rfr · GZ0WRFR2 · 2011-11-08 00:00:00 — Författarna går vidare och konstaterar att kvinnor haft mindre framgång än män inom de tyngsta och mest omfattande excellensprogrammen, till exempel strategiska forskningscentrum, starka forskningsmiljöer och . Man konstaterar också att om de pengar som avsatts för strategiska satsningar i stället fördelats på vanligt sätt av forskningsråden skulle kvinnor ha fått av medlen. Omräknat i pengar innebär detta att mellan ½ och har omfördelats från kvinnor till män genom satsningarna på excellenscentrum. Till det kommer, skriver författarna, att universiteten tvingas motfinansiera ytterligare satsningar på de framgångsrika grupperna, och de medlen kan endast tas från en källa, från de forskare som inte tilldelas något excellenscentrum. Kvinnor och yngre forskare har fått vara med och betala de satsningar som de själva inte får del av. Författarna går vidare i sin undersökning och konstaterar att de grupper som fått satsningar söker och får ytterligare satsningar. Det finns alltså mer än i universiteten som är beviljade men inte förbrukade, detta oräknat motfinansieringen. Trots att tilldelningen av forskningsanslag har varit av skådad storlek, skriver de, finner vi inga belägg för att satsningarna lett till ökad produktivitet hos mottagarna. Tvärtom sjunker publicerings- och citeringsgraden hos dem som tilldelats medel lika mycket eller mer än hos dem som blivit utan. Att de flesta som söker excellenssats- ningar har sjunkande produktivitet antyder att det rör sig om grupper som varit mycket framgångsrika men som passerat sin höjdpunkt. Jag skulle vilja fråga framför allt forskningsråden: Har ni invändningar vad gäller den metod som valts för den här undersökningen? Hur ser ni på resultaten i sak av undersökningen? , för arbetsliv och socialvetenskap (FAS): Ja, jag har invändningar mot metoden. Man har inte tagit med FAS i analysen. Hade man gjort det skulle man kunnat se att av våra 13 excellenscentrum leds majoriteten av kvinnor. Det största anslaget förvaltas av en kvinna. Det finns nog också en del övrigt att invända mot metoden, förutom det faktum att man uteslutit FAS. Detta står också i texten, men man får inte veta varför. Så ligger det till. rör det sig om förhållandevis få, men utfallet är till en del tydligt områdesberoende. I den forskning som FAS stöder lyckas kvinnor förhållandevis väl. Det finns fortfarande en del att säga om fördelningen, men förhållandevis väl. Excellenscentrumsatsningarna har haft en gynnsam effekt på kvinnors möjlighet att hävda sig. Jag kan säga, fast det får jag egentligen inte göra för det kommer att fattas beslut om , att vi har en satsning särskilt på unga forskare. I den samling som kommer att fatta beslut senare är nästan alla kvinnor. Det finns alltså en betydande områdeseffekt i dessa fall. De strategiska satsningarna var ju riktade till låt oss säga mer typiskt manliga områden. , (): Eftersom talar om jämställdheten kan jag ta detta med produktiviteten hur man nu ska mäta den, det är inte så lätt. Det är i och för sig inte förvånande att produktiviteten sjunker när man utlyser dessa stora satsningar och förväntar sig relativt komplexa och komplicerade centrumbildningar med samarbeten åt olika håll som ska fixas. Det är säkert våra bästa forskare som fått dessa, och de får alltså ägna sig åt att bygga upp centrumbildningar och annat innan de kommer i gång. Under den tiden sjunker naturligtvis produktiviteten. Hypotesen måste vara att den kommer att bli högre när man gjort allt detta och hittat sina samarbetsformer. Det är obevisat. Det återstår att se om produktiviteten blev högre eller inte. Det är lite för tidigt att ur den aspekten svara på frågan om det var bra eller dåligt. (C): Jag hade en fråga till , men han verkar ha lämnat salen. Det är väl så i näringslivet; de har inte tid att sitta och nöta bänken . Kanske någon annan från känner sig manad att svara. Många har talat om vikten av samverkan. Särskilt nämnde behovet av tydliga drivkrafter för samverkan. Då går tankarna till någon form av incitamentsstrukturer som premierar detta. känner vi till motargumenten: Det är svårt att mäta. Vad är egentligen samverkan? Vad är innovationer? Jag skulle därför vilja att någon utvecklade vilka de tydliga drivkrafterna är. Om vi inte hittar det perfekta systemet undrar jag om det är bättre att ständigt försöka förbättra ett sådant incitamentssystem än att inte ha något alls. Kanske någon känner sig manad att svara på det. , : Frågan var alltså hur incitamenten, de tydliga drivkrafterna, skulle kunna se ut. Vi ser att det absolut viktigaste för att få till det är att skapa bra drivkrafter underifrån. Vi tror mer på att skapa incitament genom att försöka hitta bra kriterier där vi kan konkurrensutsätta även anslagen till forskning. Vi tror att det är enda sättet att få till en ökad samverkan. Vi tror också att det mycket är en kulturfråga. Det ska premieras att ens kunskap, oavsett hur den kommit fram, sprids och på så sätt kommer till nytta. Det är även ett sätt att höja statusen på de forskningsmedel och andra pengar som kommer från andra aktörer än forskningsråden och anslagen. Bottom-up tror vi alltså är vägen att gå. , (): Jag skulle gärna vilja komplettera något. Det är förstås en väldigt komplex fråga som du ställer, och den är inte ny. Vi har från olika håll funderat på om vi är mogna för detta och hur vi i så fall ska utveckla en sådan incitamentsstruktur. Vi har ibland, både i diskussioner med finansiärer och inom högskolesektorn, kommit fram till att vi behöver vända på det hela. Det som vi för att vara intressanta måste sätta högst är att se till att kvalitetsfrågorna gynnas i samverkan, vilket bland annat tog upp. Vi måste bli bättre för då är vi också en mer intressant samverkanspartner. Det betyder att om vi vänder på det hela och ser det på det viset, och det därmed finns en kvalitetsaspekt i samverkan, gynnar incitamenten, för att man ska bli ännu bättre, även samverkan. Förstår du hur jag menar? Du går alltså från andra hållet. Vi är vana vid att se universitet och högskolor som leverantörer av saker och ting. I stället måste vi fråga oss hur vi gynnas av detta, i full respekt för våra samverkanspartner. Det är, som tidigare talare sade, en kulturfråga. Den är komplex och vi måste attackera den i hela dess komplexitet. Summan av kardemumman måste vara att vi gynnar kvaliteten och visar respekt för varandra. Då är vi ännu intressantare i en samverkan. , (): Det beror naturligtvis på vad det är för sorts samverkan man vill mäta. Det är det avgörande. Vi jobbar i instituten med att mäta effekter av de statliga medel som vi får. Vi har som primär drivkraft att vi vill öka näringslivets satsningar på forskningsinstituten. På samma sätt borde man göra i sådana här satsningar om det är den typen av samverkan man vill åstadkomma och den typen av konkreta mättal man ska ta fram. Hur mycket tycker näringslivet att det är värt att gå in i de här satsningarna? Det är bland annat det som samverkan ska syfta till. Hur går det för småföretagen att komma in? På den akademiska sidan är frågan: Hur många disputerade får vi inom respektive område? Hur kan vi delta i ramprogram? Det finns flera olika aspekter, stora sådana. Jag tror att man ska ha med alla dessa om det är den typen av samverkan man vill mäta. (MP): I sitt anförande nämnde bland annat fördelningen av forskningsresurser, som han gick till frontalangrepp mot. Jag vill därför fråga: Hur önskar du att framtidens forskningsresurser ska fördelas? Gäller det bara den kritik som du framförde här mot att villkora till utomstående eller finns det andra aspekter som du tycker är viktiga att beröra rent allmänt, utan att gå in på alla detaljer här? , akademikers centralorganisation (): Om man läser utredning som föregick den tidigare forskningspropositionen kan man hitta ganska mycket där. Jag tror att man ska tona ned de externa medlens betydelse. Jag tror att man ska tona ned detta med citeringarna. Jag tror att man behöver hitta ett sätt att ge en ökad roll till peer reviews. Jag håller helt med om att man måste läsa och själv ta ställning till vad det är som är märkvärdigt i detta och inte bara sitta och räkna antal från citatdatabaserna. (M): Jag återkommer till anförande där han nämner att ingen forskning utan forskare, att vi måste kunna attrahera unga människor att bli forskare. Regeringen har satsat på forskarskolor för lärare, på spetsutbildningar, och många kommuner jobbar med Komtek som ett komplement till musikundervisning. Mycket handlar, skulle jag vilja hävda, om attityder i samhället attityder till forskning, attityder till vetenskap över huvud taget. Där är alla ni som sitter här nyckelpersoner. Detta blev uppenbart på , där det fanns skyltar med texten Välkommen till och och där olika mediepersonligheter hälsade välkommen. Dessa fanns ända tills en tysk resenär reagerade på det och sade: Varför har ni inte några av era vetenskapsprofiler uppsatta? finns de på plats. Det var alltså en person från ett annat land som uppmärksammade på att till exempel , eller inte fanns på skyltarna. Om vi ska kunna garantera och ni kunna få de nya, nyfikna, mogna krafter som ska ta vid måste frågan bli: Hur jobbar ni för att attraktivt nå ned? Det är något som måste göras redan på grundskolenivå. Det gäller att möta elever. Jag kastar ut frågan och hoppas att någon nappar. , (): Ja, vi måste gå hela vägen ned. Just nu har vi tillräckligt många unga nyfikna forskare i högskolan. Det vi inte har är ett system som tar hand om dem så att de stannar. Vi har ett system där man kommer in nyfiken och sedan får dåliga förutsättningar. Långsiktig planering vad gäller tjänstestrukturen och hur man ser sin framtid tror jag är jätteviktigt. Sedan ska det finnas kvalitet och det ska finnas konkurrens. Vi erbjuder alldeles för många spontana tjänster för att det ska vara riktigt attraktivt för de unga forskarna. Vi måste ge dem långsiktigheten att utvecklas som forskare. , (): Här är det viktigt att vi vidgar begreppet med hur vi ser på hela innovationssystemet. Vi har ofta stannat vid just kommersialiseringsaspekten, men den är knuten till, som ni tagit upp, skolan. I ett innovationssystem som fungerar är utbytet mellan olika aktörer, exempelvis mellan skola och universitet, viktigt. Det mellan universitet och sjukhus är kanske naturligare, men vi har hela området humaniorasamhälle och de mer vanliga områdena som vi tittar på, medicin, teknik och naturvetenskap. Vi måste alltså vidga begreppet, och då blir en naturlig motor i innovationssystemet utan att det enbart är kommersialiseringsprocesserna vi specifikt tittar på. , akademikers centralorganisation (): För en gångs skull håller jag inte med . När det gäller bilden av rekrytering finns det ganska olika uppfattningar inom olika områden. Tittar man på den medicinska forskningen, som var inne på, är en väldigt oroande tendens att medelåldern på dem som disputerar inom den kliniska forskningen har flyttat upp ungefär . Det betyder att eftersom de kommer ut senare får vi i förlängningen mindre glädje av aktiva forskarår. Jag tror att det finns anledning att vara mycket uppmärksam på villkoren. När det gäller att tända ungdomar i skolan finns det inget bättre sätt än att ha disputerade forskare som lärare i kollegiet. Jag tror mycket på som en statushöjare för forskningen och vetenskapen i detta land, som en drömfabrik för de unga som vi behöver få in i forskningen i fortsättningen. , (): Jag vill återigen trycka på behovet av att vi på universiteten med hjälp av politiker och andra finansiärer får långsiktighet. Anställningsordningen har en ny form vid alla universitet. Om vi ska kunna göra det på ett bra sätt måste det innebära att vi kan göra långsiktiga planeringar i våra rekryteringar. Det svenska systemet är oerhört splittrat. Alla har ett ansvar i det. Vi frånsäger oss inte ansvaret, men vi måste hjälpas åt. Vi måste kunna visa de unga forskarna att det finns något riktigt intressant att gå till och kämpa för. Jag möter många duktiga forskare, som är oerhört framgångsrika med att på olika sätt dra in resurser, med publiceringar och vad det nu månde vara, men de säger redan på ett tidigt stadium, inte minst kvinnorna: Är det värt att satsa på det här? Vill jag göra det här? Allt ligger i långsiktigheten, i att man ser att det finns någonting riktigt spännande att gå till. (S): Jag dristar mig till att be även och kommentera den fråga jag hade, referatet ur Hans Excellens, alltså hur ni ser både på metodfrågan och på de substantiella bedömningar som författarna gör. , (): När det gäller metoden ska jag hålla mig utanför och inte säga något säkert om hur de gått till väga. Erfarenheten är dock helt uppenbar, nämligen att dessa satsningar till större delen förutom det som säger gynnat män i förhållande till kvinnor. Jag är orolig för att det finns ett system där manliga miljöer i stor utsträckning fortsätter att vara manliga miljöer. spekulerar jag, men det är mycket troligt att kvinnor inte jobbar i de stora nätverk som behövs när det gäller de excellenscentrum som man efterfrågat. Det kanske är ett fritt val eller så har de inte getts samma förutsättningar för att skapa dessa nätverk. Det är oerhört oroande. Här säger vi att vi har många duktiga kvinnliga forskare som kommer in och börjar, men någonting är fel i systemet eftersom de faller ifrån senare under utvecklingen. Det är naturligtvis olika inom olika områden, men vi måste vara uppmärksamma på detta. , (): Jag håller helt med om det som sade. (S): Jag skulle vara mycket tacksam om ni även ville kommentera resultaten som visar att det är sjunkande produktivitet i excellenssatsningarna för att det kan vara fråga om forskare som så att säga har passerat sin höjdpunkt. , (): När det gäller om de passerat sin höjdpunkt tror jag, som någon uttryckte det, att man har en gräns för hur man ska kunna förverkliga pengar. Det handlar ju om att sätta i gång nya projekt. Det handlar om att få in nya personer. I många sammanhang kanske det blir för mycket pengar koncentrerat på ett ställe. Det är därför jag säger att det vore bra om de större excellenssatsningarna och projekten hade ett bredare anspel. Då skulle man kunna låta nya intresseområden, nya forskningsområden, växa inom ramen för de från början mycket starka områdena. (S): Det har blivit precis lika bra efter kaffet som före, en mycket spännande förmiddag och matnyttig för oss politiker. Jag tar min utgångspunkt i de två inlägg som från och från gjorde, detta med koppling till att vi måste öka samverkan mellan akademi och näringsliv. Där finns många beröringspunkter. lyfte fram de två olika forskningssystemen och att de måste samverka på ett bättre sätt. Därför ska jag komma med en kritisk fråga; det får bli till och till forskningsråden. Under Almedalsveckan var jag med på många seminarier, och kritiken från näringsliv och fack var att visst, man bjuds in, men det är inte på universitetens och högskolornas villkor. Stämmer den kritiken? Hur ska man utveckla det hela så att man kan jobba på samma villkor med exempelvis de strategiska forskningsresurserna? , (): Du tar upp en väldigt viktig fråga. Tyvärr är vi ofta lite slarviga i hela vårt system. Jag refererar återigen till ett ord som tidigare pekade på, nämligen respekt. Ofta går vi inte tillräckligt djupt i analysen av vad det är som krävs för att verkligen underlätta samverkan. Man måste ha full förståelse för båda parters förutsättningar och mål, och de måste vara olika. Målen är olika, men när man lägger ihop de olika målen får man något som gynnar landet. Jag tror att vi helt enkelt behöver en djupare analys. Vi behöver också utveckla vår förståelse för vad som är hindren och visa den respekt som tidigare nämndes. , (): Låt mig lägga till en aspekt till det som sade. Det handlar om jämbördiga parter, vilket innebär att excellent forskning måste möta ett excellent näringsliv. Det i sin tur innebär att kanske inte är den bästa samarbetspartnern när man har en bristande affärsmodell eller inte klarar av att ha en innovativ kapacitet i företaget. Den matchningen kan leda till att det blir den typen av problem som du nämner. Vice ordföranden: Jag vill ansluta mig till alla dem som tackat . Tack alla ni som inlett och gett era perspektiv på forskningspolitiken. Tack alla ni riksdagsledamöter som varit här från olika utskott. Vi har försökt göra detta till en startpunkt för hela arbete med forskningspolitiken. Flera har varit inne på att vi måste få en helhet i forskningspolitiken. Vi försöker få det genom denna utfrågning. Jag vill också tacka alla er som inte fått hålla inledningsanföranden för att ni ändå varit närvarande . Ni kan vara säkra på att vi kommer att ha kontakt med er framöver. Det här är en startpunkt för vårt arbete, men det är många intressenter och många perspektiv som ska samlas. Därför är det oerhört viktigt att ni varit här och kunnat svara på frågor, och jag hoppas att ni även kan vara med vid stunden efteråt. Dagens utfrågning har varit mycket intensiv och mycket bred. Det har varit många olika perspektiv på en gång. Det har varit intressant att höra att det är ganska samstämmigt. Det har inte utmålats några jättestora konflikter i analyserna; det har bränt till lite grann i vissa frågor. Det finns från er utgångspunkt frågor som återkommer och som uppenbarligen måste hanteras i den framtida forskningspolitiska propositionen. Låt mig säga att har ett stort ansvar, och utbildningsutskottet har ett ansvar att hålla ihop detta, att få forskningspolitiken att bära och se till att den blir långsiktig. Vi har talat om det och sett dagens utfrågning som ett tillfälle för oss att starta arbetet med forskningspolitiken. Vi vill involvera er i det arbetet. Regeringen kommer att vara navet i arbetet, men finns som en viktig aktör för att skapa bredd och långsiktighet i forskningspolitiken. Vi tror att det är viktigt när vi talar om det, för vi tror att som ett litet land har mycket att vinna på framgångsrik forskning och utbildning och innovation. De perspektiven måste vi få ihop i forskningspolitiken. Om jag får göra ett medskick hoppas jag att forskningspolitiken inte bara har ett femårsperspektiv utan ett mycket längre perspektiv i vissa delar, så att ett litet land som har en riktning i forskningspolitiken som vi vet håller från mandatperiod till mandatperiod men också ger riktningen för det reform- och utvecklingsarbete vi står inför. Jag vill än en gång tacka er för att ni har kommit hit. Det är emellertid inte slut riktigt . Utanför salen finns lunchmackor och då finns det möjlighet att mingla. Alla ni som inte fått säga det där som ni ville säga eller ställa den där frågan som ni ville ställa har möjlighet att göra det om ni kan stanna till. I annat fall ses vi framöver. Forskningspolitiken har bara börjat. Tack ska ni ha! Uppföljning av statens insatser för småskalig livsmedelsproduktion Svenska fiskbestånd med framtidsfokus Forskning som berör socialtjänstlagen och kompletterande regelverk seminarium om en ny fosterdiagnostisk metod öppna seminarium om äldrefrågor Pumplagen uppföljning av lagen om skyldighet att tillhandahålla offentliga utfrågning om funktionshindrade och öppna seminarium om socialtjänstlagen med fokus på dess utformning och tillämpning inom den 28 offentliga utfrågning om den senaste tidens stora offentliga utfrågning om jämställdhet och makt- strukturer inom kulturens område Samhällsekonomisk kalkylering referat från trafikutskottets Uppföljning av ekologisk produktion och offentlig 2010/11 RFR2 Uppföljning av statens satsning på hållbara städer 2010/11 RFR3 CIVILUTSKOTTET, TRAFIKUTSKOTTET, MILJÖ- OCH Hållbara städer med fokus på transporter, boende och Offentlig utfrågning om vinterberedskapen inom järn- Utvärdering av penningpolitik och arbete med finansiell stabilitet 20052010 Evaluation of the Riksbanks monetary policy and work with financial stability 200510 offentliga utfrågning om barns och ung- as rätt till kultur Biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft