urf · GYA5URF2 · 2011-01-01 00:00:00 — 2010/11:URF2 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT ANTAL TILLFÄLLEN DÅ MUNTLIG INFORMATION I EU-FRÅGOR HAR LÄMNATS AV REGERINGEN TILL UTSKOTT Källa: , pm dnr 2010:1452. Av tabellen framgår att det totala antalet informationstillfällen har ökat markant . Antalet informationstillfällen tycks dessutom befinna sig i stadig ökning, vilket kan antas återspegla ett ökande engagemang från fackutskottens sida. Tendensen är dock inte helt entydig. Vissa utskott har minskat antalet informationstillfällen reform. Den främsta orsaken till sådana variationer är att ämnesområdena för EU:s lagstiftningsarbete skiftar . Vad som kan vara en synnerligen het fråga kan vara helt död åren därefter. De fem utskott som har haft flest informationstillfällen är justitieutskottet, utrikesutskottet, trafikutskottet, miljö- och jordbruksutskottet samt näringsutskottet. Bilden beträffande de fem mest aktiva utskotten förblir densamma även om den relevanta tidsperioden avgränsas till /07 och framåt. De fem utskott som har haft minst antal informationstillfällen är , skatteutskottet, socialförsäkringsutskottet, kulturutskottet och utbildningsutskottet. Enligt är det främst statssekreterarna som företräder regeringen vid informationstillfällena. Så har förhållandena varit i framför allt skatteutskottet, justitieutskottet, civilutskottet, utrikesutskottet 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT I miljö- och jordbruksutskottet, finansutskottet och trafikutskottet är det dock främst ansvarigt statsråd som företrätt regeringen. I 10 kap. 5 § riksdagsordningen finns bestämmelser om behandlingen av EU- dokument. Bestämmelserna innebär att grönböcker, vitböcker och sådana dokument som talmannen har beslutat ska granskas och bli föremål för utlåtande efter bordläggning hänvisas av kammaren till berört utskott. Som ett led i granskningen kan subsidiaritetskontroll utföras (se avsnitt 3.7). Motioner får inte väckas med anledning av ett EU-dokument. Alla grönböcker och vitböcker ska således bli föremål för utlåtande. Andra viktiga EU-dokument kan också behandlas på samma sätt, dock inte förslag till rättsakter (se avsnitt 3.8). EU-samordningen vid kammarkansliet sammanställer beslutsunderlag beträffande de förslag som anses strategiskt intressanta, s.k. strategiska dokument. Det kan röra sig om exempelvis meddelanden från kommissionen, arbetsprogram eller initiativ från något medlemsland. Vilka strategiska dokument som ska föranleda utlåtande avgörs därefter av talmannen efter samråd med gruppledarna. Denna ordning för behandlingen av EU-dokument genomfördes efter förslag av riksdagskommitté (framst. 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21). Syftet med reformen, som trädde i kraft , var att bättre och tidigare förankra EU-frågorna både i och i samhället i stort. betonade särskilt att det är utskotten som bestämmer hur noggrann behandlingen ska vara. Vidare angavs att berört utskott bör inhämta information från regeringen om tidsschemat för hanteringen på nationell nivå och EU-nivå, i syfte att anpassa riksdagsbehandlingen till de processerna. Därutöver nämndes att även interparlamentariska kontakter kan vara av värde under utskottens arbete med det aktuella EU- dokumentet. Utskottens utlåtanden anmäls och bordläggs i kammaren. Debatt om utlåtandet kan hållas i kammaren precis som om ett betänkande. Ärendet avslutas med att kammaren fattar beslut. Beslutet innebär att utskottets utlåtande läggs till handlingarna, men kammaren har möjlighet att avgöra med vilka synpunkter det ska ske. Det är därmed möjligt för kammaren att votera om alternativa skrivningar i utlåtandet. Utlåtandena är att se som preliminära synpunkter som ger uttryck för rådande åsiktsförhållanden i för behandlingen av utlåtandet. Utlåtandena är således inte bindande för eller regeringens senare ställningstaganden. De ger dock regeringen en möjlighet att på ett tidigt stadium stämma av om dess ståndpunkter i EU- samarbetet är förankrade i . Ett utlåtande föranleder ingen riksdagsskrivelse. Efter beslut i kammaren skickar kammarkansliet utlåtandet till EU- samordningen i och antecknar beslutet i IPEX. 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT kansliet sänder också utlåtandena i riksdagsdirektörens namn direkt till kommissionens generalsekretariat för kännedom tillsammans med en sammanfattning på engelska. Som ett led i arbetet med att följa upp erfarenheterna av de nya arbetsformerna med EU-frågor har utredningen tagit del av samtliga utlåtanden som utskotten avgett riksmötena /072009/10. /10 avser tiden t.o.m. . har utskotten avgett totalt 62 utlåtanden, vilka fördelar sig enligt vad som återges nedan i tabell 4. ANTAL UTLÅTANDEN PER UTSKOTT 2006/072009/10 En fullständig förteckning över de olika utskottens produktion av utlåtanden under riksmötena /072009/10 t.o.m. finns i bilaga 4. Vid genomgången har utredningen tagit fasta på i vilken utsträckning utskotten har inhämtat kompletterande information som underlag för sitt utlåtande, vilken typ av information detta i så fall har varit, i vilken mån övriga medlemsländers beredning av ärendet återgetts i utlåtandet, i vilken mån eller andra europeiska institutioners beredning av ärendet återgetts i utlåtandet samt i vilken utsträckning yttranden från andra utskott har inhämtats. Mot bakgrund av den information som ges i utlåtandena kan inledningsvis konstateras att har överlämnat faktapromemorior beträffande (49) av de dokument som behandlats i utskotten. Det bör påpekas att utredningen, vid de tillfällen utskotten i sina utlåtanden inte alls har nämnt något om en eventuell faktapromemoria, har utgått från att någon sådan inte har funnits tillgänglig. I av fallen (13) förelåg följaktligen inte någon faktapromemoria när utlåtandet justerades. I knappt hälften av dessa fall (5) har angett att en faktapromemoria kommer att publiceras . I tre fall finns ingen kommentar i utlåtandet om en faktapromemoria har lämnats eller är att vänta. I två fall förefaller utskottet ha fått ta del av annat 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT skriftligt underlag från regeringen. I ett fall förefaller det inte ha varit aktuellt att efterfråga någon faktapromemoria. Vid endast ett tillfälle har meddelat utskottet att man inte har för avsikt att upprätta någon faktapromemoria. Enligt de redogörelser som finns i utlåtandena kan det konstateras att dessa föregåtts av minst 38 informationstillfällen. Utredningen har då räknat in de tillfällen som i utlåtandena återgivits som föredragning av faktapromemoria av företrädare för . Utskotten har i några fall även haft interna eller offentliga utfrågningar enskilda ledamöter har också i viss utsträckning deltagit i möten med företrädare för kommissionen. I sju av utlåtandena finns information om andra länders beredning av motsvarande ärende. Denna information har endast angivits vara hämtad ur IPEX. Övrig information förefaller antingen ha skaffats genom utredningstjänsten eller genom andra kontakter. (16) av de 62 utlåtandena innehåller information om en eller flera av de europeiska institutionernas inställning till eller beredning av dokumentet. Informationen i utlåtandena kan gälla beredning, t.ex. vilket utskott i som handlägger frågan, om någon parlamentsledamot ännu inte har utsetts som rapportör, information om en resolution som antagits av , förväntad behandling i rådsarbetsgruppen eller hur kommissionen avser att gå vidare med utarbetandet av ytterligare dokument inom samma område. I en tredjedel (21) av utlåtandena finns det en eller flera reservationer. Drygt hälften av utlåtandena (34) har föranlett debatt i kammaren. Nästan en tredjedel (17) av utlåtandena har föranlett votering. I sex utlåtanden finns särskilda yttranden. Vid åtta tillfällen har yttranden inhämtats från ett eller flera andra utskott. har de utskott som beretts tillfälle att yttra sig beslutat att avstå från att yttra sig. 3.6 Kommissionens svar på utlåtandena Som tidigare redovisats kommuniceras utlåtanden med kommissionens generalsekretariat. Till och med. har kommissionen svarat på 43 av de totalt 62 utlåtandena. Tre utlåtanden från /09 har, enlig kammarkansliet, ännu inte besvarats. Vad gäller utlåtandena från /10 är det troligt att de flesta av dessa kommer att besvaras av kommissionen under innevarande år. Det är emellertid också möjligt att den relativt långa period av osäkerhet som rådde inför kommissionens tillträde kommer att få effekter på den totala svarsfrekvensen. Utredningen har tagit del av de svar som kommissionen avgett angående de utlåtanden som härrör samt 2010 t.o.m. . Utredningen nöjer sig med att redovisa sina övergripande iakttagelser. 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT Kommissionens svar innehåller i de flesta fall information om de framtida åtgärder som är att vänta på det ifrågavarande området. Sålunda informeras om när kommande lagförslag är att vänta eller om att kommissionen valt att tillsätta en expertgrupp i ämnet. Kommissionens svar ger alltså en möjlighet att bevaka de framtida åtgärderna och på det sättet fortsätta att hålla sig à jour med frågan. Kommissionen ger ofta konkreta svar på utskottens synpunkter åtminstone i de fall utskottens utlåtanden har varit av konkret karaktär. Kommissionen förklarar sina ställningstaganden och motiverar sina beslut. I dessa fall kan svaren alltså verkligen sägas vara en del i en dialog mellan och kommissionen. I något fall har kommissionen till och med påpekat att man noterat de studier som utskottet hänvisar till i sitt utlåtande. Kvaliteten på kommissionens svar är delvis beroende av den enskilde kommissionstjänstemannens ambitionsnivå, men svaret förefaller också vara relaterat till kvaliteten på det underliggande utlåtandet. Vissa svar är generellt hållna i sak, men kommenterar ändå utlåtandena i positiva ordalag, t.ex. i termer av tankeväckande och konstruktiva förslag eller central för vår analys. Det är utredningens uppfattning att den här typen av fraser inte enbart är artighetsfraser, utan också innebär att kommissionen har tagit utlåtandet ad notam. Självfallet finns det exempel på brevsvar som är både kortfattade och intetsägande utan att detta nödvändigtvis behöver ha sin grund i att utlåtandet är generellt hållet. Kommissionen har uttryckligen angivit att utlåtandet besvaras endast med ett tackbrev i de fall de nationella parlamenten förhåller sig positiva till kommissionens förslag besvaras. Utlåtanden som innehåller andra ställningstaganden däremot mer utförligt, KOM(2008) 237. Ju fler konkreta förslag och idéer ett utlåtande innehåller, desto större möda förefaller kommissionen alltså lägga ned på sitt svar. Den pågående dialogen mellan och kommissionen skulle därför troligen vinna på om fler utskott lade ned mer möda på att formulera konkreta tankar och förslag i sina utlåtanden. Utskotten skulle också vara betjänta av att se svaren som en del i en fortlöpande dialog och följa upp de åtgärder som kommissionen aviserar i sina svar. Utredningen har inte funnit något tillförlitligt sätt att få klarhet i vilka effekter utlåtanden har fått på de slutliga lagförslagen har. Kommissionen medger också själv att det inte är lätt att mäta vilken effekt de nationella parlamentens yttranden i praktiken får vid utarbetandet av en rättsakt. Kommissionen påpekar dock att det är mycket värdefullt att kunna driva en given linje med vetskap om hur de nationella parlamenten ställer sig i frågan. I utskottens beredning av grönböcker och vitböcker samt vissa andra s.k. strategiska EU-dokument ska ingå en subsidiaritetskontroll. 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT där gemenskapen inte är ensam behörig ska gemenskapen vidta en åtgärd endast om och i den mån som målen för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför, på grund av den planerade åtgärdens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå (subsidiaritetsprincipen). Denna princip har utgjort en del av gällande gemenskapsrätt. Det har förutsatts att utskotten beaktar subsidiaritetsprincipen vid behandlingen av samtliga relevanta EU-dokument inom sitt ansvarsområde. I de fall frågan uppkommer i samband med behandlingen av en grönbok, vitbok eller ett annat strategiskt EU-dokument har utgångspunkten varit att utskotten gör en sådan prövning och redovisar resultatet därav. Om ett utskott därvid kommer fram till att ett förslag står i strid med subsidiaritetsprincipen har uttalats att uppgifter om detta bör spridas till andra nationella parlament inom ramen för IPEXsystemet (se avsnitt 6.9). Utredningen har inte närmare undersökt i vilken omfattning subsidiaritetskontroll ägt rum inom ramen för utskottens beredning av grönböcker, vitböcker och andra strategiska EU-dokument. För deltagande i beslutsfattandet inom EU enligt Lissabonfördraget har fr.o.m. nya formella procedurregler skapats dels när det gäller utkasten till lagstiftningsakter där ska kontrollera att subsidiaritetsprincipen följs, dels när det gäller fördragsändringar. De nya reglerna har tillämpats fr.o.m. , Det utskott som besitter den sakliga kompetensen på det område som utkastet till lagstiftningsakt gäller ska göra subsidiaritetsprövningen. Prövningen handlar, som tidigare nämnts, om att fastställa på vilken nivå, unionsnivå eller någon nationell nivå, som den föreslagna åtgärden ska ske, inte huruvida den föreslagna åtgärden ska företas eller inte. Ordningen har motiverats med att beslut ska fattas på den politiska nivå där det är mest effektivt, så nära medborgarna som möjligt. Subsidiaritetsprincipen används för beslut där EU har s.k. delad kompetens, dvs. där EU delar beslutskompetens med medlemsstaterna. Institutionerna sänder sina utkast till rättsakter till de nationella parlamenten. Utkasten kan även vara förslag från en grupp medlemsstater, eller Europeiska investeringsbanken. Utkasten är motiverade med avseende på subsidiaritetsprincipen och proportionalitetsprincipen. De nationella parlamenten har på sig att pröva subsidiaritetsprincipen i lagförslaget. Varje parlament förfogar över två röster. Om minst en tredjedel av rösterna är emot förslaget måste kommissionen eller, i förekommande fall, annan förslagsställare ompröva det (gula kortet). Om förslaget handlar om området frihet, säkerhet och rättvisa, räcker en fjärdedel. Efter omprövningen kan kommissionen eller annan förslagsställare välja att låta förslaget vara oförändrat, ändra det eller dra tillbaka det. De nämnda röstetalen gäller alla rättsakter, oberoende av om de fastställs enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet, dvs. enligt medbeslutandeförfarandet, eller enligt det särskilda lagstiftningsförfarandet, dvs. av med medverkan av rådet eller vice versa. Inom ramen för det ordinarie lagstift- 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT ningsförfarandet kan ett förslag från kommissionen till lagstiftningsakt, som föranlett minst en enkel majoritet av de nationella parlamentens röster ha ställt sig bakom kritiska yttranden, få viss ytterligare konsekvenser under lagstiftningsprocessen (orangea kortet). Bestämmelserna om subsidiaritetskontrollen i , som finns i 10 kap. 6 § riksdagsordningen, innebär i huvudsak följande. Kammaren hänvisar utkastet till berört utskott. Regeringen ska från den dag utskottet så begär informera om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i det aktuella ärendet. Om utskottet kommer fram till att ett lagstiftningsutkast strider mot subsidiaritetsprincipen ska utskottet avge ett utlåtande till kammaren med förslag till om ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Utskottet ska också avge ett utlåtande till kammaren om minst fem ledamöter av utskottet begär det. I annat fall ska utskottet anmäla genom ett protokollsutdrag till kammaren att utkastet inte strider mot subsidiaritetsprincipen. Den aktuella punkten i protokollet justeras . Beslutet meddelas genom ett protokollsutdrag, som i elektronisk form överlämnas till kammarkansliet. ska följa tillämpning av subsidiaritetsprincipen och en gång meddela sina iakttagelser till kammaren (bet. 2009/10:KU2). januarioktober 2010 har subsidiaritetskontroller utförts beträffande 36 utkast till lagstiftningsakter och där åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande gått ut . Kontrollerna fördelar sig utskottsvis enligt följande: finansutskottet 5, skatteutskottet 1, justitieutskottet 8, civilutskottet 1, utrikesutskottet 2, socialförsäkringsutskottet 3, kulturutskottet 1, trafikutskottet 1, miljö- och jordbruksutskottet 9, näringsutskottet 4 samt arbetsmarknadsutskottet 1. I två av dessa ärenden har finansutskottet ansett att delar av förslagen strider mot subsidiaritetsprincipen och i till kammaren avgivna utlåtanden föreslagit att ska avge motiverade yttranden till Europaparlamentents, rådets och kommissionens ordförande i enlighet härmed (bet.. 2009/10:FiU42 och 2009/10:FiU43). beslutade i enlighet med finansutskottets förslag . För 29 inkomna utkast till lagstiftningsärenden hade åttaveckorsfristen ännu inte gått ut. Dessa ärenden har hänvisats enligt följande. finansutskottet 8, justitieutskottet 3, försvarsutskottet 1, socialförsäkringsutskottet 1, socialutskottet 1, trafikutskottet 9 samt miljö- och jordbruksutskottet 6. beslutade hänvisningar för subsidiaritetskontroll torde ge vissa indikationer när det gäller den framtida arbetsbördan för utskotten (se även Tillämpningen av Lissabonfördraget i , 2008/09:URF2, s.5152). 3 UTSKOTTENS EU-ARBETE EN ÖVERSIKT 3.8 Utlåtanden över förslag till rättsakter beslöt att lägga fram ett förslag om behandling av grönböcker och vitböcker, motiverades detta med att syftet var att skapa debatt i ett tidigt skede innan förslag om förordningar och direktiv har lagts fram av kommissionen. Av denna anledning ansågs att förslag till rättsakter inte borde kunna bli föremål för samma hantering. När Lissabonfördraget trädde i kraft betonades att den subsidiaritetsprövning som skulle äga rum av utkasten till rättsakter endast syftade till att fastställa på vilken nivå, unionsnivå eller någon nationell nivå, som den föreslagna åtgärden ska ske, inte huruvida den föreslagna åtgärden ska företas eller inte (se avsnitt 3.7). Sammanfattningsvis innebär den nuvarande ordningen att inte har någon möjlighet att avge ett utlåtande eller på annat sätt ge synpunkter på sakinnehållet i ett utkast till lagstiftningsakt. I ett brev till daterat , undertecknat av kommissionens ordförande och vice ordförande, klargörs att kommissionen vill att alla dess nya lagförslag och samrådsdokument överlämnas direkt till de nationella parlamenten (dnr RD 012-4151-05/06). Kommissionen framför önskemål om inledande av en ny dialog med de nationella parlamenten. En sådan kommunikationskanal kommer, enligt brevskrivarna, att ge de nationella parlamenten garantier för att kommissionen tar emot deras yttranden, både avseende lagförslag och samrådsdokument, och svarar på dem. Kommissionen publicerar en rapport avseende kontakterna mellan kommissionen och de nationella parlamenten. Av kommissionens årsrapport avseende 2009, KOM(2010) 291 slutlig, framgår bl.a. att kommissionen anser det vara av yttersta vikt att befästa och stärka samarbetet med de nationella parlamenten (se avsnitt 9.6). Av rapporten framgår vidare att endast 25 utlåtanden avser subsidiaritetsrelaterade frågor av de 250 utlåtanden som kommissionen mottagit från samtliga medlemsländer. Övriga 225 utlåtanden hade alltså ett annat innehåll. Därutöver framgå av rapporten att flera medlemsländer sänder yttranden till kommissionen vilka innehåller kommentarer avseende de olika utkasten till rättsakter. Kommissionen har understrukit att man i sina svar på de nationella parlamentens yttranden strävar efter att förklara och tydliggöra sitt ursprungsförslag. I den utsträckning det bedöms lämpligt försöker kommissionen även bemöta de påpekanden och förslag som kommer från medlemsländerna (se avsnitt 3.5). En annan iakttagelse i sammanhanget är att i sin resolution från uttalar att det vore lämpligt att erbjuda de nationella parlamenten stöd i deras granskning av utkast till rättsakter innan dessa lagförslag behandlas av EU:s lagstiftande institutioner. Det förefaller med andra ord som att utvecklingen går i riktning mot att de nationella parlamenten utvidgar sina kommentarer till att inkludera annat än subsidiaritetsfrågor, och att de i allt högre utsträckning uttalar sig i rena sakfrågor. 4 arbete en översikt Regeringens samråd med om EU-samarbetet är reglerat i regeringsformen. I 10 kap. 6 § första stycket föreskrivs att regeringen ska samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet inom Europeiska unionen. I 10 kap. 9 § riksdagsordningen finns bestämmelser om att ska inrätta en . Regeringen ska, enligt 10 kap. 10 § första stycket, underrätta om frågor som ska behandlas i rådet och rådgöra om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten. I tredje stycket föreskrivs att regeringen ska rådgöra med nämnden inför möten i , de s.k. toppmötena mellan stats- och regeringscheferna. Regeringen ska dessutom överlägga med i andra frågor om av särskilda skäl begär det. Vid nämndens sammanträden har, enligt 10 kap. 9 § tredje stycket, varje partigrupp som är representerad i nämnden rätt att ersätta en ledamot i nämnden med en ledamot av det utskott vars område berörs av de frågor som nämndens överläggningar med regeringen rör. Denna rätt har dock inte en partigrupp som redan har en ledamot eller suppleant i nämnden som är ledamot av det berörda utskottet. Samrådet med sker normalt med ansvarigt statsråd. I undantagsfall sker det med statssekreteraren. Beroende på hur många möten som ska hållas i rådet under behandlar nämnden på ett och samma sammanträde ofta fler än en rådsdagordning och då med flera olika statsråd. Diskussionerna kring varje fråga i avslutas med att ordföranden sammanfattar om det finns en majoritet eller inte för regeringen ståndpunkt, alternativt om det finns stöd eller inte för regeringens redovisade upplägg inför de fortsatta förhandlingarna. Avvikande meningar antecknas. ska enligt 10 kap. 11 § sammanträda inom stängda dörrar men kan liksom utskotten besluta att ett sammanträde ska vara offentligt. Nämnden får medge att någon utanför nämndkretsen är närvarande vid ett slutet sammanträde. För tjänstemän vid utskotten, kammarkansliet och EU- upplysningen har beslutat om en generell rätt till närvaro vid regeringens information och samråd med nämnden. Vid nämndens sammanträden förs protokoll, enlig 10 kap. 13 §. Vid samråd förs dessutom stenografiska anteckningar över vad som yttras. Både protokoll och stenografiska anteckningar blir allmän handling när de har justerats av nämnden. I måste regeringen få stöd för den ståndpunkt som ska framföras i rådet. mandat är inte formellt bindande, men regeringen förväntas följa ställningstaganden. har uttalat att i efterhand kan granska regeringens agerande i rådet 4 EU-NÄMNDENS ARBETE EN ÖVERSIKT 2010/11:URF2 genom de kontrollinstrument som anges i 12 kap. regeringsformen. Även om har påtalat det olämpliga i att binder regeringen med fastställda förhandlingsdirektiv i EU-förhandlingarna har utskottet anfört att det krävas mycket goda skäl för att regeringen ska få avvika från mandat (bet. 2008/09:KU10). Av nämndens verksamhetsberättelser framgår att samrått med statsråd, statssekreterare och övriga representanter för regeringen vid ett stort antal tillfällen. Vid ett och samma sammanträde genomförs oftast flera samråd, eftersom ett sammanträde, såsom tidigare framgått, kan beröra flera råd. Nämnden genomför även skriftliga samråd , främst rörande A-punkter (se avsnitt 4.3). EU-NÄMNDENS VERKSAMHET UNDER PERIODEN 2000/012008/09 (statssekr.) Förberedelserna inför varje sammanträde i ser i korthet ut som följer. sammanträdesveckan ska de berörda EU-samordnarna från de olika departementen inkomma med underlag till nämndens kansli. Kansliet kontrollerar att alla relevanta dokument har kommit in och beslutar vilka dokument som ska skickas ut till ledamöterna.