prop · GY03167 · 2011-09-13 00:00:00 — insatser genomförda av Sida vars huvudsyfte är att främja jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. Insatserna är uppdelade på den tematiska prioriteringens fyra områden: kvinnors politiska deltagande och inflytande, kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, och kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av könsrelaterat våld och människohandel. som innehåller övriga strategiska jämställdhetsinsatser har inkluderats. Dessa avser insatser som täcker flera av de fyra prioriterade områdena eller som omfattar stöd till nationella institutioner. bestod av de insatser som har påbörjats före och avslutats tidigast (totalt 68 insatser). Definitionen av jämställdhet som huvudsyfte eller delsyfte för en insats är inte helt entydig. 4 av de 20 slumpmässigt utvalda insatserna som redovisas i avsnitt 3.1 borde inte haft jämställdhet som huvudsyfte, utan borde snarare ha klassificerats som integrerade insatser med jämställdhet Det är angeläget att Sida kommer tillrätta med bristerna i klassificering av insatser. I avsnitt 3.2 och 3.3 illustreras metoderna integrerade insatser Regeringens bedömning är att flera insatser som redovisas i skrivelsen uppnått goda resultat, både i form av prestationer och effekter. dock fortfarande en del brister i formuleringen av insatsernas mål och i redovisningen av resultat. Sammantaget får detta konsekvenser för en övergripande analys och bedömning av måluppfyllelse. framförallt när insatserna har för ambitiösa eller till och med orealistiska mål som inte kan uppnås . Införandet av ett enhetligt insatsuppföljningssystem är en förutsättning för att Sida ska kunna redovisa resultat av utvecklingssamarbetet på ett mer systematiskt och stringent sätt. Även det multilaterala utvecklingssamarbetet för att främja jämställdhet präglas av de tre metoderna. Redovisningen i skrivelsen av organisationernas resultat på jämställdhetsområdet utgår dock från respektive organisations verksamhetsuppföljning. Dessa ramverk utgår sällan uttryckligen från de tre metoderna, varför en redovisning av de multilaterala organisationernas arbete i termer av de tre metoderna inte gjorts. Avsnitt 4 omfattar en redogörelse för fyra multilaterala organisationer som är eller har varit viktiga för att främja jämställdhet och kvinnors roll i utveckling i ett globalt perspektiv: UNFPA, , den tidigare FN-fonden för kvinnofrågor UNIFEM och . UNIFEM och tre andra jämställdhetsorganisationer inom FN lades ner /2011 till förmån för etableringen av UN Women som har till uppgift att samordna jämställdhetsarbetet inom FN-systemet. Eftersom skrivelsen bygger på redovisning av resultat från den verksamhet som har erhållit svenskt stöd ingår UNIFEM i redovisningen. Det svenska påverkansarbetet kommer dock i fortsättningen fokusera på UN Women. har flera multilaterala organisationer börjat se mer strategiskt på frågor kring mål- och resultatstyrning och därför intensifierat arbetet med att utveckla system och arbetssätt för detta. Några har precis börjat, medan andra, såsom , har kommit förhållandevis långt. Innehåll och kvalitet i resultatredovisningen skiljer sig därmed åt. De utvalda organisationerna är relativt bra på att redovisa resultat. Trots det kan regeringen konstatera att organisationerna har svårt att presentera en mer samlad och aggregerad redovisning av resultat från den verksamhet som respektive organisation stödjer, särskilt rörande effekter. Regeringen har därför istället valt att redogöra för hur organisationerna arbetar inom jämställdhetsområdet och ge exempel på den verksamhet som organisationen stödjer. Organisationernas relevans bedöms i förhållande till målen för svenskt utvecklingssamarbete. Intern effektivitet rör organisationens interna system och rutiner och speglar hur väl organisationen är anpassad för att kunna leverera goda resultat. Med extern effektivitet avses vilka resultat som har uppnåtts. och har inte fått något särskilt uppdrag att redovisa resultat på jämställdhetsområdet varför det som redovisas i avsnitt 2.2 fokuserar på prestationer och berör inte mer långsiktiga effekter. Bilaga 1 och 2 Den statistik över det internationella biståndet som presenteras i skrivelsen, bilaga 1 och 2, är hämtad från /DAC och avser dess medlemsländer, om inte annat anges. samarbete och utveckling () biståndskommitté (DAC) består av 23 resultatskrivelsens tryck finns fullständig statistik från /DAC tillgänglig . Viss preliminär statistik finns tillgänglig . För det svenska utvecklingssamarbetet har statistik från Sidas system och interna statistik använts. I avsnitt 2 redogör regeringen för den tematiska prioriteringen jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. Avsnittet inleds med utvecklingen inom jämställdhetsområdet i samarbetsländer. Därefter följer ett avsnitt om hur arbetar för att främja jämställdhet inom utvecklingssamarbetet. Avsnittet avslutas med en redogörelse för den tematiska prioriteringens genomslag. Avsnitt 3 och 4 redovisar resultat från det bilaterala respektive multilaterala utvecklingssamarbetet. Varje avsnitt avslutas med regeringens sammanfattande bedömning av resultaten. Avsnitt 5 innehåller sammanfattning och slutsatser. I bilaga 1 och 2 redogör regeringen för trender inom det globala respektive svenska utvecklingssamarbetet under 20022009/2010. 2 Jämställdhet och kvinnors roll för utveckling Målet för regeringens jämställdhetspolitik är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Regeringens politik vägleds av fyra delmål; jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet samt mäns våld mot kvinnor ska upphöra. På samma sätt som i den nationella politiken berör jämställdhetsfrågorna ett stort antal politikområden i arbetet inom internationella organisationer och EU och i utvecklingssamarbetet. Jämställdhet har varit en viktig tvärfråga i utvecklingssamarbete och har en central position i politik för global utveckling. Detta stärktes ytterligare genom att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2007/08:1 utg.omr. 7) fastställde jämställdhet och kvinnors roll i utveckling som en tematisk prioritering i utvecklingssamarbetet. Regeringen riktar särskild uppmärksamhet mot fyra områden: kvinnors politiska deltagande och inflytande, kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av könsrelaterat våld och människohandel. Prioriteringen befästes och konkretiserades ytterligare när regeringen antog en policy för jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll inom svenskt internationellt utvecklingssamarbete 20102015. Den svenska biståndsförvaltningens kunskap om jämställdhetssituationen i olika länder och regioner i världen har ökat och strategier och metoder för arbetet har utvecklats. utvecklingssamarbetet har gått från ett kvinnobistånd, där insatser hade fokus på kvinnor och flickor som mottagare av utvecklingshjälp till att fokusera på sociala relationer och jämställdhet mellan könen. Regeringens syn präglas av kvinnors och flickors aktiva aktörskap, av vikten att främja ökad makt och inflytande för kvinnor, av mäns och pojkars behov samt deras roller i arbetet för ökad jämställdhet. Jämställdhet är såväl ett mål i sig som en förutsättning för fattigdomsminskning, långsiktig demokratisk utveckling och en rättvis och hållbar global utveckling. Merparten av de människor som lever i den djupaste fattigdomen i världen är kvinnor och flickor. enligt uppskattningar från FN av världens fattiga Studier från bl.a. visar dels att det finns starka samband mellan ökad jämställdhet och fattigdomsminskning, dels att fattigdom tenderar att förstärka könsdiskriminering och ojämlika maktrelationer mellan könen. Den främsta utmaningen för att främja jämställdhet är att arbetet inte genomförs i ett vakuum utan att det sker i samspel med befintliga politiska, socio-ekonomiska och kulturella system och omständigheter i Utgångspunkten är samarbetsländernas ägarskap, ledarskap, vilja, förutsättningar, kompetens och kapacitet vad gäller den Jämställdhet uppnås när kvinnor och män, flickor och pojkar har lika Skr. 2010/11:167 rättigheter, villkor, möjligheter, resurser och makt att själva forma sina liv och bidra till att påverka samhället. Arbete för att främja jämställdhet handlar dels om att flytta fram kvinnors och flickors positioner och vidga deras handlingsutrymme och valmöjligheter och dels om att främja ansvarstagande hos män och pojkar samt partnerskap mellan dem och kvinnor och flickor. Jämställdhetssituationen varierar mellan samarbetsländer och utvecklingen i dessa har varit ojämn. . I samarbetsländer råder ofta starka maktstrukturer som är baserade på föreställningar om en samhällsordning där kvinnor och flickor anses vara underlägsna män och pojkar, kulturella attityder och värderingar som härstammar från gamla traditioner och sedvänjor är stora hinder för jämställdhet och kvinnors och flickors möjlighet att åtnjuta de mänskliga rättigheterna. Jämställdhetssituationen i varje samarbetsland är komplex och kan beskrivas och analyseras utifrån olika perspektiv och faktorer. Utvecklingssamarbetets strävan att främja jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll i samarbetsländerna måste därför bygga på kunskap om och analyser av jämställdhetssituationen i samarbetsländerna, där olika förändringsaktörer identifieras. Flertalet av samarbetsländer har ratificerat FN:s konventioner om de mänskliga rättigheterna inklusive kvinnokonventionen (Convention on the Elimination of All forms of Discrimination Against Women, CEDAW) och de åtaganden som dessa innebär. globalt överenskommen värdegrund som fastställer staters ansvar att skydda och främja varje individs rätt till ett liv utan förtryck och Alla människor oavsett kön, ålder, funktionsnedsättning, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, sexuell läggning eller könsidentitet ska kunna åtnjuta de mänskliga rättigheterna till fullo. Likaså har de förbundit sig att genomföra centrala internationella normativa ramverk på jämställdhetsområdet såsom handlingsprogrammet från 1994-års konferens om befolkning och utveckling i och handlingsplattformen från konferensen om kvinnor som hölls i jämställdhetssituationen i landet till FN:s övervakande kommittéer. Många samarbetsländer i har dessutom ratificerat det regionala konventionsramverket som utgörs av African Charter on Human and Peoples Rights och dess Protocol on . Framsteg på jämställdhetsområdet i enlighet med regeringens policyer har gjorts i vissa länder inom utbildningsområdet, kvinnors politiska deltagande och minskad spridning av hiv och aids. Vad gäller sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i övrigt är utvecklingen mer ojämn. Exempelvis kan endast en liten förbättring noteras när det gäller mödradödlighet och lagstiftning rörande kvinnors tillgång till säkra och Brist på sexualundervisning och på tillgång till preventivmedel samt att många kvinnor i fertil ålder lever med hiv och fortsatt hög mödradödlighet. säkerhet kan noteras att könsrelaterat våld i konflikt- och postkonflikt Skr. 2010/11:167 situationer är en fråga för , som har förstärkt mekanismerna för uppföljningen av resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Kvinnors säkerhet och bekämpning av olika former av könsrelaterat våld är fokus för ett antal framgångsrika insatser inom både det bilaterala och det multilaterala utvecklingssamarbetet. Utvecklingen när det gäller kvinnors ekonomiska aktörskap och möjligheter på arbetsmarknaden är svårare att överblicka, men exempel på positiva resultat finns i bl.a. , och där kvinnors arbetsmarknadsdeltagande har ökat markant . Kvinnor erfar bristande tillgång till finansiell service på rimliga villkor och i många samarbetsländer får de inte agera självständigt i ekonomiska sammanhang av kulturella skäl, vilket gör det svårt för dem att ha en anställning eller att starta egna företag. Vissa av samarbetsländer, och , har ständigt låg ranking både i UNDP:s och jämställdhetsindex. Erfarenheter från senare år har visat att i postkonfliktsituationer som t.ex. kan framsteg på jämställdhetsområdet vara mycket bräckliga när det gäller utbildning, sysselsättning och kvinnors politiska representation och ökat inflytande. På global nivå visar den sammantagna analysen av millenniemålens uppföljning att de flesta av målen inte kommer att uppnås om inte mer kraft läggs på utbildning och jämställdhet. Ökat stöd måste ges till kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter, samt till mindre uppmärksammade aspekter av jämställdhet i det svenska biståndet så som kvinnors roll i livsmedelsförsörjningen och naturresurshantering, samt deras äganderätt och kontroll över resurser som land och annan egendom. 2.2Det svenska utvecklingssamarbetet inom jämställdhetsområdet I regeringens policy för jämställdhet och kvinnors rättigheter och roll inom svenskt internationellt utvecklingssamarbete (UF2010/39541/UP) anges följande huvudsakliga principer för de fyra områden som regeringen särskilt prioriterar: Kvinnors politiska deltagande och inflytande Kvinnor och män ska ha lika möjligheter att delta i och ha inflytande på politiska processer och politikens innehåll på alla nivåer, inklusive inom ramen för konflikthantering och postkonfliktsituationer. Kvinnors ekonomiska aktörskap och arbetsvillkor Fattigdomen minskar när kvinnor deltar i ekonomin och har tillgång till resurser och tillträde till fungerande marknader. utvecklingsländer är det genom eget företagande i både den informella och den formella sektorn som kvinnor har tillgång till inkomster. Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) Rätten att bestämma över sin egen kropp, sexualitet och reproduktion är grundläggande för alla människor. SRHR är främst internationella åtaganden, bl.a. deklarationerna och handlingsprogrammen från om befolkning och utveckling och kvinnokonferensen i . Kvinnors säkerhet inklusive bekämpning av könsrelaterat våld och människohandel Säkerhet för kvinnor och flickor, inklusive frihet från sexuellt och annat könsrelaterat våld, är en förutsättning för att de ska kunna utbilda sig och ha möjlighet till ekonomiskt och politiskt deltagande. Verksamheten på detta område omfattar två underområden, dels arbete om kvinnor och säkerhet i konflikt, postkonflikt och krissituationer inklusive genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet och dels bekämpning av olika former av våld mot kvinnor och flickor, könsrelaterat våld samt människohandel. Arbetet för att främja jämställdhet i utvecklingssamarbetet ska ske genom att all verksamhet jämställdhetsintegreras. Det innebär att aktivt ska verka för att jämställdhet och insatser som bidrar till att stärka kvinnors rättigheter och roll blir en central del i och en utgångspunkt för allt utvecklingssamarbete, i såväl det bilaterala, som det multilaterala utvecklingssamarbetet inklusive utvecklingssamarbetet genom EU (se vidare avsnitt 2.2.1 och 2.2.2). samarbetar med andra departement i på området jämställdhet och utveckling, exempelvis med jämställdhetsenheten vid vad gäller arbetet i FN:s kvinnokommission, rapportering till CEDAW- kommittéen, och i för jämställdhetsfrågor, samt i arbetet mot människohandel i samarbete med bl.a. . Enheter i och myndigheter med verksamhet som finansieras av utgiftsområde 7 Internationellt bistånd ansvarar för främjande av jämställdhet inom ramen för sina respektive mandat och uppdrag. Utöver den verksamhet som redovisas mer detaljerat i avsnitt 3 och 4 bedriver olika delar av och andra svenska myndigheter annan verksamhet för att främja jämställdhetsarbetet i globala sammanhang och som har bäring på jämställdhet i utvecklingsländerna. Detta gäller exempelvis främjandet av kvinnors och flickors åtnjutande av mänskliga rättigheter, näringslivsutveckling och arbete mot våld mot kvinnor och flickor. Arbetet bedrivs framförallt i multilaterala sammanhang och i samband med mellanstatliga dialoger och förhandlingar, till exempel olika dialoger i EU och FN om de mänskliga rättigheterna, men även genom strategiska insatser globalt eller på landnivå. Olika delar av utrikesförvaltningen arbetar inom EU och FN för att stärka genomförande av 1325 (2000) om kvinnor, fred och säkerhet och de efterföljande resolutionerna (2008), 1888 (2009), 1889 (2009) och 1960 (2010), som lyfter dels kvinnors viktiga roller i konfliktförebyggande, konflikthantering och politiska processer i postkonfliktsituationer, dels det sexuella våldet och förtydligar skyddsaspekten och kvinnors och flickors behov i konflikt. En nationell handlingsplan , där resolution ingår som en Skr. 2010/11:167 fördjupning av skyddsaspekten i resolution , antogs av regeringen i för perioden 20092012. Planen genomförs nu på nationell, regional och global nivå. Förutom Sida bedriver även myndigheter som FolkeBernadotte- akademin, och internationellt utvecklingssamarbete SADEV samt det statliga bolaget arbete som främjar och/eller uppmärksammar jämställdhet inom utvecklingssamarbetet på olika sätt. (FBA) är en statlig myndighet med den övergripande uppgiften att stärka och utveckla den svenska och internationella förmågan inom området konflikt- och krishantering, med en särskild inriktning på fredsinsatser. Myndigheten har ett uppdrag från att, inom sitt verksamhetsområde, bidra till genomförandet av 1325 om kvinnor, fred och säkerhet. Detta arbete omfattar såväl utbildningar och rekryteringar som forskning och policyanalytiska studier. Arbetet sker utifrån den svenska nationella handlingsplanen . Vidare ska myndigheten utgöra stöd för svenska utbildningsinsatser inom konflikthanteringsområdet i frågor som direkt relaterar till genomförandet av resolution . I arbetet med personalförsörjningen ingår åtgärder för att öka antalet kvinnor som deltar i internationella insatser, i synnerhet till chefsbefattningar. Integreringen av 1325 och ett jämställdhetsperspektiv i existerande kurser sker internt på myndigheten främst genom utveckling av föreläsningsmaterial och enskilda föreläsningar. I övrigt ger akademin stöd i form av föreläsningar om resolution till en rad externa kurser, t.ex. inom ramen för EU- programmet Genderforce, utbildning av polis inför FN-tjänstgöring, kurs för , Försvarshögskolans kurs Countering IED through cultural awareness, samt grundkurser i 1325 som arrangeras av det svenska 1325 och Sida. FBA:s arbete med resolution utvärderades av SADEV med fokus på myndighetens kursverksamhet och utifrån en bedömning av kursernas relevans och i vilken grad de kunnat bidra till måluppfyllelsen i enlighet med dels de kursmål som formulerats, dels den nationella handlingsplanens mål. Utvärderingen fann att kursernas relevans varierade i förhållande till FBA:s uppdrag att bidra till handlingsplanens mål. Det var svårt att härleda resultat direkt till kurserna eftersom förkunskaper hos kursdeltagarna och deras möjligheter att omsätta verktyg och lärdomar från kurserna genom exempelvis sina arbeten var mycket olika. De fältförberedande kurserna som hade jämställdhet som huvudfokus var de som uppnådde bäst resultat i relation till kursmål och målen i handlingsplanen. FBA använder utvärderingens slutsatser och rekommendationer för att förbättra och vidareutveckla den 1325- relaterade kursverksamheten, inklusive formerna för resultatuppföljning och redovisning. Det statliga bolaget erbjuder finansiering och kompetens för investeringar i utvecklingsländer inklusive länder i som inte är EU-medlemmar samt . Jämställdhet och kvinnors roll i utveckling uppmärksammas på olika sätt i bolagets investeringar. Bl.a. verkar för att anställda vid får lika lön för arbete av lika värde och att kvinnliga medarbetare får återgå till arbetet efter graviditet eller avslutad föräldraledighet. arbetar vidare även aktivt med frågor som rör företagens sociala ansvar, inklusive miljöfrågor, arbetsvillkor, antikorruption, hiv- och aidsprogram, m.m. Några av de verksamheter som har investerat i vänder sig också specifikt till kvinnor, investeringen i mikrokreditfonden (). Fonden syftar till att minska fattigdom och arbetslöshet genom att erbjuda lån för småskalig affärsverksamhet, t.ex. livsmedelsförsäljning och tillverkning eller försäljning av kläder. var antalet låntagare ca 64 000 personer, varav nästan samtliga var kvinnor (). Sidas arbete med att främja jämställdhet sker framförallt inom ramen för myndighetens uppdrag att genomföra de strategier som regeringen beslutar. En förutsättning för resultat av jämställdhetsarbetet i utvecklingsländerna är att biståndsförvaltningen har kunskap, kompetens och rätt verktyg i form av rådgivning och metodutveckling. Därför har en förstärkning av Sidas kapacitet på jämställdhetsområdet inneburit större möjligheter att bistå medarbetare löpande med metodutveckling och rådgivning till stöd för arbetet (se vidare avsnitt 2.2.3 Genomslag i Sidas arbetssätt). Som nämnts i föregående avsnitt ska arbetet för att främja jämställdhet i utvecklingssamarbetet ske genom att all verksamhet jämställdhetsintegreras. Sidas arbete med jämställdhetsintegrering sker genom att beakta och välja ett eller flera av de tre metoderna: riktade insatser, integrerade insatser och dialog. De tre metoderna kan användas enskilt eller i olika kombinationer. a) Riktade insatser Riktade insatser för att främja jämställdhet syftar till att stärka utsatta kvinnor eller grupper och/eller driva vissa centrala frågeställningar. Arbetet sker genom att tillföra resurser och/eller i andra former ge stöd för att motverka könsdiskriminering och förbättra kvinnors och flickors förutsättningar att i likhet med män och pojkar kunna påverka sina liv. Sådana insatser kan även riktas till män och pojkar för att stärka deras förmåga att bidra till arbetet med jämställdhet och främjande av kvinnors och flickors rättigheter. utgjorde riktade insatser av Sidas utbetalningar för det jämställdhetsrelaterade utvecklingssamarbetet, en ökning från b) Integrerade insatser Integrerade insatser ska genomgående lyfta jämställdhetsperspektivet i en jämställdhetsperspektivet kan t.ex. innebära att arbeta med olika jämställdhetskomponenter på olika nivåer, främja kvinnors och mäns medverkan i alla faser av arbetet, samt uppmärksamma kvinnors, mäns, flickors och pojkars villkor systematiskt och genomgående i genomförandet av en insats. Metoden kan innefatta framtagandet av könsuppdelad statistik och annan data samt jämställdhetsutbildning som en del av pågående program/projekt. Integrerade insatser utgjorde , dvs. merparten, av utbetalningar för jämställdhetsrelaterat utvecklingssamarbete genom Sida. Arbetet med att främja jämställdhet sker även genom dialog. Dialogen förs med olika aktörer och samarbetspartners på global, regional och/eller landnivå. Användningen av dialog för att främja jämställdhet har ökat i betydelse i bilaterala såväl som multilaterala sammanhang, och inte minst i mellanstatliga förhandlingar. Jämställdhet är en tematisk prioritering för och därför är temat vanligt förekommande som exempelvis en dialogfråga i nya strategier för länder, regioner och organisationer. I Sidas beredning av insatser ska jämställdhetsperspektivet alltid beaktas. Avgörande för hur jämställdhet ska beaktas är insatsens syfte och sammanhang. Sida klassificerar om insatsen har jämställdhet som huvudsyfte (insatsen är utformad för att främja jämställdhet och förbättrade villkor för kvinnor), delsyfte (insatsen tar hänsyn till jämställdhetsaspekter, könsuppdelad statistik redovisas, analyser av hur olika åtgärder påverkar kvinnor och män under genomförandet utarbetas) eller är icke relevant. Arbete på landnivå med att identifiera och finansiera jämställdhetsinsatser för att svara upp mot regeringens tematiska prioritering har resulterat i en ökning av insatser vars huvudsyfte är att främja jämställdhet.