rfr · GZ0WRFR2 · 2011-11-08 00:00:00 — Vi pratar väldigt mycket om den strikta utbildnings-, forsknings- och innovationspolitiken, och det är naturligt, för det är fokus för dagens seminarium. Men vi måste komma ihåg att ska vi lyckas med detta krävs också åtgärder utanför de politikområden som vi huvudsakligen ägnar oss åt. Då krävs det generella reformer för ett bättre entreprenörs- och företagsklimat, förändrade kapitalskatter, slopad värnskatt, regelförenklingar och annat. Vi kommer inte att kunna lösa den svenska generationsparadoxen om vi inte också har ett bra entreprenörsklimat. Skapa tydliga drivkrafter för kvalitet och samverkan! Jag tror att det är mycket viktigt att det kvalitetssystem som finns för forskning vässas ordentligt flera har varit inne på det tidigare men också att det skapas drivkrafter för att genom samverkan få ut fler forskningsresultat på marknaden. Det sitter en utredning som håller på att fundera på hur det ska gå till. Vi har inte låst oss för någon exakt lösning; det viktigaste är att det sker någonting på området. Kan man enas om någon indikator som gör att man kan skapa de här drivkrafterna tror jag att det är mycket värdefullt. Vi måste öka rörligheten mellan akademi och näringsliv på det rent personliga planet. Det är mycket viktigt att vi ser till att vi får system som gör att man verkligen kan gå mellan akademi och näringsliv. Jag tror att det handlar rätt mycket om att universitet och högskolor utnyttjar den frihet som man nu har fått i ökad utsträckning och vågar rekrytera på ett lite annorlunda sätt än man gjort tidigare. Kanske måste det ske ytterligare reformer på det här området som möjliggör mer spännande rekryteringar framöver. Här finns en stor hemläxa att göra för både akademi och näringsliv, tror jag. Jag tror att vi behöver skapa skatteincitament för ökad samverkan. Jag har dragit upp det här med FoU-avdrag. Det måste inte nödvändigtvis utformas som just ett avdrag. Vi på har till exempel funderat på om man skulle kunna införa rabatt på arbetsgivaravgiften för dem som anställer personer som jobbar på FoU-avdelningar. Återigen är det viktigaste inte exakt vilken typ av åtgärder man vidtar; det viktigaste är att man ger en signal om att satsning på forskning och utveckling ute i företagen är viktigt. Väldigt många länder har den här typen av system. och har det. som nämndes här tidigare inför också den här typen av skattelättnader . Vi vet att det finns många företag som tittar på de här faktorerna när de bestämmer sig för var de ska lägga sin produktion och kunskapsproduktion. Jag tror också att det är viktigt att vi genomför en ordentlig donationsreform, så att vi får in mer av privat kapital, som i sin tur skapar ökad samverkan. Jag tror att det är mycket viktigt att vi ser till att de institut som verkligen befinner sig i gränslandet mellan akademi och näringsliv får ett ökat stöd. Det är en sektor som har genomgått stora omstruktureringar och också har stärkt sin vetenskapliga kvalitet på ett intressant sätt . Jag tycker att vi ska se till att de får ökade resurser för att kunna göra ett ännu bättre jobb framöver. Utveckla systemet för innovationsupphandling! Vi vet att åtminstone en del av den IT- och telerevolution som har ägt rum i beror på innovationsupphandling. Liberaliseringen och den ökade friheten i den sektorn spelade också roll och var förmodligen allra viktigast, men också det här med innovationsupphandling spelade roll i det perspektivet. Jag tror att vi måste ta fram en strategi för investeringar i det jag kallar forskningens infrastruktur. Det sker ett antal rätt så spännande satsningar i . ESS i är ett sådant. Life science-projektet som pågår i och är ett annat. Det finns förstås ytterligare några man kan nämna. Det gäller att nu dra nytta av detta, så att det inte bara blir så att vi sätter i gång spännande forskningsprojekt och forskningsanläggningar här och det kommer utländska forskare som sedan åker till sina hemländer och kommersialiserar och drar nytta av idéerna där. Se till att det skapas en rejäl strategi som gäller både fasen när till exempel ESS byggs men också naturligtvis när ESS finns på plats! De här anläggningarna är viktiga för hela landet. Det är inte någonting som beror av enbart de regioner vi pratar om, utan det är också nationella satsningar. Jag tror också att autonomisträvan måste fortsätta. Om universitet och högskolor ska kunna bli ännu bättre på att ta till vara de möjligheter som finns med samverkan med näringsliv och kanske med universitet och högskolor i andra länder måste man under fullt ansvar få större möjligheter att råda över sig själv. Det gäller den ekonomiska rörelsefriheten, där reformerna inte har varit så stora det behövs mer reformer men kanske också ytterligare när det gäller den interna strukturen och organisationen. Detta var några idéer om hur man ska göra. Jag tror att går en god framtid till mötes. Vi har stått inför den här kunskapsutmaningen tidigare. Om vi läser historieböckerna kan vi se att var ett av världens fattigaste länder . Sedan blev vi ett av världens allra rikaste länder. Det handlar mycket om kunskapsreformer, liberalisering och ökad frihet. Jag tror att vi kan nå dit igen. Ordföranden: är det för , som är samhällspolitisk chef på . , akademikers centralorganisation (): Tack så hemskt mycket för att jag får komma hit och för att jag får njuta av den vackra nordvästskånskan! Ordföranden får tala alldeles för lite på det här stället! Ordföranden: Jag har nog hört att du har köpt ett hus i min valkrets. , akademikers centralorganisation (): Ja, så är det! Ordföranden: det språket som lockar? , akademikers centralorganisation (): Sä- kert! När det gäller den här propositionen tror jag att det är viktigt att tänka: Vad är det staten kan göra som gör att det hela fungerar bättre? Man ska inte in och plottra i små detaljer. Man ska hålla sig till de rejäla linjerna. När det gäller de rejäla linjerna är pengarna viktiga. Vi behöver inte nöja oss med den procent som EU sätter som mål. Om vi ska vara bättre än de andra ska vi inte stanna på snittet. Det går inte riktigt ihop. Men givet att man har gjort den stora förstärkningen har man också anledning att fundera: Använder vi pengarna på rätt sätt? Jag tror att det finns tre viktiga saker att säga där propositionen skulle kunna göra det hela bättre. Den första är det viktigaste. Det blir ingen forskning utan forskare. Det var det som refererade till, och det var det jag försökte skriva om i . Om inte vi får ungdomar som är beredda att satsa på denna bana kommer vi ingenvart. Det betyder att man mycket systematiskt måste fundera på hur vi väcker lusten till den nya kunskapen i varje steg som finns. Hur ser vi till att det finns brinnande disputerade lektorer i skolan som väcker ungarnas aptit på ny kunskap? Hur kan ni i denna proposition ge startsignalen för att permanenta ? Det är alldeles obegripligt att vi inte har gjort det tidigare. Hade vi ett starkt i skulle vi ha någonting med samma internationella lyster som . Men det skulle dessutom betyda att varje skolklass på besök i huvudkommunen skulle doppas i detta med forskning och vetenskap och något på marginalen skulle vi få ut av det. Det vore väldigt viktigt för återrekryteringen. Ni måste titta på doktorandtjänsterna, så att de som går in på banan får drägliga villkor från början. Jag håller med om att det är viktigt med resurserna runt omkring, men det är inte försumbart att den medi- cinare som bestämmer sig för en doktorandtjänst får 7 0008 000 mindre än om han går till en AT-tjänst. Samma förhållanden gäller på civilingenjörssidan. Det är inte bra. Ni måste också se till att de som har disputerat kan gå vidare till vettiga post doc-villkor. Man är inte färdig forskare efter sin disputation, utan måste meritera sig ytterligare. Det är väldigt centralt. Den andra punkt jag har gäller fördelningssystemet. och har varit inne på de problem vi har där. Om jag hade varit kvar inom finansen skulle jag ha underkänt systemkonstruktionen sådan som den blev; när externa medel tas in som ett av kriterierna för om man ska få mer resurser får man precis det problem som pekade på, att man använder de fria resurserna för att förhandla med de externa finansiärerna. Det betyder att det som ni var ute efter, att stärka de fria resurserna, äts upp av en korkad konstruktion i ert eget fördelningssystem. Den tredje sak som jag skulle vilja säga och som blev väldigt tydlig när visade sin graf över forskningsfinansieringen är att statens forskningsfinansiering är väldigt mycket mer än det som går genom VR och de kvalitetssäkrade kanalerna. En hel del av statens forskningsanslag fördelas på relativt slafsiga premisser. Att gå in och kvalitetssäkra fördelningen av forskningsanslagen skulle kunna vara ett av de stora genombrotten i den här forskningspropositionen samt att ni tar initiativet till att det kommer en förordning om vilken procedur som ska tillämpas när statliga forskningsresurser fördelas, så att man säkrar en vetenskaplig granskning av ansökningarna och ser till att pre-review, precis som i fördelningssystemet, blir det viktiga, inte enskilda handläggares nycker från det ena tillfället till det andra. Kan ni kvalitetssäkra fördelningen av de forskningsanslag som går genom alla andra kanaler än forskningsråden, då skulle ni nå en bra bit på väg mot ökad effektivitet i användningen av forskningsanslagen. Tack så hemskt mycket för att jag fick komma hit! Utöver de lämnar jag kvar ett litet bidrag till utskottet. Ordföranden: tackar särskilt för det! Jag lämnar ordet till , som är utredningschef på . , : Det pratas mycket om globaliseringen, och det är den stora förändring vi måste titta på. , , stod västvärlden, den gamla kända industrivärlden, för av världens export och handel. De nya industriländerna, eller de som ännu inte riktigt var industriländer, stod för en femtedel. håller gapet på att slutas, och det är möjligt och ganska troligt att kurvorna kommer att passera varandra. Det lilla som varit ett viktigt men litet industriland har blivit ännu mindre. Det finns skäl att fundera på hur vi gör med viktigheten. Vi har två forskningssystem. Mycket av diskussionen handlar om hur de två ska kunna fungera tillsammans. Den här axeln går från nyfikenhetsforskningen till det som med en lite snöd beteckning är mer kommersiellt gångbart. Det gör att våra system fördelar sig på det här viset. Det finns en stark tyngdpunkt mot nyfikenhetsforskningen i de 30 miljarder som staten lägger på forskning på olika sätt, och det ska så vara. Vad gäller den andra delen kan man diskutera om det är 80 miljarder som är forskning, men det är en rejäl summa i alla fall. Tillsammans bygger dessa upp att ligger i den absoluta världstoppen när det gäller satsningar på forskning och utveckling. Det är någonting att vara väldigt stolt över. Men det är fortfarande två forskningssystem med olika utgångspunkter. Det ska vara på det sättet. Förmågan att få dessa system att jobba tillsammans är det som är det intressanta och som man hoppas att en forskningsproposition verkligen ska kunna ta itu med. Denna fråga är långt ifrån trivial. Det finns väldigt mycket samarbete, men det finns väldigt mycket mer vi skulle kunna göra på det området. Den innovation som föddes i den förra forskningspropositionen med de strategiska satsningarna har inte löst det problemet. fanns det någonting som hette branschforskningsprogram och som försökte adressera det här. Det var en lösning för . Jag tror att vi måste hitta en annan lösning, men det finns ett tomrum här som man behöver ta itu med. Som många varit inne på här är det samarbete det handlar om. Man måste hitta ett effektivt sätt att få forskningsidéer från den industriella världen att nå in i grundforskning och akademins forskning. Man måste få den kunskap som produceras i det systemet att verkligen omsättas ute i det som kan bli kommersiella tillämpningar och som vi faktiskt behöver för att kunna hålla hela vårt system rullande. Här finns alltså en ganska bred uppslutning. Vi arbetar väldigt nära tillsammans: de fackliga organisationerna, arbetsgivarorganisationer, olika branschorganisationer, näringslivssidan och andra aktörer inom forskningsområdet. Vi är ganska överens om det här, och jag tror att det påminner i väldigt hög grad om det som berättade om med strategiska innovationssatsningar. Hur får man till sådana som har en bred förankring i samhället, där man får båda forskningssystemen att sluta upp kring detta? Utgångspunkten måste vara det har också flera varit inne på här någon form av samhällsutmaning. Det är här jag tror att skillnaden ligger mot de tidigare branschforskningsprogrammen, som definierade satsningar utifrån vad som var viktigt för en enskild bransch. Politiken har att lösa de här samhällsutmaningarna, grand challenges det finns olika beskrivningar av detta. Det är det som är politikens uppgift. Politiken måste hitta fram till de områden där vi har industriell förmåga och där industrin skulle kunna bidra. Ett exempel: När det gäller CO2-utsläpp kanske motorteknik är en sådan styrka som ska bygga vidare på. Om vi har förmågor inom såväl forskning som industri måste vi försöka fokusera på ett sådant område. Det kan låta som en ganska konservativ strategi, men det är inte det som det är fråga om, utan det handlar om att ta de stödjepunkter som vi har som ett litet industriland och satsa på förnyelse just inom de områdena. Detta landar i en form av strategiska satsningar som i normalfallet bör innehålla alla tre hörn av kunskapsträningen: forskning, väldigt mycket innovation och en hel del kompletterande utbildning och kompetenser som också behövs för att det här ska kunna fungera. Det är den typen av satsningar som behöver finnas med i den kommande forskningspropositionen. Processen att få fram detta kan inte bara ske i slutna rum och på departement. fånga resurser från hela det aktiva samhälle som finns att tillgå i det här fallet. Det måste vara en process som gör det möjligt för privata aktörer, företag och andra att hänga in sina resurser bakom den typen av prioriteringar. Gemensamma program är en nyckel i det här. Det betyder att man måste utforma programmen på ett sådant sätt att de låter sig förenas med de satsningar som görs i företaget. I detta sammanhang kan man på ett mycket mer systematiskt sätt använda sig av de organiserade krafter som industrin representerar och som man uteslöt när man avskaffade branschforskningsprogrammen. Där jobbade man mot samlade branscher, och i de här strategiska satsningarna vände man sig till enskilda företag. Där behöver man gå tillbaka och fånga den kraft som ligger i att många företag har ett gemensamt intresse av att samverka i de här programmen. Småföretagen har vi pratat mycket om här. Det är inte bara fråga om att i största allmänhet hjälpa småföretag. Vi har en annan företagsstruktur, som består i både att det är en större andel mindre företag och att relationerna mellan stora och mindre företag har förändrats. Därför är industriforskningsinstituten en så viktig resurs. Det har lagts ned väldigt mycket pengar och arbete för att organisera instituten på ett mycket effektivare sätt. Det har varit ett väldigt bra arbete. Det är dags att också ge dem en roll i det innovationssystem som vi har. De behöver ett nationellt uppdrag där de kan ta vara på uppgiften att arbeta med de mindre företagen och deras relation till de stora. De har kapacitet för det, men de måste få ett uppdrag. Det här tror jag att var inne på också. Det handlar inte bara om skriftlig dokumentation, citeringar och så vidare. Den viktigaste kunskapsbäraren är människor som går mellan systemen. Det är fortfarande väldigt svårt att kombinera industriella karriärer med forskningskarriärer i akademin. Man måste hitta sätt att komma förbi det. Det gäller industridoktorander, post doctjänster och över huvud taget att släppa loss fantasin för att hitta vägar så att människor går mellan de här systemen. Jag tror att den här sista är värd att fundera på. Den är naturligtvis väldigt svår att hantera. De frågor som det här berör handhas av två olika departement och två olika utskott i . Lite slarvigt sagt är det två olika världar. Det håller inte i ett litet land med små resurser. Vi måste få ihop det här på något sätt. Det lyckades vi inte med i den förra forskningspropositionen, och det är verkligen dags att ta itu med den frågan. Excellens pratar vi väldigt mycket om. Man får se upp med excellens, så att man inte tolkar det som synonymt med kvalitet. Det är inte samma sak. Ordföranden: går över till en ny frågerunda, som blir den sista programpunkten, förutom tack och adjö. Jag börjar med de tre som är kvar från förra rundan. (S): Jag tror att det var som förut sade att det är viktigt att vi vidgar innovationsbegreppet och också innefattar till exempel kultur- och tjänstesektorn. Så tror jag att du sade. Jag kom då att tänka på en rapport från som heter Innovation & Gender, om jag minns rätt. av slutsatserna där är att om man antar jämställdhetsperspektivet inom innovationsarbetet ökar tillväxten. Min fråga till är om slutsatserna i Vinnovarapporten blir incitament i kravspecifikationerna vid utlysningar, om man genom den här Vinnovarapporten ser att man missar viktiga tillväxtmöjligheter genom att inte ha ett jämställdhetsperspektiv. , Rymdstyrelsen: Vi försöker hitta sätt att öppna upp och ge incitament till att bredare perspektiv på innovationsområden kommer till uttryck, inklusive bättre genusperspektiv. Senast har vi öppnat upp och gjort en helt öppen utlysning kring utmaningsdriven innovation, till exempel på hälsoområdet. Vi tittar just nu på hur det har varit med genusbalansen i det sammanhanget. Men det handlar inte bara om könsbalans; det handlar om vad man faktiskt tänker göra, så det är lite mer komplicerat. Men vi försöker alltså. (S): Tack för en intressant förmiddag med väldigt många spännande inpass! Det är uppenbart att det är många som har mycket att bidra med i arbetet för oss parlamentariker när vi ska hantera en ny forskningsproposition, och det tycker jag som parlamentariker är både bra och dåligt. Det är en materia som vi ska åka skridskor i och försöka få ihop till den samverkan som så många talar om. Jag tillhör de politiker som tycker att politiken har haft beröringsskräck inför frågor som har att göra med samverkan mellan akademi och näringsliv. Därför tycker jag att det ska bli väldigt spännande att se vilka steg vi tar nu framöver. Eftersom i stort sett alla pratade om samverkan skulle jag vilja fråga framför allt , och : Vilken är den viktigaste åtgärden, som ni ser det, för att få till stånd samverkan mellan akademi och näringsliv? , (): Jag tror att det viktigaste är mobilitet mellan sektorerna för såväl studenter som personal. , (): Jag har möjligen inte ett strukturgrepp på detta, men jag tror att det viktigaste vore att lärosätena och forskningsinstituten, som jag representerar, identifierar de områden respektive är bra på och att man sedan bygger upp gemensamma strukturer och organisationer där industrirelevansen kommer in till lärosäten men där man också respekterar den akademiska disciplinen och relevansen. , : Om jag ska välja den viktigaste åtgärden skulle jag säga det som ni har kallat för så många olika saker: strategiska samverkansprogram, strategiska innovationsprogram eller strategiska utvecklingsprogram, alltså resurser som direkt är kopplade till hur vi skapar samverkan. (FP): Jag vill också tacka för väldigt intressanta anföranden. Det finns en frågeställning som har uppkommit på lite olika sätt: frågan kring grundforskning kontra innovationer. Jag tror att det bland annat var som tog upp frågan om att man inte ska ställa grundforskning mot innovationer. Det som jag får en tanke kring är naturligtvis på vilket sätt de ställs emot varandra och av vem eller vilka. Det framgick inte riktigt hos många talare, tyckte jag. Det är också en väldigt viktig frågeställning. En personlig reflektion som man kan göra ibland är att man som politisk beslutsfattare kan uppfatta grundforskningens betydelse för att hitta och söka kunskap. Näringslivets mål är nog så viktiga, men kanske också viktiga för att hitta de kommersiella produkterna. Jag uppfattade inte riktigt hur ni såg att de ställs mot varandra. Det är en fråga som jag inte har hört så mycket om. Det gäller samverkansfrågorna inom ramen för EU:s ramprogram. Tycker ni talare här att de bidrar till den samverkan som många av er har efterlyst? Bidrar de till samverkan mellan akademi och näringsliv? , (): Den första frågan handlade om att ställa innovation mot grundforskning. Det är den tillämpade forskningen som man ofta ställer emot grundforskningen, men det finns inga gränser, utan båda är väldigt viktiga. Jag ser inte alls att vi ställer dem emot varandra. Jag tycker bara att innovationsbegreppet är en sådan flytande gräns för oss. Ny kunskap ska vi generera, men innovation är när den överförs till någonting som är en produkt eller en process någon annanstans. Vad som kommer att bli innovation och vad som kommer att bli en produkt vet vi inte. Jag vill återkomma till att studenterna som kommer ut från de här miljöerna och har det här synsättet är de absolut största resurser som kommer att finnas. Jag ser absolut ingen motsättning. Den andra frågan kommer jag inte ihåg. (FP): Det handlar om samverkan mellan akademi och näringsliv. Exempelvis har det inte diskuterats så mycket om EU:s ramprogram, där det också finns former för samverkan, och vad talarna tycker om den typen av samverkansform och hur den fungerar. , (): Efter att ha tillbringat sådär en av mitt liv med EU:s ramprogram känner jag att jag vill ta upp detta. Det pratades väldigt mycket om krångel och sådant i samband med EU:s ramprogram. Jag tror att EU:s ramprogram i alla fall är en framgångssaga när det gäller att skapa samarbete mellan näringsliv, akademi och institut. Jag tror att de är väldigt betydelsefulla. De är ganska stora. Det finns strukturer för hur man ska samverka och det finns ganska höga krav. Men det är verkligen sådant som driver på samverkan inom viktiga stora områden. Jag tror att de har väldigt stor betydelse och att det är viktigt att vi från deltar i detta. Vi ser inte EU:s ramprogram som någonting vid sidan av, utan det är en del. När vi behöver gå ut och ta de globala frågorna är det bland annat där vi ska samverka. , : Jag ville bara komplettera med att EU:s satsningar rör sig mycket framåt mot samverkansprogram mellan medlems- länderna, industrin och det gemensamma i mycket mer kreativa konstellationer. Det finns alltså stora öppningar att ta hand om för att öka denna samverkan i collaboration med EU. , : Jag kan bara hålla med om det som både och säger men också lägga till några saker som vi lite grann undrar över. Det här är verkligen stärkande i den meningen att det ska stärka samverkan. Vi ser dock en tendens till att svenska universitet och högskolor och företag i inte är med i samma projekt. Då är frågan vilka effekter det får på samverkan i . Det andra är en utveckling med en mycket större andel universitet och högskolor av det totala svenska deltagandet än vad det var från början. Industrideltagandets relativa tyngd har alltså minskat. Det är någonting som man kan fundera på. är det precis som säger att det kommer att se annorlunda ut i de framtida satsningarna, och då måste man ta höjd för hur de ska fungera och hur vi ska få ihop en samverkan som i en internationell konkurrens skapar värde i . (S): Ordförande! För ungefär sedan kom Delegationen för jämställdhet i högskolan ut med en rapport, , om miljardsatsningarna på starka forskningsmiljöer. Min fråga riktar sig framför allt till forskningsråden. Totalt sett hade som undersöktes, det vill säga fram till jag vill minnas 2008 eller möjligen 2009, kvinnor endast utgjort av dem som tilldelats excellenscentrum eller strategiska satsningar. Jämför man den andel som både ansökt och fått medel från var den långt .