eunbil · GZ0N29C94C · 2011-10-17 00:00:00 — Bakgrund Efter att EU och diskuterat dataskyddsfrågor i en särskild högnivågrupp beslutade rådet , i enlighet med Stockholmsprogrammet, att ge kommissionen mandat och direktiv för förhandlingar om ett dataskyddsavtal med . Under förhandlingsarbetet ska kommissionen kontinuerligt återrapportera till rådet. Efter avslutade förhandlingar kommer rådet att få ta ställning till godkännande av det framförhandlade avtalsförslaget. Avtal som ingås av unionen blir bindande för dess institutioner och medlemsstaterna. Under hela beslutsprocessen fattas besluten i rådet med kvalificerad majoritet. Det slutliga antagandet av ett färdigförhandlat avtal kräver samtycke. Det har inte presenterats några övriga frågor. Förslag till och rådets förordning om en gemensam försäljningslagstiftning för Europeiska unionen (Sr ) = Föredragning av kommissionen Avsikten med behandlingen i rådet Presentation av kommissionen av dess förslag till förordning om en gemensam europeisk köplag. Dokument Proposal for a Regulation of Parliament and of , COM(2011) 635/4 2011/xxx (COD) (bifogas). (Någon svensk översättning finns inte tillgänglig. I detta underlag används benämningen gemensam europeisk köplag). dokument från kommissionen om politiska alternativ för främjande av en europeisk avtalsrätt för konsumenter och företag, KOM (2010) 348 behandling i och i riksdagsutskott Information till civilutskottet om kommissionens grönbok lämnades . Bakgrund Kommissionen lade fram förslaget till och rådets förordning om en gemensam europeisk köplag den 11oktober . Förslaget har föregåtts av ett mångårigt, omfattande arbete Förslaget ska ses i ljuset av ett omfattande arbete rörande europeisk kontraktsrätt som pågått . /2009 presenterades ett mycket omfattande utkast till en referensram för europeisk kontraktsrätt, Draft Common Frame of Reference (DCFR), som kommissionen låtit en grupp akademiker utarbeta. DCFR innehåller modellregler, komparativa analyser etc. Kommissionen följde upp detta genom att presentera en om politiska alternativ för främjande av en europeisk avtalsrätt för konsumenter och företag. Dessutom tillsatte kommissionen en expertgrupp bestående av akademiker och praktiker för att utarbeta ett underlag som skulle kunna ligga till grund för kommissionens planerade förslag. Expertgruppen presenterade sitt förslag . Kommissionens syfte med förslaget Det övergripande syftet med förordningsförslaget är att förbättra villkoren för etablerandet av den inre marknaden och dess funktionssätt. Bakgrunden är att kommissionen menar att det finns hinder för den inre marknaden och att många av dessa beror på olikheter i medlemsstaternas nationella kontraktsrätt. Kommissionen anför bl.a. att för näringsidkare innebär olikheterna ytterligare komplexitet och kostnader, speciellt när näringsidkare önskar exportera sina varor och tjänster till flera andra EU-länder. Olikheterna sägs göra det svårare för konsumenter att handla i andra länder än i sitt eget och detta ska vara särskilt påtagligt vid köp på Internet. Genom förslaget ges näringsidkare möjlighet att minska onödiga kostnader som regelverket innebär en hög grad av rättslig säkerhet. Enligt kommissionen tillförsäkras konsumenterna ett högt konsumentskydd som förtroendet för den inre marknaden förbättras och konsumenterna uppmuntras att handla över gränserna. Övergripande sammanfattning av förordningens innehåll och syften Förordningen består av 16 inledande artiklar samt två fylliga bilagor vilka innehåller det materiella avtals- och köprättsliga regelverket. Bilaga I Gemensam Europeisk köplag består av 186 artiklar utgörande ett enhetligt regelverk för kontrakt som avser försäljning av vara, leverans av digitalt innehåll eller tillhandahållande av därmed relaterade tjänster. Genom förordningen tillskapas en möjlighet för parter i en gränsöverskridande transaktion att komma överens om att den gemensamma europeiska köplagen i bilaga I ska vara tillämplig på deras kontrakt. En förutsättning för en sådan valmöjlighet är att säljaren av varan eller tillhandahållaren av digitalt innehåll är en näringsidkare och att köparen är en konsument. Valmöjligheten finns även för kontrakt där båda parterna är näringsidkare, men under förutsättning att åtminstone en av dem är ett s.k. SME (small or medium-sized enterprise). I förordningen finns en definition på vad som avses med ett SME. Medlemsstaterna ges genom förordningen en möjlighet (option) att genomföra förordningen så att även två näringsidkare som inte är SME ska kunna välja den gemensamma europeiska köplagen. Valmöjligheten förutsätter vidare att parternas kontrakt avser försäljning av vara, leverans av digitalt innehåll eller tillhandahållande av därmed relaterade tjänster. Om kontraktet avser även andra saker än dessa tre kontraktstyper, kan parterna inte välja den gemensamma europeiska köplagen. Valmöjligheten gäller inte heller för köpeavtal som även innebär att köparen får en kredit (kreditköp). Förordningen innebär således inte någon sedvanlig harmonisering av nationell lagstiftning. Istället inrymmer den en skyldighet för medlemsstaterna att, parallellt med sina befintliga regelverk på området, införa en möjlighet för parterna att tillämpa regelverket i den gemensamma europeiska köplagen. Mot denna bakgrund kallas det valfria instrumentet ibland för en 28:e regim, eftersom de 27 medlemsstaternas materiella nationella lagstiftning på området består. Närmare om innehållet i det valfria instrumentet Den gemensamma europeiska köplagen i bilaga I består av 8 delar. Den första delen innehåller vissa inledande bestämmelser, bl.a. vissa allmänna principer (exempelvis principen om avtalsfrihet som huvudregel) och tillämpningsfrågor såsom att regelverket ska tolkas självständigt och avsaknad av formkrav. Den andra delen, som avser hur man ingår ett bindande avtal, behandlar bl.a. skyldigheter att lämna förhandsinformation och att tillförsäkra sig om att tillhandahållen information är korrekt. Dessutom regleras frågor om ingåendet av avtalet, t.ex. vad ett anbud är, under vilka förutsättningar det kan återkallas och om accept avseende ett mottaget anbud. Även frågor om ångerrätt för distansavtal och avtal off-premises regleras. Dessutom regleras frågan om brister i en parts samtycke. Till exempel synes regleringen ta sikte på frågor som motiv- och rättsvillfarelse hos part, svek, hot och ockerliknande situationer och vilka konsekvenser detta får för parternas avtal. Den tredje delen reglerar hur man bedömer avtalets innehåll. Denna del innehåller bl.a. bestämmelser om avtalstolkning, vad avtalsinnehållet kan baseras på (t.ex. parternas sedvänja) och oskäliga avtalsvillkor. Den fjärde delen innehåller bestämmelser om skyldigheter och rätt till påföljder för parter till ett köpekontrakt eller ett kontrakt för tillhandahållande av digitalt innehåll. Den femte delen innehåller bestämmelser om motsvarande frågor rörande parter till ett relaterat tjänsteavtal. Den sjätte delen innehåller bestämmelser om skadestånd och dröjsmålsränta, medan den sjunde delen avser s.k. restitution, dvs. att parterna till ett hävt eller ogiltigt kontrakt som huvudregel är skyldiga att till sin motpart återbära från denne mottagen prestation. Den åttonde delen avser frågor om preskription av anspråk. Förslag till och rådets direktiv om rätt till försvarare i straffrättsliga förfaranden och rätt till kontakt med tredje part vid frihetsberövande (Sr ) Avsikten med behandlingen i rådet, Riktlinjedebatt om förslaget till direktiv om rätt till försvarare i straffrättsliga förfaranden. Ordförandeskapet har ännu inte presenterat vilka frågor som ska diskuteras. Bakgrund lade kommissionen fram ett förslag till direktiv om rätt till tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden och rätt att kommunicera vid frihetsberövande. Förslaget behandlar rätten för misstänkta och tilltalade samt personer som är eftersökta i enlighet med en europeisk arresteringsorder att få tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden mot dem. Vidare innehåller förslaget regler om rätten för misstänkta och tilltalade som berövats sin frihet att kommunicera med en tredje person, såsom en anhörig. Direktivförslaget utgör en del av det tredje och fjärde steget i färdplanen för processuella rättigheter i straffrättsliga förfaranden som antogs av . inleddes förhandlingar i rådsarbetsgruppen. Dessa pågår alltjämt. Vid RIF-rådsmötet presenterade kommissionen direktivförslaget för ministrarna. Svensk ståndpunkt välkomnar förslaget till direktiv om rätt till tillgång till försvarare i straffrättsliga förfaranden och rätt att kommunicera vid frihetsberövande, och ställer sig i stort bakom innehållet i det. har emellertid problem med ett par artiklar i förslaget eftersom de innehåller regler som begränsar möjligheten att presentera bevisning i rättegången (s.k. bevistillåtlighetsregler). Förslaget innebär bl.a. att om en misstänkt person i vissa fall lämnar uppgifter i polisförhör utan att försvararen får närvara vid förhöret så ska dessa uppgifter inte få användas som bevis mot honom eller henne. Sådana regler går emot vår grundläggande princip om fri bevisföring. Enligt svensk rätt är som huvudregel alla bevismedel tillåtna. En annan sak är att bevisvärdet av ett sådant bevis kan vara lågt. har i sin praxis inte heller uppställt några regler om tillåtlighet av bevisning, vilket primärt är en fråga för nationell lagstiftning. Se vidare i bifogad promemoria. (ev.) Förslag till och rådets direktiv om miniminormer för brottsoffers rättigheter samt stöd till och skydd av brottsoffer (Sr ) = Riktlinjedebatt Avsikten med behandlingen i rådet, Riktlinjedebatt om förslaget till brottsofferdirektiv. Ordförandeskapet har ännu inte presenterat vilka frågor som ska diskuteras. Bakgrund Cirka 30 miljoner brott polisanmäls i EU . Många brott anmäls dock aldrig. Uppskattningar som kommissionen har gjort pekar på att så många som upp emot 75 miljoner européer de facto utsätts för brott i EU . Därtill kommer de många anhöriga som också påverkas. Det finns tydliga gränsöverskridande aspekter i frågan, t.ex. det stora antalet resor som medför att EU-medborgare utsätts för brott i andra EU-länder än det egna hemlandet. Kommissionens åtgärdspaket är ett steg mot ökat fokus på brottsoffer och deras behov i EU-ländernas rättssystem. Brottsofferpaketet består av tre delar; ett meddelande, ett förslag till direktiv om miniminormer för brottsoffer och ett förslag till förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden. Förslaget till direktiv om miniminormer för skydd av brottsoffer ingår i EU:s övergripande mål för ett område för frihet, säkerhet och rättvisa inom unionen och ska ge brottsoffer möjlighet att kunna åberopa samma grundläggande rättigheter samt känna förtroende för rättsväsendet inom hela EU. finns ett rambeslut (2001/220/RIF) om brottsoffers ställning i straffrättsliga förfaranden, som innehåller miniminormer. Ett flertal utvärderingar har indikerat att det finns brister när det gäller medlemsstaternas genomförande av rambeslutet och att nivån på brottsoffers rättigheter varierar mycket inom unionen. Kommissionen anser att brottsoffers roll och behov i straffrättsliga förfaranden inte i tillräckligt hög grad har varit föremål för åtgärder. Såväl rådet som har dessutom uppmanat kommissionen att vidta åtgärder för att stärka brottsoffers rättigheter i EU. Mot denna bakgrund samt då Lissabonfördraget innehåller en ny rättslig grund, som möjliggör för EU att lagstifta om miniminormer avseende brottsoffers rättigheter, föreslår kommissionen att brottsoffers rättigheter stärks. Det nya brottsofferdirektivet ska ersätta rambeslutet om brottsoffers ställning i straffrättsliga förfaranden. Förslaget presenterades , som en del i åtgärdspaketet för att stärka brottsoffers rättigheter i EU. Vid möte antogs även en resolution (färdplan) för att stärka brottsoffers rättigheter i EU. Kommissionens förslag till direktiv om miniminormer för brottsoffer ingår som åtgärd A i färdplanen. Svensk ståndpunkt välkomnar kommissionens åtgärdspaket för att stärka brottsoffers rättigheter i EU och den ambition kommissionen har anlagt genom initiativet. Arbetet med att stärka rättigheterna för brottsoffer i EU är en viktig fråga som har drivit . delar kommissionens bedömning att brottsoffers roll och behov i straffrättsliga förfaranden inte i tillräckligt hög grad har varit föremål för åtgärder, liksom att skillnaderna avseende nivån på brottsoffers rättigheter inom unionen är stora. Syftet med direktivet är att säkerställa att alla brottsoffer får lämpligt skydd och stöd, kan delta i straffrättsliga förfaranden, får erkännande och behandlas med respekt, känslighet och professionalism, utan någon form av diskriminering, i alla kontakter med myndigheter, brottsofferorganisationer och instanser för reparativ rättvisa. välkomnar syftet med direktivet. Det överensstämmer i hög grad med ambitioner för brottsoffers rättigheter nationellt och med det som också bör gälla i EU. kommer i förhandlingarna verka för att det slutgiltiga direktivet får ett innehåll som ger ett mervärde för presumtiva brottsoffer i EU, som viktiga aspekter av det svenska rättssystemet inte påverkas på ett för icke önskvärt sätt. bedömning är att direktivet kan komma att få viss påverkan på svensk lagstiftning. Utgångspunkten är att eventuella sådana konsekvenser, såväl nationella som inom EU, ska finansieras inom befintlig budgetram. Se vidare i bifogad promemoria. och rådets direktiv om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om upphävande av rambeslut /68/RIF (Sr ) = Lägesrapport från ordförandeskapet Avsikten med behandlingen i rådet Information om läget i förhandlingarna om förslaget till direktiv om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om upphävande av rambeslut /68/RIF. Dokument Något dokument för behandlingen i rådet har ännu inte presenterats. Faktapromemoria (2009/10:FPM69) 11987/11 (resultat trilogförhandlingar ) KOM (2010) 94 final 17583/10 DROIPEN 148 JAI 1055, CODEC 1476 (Rådets överenskommelse om en allmän riktlinje om förslaget till direktiv ) behandling i och i riksdagsutskott Direktivet är tidigare behandlat vid samråd med : (presentation av förslaget), (lägesrapport), (lägesrapport), (skriftlig rapport från 3-4 juni 2010), (allmän inriktning i vissa delar) och (allmän inriktning i återstående delar) samt (lägesrapport) Direktivet är vidare tidigare behandlat vid information m.m. till : , inför RIF-råden 4-5 juni 2009 och 2009, (överläggning), (subsidiaritetsprövning), och (allmän inriktning i återstående delar) samt (lägesrapport). Bakgrund presenterade kommissionen ett förslag till rambeslut om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuellt utnyttjande av barn samt barnpornografi (KOM (2009)135 slutlig) som föreslogs ersätta rådets rambeslut om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (2004/68/RIF - rambeslutet). Förslaget bygger i stora delar på konvention om skydd för barn mot sexuell exploatering och sexuella övergrepp (ETS No. 201 i fortsättningen PC-ES). Förhandlingarna i behörig rådsarbetsgrupp inleddes under det tjeckiska ordförandeskapet i EU och fortsatte under det svenska ordförandeskapet . Genom Lissabonfördragets ikraftträdande försvann dock den rättsliga grunden för att anta rambeslut. Kommissionen presenterade därefter ett förslag till direktiv under Lissabonfördraget. Förslaget bygger till stor del på förhandlingsresultatet beträffande rambeslutet. Som rättslig grund för förslaget åberopas artiklarna 82(2) och 83(1) i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och förslaget ska antas i enlig-het med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (artikel 294 EUF-fördraget). Inom har och rapportören haft ansvar för ärendet. hölls en orienteringsomröstning i angående ändringsförslag och därefter inleddes trepartsförhandlingar mellan EP, rådet och KOM. nåddes en principöverenskommelse om direktivtexten vilken bekräftades i Coreper och i . Omröstning i plenum i har ännu inte hållits. Förslaget är f.n. föremål för språkgranskning. Rådet för rättsliga och inrikes frågor har behandlat förslaget vid ett flertal tillfällen. Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Skapa förtroende för en EU-övergripande rättvisa en ny dimension för den europeiska rättsliga utbildningen (Sr ) 14196/11 JAI 623 JUSTPEN 4 JUSTCIV 234 Avsikten med behandlingen i rådet, Ordförandeskapet har ännu inte meddelat syftet med behandlingen i rådet. Dokument 14196/11 JAI 623 JUSTPEN4 JUSTCIV 234 (Meddelande från kommissionen till , rådet, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och Skapa förtroende för en EU-övergripande rättvisa En ny dimension för den europeiska rättsliga utbildningen; KOM(2011) 551) (bifogas) behandling i och i riksdagsutskott . (information). Bakgrund Kommissionen presenterade ett meddelande om EU-rättslig utbildning. Meddelandet är ett svar på uppmaningen som ställdes till kommissionen i Stockholmsprogrammet och utgör en åtgärdsplan för att vidareutveckla den EU-rättsliga utbildningen. Målet med initiativet är att bereda hälften av alla rättstillämpare inom EU möjlighet att delta i minst en EU-rättslig utbildning eller ett EU-rättsligt utbyte . Medlemsstaterna uppmanas också att se till att alla rättstillämpare genomgår minst en veckas utbildning i EU-rätt under sitt yrkesliv. Kommissionen presenterade meddelandet på . Det har inte presenterats några övriga frågor. I anslutning till rådets möte: SIS II (Sr ) = Lägesrapport Avsikten med behandlingen i rådet Information om den senaste utvecklingen i SIS . Dokument: det har inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. behandling i och i riksdagsutskott: senast inför . Bakgrund Schengens informationssystem (SIS) är det gemensamma efterlysnings- och spaningsregister som används av de länder som deltar i . Utvecklingen av SIS II pågår under kommissionens ledning och har drabbats av ett flertal förseningar. Tidpunkten för driftsättning av systemet är nu satt till . antog , i samband med kommissionens nya planering för projektet, rådsslutsatser om utvecklingen av SIS II. Där uppmanades kommissionen bl.a. att hålla ministerrådet och underrättade om den vidare utvecklingen. Kommissionen kommer därför att vid rådets möte ge en muntlig redovisning av läget i projektet. Inga beslut är aktuella. Uppkommande problem hanteras löpande av den omfattande stödorganisationen kring projektet, där deltar aktivt och har relativt god insyn. Medlemsstater som är mindre involverade har efterlyst mer skriftlig information om och transparens i arbetet. Ordförandeskapet har utlovat ett dokument med sådan information till . F.n. finns stora risker för att tidplanen inte heller kommer att kunna respekteras och det krävs att alla kommer överens om ett antal föreslagna åtgärder för att förhindra det. En av flera aktuella komplikationer rör problem med resurser att få ett särskilt testverktyg klart till vissa tester av systemet . Dessutom finns beroenden till SIS I resurser, till MS som inte är klara eller förmår delta i centrala tester (dock ej ) samt förseningar i tester av kopplingen till Backup-centralen i . Här finns faktorer som varken kommissionen eller projektorganisationen för SIS II råder över. De måste hanteras nationellt och av förvaltningsorganisationen för SIS I (och ). Informationssystemet för viseringar (VIS) (Sr ) = Lägesrapport Syftet med behandlingen i rådet Information. Dokument Det har inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. behandling i och Inför . Bakgrund VIS-förordningen antogs och omfattar bestämmelser om översändande och utbyte av uppgifter om viseringsansökningar innehållande biometri (fingeravtryck och ansiktsfotografi). Driftsättandet har försenats i flera omgångar men slutligen kunde utrullningen av VIS inledas . Systemet var tekniskt färdigt men flera av medlemsstaterna med stor viseringshantering i den första regionen () föredrog att sätta startdatum till . VIS kommer att införas successivt i olika regioner. När en utvärdering gjorts av utrullningen i den första regionen följer utrullning i region två. Länderna som då står på tur är , , och . Tredje regionen består av , och . Man kan förvänta sig att utrullningen i den andra regionen inleds och att regionerna därefter följer med ca två månaders mellanrum. Enligt plan ska VIS vara infört i alla regioner . Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1931/2006 vad gäller inlemmande av och vissa polska administrativa distrikt i det område som anses som gränsområde (Sr ) = Lägesrapport/vissa frågor Se rådets dagordning, lagstiftningsöverläggningar, punkten 4. Meddelande om smarta gränser (Sr ) = Föredragning av kommissionen Avsikten med behandlingen i rådet Kommissionen ska lägga fram ett meddelande om smarta gränser och därefter presentera detta på RIF-rådsmötet . Dokument Meddelandet har ännu inte presenterats. dokument Kommissionens meddelande (2008) 69 om nästa steg i Europeiska unionens gränsförvaltning och tillhörande faktapromemoria 2007/08:FPM89. behandling i och i riksdagsutskott: - Bakgrund Redan i kommissionens meddelande (2008) 69 av om nästa steg i Europeiska unionens gränsförvaltning föreslogs nya verktyg för gränskontrollen, bl.a. förenklad gränspassage för betrodda resenärer (RTP) och ett in- och utreseregister för tredjelandsmedborgare (). Förslaget innehöll också tankar kring automatiserad gränspassage för EU-medborgare och ett elektroniskt resetillståndssystem (). Syftet med nämnda åtgärder är att öka medlemsstaternas säkerhet samt att underlätta betrodda resenärers gränspassage. RTP och EES skulle utgöra kärnsystemen för smarta gränser. I rådsslutsatser bekräftade rådet behovet av att bättre utnyttja ny teknik för att underlätta gränskontrollen. Dessa frågor nämns också i Stockholmsprogrammet och i kommissionens meddelande om migration av . Av Europeiska rådets slutsatser från framgår att arbetet med smarta gränser snabbt bör gå vidare för att säkerställa att ny teknik utnyttjas för att möta de utmaningar som gränskontrollen ställs inför. Det framförs att ett EES och ett RTP bör införas. Detta skulle kunna öka trovärdigheten för . Kommissionen ska lägga fram sitt meddelande om Smarta gränser och kan förväntas peka på vilka delar den framtida utvecklingen av smarta gränser ska omfatta, med största sannolikhet främst ett EES och ett RTP. Meddelandet kommer vid senare tillfälle att följas av förslag till rättsakter. I enlighet med rådets arbetsordning delas dagordningen upp i två delar Lagstiftningsöverläggningar respektive Överläggningar om icke lagstiftande verksamhet. Rådets sammanträden ska vara offentliga när det överlägger och röstar till ett utkast till lagstiftningsakt. Se vidare artiklarna 3, 5 och 7 Rådets arbetsordning (dok. 16525/09 JUR 495 POLGEN 206). KOM(2011) 47 av . I syfte att bekämpa terrorism och finansiering därav initierade ett system för inhämtande och analys av meddelanden om finansiella transaktioner från det på marknaden dominerande företaget (Society for Worldwide Intrabank Financial Transactions). Systemet kallas Tracking Program(TFTP). Kommissionens namn på ett eventuellt framtida EU-system. Registered Traveller Program.