rfr · GZ0WRFR2 · 2011-11-08 00:00:00 — Så det är tre punkter till slut. Det handlar om utmaning, om att verkligen främja den kreativa samverkan, den kreativa miljön. Det handlar om mötet mellan användare och tillhandahållare av teknik och kunskap. Det handlar om att verkligen kunna nyttiggöra resultaten, nyttiggöra i enlighet med det begrepp som pratade om. Det handlar alltså inte bara om prylar utan verkligen om att nyttiggöra. Och det sista är: Dra nytta av och varför inte? driv det internationella samarbetet, så att vi får goda resultat! Ordföranden: så mycket! Sist i detta avsnitt kommer Rymdstyrelsen, i form av . , Rymdstyrelsen: Jag blev glad när jag såg på Rapport. Jag såg ett inslag där det berättades om hur en lärare använde geocaching och GPS i undervisningen. Det är ett bra exempel på hur rymden har blivit en del av vår vardag och även i skolelevernas vardag. Andra exempel på rymden i vår vardag är tv-satelliter. Den här utfrågningen sänds just nu över minst två satelliter. Vi har vädersatelliter och satelliter för övervakning och forskning om jordens resurser, om klimat och miljö. Det här innebär då att den tekniska forskningen och utvecklingen under har gett oss en rymdinfrastruktur bestående av satelliter och markstationer som är helt nödvändiga verktyg för de samhällstjänster som vi har behov av . Men rymdverksamhet är också rymdforskning, där vi bland annat försöker få svar på frågor om universums utveckling och om förhållanden på planeter och månar i vårt solsystem men även i solsystem runt andra stjärnor. upptäcks det en ny planet runt en annan stjärna än vår egen sol i snitt . Frågan om livets ursprung och förutsättningar spänner över många vetenskaper, men helt klart är att rymdforskningen kommer att vara väldigt central i att ge svar på den eviga frågan om livets ursprung och förutsättningar. Det här är verkligen grundforskning, och jag är väldigt stolt över att har en sådan central plats i rymdforskningen. De insatser som behövs för att utveckla och hålla rymdinfrastruktur i drift blir efter hand mer och mer komplexa och dyra. Det här arbetet bör man därför göra i internationell samverkan. För del innebär det att vi gör det i europeisk samverkan, inom , . har visat att det under nationell ledning men i samarbete med andra länder går att förverkliga mindre men väldigt avancerade projekt, satellitprojekt, på ett mycket kostnadseffektivt sätt. Det gör man genom att utnyttja ny teknik, effektiva utvecklings- och driftformer och dessutom ha nära samverkan mellan användare och industri. Sådana här projekt kompletterar de ESA-projekt som vi har, och fyller de nationella behov. Vår nationella rymdverksamhet har tjänat oss väldigt gott. Det gör att vi kan utveckla och demonstrera kompetenser och rymdprodukter, och det ska vi fortsätta med. Min myndighet, Rymdstyrelsen, finansierar forskning och teknisk utveckling som har med den här rymdinfrastrukturen att göra. Det vi arbetar med är dels att se till att har tillgång till rymdinfrastruktur, dels att se till att internationellt konkurrenskraftiga forskargrupper och företag kan utvecklas. Den här verksamheten, rymdverksamheten, omfattar på ett rätt unikt sätt en kedja som går från idé till utveckling, demonstration och sedan användning. Vi kallar det ofta: från ax till limpa. Den här kedjan omfattar forskarna och andra användare och sedan vår högteknologiska industri i , och det här är en kedja som är en väldigt bra grogrund för innovation. kom i gång tidigt inom rymdområdet. I förhållande till vår storlek har vi kommit väldigt långt med framträdande forskare och användare över hela landet, en stark rymdindustri och vår egen rymdbas , men vi är inte på något sätt ensamma om att ha förstått rymdverksamhetens betydelse. Fler och fler länder inser fördelarna med att använda rymden som en språngbräda för teknikutveckling och innovation samt även som en inspirationskälla för naturvetenskap och teknik och högre utbildning. I de här länderna och bland dem finns naturligtvis , , och, närliggande, även och finns det en kunskap om och en förståelse för vad man har att vinna på att ha en rymdstrategi. Även har allt att vinna på att ha en stark och sammanhållen rymdpolitik. Ordföranden: för det! hoppas jag att ni, precis som jag, är sugna på lite kaffe. Det finns serverat här utanför. Varsågoda att ta för er! kör vi i gång igen. Ordföranden: ska vi lämna utrymme för en stunds diskussion och frågor från ledamöterna i de olika utskotten. (S): Det har varit en mycket intressant förmiddag. Det är många tankar som vi i utskottet får. Det globala perspektivet har varit ganska genomgående i många inlägg. Det gäller hur vi som svensk nation ett litet land ska relatera oss till den stora vida världen och stärka svensk forskning och innovation. Jag har några frågor. Jag skulle vilja börja med att ställa en fråga till . Om jag fattade rätt sade han att i en kommande forsknings- och innovationsproposition ska man fokusera mer på individen. Skulle du vilja utveckla lite hur du tänker i denna fråga? Till skulle jag vilja ställa en fråga om humsamområdet, som du talade om. När vi talar om innovation handlar det mycket om produkter, svenskt näringsliv och hur man utvecklar det, men du tog också upp humsamområdet. Hur ska vi då tänka som politiker är det bara mer pengar det handlar om, eller finns det andra sätt att stärka humsamområdet i den svenska högskolevärlden? Jag har också en fråga till , , som tog upp kopplingen mellan forskning och innovation och små företag. Det finns ett problem att få en bra koppling där. Är det en kulturfråga eller en kommunikationsfråga? Varför lyckas vi inte så väl? Jag kommer själv från Gnosjöbygden och tycker att det är jätteviktigt att få ta upp småföretagares problematik kopplat till forskning och innovation. (f.d. chefredaktör för ): Det har varit mycket fokus på pengar och institutioner. Det hör naturligt till beslutsprocessen att man tänker så. Men det är ändå forskarna som ska göra själva jobbet. Därför behöver man nu inrikta sig också på det som var inne på, alltså hur man ska väcka intresse hos de bästa ungdomarna för att vilja satsa på en När man är klar med en avhandling och kommer till postdocstadiet, vad händer då med de bästa? Ser man till att de får ett startpaket, som föreslog, för att bygga upp sin forskning? Får de forskningsassistenter? Får de en omgivning som gör att de verkligen kan uträtta något, och får de viss trygghet ? Rekryteringen är också viktig. Har man ordentlig internationell utlysning, så att man inte bara vandrar vidare inom den egna institutionen, vilket det ju finns en tendens till? Man måste dra till sig riktigt begåvade unga personer och förse dem med goda resurser. Jag tror inte att det är så mycket en fråga om löner utan mer en fråga om arbetsvillkoren. Om man tittar på forskargrupper i kan man se att det finns enormt mycket mer kringresurser för de bästa. Är de riktigt begåvade kan de ha sitt eget labb. skulle det kunna heta om man bedrev stamcellsforskning i . Det finns också ett handlingsutrymme för de bästa att själva plocka sina medarbetare. Detta ses inte bara som en myndighetsfunktion. , (): Just när det gäller det här med fria pengar och basfinansiering vid universiteten har vi egen rådighet över fördelningen. Den absolut viktigaste delen gäller hur man fördelar resurser i olika former av program. kommer humsamområdet oftast med som en medspelare till stora program där medicin och teknik har sina delar. Det skulle vara bra om man tydliggjorde att humsamområdet måste vara med i de satsningar som man gör i stora samhälleliga frågor. Flera av finansiärerna här har uppmärksammat detta. Men det finns inget värre än att bjuda med armbågen. Det är viktigt att alla har en tydlig roll, och det ska man vara medveten om från politikerhåll. , : Som framgick av pyramid varierar det stort mellan olika småföretag vilka relationer till forskning man har. I grunden handlar det om att det är svårt att se den direkta nyttan, och för småföretag är det viktigt att den direkta nyttan syns tidigt och tydligt. Vad vi borde göra är att skapa plattformar och incitament som gör det lättare att komma in i relationen med forskning på ett sådant sätt att man kan se nyttan. (M): Fru ordförande! Jag vill rikta en fråga till i hennes egenskap av ordförande för . Jag tar mitt avstamp i det välstånd som mycket klokt framhöll i sitt första inlägg. Regeringen har ju gjort ett tillägg till högskolelagen där man talar om att forskningsresultat ska komma till nytta. Jag skulle vilja fråga : På vilket sätt har ni vid universitet och högskolor förändrat arbetet för att kunna leva upp till detta mål? Det är ju viktigt att man kan se resultatet när mål följs upp. Håller ni med om det sade, att detta hur forskningen nyttiggörs också är något som borde beforskas? Jag tyckte att han höll ett ganska klokt inlägg. En annan fråga vill jag rikta till . Kan du säga något mer om , som ju var raketen vid citeringar. Vad har man gjort där? Jag misstänker att ni har sett djupare på detta. Många talare har också tagit upp detta med forskningsinfrastrukturens betydelse. gör vi jättesatsningar på ESS, och naturligtvis på kvalitetsregister. På vilket sätt finns det hinder som gör att vi inte kan tillgängliggöra detta eller använda det som ett medel för att attrahera internationell forskning? , (): Låt mig först ta upp nyttiggörandet av det som kan bli produkter. Där har väldigt många lärosäten antingen för sig själva eller i samverkan byggt upp en ordning för hjälp med att patentera, licensiera och föra över. Den stora delen av nyttiggörandet ligger inom sektorer som inte alls kommer att licensieras eller patenteras. Där tror jag att vi har en lång väg kvar, även om många jobbar på detta. Jag vill uppmärksamma att den bästa överföringen av nyttiggörandet sker genom våra studenter, som har utbildats i forskningsmiljöerna, liksom den samverkan som vi har med offentlig och privat sektor på forskningsnivå och studentnivå. , (): känner jag till ganska väl eftersom min företrädare som rektor , som är rektor vid har del i denna framgång. Vad man har gjort i är en väldigt medveten satsning på att klättra på de internationella rankinglistorna. Man har haft väldigt mycket pengar till sitt förfogande för att göra det, och man har använt dem målmedvetet. Man har rekryterat seniora, väletablerade forskare från hela världen. Det är kanske inte så många av dem som stannar i , men de är där i något tiotal år innan de flyttar tillbaka dit de kom ifrån. Detta har visat sig vara en framgångsformel. Man har resurser som man använder på ett målmedvetet sätt med stark styrning från lärosätena. När det gäller infrastrukturen är förhållandet detsamma som när det gäller rekrytering av forskare i allmänhet. Infrastrukturen får man tillgång till utan att flytta till ett svenskt lärosäte. Vi har ingått ett antal avtal där tanken är att svenska forskare ska kunna utnyttja forskningsanläggningar i , norra , och så vidare, och vi ger tillgång till de anläggningar som finns här eller som håller på att byggas. Detta är en del i den allmänna problematiken. Vi måste bli bättre på att rekrytera internationella forskare genom att erbjuda dem infrastruktur eller långsiktiga, goda villkor. (KD): Också jag vill tacka för alla goda inlägg här . Jag har funderat på det autonomibeslut som vi fattade och på hur det har medverkat till ökade innovationer. Jag skulle vilja höra syn på detta. Har lärosätena förändrats? Vad har åstadkommits med hjälp av auto- nomibeslutet, så att man har kunnat öka innovationerna, och vad är det som ytterligare skulle behövas? Jag skulle också vilja höra hur företrädare ser på detta. Märker ni i ert arbete att universiteten har fått en annan möjlighet att arbeta? Finns det ett utrymme att använda autonomin bättre för att öka hastigheten i utvecklingen? , (): Det viktigaste är att vi har rådighet över våra resurser igen. Mycket av detta med nyttiggörandet och där har vi en del kvar att göra handlar om olika former av samverkan och bolagiseringar. Jag kan se att sådant finns nära , som ju är en stiftelse och som därigenom har andra förutsättningar. I har vi arbetat med de här frågorna långt innan vi blev autonoma, skulle jag vilja säga. Det är dock viktigt att vi får jobba i den här processen och vara likvärdiga medspelare, så att vi kan jobba med samverkan, för det är där vi åstadkommer det bästa nyttiggörandet av ny kunskap. , : Det är svårt att exakt hålla reda på vad som har att göra med ett visst beslut. Men i vår dialog med ledningarna vid universitet och högskolor märker vi att det nu finns ett helt annat strategiskt arbete . I det här sammanhanget har SFO-medlen spelat en stor roll. Där har det kommit in resurser som har gett visst utrymme för strategiska diskussioner. Vi tror att vi bör fortsätta vårt arbete med att öppna upp för diskussion och fråga vad universitet och högskolor vill göra, så att vi kanske kan hjälpa till att stödja strategiska beslut på ett annat sätt. En fortsättning på autonomin skulle kunna vara att ge ytterligare utrymme för att bilda resurser för att ta strategiska beslut och alltså gå ett steg till. Det är uppenbart att det händer mycket , men det går kanske att snabba upp processen lite till. (FP): Ordförande! Jag har en fråga om kvalitetsfokuset. Flera deltagare har förtjänstfullt tagit upp och understrukit vikten av mer fokus och mer forskningskvalitet. Kanske tydligast var det generaldirektören för som lyfte fram att vi behöver styrsystem som styr mot kvalitet i stället för kvantitet. Jag uppfattar att han inte är riktigt nöjd med den ordning vi har , trots att ersättningsmodellen inom högskolesektorn alltmer går mot ersättning efter kvalitetsindikatorer, vilket ju på vissa lärosäten har ifrågasatts. Jag är väldigt nyfiken på om kunde utveckla detta lite mer. , (): Det system som vi har är väl en start, men det är långt ifrån färdigt. Till att börja med är det inte transparent och genomskinligt, vilket har upplevts vara en brist ute på lärosätena. Det är svårt att förstå hur utfallet blev. Man ser en kolumn med uppgifter om hur pengarna fördelas, men man har svårt att förstå hur fördelningen gick till. Jag tycker inte heller att man premierar kvalitet tillräckligt mycket. En av indikatorerna, nämligen den totala andelen externa pengar man tar in, är egentligen en produktionsfaktor, alltså en inputvariabel och inte en outputvariabel när man tittar på kvaliteten. Kvalitet uppstår ju när man gör något bra av de pengar man får in, men att man får in pengar är inte kvalitet i sig. Det är likadant när man mäter publikationer. Det är en kvantitetsfaktor och inte en kvalitetsfaktor. I så fall är citat mer kopplat till kvalitet, men det finns problem med att mäta det. Jag tror också att det är svårt att undvika att införa något slags peer review-system, alltså granskning av kolleger, för att mäta kvalitet. Antingen det gäller vetenskaplig kvalitet eller kvalitet i nyttiggörande eller något annat tror jag att den måste mätas av den mänskliga hjärnan för att det ska bli en bedömning av kvalitet. (C): Jag vill tacka alla som deltagit i den väldigt intressanta förmiddagen! Jag har en fråga till angående innovationer som sedan blir kommersialiseringar. Vi har ju i varit extremt duktiga det gäller kanske främst på att använda våra och andras forskningsresultat till att bygga industrier och skapa jobb. Det lever vi gott på än . Jag hör ibland att sådant inte längre skulle vara möjligt, att skulle vara en för liten marknad eller att inte har de resurser och den volym som krävs för att skapa framtidens och så vidare utan att det är fullt naturligt att det är amerikanska företag som använder våra innovationer. Det är givetvis väldigt bra att svensk kunskap kan komma till nytta i andra länder också, men det vore inte fel om lite mer av den omsattes inom landets gränser. Har du någon reflexion på det här temat, ? , : Ja, men det är en ganska omfattande reflexion jag har. Det är klart att det inte är omöjligt att kan vara framgångsrikt. Jag tror dock att det kommer att behöva ske på lite andra sätt, för värdekedjorna är mer globala, och företag i ingår i dem på ett mer komplext sätt än vad som var fallet tidigare. Att vi på lång sikt och i stor skala skulle bygga storföretag som är helt svenskägda tror jag inte på. Jag tror att de flesta företag i kommer att vara internationellt ägda på ett eller annat sätt ibland med svenska ägare som äger delar i andra länder men allt oftare utlandsägda men med bas i . Vi har alltså att jobba med ett mer komplext sammanhang. Men att vi skulle vara för små för att kunna vara framgångsrika tror jag inte, utan det handlar om att hitta nischer och ta hand om delar av sådana här värdekedjor, helt enkelt. Det är detta vi behöver jobba med, och det är det vi gör också. (MP): Det har varit mycket intressant att lyssna på de olika föredragshållarna. I sitt anförande talade om att systemet ska bidra till konkurrens. Det är en av de förutsättningar som är viktiga för att utveckla forskningen i . Jag vill fråga: Är det några konkreta, specifika områden som du, , tänker på när du talar om detta? Det gäller ju svenska högskolor och svenska universitet. Vilka beståndsdelar tänker du på där? talade om olika variabler som hon ansåg vara viktiga för att utveckla forskningen. En var att inte låta forskningen detaljstyras. Jag vill fråga: Är det något specifikt som du, , tänker på här och som du skulle vilja ändra på? Jag uppfattade det som en polemisk fråga, och jag skulle vilja ha lite konkretiseringar. , (): Vad jag menar är att jag, i likhet med de flesta , tror jag, anser att konkurrens driver kvalitet inom de flesta områden. Det är hela idén bakom ett forskningsråd som . Vi delar ut våra pengar till forskare i konkurrens för att därigenom säkerställa att det är de bästa forskarna som får dem. Samma tankesätt borde, som jag ser det, gälla även basanslaget. Det måste finnas en konkurrens en långsiktig konkurrens som inte skapar ryckighet men som ändå över styr medel till dem som använder dem bäst för att skapa kvalitet. Detta skulle skapa ett nödvändigt incitament för universitetsledningarna att också arbeta för kvalitet. Som jag berörde i mitt anförande är detta ett svårt arbete. Om man då får samma resurser oavsett om man skapar kvalitet eller inte leder det till att man inte anstränger sig så hårt för att omdisponera resurser så att de gör mest nytta, för det är förenat med obehag och interna strider att göra det. Det måste alltså finans en yttre kraft som driver på för att man ska göra detta. , (): Låt mig exemplifiera med diabetesforskning. Som var ett av de strategiska områdena. I stället för att ha angett bara diabetesforskning skulle man ha kunnat säga att man skulle titta på levnadsstil. av dem som har diabetes har fått det på grund av levnadssituationen. När man sedan bedömde ansökningarna gjorde man det i en medicinskt orienterad panel, vilket innebar att man inte tog ett vidare perspektiv. Man kunde lyfta in levnadsstil och levnadsvillkor, men det kräver i så fall att man utvärderar med det perspektivet. Ordföranden: har representanter för alla närvarande partier fått ställa varsin fråga. lämnar vi ordet till , som är chef för utbildning, forskning och innovation på . , : Fru ordförande, ledamöter i utbildningsutskottet och övriga åhörare! Det är spännande att vara här igen. Jag har ju varit ledamot av . Jag tänkte tala över temat Från resurser till resultat. Vi behöver ett nytt fokus i svensk forskningspolitik. Hur ser då utmaningar ut? Det är två grundläggande utmaningar vi står inför. För det första står vi inför ett nytt globalt landskap med nya aktörer som dyker upp på den internationella ekonomiska scenen. Jag tror att vi alla är medvetna om den globala konkurrensen, men det finns ibland en myt i svensk debatt att det bara är låglönejobb med låg produktivitet som flyttar ut från . Det är sant att vi inte längre producerar så mycket kläder och textil i , utan den tillverkningen har flyttat till andra länder. Men det intressanta nu är att det är knivskarp konkurrens om de mest högkvalificerade jobben. Det är det som är det nya i den internationella konkurrensen. Detta fick en blixtbelysning när valde att lägga ned sin anläggning i . En del av den flyttade visserligen till , men en del flyttade utomlands. Vi diskuterade tidigare varför investeringskvoten sjunker. Det har att göra med den här typen av beslut som fattas nästan i våra företag. Vi måste se den utmaning som vi nu står inför. och gör en enorm frammarsch inom forskning och utveckling . har gjort ett framtidsscenario där man menar att om kommer och att stå för var femte satsad krona, euro eller dollar i forskning och utveckling i världen. De är starka aktörer som kliver fram. Den andra utmaningen är att vi i har en situation där vi har satsat mycket pengar på forskning och utveckling. Det gäller både offentliga satsningar och satsningar som görs av privata företag. Som ni vet är det land i världen näst efter som satsar mest pengar i förhållande till sin bruttonationalprodukt. visar många undersökningar att vi visserligen inte är urusla, men vi är rätt mediokra när det gäller vad vi får ut av våra innovationssatsningar. tog fram en rapport som jag uppmanar till läsning av. EU har en egen Innovation Scoreboard. Man kan se att alla de faktorer som talar för att skulle vara innovationsledande är just inputfaktorer, det vill säga att man satsar mycket pengar och resurser, medan det som kommer ut ur systemen inte är lika bra. Ett exempel är att när det gäller andelen nya produkter i förhållande till total omsättning, som är en faktor man kan mäta när det gäller innovationskapacitet, ligger ganska mediokert till. Det är likadant när det gäller flera andra outputfaktorer. Utmaningen för är att försöka brygga över glappet mellan de satsningar som görs och det som vi får ut ur systemen. Den senaste forsknings- och innovationspolitiska propositionen innebär som ni vet en ökning av anslagen med , ett resurstillskott . Men resurstillskott i sig räcker inte. Vi måste också börja diskutera hur resurserna faktiskt används. Vi ser runt om i världen hur man gör strategiska satsningar och vässar sina innovations- och forskningssystem. Därför tror jag att man måste vrida debatten från att bara handla om resurser till att också handla om resultat. Jag tror att det är två saker som krävs. Dels måste vi vässa kvaliteten och satsa mer på spets. Det som var inne på att man skulle satsa på de mest lovande unga forskarna vore ett spännande framtidsprojekt. Dels tror jag att det handlar om att man måste stärka samverkan mellan akademi och närings- Det är framför allt det senare jag tänker prata om under återstoden av tiden. Vi har frågat svenska företag hur de ser på samverkan med akademin. Vi gjorde en undersökning och , där vi ställde en rad frågor på olika områden, bland annat om samverkan med akademin. av företagen säger att de har en samverkan med akademin. Med akademin menar vi både universitet, högskolor och forskningsinstitut. av de företag som faktiskt samverkar säger att de menar att samverkan stärker den egna konkurrenskraften. Av de företag som inte samverkar säger ungefär en tredjedel att det skulle stärka den egna konkurrenskraften om man hade samverkan. Det är ju ganska uppmuntrande. Vi har också frågat hur företagen ser på akademins intresse för samverkan. Det är bara ungefär en femtedel som säger att de anser att akademin är intresserad av samverkan med det egna företaget. När vi ställde just den här frågan använde vi först en tiogradig skala. Där har en stor andel av företagen gett samverkan det allra lägsta betyget. Det finns uppenbarligen en hel del att göra här. It takes two to tango, men detta är alltså företagens uppfattning av hur akademin ser på samverkan. Vad ska man då göra? Några idéer: Vi måste överbrygga klyftan mellan akademi och näringsliv. Jag tror att vi måste stärka innovationskraften i svensk forskning.