rfr · GZ0WRFR1 · 2011-09-16 00:00:00 — ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN Mark- och miljödomstolarna prövar ansökningar om tillstånd till vattenverksamhet.70 De avgör även omprövningsfrågor. Domstolarna har ingen egen initiativrätt utan prövningen förutsätter en ansökan. Fram till beslutade vattendomstolarna i frågor om vattenverksamhet. Det finns fem mark- och miljödomstolar, nämligen , , , och . En mark- och miljödomstols dom eller beslut kan överklagas till mark- och , som är en avdelning inom . Vid mark- och miljödomstolen i arbetar 14 personer, varav fyra domare, tre tekniska råd och två beredningsjurister. En tekniker är specialiserad på vattenverksamhet. Domstolen har 2530 mål om vattenverksamhet, varav de flesta betraktas som enkla ärenden rörande säkerhetshöjande åtgärder. Ett ärende kan ta ungefär att behandla, inklusive remisser, muntlig huvudförhandling, meddelande av dom etc. Därutöver finns flera myndigheter som på olika sätt berörs av frågor med bäring på biologisk mångfald i vattendrag med inriktning på vattenkraft. () ansvarar för frågor om kulturmiljön och kulturarvet. Myndigheten har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsfrågor med anknytning till ämbetets verksamhetsområde och har även det övergripande ansvaret för kulturmiljön inom samtliga miljökvalitetsmål.71 ska bl.a. verka för en effektiv och hållbar energianvändning och en kostnadseffektiv energiförsörjning, båda med en låg negativ inverkan på hälsa, miljö och klimat. Myndigheten ska inom sitt verksamhetsområde verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljökvalitetsmål som har fastställt nås.72 är ett statligt affärsverk73 som bl.a. har centrala uppgifter inom området dammsäkerhet. Länsstyrelserna har uppgifter i fråga om bl.a. naturvård, miljö- och hälsoskydd samt fiske. Länsstyrelserna ska verka för att de av fastställda miljökvalitetsmålen uppnås och svara för regionalt mål- och uppföljningsarbete, stödja kommunerna med underlag för deras miljömålsarbete, verka för att målen får genomslag i den lokala och regionala samhällsplaneringen samt samordna arbetet på regional nivå med anpassningen till ett förändrat klimat.74 På regional och lokal nivå genomför länsstyrelserna insatser för biologisk återställning i kalkade vatten och restaurering av vattendrag genom olika 71Förordningen (2007:1184) med instruktion för . 72Förordningen (2007:1153) med instruktion för . 73Förordningen (2007:1119) med instruktion för . 74Förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN medel från och . myndighet för tillstånds- och anmälningspliktiga vattenverksamheter. gering kan göras till kommunen. Länsstyrelserna kan förelägga verksam- hetsutövaren att utföra skyddsåtgärder eller ändra regleringen så att tillstånd och villkor följs. Anmälan om vattenverksamhet ska göras till länsstyrel- sen.75 Bygdeavgifter ska betalas till i det län där verksamheten huvudsakligen bedrivs.76 kan även driva domstolsärenden, t.ex. omprövningar och överklaganden. Länsstyrelserna kan driva vissa ansökningsmål i domstol, t.ex. utrivningsärenden där någon ägare inte har Dessutom kan nämnas att varje länsstyrelse har ett be- redningssekretariat som arbetar med vattendirektivet och att en stor del av verksamheten i övrigt ingår under direktivsarbetet. För förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön har delats in i fem vattendistrikt.77 i varje vattendistrikt har utsetts till vatten- myndighet med uppgift att samordna och lägga fast ramarna för vattenför- valtningen i distriktet.78 Varje vattenmyndighet har en vattendelegation som beslutar om större frågor, t.ex. miljökvalitetsnormer, åtgärdsprogram och förvaltningsplan.79 Besluten riktar sig till andra myndigheter. regionala eller lokala samverkansorgan där berörda aktörer kan mötas och diskutera sig fram till gemensamma lösningar i vattenfrågor. råd har bildats ur befintliga vattenvårdsorganisationer. Kommunerna ansvarar för det lokala miljöarbetet. samarbetar med länsstyrelserna i arbetet med miljömålen. också med organisationer, företag och lokalt näringsliv samt med regionala Kommunerna genomför egna projekt och åtgärder genom t.ex. lokala naturvårdsåtgärder. 5.3 Övriga aktörer i frågor kring vattenkraft och biologisk mångfald En viktig aktör är de olika utövarna av vattenverksamhet, bl.a. vattenkraftsbolagen (se avsnitt 3). är en bransch- och intresseorganisa- 76 Lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. 77 Fem länsstyrelser är vattenmyndighet med ansvar för förvaltningen av kvaliteten på vattenmiljön: (), (vattendistrikt), (Norra vattendistrikt), län (Södra vattendistrikt) och (vattendistrikt). 78 Vattenmyndigheternas roll regleras i förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön genom bemyndigande i 5 kap. 11 § . 79 Förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN tion för landets elförsörjningsföretag.80 har 168 ordinarie medlemmar och ett hundratal olika arbetsgrupper. bildades och har som ändamål att verka för sunda förutsättningar för energiutvinning från småskalig vattenkraft. har drygt 800 medlemmar.81 Dessutom kan nämnas de olika vattenregleringsföretagen som svarar för reglering av vattnet för kraftproduktion i vattendragen. Vattenregleringsföretag bildas om det finns fler än två ägare av vattenkraftverk i en älv. Delägare i företagen är kraftproducenterna i respektive älv. Regleringsföretagen bl.a. samordnar och sköter vattenhushållningen i älvarna, skadereglerar och underhåller anläggningar. Ett exempel är Vattenregleringsföretagen med huvudkontor i som bl.a. ansvarar för olika skadeförebyggande åtgärder enligt vattendomar såsom t.ex. strandrensningar, erosionsskydd, vägar, renstängsel, spegeldammar och fiskodlingar som tillkommit för att minska påverkan av genomförda regleringar.82 är en sammanslutning med uppgift att genom rensning, reglering eller andra vattenvårdande åtgärder främja ett från allmän eller enskild synpunkt ändamålsenligt utnyttjande av vattnet i vattendrag, sjö eller annat vattenområde.83 har liknande mål som ett vattenförbund men kan inkludera andra intressenter inklusive andra vattenförbund. Till skillnad från vattenförbund är vattenvårdsförbund en frivillig sammanslutning och inte en juridisk person. Många vattenvårdsförbund bildar också vattenråd inom ramen för arbetet med svensk vattenförvaltning. Bland de olika organisationer som är verksamma inom området på nationell nivå återfinns (Sportfiskarna). Sportfiskarna arbetar bl.a. mot fortsatt utbyggnad av vattenkraft och för levande vattendrag med friska fiskbestånd och en naturlig biologisk mångfald. Sportfiskarna tar löpande del av myndighetsbeslut och miljödomar. har Sportfiskarna överklagat tre miljödomar. En annan organisation är Älvräddarnas samorganisation som är en sammanslutning av lokala älvräddarorganisationer. I sammanhanget kan även Fiskevattenägarna nämnas. Dess uppgift är att tillvarata fiskevattenägarnas gemensamma intressen och verka för fiskevårdens och fiskets utveckling i syfte att ge ett ekonomiskt och ändamålsenligt utnyttjande av vattnen.84 Olika miljöorganisationer arbetar med frågor kring vattenkraftens påverkan på den biologiska mångfalden i rinnande vatten. har en fond som fördelar medel till olika projekt för att återskapa biologisk mångfald i vattendrag, t.ex. byggande av omlöp. De elbolag som har el märkt med Bra Miljöval ger en del av elpriset till projekt som godkänns av . För pengarna har föreningen bl.a. gett bidrag till att 81Svensk , e-brev . 83Lagen (1976:997) om vattenförbund. 84Webbplatserna , och . Sportfiskarna, e-brev . ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN skapa vattenpassager förbi vattenkraftverk i syfte att skapa bättre förutsättningar för de djur och växter som annars hindras av vattenkraftsstationer samt till projekt som syftar till att underlätta överlevnaden för hotade arter som flodpärlmussla, ål och andra fiskarter. WWF har drivit och initierat olika projekt, bl.a. projektet där fokus har legat på att höja kunskapen hos olika aktörer inom framför allt skogsbruket och därmed öka hänsynen till vattendrag. WWF har även arbetat med restaurering av Natura 2000-vatten i inom Flodpärlmussla. WWF håller även på att starta projekt som är landskapsbaserade för att höja blicken från objektsnivå till landskapsnivå och se till hela avrinningsområden.85 Lokalt och regionalt finns samma aktörer men även fiskevårdsområdesföreningar och lokala älvräddargrupper. Fiskevårdsområden kan bildas med fiskevatten som tillhör två eller flera fastigheter i syfte att samordna fisket och fiskevården och främja fiskerättsägarnas gemensamma intressen. Det förvaltas av en fiskevårdsområdesförening där fiskerättsinnehavarna är medlemmar.86 5.4 Iakttagelser kring ansvarsfördelning och kompetens Viss otydlighet i arbets- och ansvarsfördelning Det kan konstateras att frågor om vattenkraft och biologisk mångfald i rinnande vatten berör olika departement, utskott och myndigheter. Från de centrala myndigheterna har det konstaterats att arbets- och ansvarsfördelningen finns reglerad i , instruktionerna och regleringsbreven. Myndigheterna menar att de har tydliga uppdrag och att varje myndighet har sitt ansvarsområde att bevaka utifrån sitt uppdrag. menar att rollerna är tydliga men att det är mer problematiskt att utöva dessa roller. Från andra aktörer har det pekats på att det finns många myndigheter och att ansvarsfördelningen är otydlig. menar att det finns för många aktörer och att ansvarsfördelningen inte går hand i hand med budgetfördelningen, vilket gör att ingen tar ansvar för den biologiska mångfalden runt vattenkraftverken. Föreningen menar att vattenmyndigheternas tillkomst har gjort situationen mer otydlig. WWF har konstaterat att de olika myndigheterna arbetar efter olika mål och riktlinjer och att ett tydligt samarbete och en gemensam riktning mellan myndigheter är viktigt för att säkra att åtgärder, planer och beslut inte är motstridiga. WWF betonar att samordning mellan myndigheter för att motverka motstridiga mål och åtgärder är nödvändig. Sportfiskarna ser det som viktigt att vattenarbetet fortgår inom tydliga ramar där de olika aktörerna är klara över sina roller. 85Webbplatserna och , . , intervju , och WWF, e-brev . 86Lagen (1981:533) om fiskevårdsområden. ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN det anser att arbetsfördelning och hierarki mellan aktörerna är oklara och pekar på att det är särskilt viktigt att ansvarsfördelningen klargörs inför tillkomsten av den nya Havs- och vattenmyndigheten. Älvräddarna har framfört att det i miljölagstiftningen är tydligt vilka som har ansvaret, men att det inte är lika tydligt hos exempelvis tillsynsmyndigheten. Ny havs- och vattenmyndighet bildas ändras myndighetsstrukturen vad gäller vattenfrågor. Tanken är att den nya Havs- och vattenmyndigheten ska kunna knyta ihop frågor om fisk, fiske, hav och vatten. Tjänstemän vid menar att den nya myndigheten innebär att ansvarsfördelningen blir tydligare, men den kommer inte att kunna lösa alla gränsdragningsproblem. I uppföljningen har flera aktörer framfört att ambitionen att skapa en sammanhållande myndighet för havs- och vattenarbetet är god, men att dess roll i vattenarbetet behöver förtydligas. Det har framförts att inrättandet av den nya myndigheten kan leda till att otydligheten i ansvarsfördelningen ökar, inte minst i förhållande till de fem befintliga vattenmyndigheterna. Från i har framförts att det är positivt att staten tar tag i havsfrågorna men att det också finns en oro för att inlandets vattendrag kommer att hamna i skuggan i den nya myndighetens arbete. Vikten av samarbete och samverkan mellan olika aktörer Det finns många frågor som kräver ett tydligt samarbete mellan alla aktörer, som kraftbolag, myndigheter och naturvårdsorganisationer för att hitta gemensamma lösningar. Bland annat WWF har pekat på att det finns bra exempel på sådana samarbeten att dra lärdom av vid fortsatt arbete. De myndigheter som har ingått i uppföljningen har framfört att samarbete och samverkan för att bevara och återskapa biologisk mångfald kring vattenkraftverk sker på olika sätt, både med andra myndigheter och olika organisationer. Ofta sker samarbete inklusive kunskaps- och erfarenhetsutbyte både vid domstolsärenden och i restaureringsprojekt. Som exempel kan nämnas att har framfört att viss samordning sker i bidragsgivningen och att det finns gemensamma forsknings- och utvecklingsprojekt. På central och regional nivå sker dessutom samarbete inom ramen för genomförandet av vattenförvaltningens åtgärdsprogram. har pekat på behovet av bättre samordning kring bidragsgivning. Från branschens sida har framfört att kraftbolagen har ett bra samarbete med bl.a. vattenmyndigheterna. uppger att samarbetsklimatet mellan Kammarkollegiet och de olika kraftbolagen däremot har blivit något sämre medan samarbetet med är väl fungerande, bl.a. i form av samarbetsprojekt. menar att de olika myndigheterna genom regleringsbrev borde instrueras av regeringen att tillämpa en helhetssyn i stället för att se till egna smala stuprör, vilket upplevs snarare blockera utvecklingen än att föra den framåt. Vattenregleringsföretagen efterlyser en bättre samordning ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN mellan myndigheterna, framför allt mellan länsstyrelser i olika län och mel- lan olika enheter på respektive länsstyrelse. menar att man har en bra dialog med vissa kraftbolag men inte någon dialog alls med andra. Enligt kan detta bero på att företagskulturen skiljer sig åt mellan olika bolag eller på intresset och kunskapen hos nyckel- personer inom företagen. Centrala myndigheter är olika aktiva i arbetet för vattendragens Det finns flera myndigheter på central och regional nivå som i varierande grad arbetar med vattenfrågor. Olika miljöorganisationer och andra aktörer konstaterar att en del myndigheter inte har varit så aktiva i arbetet för den Kammarkollegiet menar att ett inbyggt problem är att ingen kan tvinga myndigheter att agera när det gäller vattenkraftens ska- deverkningar på den biologiska mångfalden. Flertalet aktörer har framhållit att Kammarkollegiet är en viktig aktör Flera har lyft fram att kollegiet har kompetenta jurister och driver på i frågor kring vattenkraftverk och biologisk mångfald, även om Kammarkollegiet inte alltid får igenom sina krav. Det har betonats att Kammarkollegiet gör en viktig insats för att få till en praxis i miljödomsto- Det har konstaterats att kraftbolagen är kritiska mot Kam- markollegiet och dess arbete i samband med tillståndspröv- Även ses av flera som en viktig aktör i arbetet med att be- vara och återskapa biologisk mångfald i vattendragen, även om det från några miljöorganisationer har framförts att verket inte alltid är så drivande. har det betonats att verket vid olika tillfällen har tagit strid för den Det har pekats på att utredningskon- tor arbetar bra, men att verket inte alltid har kunnat närvara vid förhandling- ar i vattenmål, vilket har upplevts som ett problem. ges att man deltar i ca 40 förhandlingar . Förhandlingar äger rum på olika håll i landet och tar ofta , varför det är kostnadskrävande att delta i dessa. Myndigheter och andra aktörer menar att inte har varit så aktivt i sitt processande, vilket flera menar är beklagligt. förts att inte har märkts så mycket när det gäller vatten- kraften och den biologiska mångfalden. Det har även framförts kritik mot styrningen av och mot att dess roll som samordnande och vägledande myndighet har blivit oklar. Flera har särskilt pekat på att an- svarsfördelningen mellan vattenmyndigheterna och har varit alltför otydlig. Vattenmyndigheterna och länsstyrelserna har en viktig roll Länsstyrelserna och de fem vattenmyndigheterna är viktiga aktörer inom Länsstyrelserna känner till lokala förhållanden, t.ex. vilka dammar och kraftverk som finns i respektive län. har det pekats på att det ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN är ett problem att länsstyrelserna har olika roller när det gäller vattenfrågor. Sportfiskarna har framfört att länsstyrelsernas ambitioner och konkreta arbete varierar, bl.a. när det gäller att planera, involvera relevanta intressentgrupper och genomföra praktiska åtgärder. Varierande kompetens vid myndigheterna Bransch- och miljöorganisationer upplever att kompetensen vid centrala och regionala myndigheter i frågor som rör vattendragens biologiska mångfald är varierande, liksom kunskapen om vattensystemen. betonar att för verksamhetsutövarna är det viktigt med kompetenta och kunniga tillsynsmyndigheter. Från myndigheternas sida konstateras att kompetensen ofta är tillräckligt hög på myndigheterna. Som exempel nämns fiskeribiologiska kompetens, Kammarkollegiets juridiska kompetens och mer generella kompetens. Det betonas även att de som har arbetat länge på t.ex. länsstyrelserna har hög kompetens. Bland annat Kammarkollegiet har dessutom konstaterat att vattenrätt uppfattas som ett mycket svårt rättsområde. Intervjuade domare vid mark- och miljödomstolen i menar att vattenrätten ofta innehåller intresseavvägningar mellan många berörda parter, men att lagstiftningen i sig inte är svårare än inom andra områden. Prioriteringen av tillgängliga resurser vid myndigheterna Myndigheter och miljöorganisationer har framfört att Kammarkollegiet har för små resurser för att en mer allmän omprövning ska kunna ske för att komma till rätta med de problem som finns på grund av den befintliga vattenkraften (se avsnitt 6.2). Det har också framförts att länsstyrelserna inte har tillräckliga resurser för att kunna fullfölja sina uppgifter, varför de ibland måste använda sakanslag från och andra finansieringskällor för att finansiera fast anställd personal, vilket gör att det blir svårt för länsstyrelserna att planera verksamheten. Sportfiskarna har framfört att vissa län upplevs ha rustat ned vattenarbetet genom att besparingar har minskat kompetens inom vattenområdet. De lokala aktörerna har en viktig roll Det har betonats att de lokala aktörerna har en viktig roll i arbetet med att bevara och återskapa den biologiska mångfalden i rinnande vatten. Det lokala engagemanget är i många fall avgörande för framgången och bl.a. fritidsfiskare och lokalbefolkning kan vara mycket aktiva i olika lokala initiativ. Ideella krafter gör ett stort och viktigt arbete för att bevara och återskapa biologisk mångfald i vattendragen. Enligt Sportfiskarna är det ofta fritidsfiskare som t.ex. slår larm när fisken försvinner från ett vatten eller om en vattenmiljö inte mår bra av någon anledning. Fritidsfiskare uppges också ofta vara pådrivande för att få till restaurering av skadade vatten och genomför också praktiskt återställningsarbete. Sportfiskarna uppskattar att ca 100 000 fritidsfiskare arbetar ideellt med miljövård i svenska vatten ANSVARSFÖRDELNING FÖR BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN och att de gemensamt lägger ned ca utan betalning på sådan praktisk miljövård. Även kommunerna är i vissa fall viktiga aktörer i arbetet med att bevara och återskapa biologisk mångfald i vattendragen. Sportfiskarna har i upp- följningen informerat om att man för tillfället undersöker hur kommunernas vatten- och fiskevårdsarbete ser ut. framgår att kommunernas vattenarbete varierar. uppges vara mycket ambitiösa, medan vatten- och fiskevårdsarbetet uppges vara mycket lågt prioriterat i alltför många kommuner. kommunerna har enligt Sportfiskarna inte någon tydlig bild av vad de har för roll i vattenarbetet. Sportfiskarna menar att kommunerna borde få tydli- gare information och direktiv om vad deras roll är och hur de ska bidra till att uppnå målen för vattendirektivet (se vidare avsnitt 6.3). 6 Instrument för att bevara och återskapa mångfald 6.1 Fysiska åtgärder för biologisk mångfald i vattendrag 6.1.1 Anläggande av fiskvägar förbi vandringshinder De flesta akvatiska djur och många växter behöver öppna vandringsvägar för att kunna sprida och fortplanta sig. Fiskars vandringar sker mellan lek-, uppväxt- och födoområden. Förflyttningar sker också för övervintring eller för att undvika tillfälligt ogynnsamma förhållanden. De mest omfattande vandringarna företas av arter som lax och ål. När ålen kommer till efter sin resa från stannar en del i kustvattnen, medan andra vandrar upp i sötvatten för att växa . Som framgått av avsnitt 2 har arter med stora krav på fria vandringsvägar drabbats hårt av vattenkraft, vattenreglering och dammar. För att ge bl.a. fisk fri passage runt eller genom vandringshinder som t.ex. dammar och vattenkraftverk anläggs fiskvägar.87 Fiskvägar används för dels uppströmsvandring, dels nedströmsvandring. Miljö- och jordbruksutskottet tog 2008 initiativ till en forskningsöversikt där bl.a. forskningen om fiskvägar uppmärksammades.88 antog EU en förordning om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål.89 Den övergripande målsättningen är att uppnå en blankålsutvandring motsvarande av den som skulle ha funnits utan fiske eller andra störningar, t.ex. dödlighet i vattenkraftverk och vandringshinder. En- ligt förordningen kan en förvaltningsplan för ål innehålla, men är inte begränsad till, åtgärder om minskning och begränsning av fiske, utsättningar, förbättrad framkomlighet och förbättrade livsmiljöer för ålen, transport av ål, bekämpning av ålpredatorer, tillfällig avstängning av vattenkraftsturbiner liksom åtgärder för vattenbruk. Miljö- och jordbruksutskottet har framhållit att man ser positivt på de åtgärder som lyfts fram i förordningen och förutsätter att dessa övervägs i det fortsatta nationella arbetet. I den svenska nationella ålplanen ingår 87Fiskvägar är ett gemensamt begrepp för olika konstruktioner som syftar till att ge fisk fri passage förbi ett vandringshinder. Det kan handla om t.ex. fisktrappor eller omlöp. Omlöp är ofta konstruerade som en bäck eller konstgjord åfåra som löper runt hindret där fisk kan passera både upp och ned förbi kraftverket. används begreppet faunapassage för att betona att det handlar om både fisk och andra djur och organismer. 88Rapport 2008/09:RFR4. 89Rådets förordning (EG) nr 1100/2007 av om åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål. INSTRUMENT FÖR ATT BEVARA OCH ÅTERSKAPA MÅNGFALD åtgärder som omfattar fiske, vandringsvägar, utsättning och kontroll. skottet har bl.a. framfört att insamling av data, uppföljning av förvaltnings- åtgärder och översyn av övervakningsstationer för ålbeståndet är nödvändi- ga för att uppnå goda resultat. Det är också angeläget att vidta åtgärder för att minska dödligheten av ål vid passage av kraftverksturbiner; sådant arbete bör finansieras av kraftbolagen själva, men planering, prioritering och ut- värdering av dessa åtgärder är en nationell angelägenhet. ål är viktig för att påskynda återhämtningen, och finansiering av sådana utsättningar kan ske med bl.a. fiskeavgiftsmedel, fiskevårdsmedel och det operativa programmet för fiskerinäringen i 20072013. har vidare betonat att det är angeläget att prioriterar åtgärder för återhämtning av beståndet av europeisk ål, där särskild vikt bör läggas vid samverkan mellan myndigheter och intressenter utanför fiskesektorn som kan ha betydelse för ålens beståndssituation, t.ex. energisektorn, så att dessa tar ett utökat ansvar för att förbättra ålens beståndssituation.90 uppmärksammade miljö- och jordbruksutskottet att fortsatta åtgärder inom ramen för den nationella planen för återhämtning av den svenska delen av det europeiska beståndet av ål är angelägna. ånyo upp att ålförvaltningsplanens genomförande kräver åtgärder och upp- följning, bl.a. förbättrade möjligheter till vandring upp- och nedströms i sötvatten, liksom utsättning av ålyngel. Utskottet ansåg i likhet med reger- ingen att insatser främst bör bekostas av kraftindustrin inom ramen för be- fintliga eller omprövade vattendomar. Medel behövs även för t.ex. pilotstu-