eunbil · GY0N2935B8 · 2011-01-01 00:00:00 — Rådets möte (social- jämställdhets- och arbetsmarknadsministrarna) Rubrik: Årliga ändringar i förordning 883/2004 om samordning av de sociala trygghetsförmånerna och dess tillämpningsförordning 987/2009 Dokument: 5063/11 SOC 7 CODEC 8 10641/11 SOC 437 CODEC 895 +ADD 1 dokument: Fakta - PM 2010/11:FPM66 behandlad vid samråd med : Inte tidigare behandlad i Bakgrund Sedan grundförordningen (EG) nr 883/2004 om de sociala trygghetssystemen beslutades har en del förändringsbehov uppmärksammats, dels för att anpassa förordningen till ändringar i medlemsländerna lagstiftning om social trygghet och till andra förändringar på det sociala området som påverkar samordningen av de sociala trygghetssystemen. Kommissionen lade fram ett förslag till förändringar . Förslagen har förhandlats i rådsarbetsgruppen för sociala frågor och har modifierats i vissa delar genom att det ungerska ordförandeskapet presenterat ett kompromissförslag. Ändringarna i förslaget är i stor omfattning initierade av medlemsländerna och innebär i de flesta fall rent administrativa förenklingar, klargöranden av vissa texter och några få mer materiella ändringar. De ändringar som föreslås i grundförordningen (EG) nr 883/2004 får i vissa fall även återverkan på reglerna i tillämpningsförordningen (EG) nr 987/2009 varför även ändringar i denna förordning föreslås. Rättslig grund och beslutsförfarande Artikel 48 och artikel 294 i EUF- fördraget. Rådet beslutar med kvalificerad majoritet och är medbeslutande. Svensk ståndpunkt Regeringen kan stödja de förslag som ordförandeskapet lägger fram med undantag för det förslag som rör arbetslöshetsersättning till vissa egenföretagare. I detta fall kan regeringen inte tillstyrka det förslag som läggs fram. Ordförandeskapets förslag till kompromiss avseende reglering av utbetalare av arbetslöshetsersättning till vissa egenföretagare ligger inte i linje med regeringens ståndpunkt. De främsta skälen till det är att förslaget i) inte är i linje med förordningens syfte och ii) avviker från principen om att arbetslöshetsersättning normalt inte exporteras till ett annat land. Vi anser att förslaget inte är tillräckligt berett och att närmare utredning av förslagets konsekvenser saknas. har ännu inte yttrat sig. Förslaget En av de förändringar som föreslås är ett tillrättaläggande av reglerna som rör arbete i två länder. Reglerna om arbete i två länder i förordningen 883/2004 avser att förenkla förhållandet för t.ex. gränsgångare som bor i ett land och arbetar i ett annat. Om arbete endast utförs i arbetslandet gäller enligt huvudregeln socialförsäkringen i arbetslandet. Om emellertid en person också utför arbete i bosättningslandet övergår försäkringen i sin helhet till det landet. För att underlätta tillämpningen innehåller förordningen 883/2004 regler om att försäkringen endast ska övergå till bosättningslandet om en väsentlig del av arbetet utförs där. I tillämpningsförordningen kan t.ex. en väsentlig del av arbetet föreligga om arbetstid eller lön i bosättningslandet överstiger av den totala arbetstiden eller lönen. Syftet med det nu föreslagna förändringen är att klargöra att villkoret en väsentlig del av arbetet också gäller en person som arbetar för olika företag eller arbetsgivare i två eller flera medlemsländer och inte som i nuvarande lydelse begränsar regeln till en och samma arbetsgivare. Det ungerska ordförandeskapet kommer att lägga fram förslag att anta förändringarna. För svensk del kommer detta bl.a. att underlätta för gränsgångare som bor i och arbetar för arbetsgivare både i och . Arbetet i måste utgöra en väsentlig del, dvs. överstiga av arbetstiden eller lönen, för att försäkringen ska övergå till . En annan materiell förändring som föreslås är att det regleras vilket land som ska betala arbetslöshetsersättning till en egenföretagare som före arbetslösheten bott i ett land och bedrivit verksamhet i ett annat land. Enligt gällande lydelse i förordning 883/2004 omfattas den som bedriver verksamhet i ett annat land än där han eller hon bor av arbetslöshetsförsäkringen i arbetslandet. När egenföretagaren blir arbetslös ska han eller hon, enligt förordningen, återvända till bosättningslandet och ansöka om ersättning i det landet. Ansvaret att betala ut arbetslöshetsersättning åligger med andra ord bosättningslandet. Det föreslås nu att, i de fall bosättningslandet saknar arbetslöshetsförsäkring för egenföretagare så ska det tidigare arbetslandet betala ersättning till den personen. Personen i fråga ska därmed kunna erhålla arbetslöshetsersättning från men vara bosatt i ett annat land. Vidare föreslås ett klargörande beträffande en person som omfattats av arbetslöshetsförmåner i ett land men återvänder till bosättningslandet, i det fallet klargörs det att det tidigare arbetslandets försäkring gälla ska som enligt förordningen gäller för personer som under arbetslöshet söker arbete i ett annat land än det han arbetat i. ska förmåner inledningsvis utges från det tidigare arbetslandet. Förändringar föreslås också för den administrativa kommissionen vars roll klargörs så att det tydligt framgår att beslut kan antas med kvalificerad majoritet på samma sätt som röstningsförfarandet enligt Lissabonfördraget. Förslaget har av praktiska skäl modifierats något med hänsyn till att Administrativa kommissionens (AK) roll i första hand är att skapa enhällighet för de beslut och rekommendationer som de utfärdar. Dock följer besluten i AK den procedur om kvalificerad majoritetsröstning som gäller i rådet. Förändringar föreslås även för personal inom luftfarten i förordningen 883/2004. Förslaget innebär att luftfartspersonal ska tillhöra försäkringen i den medlemsstat där de är stationerade och har sin sk. homebase. Reglerna i artikel 11 om tillämplig lagstiftning kompletteras med särskilda regler för personal inom internationell luftfart. Ändringarna innebär att man kan bortse från om en väsentlig del av arbetet utförs i bosättningslandet vilket innebär att reglerna blir tydligare och enklare att tillämpa. Detta är helt i linje med de önskemål som parterna (svenskt näringsliv och ) framfört. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Reglerna i förordningarna är direkt tillämpliga i den svenska lagstiftningen. De förändringar som föreslås kommer att underlätta tillämpningen genom att reglerna förtydligas. Detta gäller reglerna i förordningen för arbete i två eller flera länder, som löser problemen för gränspendlare i och reglerna för internationell luftfartspersonal. Reglerna om arbetslöshetsersättning för egenföretagare kan däremot komma att påverka de svenska reglerna eftersom export av förmåner till egenföretagare kommer att kunna ske. Förslaget innebär att kommer att vara skyldig att exportera arbetslöshetsersättning till vissa egenföretagare (de som bor i ett medlemsland som saknar arbetslöshetsförsäkring för egenföretagare) som är boende i ett annat EU-land. Det är oklart om de personer som förslaget avser kommer att klara av att uppfylla de krav som krävs, enligt svensk rätt, för att arbetslöshetsersättning ska kunna lämnas. Det föreligger även oklarheter vilka konsekvenser förslaget får efter att dagarna med arbetslöshetsersättning i en ersättningsperiod tagit slut. Reglerna kommer även att påverka övriga försäkringar eftersom det bara är ett lands lagstiftning som ska gälla och i detta fall bestäms det genom tillhörigheten till arbetslöshetsförsäkringen. Ekonomiska konsekvenser Inga kända avseende de förslag som vi kan stödja. Vad gäller förslaget avseende export av arbetslöshetsersättning för vissa egenföretagare så kan det medföra ökade kostnader för , det är emellertid inte möjligt att göra någon uppskattning av hur många personer som berörs av förslaget.