i inkomstslaget kapital och beskattas med den vanliga skattesatsen för kapi- talinkomster, dvs. Nivån på scha- blonbeskattningen bestäms av produkten av skattesatsen och schablonräntan. Det saknas skäl att avvika från den vanliga skattesatsen på . Aktiespararna, , Fond- bolagens förening, Svenska Fondhandlareföre- ningen och anser att den i promemorian föreslagna beskattningsnivån är för hög i förhållande till räntesparande, inklusive den likviditet som kan förväntas på kontot. anför att beskattningsnivån gör att sparformen inte kan rekommenderas för den som önskar en mer måttlig risknivå i sin portfölj. Regeringen gjorde redan i lagrådsremissen bedömningen att det inte föreligger någon betydande risk för överbeskattning av ränte- sparande i samband med sparande på investe- ringssparkonto. Med den nu föreslagna lägre räntefaktorn blir den risken ännu mindre. Investeringssparkontot är i första hand tänkt för aktiesparande, antingen direkt eller genom fondandelar. Individens portfölj utgörs av samt- liga tillgångar oavsett hur de beskattas. Det finns inget som hindrar individen från att lägga in den del av portföljen som har högre risk och högre förväntad avkastning på investeringssparkontot och låta tillgångar med lägre risk och lägre förväntad avkastning beskattas konven- tionellt. Ett viktigt syfte med investeringsspar- kontot är dessutom att underlätta för sparare att omsätta sina portföljer, genom att minska de inlåsningseffekter som kan uppkomma när transaktioner utlöser beskattning av latenta vinster. För räntebärande tillgångar kan direktav- kastningen förväntas utgöra den klart över- vägande delen av totalavkastningen och därmed uppkommer inga betydande inlåsningseffekter vid konventionell beskattning. För den som ändå önskar använda ett investeringssparkonto för att spara i tillgångar med ett lägre inslag av risk, t.ex. räntebärande papper, finns nu ökade möjligheter till detta i och med att regeringen föreslår en lägre beskattningsnivå än i lagrådsremissen. Flera remissinstanser, däribland Aktiespararna, , , och , anser att faktorn som ligger till grund för beräkningen av schablonintäkten i promemorian är för hög. anför att den som har sparat i aktier inte har upplevt någon överavkastning alls om man ser på den svenska börsen i snitt. Den modell för schablonbeskattning som regeringen nu föreslår bygger på en lägre avkastning än den förväntade avkastningen för sparande inom ramarna för den nya sparformen. Den riskpremie som kan förväntas för aktie- sparande reflekterar risken för låg avkastning under långa perioder. I förhållande till den reali- serade avkastningen kan beskattningsnivån avvika väsentligt från , både uppåt och nedåt, men detta ligger i schablonbeskattningens natur och gäller för t.ex. avkastnings- Att har varit en dålig period för aktieplaceringar ger ingen större vägledning om vilken avkastning som kan förväntas . Regeringens bedömning är därmed att den föreslagna beskattningsnivån innebär en förväntad effektiv skattesats för sparande i aktier och aktiefonder som klart understiger om 30 procents beskattning av kapitalinkomster. Totalt sett förväntas den förväntade effektiva skattesatsen för sparande på investeringssparkonto uppgå till . Beräkningen av den effektiva skatte- satsen bygger på antaganden om tillgångarnas sammansättning och den förväntade avkastningen för respektive tillgångsslag som redovisas mer utförligt i avsnitt 6.13.8.1.1. Den effektiva skattesatsen om samma tillgångar i stället beskattas konventionellt bedöms uppgå till . Därmed innebär den beskattningsnivå som föreslås för investeringssparkontot en sänkning av den förväntade effektiva skattesatsen med 9 jämfört med konventionell beskattning. LO anser att den föreslagna nivån är en skattesubvention som framför allt kommer välbeställda hushåll tillgodo. Regeringen anser att den lägre effektiva skat- tesatsen är motiverad eftersom hushållens lång- siktiga sparande i direktägda finansiella tillgångar bör uppmuntras.