rfr · GZ0WRFR3 · 2011-12-09 00:00:00 — Om man skulle åtgärda samtliga 800900 anläggningar där det med utgångspunkt från en studie som har gjorts i finns en biologisk potential att ta vara på, skulle det innebära ett maximalt bortfall på . Ni kan själva jämföra med siffrorna över det stora elöverskott som vi dessbättre kommer att ha mycket snart i . Vi går mot stora elöverskott som många säkert vill använda på många olika sätt, vilket jag inte går in på här. Men det handlar om mycket små energiförluster för att åtgärda alla småskaliga vattenkraftverk. Då går elproduktion och miljömål hand i hand. Man får det har efterlyst, nämligen ett marknadsbaserat styrmedel. Kraftverksägarna får själva motiv att fundera över om det är lönsamt och om man vill vara med i stället för att myndigheter försöker rycka upp kraftverksägare och lägga på pålagor på det sätt som berättade att man kan uppleva situationen som . Tar man i stället vara på möjligheterna och kommer framåt så att man både får el och biologisk mångfald uppnår man direktiven och slipper böter från EU. Det fiffiga är att det kan sjösättas omgående, och man kan använda befintliga styrmedel. Avslutningsvis har näringsutskottet här en unik chans. När ni tar beslut om ny elcertifikatslag kan ni visa att det både går att producera el och ta till vara den biologiska mångfalden. kan bättre; vi klarar både och. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT 2011/12:RFR3 Vi har unika förutsättningar och kan slå två flugor i en smäll. Ni har en unik chans; jag hoppas att ni tar den. Lycka till med ert beslut! Moderatorn: Vi ska nu fortsätta utfrågningen om biologisk mångfald i rinnande vatten och vattenkraft med att lyssna på fyra olika myndigheters perspektiv. Vi börjar med och , som är ställföreträdande generaldirektör. , : Frågorna är: Vad gör vi åt målkonflikter? Finns det några samordningsbehov? Och vad kan vi åstadkomma inom nuvarande lagstiftning? Jag tänker börja med målkonflikterna eftersom är ansvarig myndighet för miljömålen. Vi har ett samordningsansvar för uppföljningen av miljömålen. Vi har dessutom ett ansvar för sju enskilda miljökvalitetsmål, däribland klimatmålet. De två mål som vi pratar om är ju klimatmålet och målet om levande sjöar och vattendrag. Jag börjar med klimatmålet. Det är ett av de fem mål som är mycket svåra att nå. Den del av klimatmålet som vi pratar om är den del som är kopplad till förnybar energi och egentligen också effektiv användning av energi. Det finns mål som har antagit inom klimat- och energipolitiken om förnybar energi av den totala energianvändningen . Det finns också ett gammalt mål , ett gammalt riksdagsbeslut om ett utbyggnadsmål för vattenkraften på . I det här sammanhanget ställs dessa mål mot delmålen inom området Levande sjöar och vattendrag. Då kan vi se att vi än så länge inte har nått något av de delmål som vi har för Levande sjöar och vattendrag. Dessutom är det inte bara delmålen utan också de åtgärdsbehov som har identifierats inom vattenförvaltningen som är en stor utmaning för att vi ska nå ramdirektivet för vatten. Det görs regelbundna utvärderingar av miljömålen. Av den senaste uppföljningen framgår det, som jag sade, att inget av delmålen om levande sjöar och vattendrag till 2010 har nåtts. säger vi att det är möjligt att nå målen om ytterligare åtgärder vidtas. Men det behövs ytterligare åtgärder, förändringar i regelverk och tillskott av resurser för att man ska nå dem. Detta gäller inte minst för att vi ska kunna nå preciseringen om restaurering i vattendragen. Då kommer första frågan: Finns det målkonflikter? Den bedömning som vi gör är att det inte är nödvändigt att det ska uppstå konflikter mellan klimat- och energimålet och målet om levande sjöar och vattendrag. Detta är möjligt att lösa. Konflikterna uppstår ofta i de enskilda ärendena när man kommer direkt till de motstående intressena, alltså önskan om att bygga ut vattenkraften och kraven i just det enskilda fallet på att dels åtgärda gamla miljöskulder, dels undvika att nya miljöproblem uppstår. Men det bör alltså vara möjligt med en bra lösning för att hantera de här målkonflikterna. Nästa fråga är: Finns det samordningsbehov? Ja, det gör det naturligtvis. Det finns många som arbetar inom det här området. En sak som är viktig för att vi ska komma förbi detta med eventuella målkonflikter är att vi har en 2011/12:RFR3 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT helhetssyn och en samsyn om vad det är som behöver göras. En arena är bland annat uppföljningen av miljömålssystemet, där inom ramen för sitt samordningsansvar samordnar alla målansvariga myndigheter länsstyrelse, näringsliv och så vidare. Sedan finns också Miljömålsberedningen som jobbar för att hantera målkonflikter i systemet. Det finns också samordningsbehov specifikt inom vattenområdet, och jag är säker på att kommer tillbaka till den delen, så jag lämnar den just . Sedan är då frågan vad det är som behöver göras inom ramen för nuvarande regelverk. Mitt budskap är nog att det kanske är teoretiskt möjligt att tilllämpa det regelverk vi har, så att vi kan komma vidare och lösa en del av problemen. Men som praxis ser ut är det i praktiken inte möjligt att komma vidare och nå målen utan att man också ändrar på regelverket. Det arbete som pågår är naturligtvis bland annat restaureringsarbete, åtgärdsplaner och liknande. Men det som jag tänker ta upp är just den prövning som ska göras. får inte fullt genomslag i prövningsärendena, eftersom när man prövar en liten del av ett kraftverk, om man vill pröva en utbyggnad som inte omfattar hela denna prövning och man inte kan ta in alla miljöproblem i den delen, blir det inte möjligt att åtgärda de gamla delarna. Så när ett företag söker om tillstånd för en förändring i sin verksamhet tittar man begränsat på bara den delen. Då har myndigheterna möjlighet att gå in och begära omprövning i stället, och då ligger hela bevisbördan på myndigheterna för att få till stånd omprövningen. Och det finns många väldigt gamla domar och beslut från den gamla vattenlagstiden, så det är ett oerhört tidskrävande arbete för myndigheterna att göra detta. Dessutom är det rimligt att det är den som driver anläggningen som faktiskt är ansvarig för att ta fram underlaget. Slutligen: Att bedriva en bra tillsyn är nästan en omöjlig uppgift, skulle jag vilja säga, när det finns väldigt många gamla beslut och kanske till och med beslut som inte innehåller miljövillkor och liknande. Om man såg över hela regelverket, så att hänsynsregler fick bättre genomslag även vid prövning av vattenkraftsärenden, skulle det underlätta mycket i sammanhanget. Jag ska möjligen säga en sak till kopplat till elcertifikaten. Vi har hört en del om elcertifikaten och användningen av dem. Jag tror att det viktigaste är att man även här gör en koppling, så att man inte har olika regelverk som inte är synkade med varandra. Om man får ett elcertifikat borde man se till att man har ett tillstånd enligt , så att det finns en koppling och en drivkraft även här att få till stånd prövningen. Om detta regelverk vore enklare och om myndigheterna enklare kunde få genomslag i samband med omprövningsärenden och liknande skulle resurser frigöras så att vi skulle kunna gå igenom de här ärendena i en högre takt än . Det som jag skulle vilja sammanfatta med är att det inte nödvändigtvis finns en målkonflikt i just det här sammanhanget. Det finns ett stort behov av att ha en helhetssyn och en samsyn, men det finns också ett stort behov av att se över regelverket för att vi ska kunna lösa de här frågorna. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT 2011/12:RFR3 Moderatorn: Då har vi hört och ska vi släppa fram Det här är generaldirektör , välkommen. , Kammarkollegiet: Tack för att jag har fått komma hit! Flera av mina företrädare, för vattenkraften och sportfiskarna, har talat om hur länge de har varit verksamma. Då finns det kanske anledning för mig att tala om att jag företräder en myndighet som bildades av . Då fick myndigheten bland annat till uppgift att vårda riksregalierna. Det tänker jag inte prata om här och . Det som jag tänker uppehålla mig vid nu är våra uppgifter inom vattenverksamheten, och man kan säga att det är tre uppgifter som vi har. Vi är bland annat motpart vid tillståndprövningar. Vi är också sökande vid omprövningar. Sedan har vi en tredje uppgift som jag över huvud taget inte tänker beröra här och , och det är vårt strategiansvar enligt åtgärdsprogrammet, det så kallade punkt 18. Jag ska nämna lite grann om vad vi ser som problemet med den nuvarande ordningen. Vi har ju hört att det finns ett stort antal ärenden som borde hanteras. Vi talar om tusental. Problemet är om inte gigantiskt så i alla fall stort, delvis beroende på att ett stort antal inte har några tillstånd alls och att andra har tillstånd som är väldigt gamla. Då talar vi om tillstånd som är baserade vattenlag. Ett annat problem som vi ser är omfattningen av prövningen. Det har företrädaren för redan berört. Och vi tycker precis likadant, nämligen att det är ett bekymmer att vid tillståndsprövning kan man bara pröva det som är nytt, inte hela verksamheten. Det blir väldigt otympligt. berörde också nästa fråga vi har inte koordinerat oss, vill jag betona nämligen elcertifikaten. Vi ser ett bekymmer och en konflikt mellan elcertifikaten och de miljömål som vi har. Konflikten består i att för att få elcertifikat behöver du inte ens ha tillstånd, och det innebär att de naturligtvis kan vara väldigt gamla. Det är till och med så att om du vidtar åtgärder blir det kontraproduktivt relativt miljömålen. Då minskar flödet och också värdet på dina elcertifikat, så om du vidtar åtgärder för att värna den biologiska mångfalden blir utdelningen i form av elcertifikat mindre. Det är naturligtvis en besvärande omständighet i de här sammanhangen. En annan fråga är att vi saknar miljörapporterna. Hade vi haft dem skulle det vara betydligt enklare att välja ut omprövningsärenden. Det ska också ses i perspektivet att många av tillstånden är väldigt gamla. Slutligen ska jag ta upp en fråga som jag återkommer till senare, och det är omprövningsinstitutet. Även det berörde tidigare här. Det är väldigt komplicerat och tungrott. Det är komplicerat därför att vi har ett utredningsansvar. Vi har också att svara för kostnaderna i form av produktionsbortfall, utredningar och som sagt även tredjemans eventuella rättegångskostnader. Om det är på det sättet, som det faktiskt är, att vi inte har några särskilda anslag för detta finns det en risk att myndigheterna när de gör sina priorite- 2011/12:RFR3 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT ringar väljer bort det som är väldigt kostsamt eller att de ställer sina krav på ett sådant sätt att de ser till att de inte hamnar på sådana nivåer att de får höga kostnader förenade med detta, det vill säga för att ersätta produktionsbortfall eller annat. Bara den tanken är besvärande, tycker jag. Hur ska vi komma till rätta med det här? Vad vi har gjort är att vi har sneglat på . Där finns ett antal förslag som vi tycker skulle kunna förverkligas. Det är också så att de förslag som jag här nämner är sådana som gäller för miljöfarlig verksamhet . Det första är att vi skulle kunna begära in ett omprövningsunderlag. Då har vi någonting att utgå från så att det inte är ett carte när vi börjar den processen. Vi tycker också att det är rimligt att kunna begära in miljörapporter om de vattenverksamheter som har stor miljöpåverkan. Även det skulle underlätta vår hantering av detta. Vi skulle vilja meddela generella föreskrifter. Det får ses som någon form av garanti för att man uppnår miniminivåer och för verksamheter som är likartade. Det är inte så att generella föreskrifter på något sätt skulle ersätta prövningen i det enskilda fallet, men det skulle i vart fall underlätta vårt arbete med de här frågorna. Vi skulle också vilja, som jag antydde tidigare, få möjligheter att pröva hela verksamheten när vi prövar ett tillstånd, inte bara en partiell prövning. Det skulle förenkla vårt arbete avsevärt. Återigen: De här förslagen presenterades 2009 i , och de gäller för miljöfarlig verksamhet. Det finns ytterligare några frågor som jag skulle vilja beröra, och även de är hämtade från , fast som idéskisser. Den första är att det vore rimligt att alla tillstånd prövades utifrån , och de som är prövade och givna borde bli föremål för en omprövning. Det är inte heller helt fel att tänka sig en ordning med tidsbegränsade tillstånd. Slutligen något som har berörts tidigare, nämligen principen att förorenaren ska betala. Med en sådan ordning skulle man exempelvis genom en avgift kunna bygga upp en fond som skulle kunna användas just för de tillfällen när man har produktionsbortfall överstigande de gränser som är satta alternativt de kostnader i form av omlöp etcetera som man har svårt att svara för själv. Moderatorn: Tack så mycket. har vi kommit till från , välkommen, och du är enhetschef där. , : Det är spännande att få vara här och prata om elercertifikat och att höra så mycket om elcertifikat från andra håll. Det är ju det som är mitt verksamhetsområde, och det är därför som jag representerar myndigheten här . Jag skulle vilja börja lite grann i samma ände som gjorde och fundera kring detta med mål och målkonflikter. Det svåra är inte att lösa problemen med vattenkraften och den biologiska mångfalden. Det svåra är att göra det OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT 2011/12:RFR3 och ha ett energisystem som uppfyller alla de krav som vi faktiskt ställer på ett energisystem, att lampan tänds när vi trycker på knappen, att det faktiskt finns tillräckligt med el för att vår industri ska producera och att vår klimatpåverkan ska vara inom rimliga gränser. Då börjar det bli lite knepigare. När det gäller energisystemet som helhet törs jag nog säga att den storskaliga vattenkraften är en omistlig del av elproduktionen . Det är ingenting som vi ändrar på till . Är detta då ett äkta dilemma, för att ge sig ut i filosofin, det vill säga en olöslig målkonflikt? Nej, det är det givetvis inte, framför allt inte på lång sikt. Däremot är det lite kärvt att lösa det på väldigt kort sikt, för då får man offra antingen energisystemet eller den biologiska mångfalden. Men jag tror inte att vi behöver offra någonting. I det här sammanhanget ska vi placera . Jag ska alldeles strax prata lite grann om elcertifikat. Jag kanske inte riktigt håller med om slutsatsen att det här är så komplicerat att vi inte ska prata om det, utan det går att penetrera även denna materia. Jag börjar med vad vi gör på . Där har vi elcertifikatssystemet, som ju har pekats ut som både bov och möjlighet här . Det är ett sätt att transferera pengar från elkonsumenter till elproducenter som producerar förnybar el. Här kan det vara på sin plats att understryka att det inte är en skatt utan pengar från konsumenter. Använder konsumenterna mycket el bidrar de mer till omställningen. Det är på ett sätt en ganska trevlig och demokratisk ordning. ska jobba med energi och inte med miljöprövningar. Vi har flera myndigheter som har expertis på området, både i miljöfrågan och på vattenområdet, och mer generellt på och i tillståndsfrågor på Kammarkollegiet. Det här ska inte vi göra, utan vi ska jobba med energisystem. Det betyder också att vi inte ska knyta in en dubbelprövning i elcertifikatssystemet, för jag är helt övertygad om att det inte skulle vara bra om vi gjorde en individuell miljöprövning av de enskilda kraftverken. Det betyder att vi antingen skulle behöva bygga upp en kompetens som vi inte har , vilket skulle vara dyrt, eller också att vi skulle få fatta dåliga beslut, och det är om möjligt ännu dyrare. Där är den viktiga saken att se till att miljölagstiftningen fungerar och att de myndigheter som har ansvar inom miljölagstiftningen och miljötillstånden har resurser nog för att kunna göra ett klokt arbete. Men det betyder inte att vi inte har något ansvar. kommer den lilla elcertifikatsskolan. Man kan få elcertifikat för tre typer av verksamheter. Man kan ha ny produktion. Då bygger man till exempel ett nytt vattenkraftverk, eftersom vi pratar om vatten . Man kan få en ny tilldelning, det vill säga att om man renoverar så att kraftverket blir som nytt kan man få en ny , eller så kan man, om man gör insatser i både småskaligt och storskaligt vatten, få elcertifikat för en produktionsökning. Produktionsökning är någonting som vi tycker om, för det betyder att vi får ut mer energi med samma miljöpåverkan. Det är på det hela taget bra, tror jag. Ny tilldelningsperiod är lite mer intressant. Det är här vi måste fundera på 2011/12:RFR3 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT hur lagstiftningen ser ut. Vi har 14 månader kvar av vattenkraft i elcertifikatssystemet, om jag ska uttrycka mig rått. Det finns de som kommer att kritisera mig för detta, men på det stora hela är det så. Det betyder att det småskaliga vattnet som kom in när systemet startade kommer att få tilldelning till och med , det vill säga 14 månader till. Sedan får de inte fler elcertifikat, om inte vattenkraftverken renoveras så att de är att betraktas som nya. Då kan man komma in en andra gång, och det ska vi återkomma till. Vad ägnar vi oss då åt mer än att slussa pengar till förnybar produktion? Forskning och utveckling och demonstration är käpphästar för som fördelar mycket pengar där och även inom det här området, det vill säga att vi försöker bidra till att det ska finnas teknik och kunskap om hur man gör rätt, för det är en väldigt stor skillnad på ett fulkraftverk och ett finkraftverk utan att gå in på detaljer. Och jag tror att utvecklingen inte på något sätt har nått vägs ände, utan vi kan nog lära oss en hel del till om hur man gör det här bra. En annan sak som vi har börjat göra , på initiativ av länsstyrelsegruppen, är att samköra de listor som finns över kraftverk som får elcertifikat med de tillståndslistor som finns ute på länsstyrelserna. Det var en ganska skrämmande övning. Jag har bara fått en mycket begränsad återkoppling, men det finns en skillnad. Det visar sig att det finns elproduktionsanläggningar som producerar el som officiellt är kvarnar. Det är ändå ganska ovanligt att en kvarn producerar el, så det finns något tjall på tillståndssidan, kan man säga utan att ta i. Där är problemet resurser för att bedriva tillsyn. Det här har varit ett sätt att hitta en genväg för de kreativa handläggare som avsätter för tillsyn. Jag ska gå in på det som har varit på tapeten här, som både och nämnde, om krav som kan ställas för elcertifikat. Då är vi inne på ny tilldelningsperiod, och rent lagtekniskt ska man befinna sig där. Om vi då tänker oss att ett småskaligt kraftverk ska få en andra omgång av stöd från staten. Då är det rimligt att det uppfyller en del krav. ställer vi tekniska krav på vad en ny anläggning är. Jag har i min yrkesroll fått lära mig helt nya begrepp, såsom löphjul, styrsystem och annat som ska vara fint och välputsat för att man ska få en ny tilldelningsperiod. Man skulle mycket väl kunna tänka sig att vi från håll också granskar huruvida det finns ett modernt tillstånd för den andra tilldelningsperioden. Då behöver vi ha kompetensen att hålla reda på datum. Det klarar jag och mina handläggare utan vidareutbildning. Däremot den andra punkten, som togs upp av Sportfiskarna, anser åtminstone inte jag ska lösas inom elcertifikatlagen, det vill säga den specifika tanken om var det ska byggas fiskvägar och omlöp för respektive kraftverk. En sådan sak bör i ögon lösas i miljölagstiftningen. Miljölagstiftningen och miljötillstånden ska ställa tillräckligt höga krav på kraftverken för att de ska vara okej, vad det nu är. Det är ju en politisk avvägning. Det ska inte vara så att du kan vara okej enligt ett miljötillstånd, men om du vill ha stöd från staten för verksamheten ska du göra lite till. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT 2011/12:RFR3 nar vi i ett intressant läge av dubbelprövning och måste ha mycket kompetens på fler ställen. Det är då bättre att se till att det här inkorporeras i miljölagstiftningen, och då främst , och att ett nytt tillstånd räcker, för då behöver vi som myndighet bara kontrollera att tillståndet finns. Det finns ju en del risker med det, till exempel detta med handläggningstid. En del av oss har också att göra med vindkraft, det andra energislaget som har nämnts . Där är handläggningstiderna för tillstånd den flaskhals som är det röda skynket. Om vi ska konkurrera med vindkraften om handläggningstiderna kan det bli ett problem, men det liksom mycket är annat är en fråga om prioritering av resurser. Moderatorn: är det tur. Han är vattenvårdsdirektör på vattenmyndigheten för vattendistrikt. Vi vill höra vad du har att säga. , för vattendistrikt: Tack för att jag har fått komma hit! Jag ska först säga att det är vattenmyndigheterna: Det är fem länsstyrelser i landet som är utsedda till vattenmyndigheter. Då vet ni vad jag representerar. Vi har det eminenta uppdraget att se till att vattendirektivet genomförs i enligt svensk lag. Vi har tagit fram miljökvalitetsnormer för ungefär 26 000 vattenförekomster i . Direktivet säger att våra vatten ska uppnå eller bibehålla god ekologisk status 2015. När det gäller vattenkraften kan vi dela in det i vatten som klarar uppställda krav, där vi inte behöver bry oss, och vatten som inte klarar den ekologiska statusen, där vi ska granska om verksamheten mer eller mindre är tillåten. Går det att göra någonting där om verksamheten ska vara kvar? Det ska vi inte fokusera på här . Men det finns, som en del kallar det, kryphål, och det är god ekologisk potential, där vi har vattenkraft som är samhällsviktig. Där ska det ställas ett krav på biologisk mångfald som är något lägre än ekologisk status. Vi får alltså inte ställa krav som blir så inskränkande att verksamheten inte kan fortgå. Vi har levererat 37 åtgärdspunkter till myndigheterna. Kammarkollegiet nämnde nr 18, som är en samordning så att vi får en strategi för hur vattenkraft och miljö ska samordnas. ska samverka i detta och dåvarande . Vi får väl anta att det är Havs- och vattenmyndigheten som träder in i stället, och länsstyrelserna. Vi har hört att vattenkraft kan vara väldigt gamla anläggningar. Därför har blandat sig i, för det finns andra bevarandevärden än biologisk mångfald på en del anläggningar. De huvudsakliga uppdrag som har gått ut i detta problemområde har gått till länsstyrelserna, som dels ska nyttja för översyn och omprövning av befintliga verksamheter som hotar den ekologiska statusen eller potentialen, dels ska se till att det bedrivs egenkontroll. Man bör ta fram en prioriteringsordning för hur det här ska angripas. 2011/12:RFR3 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM BIOLOGISK MÅNGFALD I RINNANDE VATTEN OCH VATTENKRAFT När det gäller målkonflikter, som gärna flaggas upp här, ser vi att de inte är så stora. Flera har sagt att det nog går att lösa. Och det ska ju lösas; det är uppdrag till nationen som vi har åtagit oss. Det är inte mängden förnybar energi som står i förnybarhetsdirektivet, utan det är andelen. Då kan man naturligtvis öka med mer förnybar energi. Här har jag markerat att mer vattenkraft är något som kan stå i konflikt med vattendirektivet. Den måste genomföras så att man åtminstone får god ekologisk potential. Annan förnybar energi för vi till täljaren i detta bråk. Där talar man om reglerkraftsbehovet för vindkraftens del till exempel och att vattenkraften har det ansvaret. Den är ju förnämlig med det. Men den är inte ensam om att reglera. På mer storskaliga mått är till och med kärnkraften reglerkraft. Tittar vi på statistiken i Nordpol ser vi att det är av kraften som egentligen är reglerkraft av den karaktären som behövs för att reglera vindkraft. Sedan kan man naturligtvis titta på nämnaren också, minskning av icke förnybara energislag.