rir · GZB516 · 2011-04-20 09:00:00 — Endast 4 av 20 utbildningsanordnare, på de nio lärosäten som ingår i enkätundersökning, anser att kännedomen hos akademiker med utländsk utbildning om möjligheterna att gå en kompletterande högskoleutbildning generellt är god. Till dem som inte anser det hör bland annat utbildningsanordnare inom hälso- och sjukvårdsområdet, som menar att det tidigare fanns en direkt informationskanal till de läkare, sjuksköterskor och tandläkare med utländsk utbildning som läste en särskild kurs i sjukvårdssvenska.156 , när målgruppen läser svenska hos en rad olika utbildningsanordnare, är det enligt dessa utbildningsanordnare svårare att nå ut med information. Vidare anses de olika utbildningsalternativ som finns för utländska sjuksköterskor (kompletterande utbildningar på olika lärosäten samt kompletteringsprogram) göra det svårt för den sökande att få en övergripande helhetsbild. Lärosätena informerar om och marknadsför sina kompletterande högskoleutbildningar på många olika sätt. Till de vanligaste hör information på webbplatser, annonser i dagstidningar och tidskrifter samt information till lärare och studievägledare inom sfi eller vuxenutbildning. 155Exempelvis på där 30 av 60 högskolepoäng på läkarutbildningen utgörs av VFU medan motsvarande på sjuksköterskeutbildningen är 22,5 av 60 högskolepoäng. 156Anordnades tidigare av . Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Information till modersmålslärare och mun-till-mun - metoden, anses av utbildningsanordnarna vara andra effektiva informationskanaler till utländska lärare.157 Ett annat exempel är de kompletterande sjuksköterskeutbildningarna som informerar presumtiva studenter bland annat genom direktutskick av särskilda informationsblad med hjälp av adresslistor från . Information om lämnas bland annat av till den sökande i samband med beslut om komplettering för att få ett lärarbehörighetsbevis Enligt på tar det tid att sprida information om de möjligheter som finns eftersom det har saknats information om tydliga vägar för kompletterande lärarutbildning. 4.5.2Behov av att se över lärosätenas information till sökande Av enkätundersökning framgår att det i lärosätenas information till studenter inom oreglerade yrkesområden (det vill säga inte till exempel lärare, läkare och sjuksköterskor) ibland rekommenderas att de ska få sin utbildning bedömd av innan de skickar in sin ansökan (se kapitel 2). Även om ingen av utbildningsanordnarna uppger att de ställer det som krav för antagning, svarar aspirantutbildningen på att de rekommenderar alla studenter att först få ett utlåtande från innan de söker till utbildningen. Även den kompletterande juristutbildningen på ser det som positivt om studenten kan skicka med ett utlåtande från i sin ansökan. Syftet med ett utlåtande från är i första hand att underlätta för sökande som vill etablera sig på arbetsmarknaden och är inte ett krav för att bli antagen till en kompletterande högskoleutbildning. 4.6Hinder för snabb genomströmning Med genomströmning avses den tid det tar för en student att genomföra utbildningen med godkänt resultat inom ramen för de 120 högskolepoäng (motsvarande heltidsstudier) som framgår av förordningen (2008:1101) om högskoleutbildning som kompletterar avslutad utländsk utbildning. 157Ett av de mer originella sätten att marknadsföra en utbildning är aspirantutbildningen på som, enligt uppgift, har använt en reklamfilm som har visats i mataffärer för att nå akademiker med utländsk utbildning. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning 4.6.1Den genomsnittliga utbildningstiden varierar stort beroende på utbildning Den genomsnittliga tid som studenterna behöver för att genomföra utbildningen varierar stort mellan olika utbildningar. För behöver studenterna i genomsnitt 90 högskolepoäng för att nå lärarexamen. Den kompletterande juristutbildningen på gör bedömningen att genomsnittstiden för att klara av utbildningen (som omfattar 120 högskolepoäng) är . Även juristutbildningen i anser att det är få studenter som klarar utbildningen men att den inte bör förlängas utan att det i stället bör satsas på kurser i akademisk svenska innan utbildningen påbörjas och på mer individuellt stöd under utbildningen. Få utbildningsanordnare gör dock själva bedömningen att utbildningarna skulle kunna genomföras effektivare och snabbare än vad som är fallet . Till de möjliga insatser som nämns i detta avseende hör bland annat att få studenterna att studera på helfart i stället för halvfart, anordna sommarkurser och öka graden av individualisering av utbildningen. Bristande kunskaper i svenska språket hos dem som ansöker och antas till kompletterande högskoleutbildningar är något som en majoritet av utbildningsanordnarna nämner som det största hindret för att studenterna ska kunna genomföra utbildningen med godkänt resultat inom utsatt tid. Hälften av utbildningsanordnarna anser att språkkunskaperna är otillräckliga Hälften av de tillfrågade utbildningsanordnarna (10 av 20) anser inte att studenterna i samband med antagning generellt har tillräckliga kunskaper i svenska språket för att kunna tillgodogöra sig den kompletterande utbildningen. Ytterligare två utbildningar anser att även om studenterna formellt har de språkkunskaper som krävs för antagning så har många trots detta svårt att tillgodogöra sig studierna. Samtliga kompletterande läkar- och sjuksköterskeutbildningar anger bristande förkunskaper i svenska språket som det huvudsakliga hindret. Bland annat anses många studenter sakna den kommunikativa färdighet som krävs för att kunna kommunicera med patienter i en vårdsituation. Det har till exempel framförts att nuvarande krav på godkänt betyg i Svenska B inte anses vara tillräckligt. Även inom anses studenternas kunskaper i svenska ibland vara otillräckliga. Enligt förordningen (2008:1101) om högskoleutbildning som kompletterar avslutad utländsk utbildning är det lärosätena själva som avgör vilka behörighetskrav som ska ställas på studenterna. Det innebär till exempel att ett lärosäte kan ställa högre krav än godkänt betyg i Svenska B. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Vanligt att lärosätena erbjuder någon form av språkstöd Det är vanligt förekommande att lärosätena erbjuder någon form av språkstöd eller förberedande språkkurser för akademiker med utländsk utbildning. Behovet av detta bedöms som stort både i form av förberedande kurser och av språkkurser inom ramen för de kompletterande utbildningarna. Språkkurser ingår inom ramen för vissa utbildningar, bland annat . är dock en kostnadsfråga för många institutioner. Konsekvenserna för de studenter som av språkmässiga skäl har svårt att tillgodogöra sig utbildningen är att de antingen får tentera om , blir underkända eller själva väljer att avbryta studierna. Språkmässigt anses examensarbetet och den verksamhetsförlagda utbildningen av många utbildningsanordnare vara särskilt svåra moment för många studenter. För att korta studietiden har studenterna, på bland annat de lärosäten som anordnar , i regel möjligheter att inom ramen för den kompletterande utbildningen läsa kurser parallellt (såväl språkkurser i svenska som ämneskurser). På de kompletterande läkar- och sjuksköterskeutbildningarna saknas i regel sådana möjligheter, men i vissa fall ingår kurser i sjukvårdsvenska i utbildningen. 4.6.3 Flera hinder för ökad genomströmning Förutom studenternas bristande förkunskaper i svenska språket anser utbildningsanordnarna även att studenternas familjesituation och arbete vid sidan av studierna är vanliga hinder för deras genomförande av utbildningen inom utsatt tid. Däremot anser de inte att bristande motivation hos studenterna att genomföra utbildningen är något hinder. Ett annat hinder anses vara att studenter som har en äldre utbildning eller som inte har arbetat i yrket generellt har svårare att klara av utbildningen. menar att det är viktigt att sjuksköterskor inom 2 - efter sin utbildning kommer i gång med en kompletterande utbildning så att inte kunskaperna och yrkeserfarenheterna från utbildningslandet faller i glömska. Det förekommer också att studenter väljer att avbryta sin utbildning på grund av att de har fått ett arbete, speciellt på vissa utbildningar (särskilt vanligt på den kompletterande lärarutbildningen, ULV158, och aspirantutbildningen). Svårigheten att hitta praktikplatser begränsar utbudet Även om praktik eller verksamhetsförlagd utbildning (VFU) ingår i de flesta kompletterande utbildningar, med undantag för utbildningarna i juridik och förvaltning, bedömer flera utbildningsanordnare att det är svårt 158Flertalet av dem som avbryter inom återkommer senare till utbildningen och återupptar sina studier. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning att hitta platser. Medan inte anser sig ha några problem med att hitta praktikplatser åt studenterna svarar samtliga kompletterande läkar- och sjuksköterskeutbildningar att detta är den huvudsakliga begränsningen för hur många studenter som kan antas. menar att de hade kunnat anta fler studenter om de hade haft tillgång till fler och handledare. Enligt beror svårigheterna att hitta praktikplatser bland annat på att det saknas ett avtal mellan lärosätet och , som reglerar tillgång och efterfrågan på praktikplatser, liknande det som finns för de ordinarie utbildningarna. Att avtal saknas för de kompletterande utbildningarna beror, enligt , på att dessa inte är en permanent satsning utan planeras på årsbasis. menar att det råder stor brist på praktikplatser även inom det reguljära sjuksköterskeprogrammet och att detta bland annat beror på att antalet vårdplatser på svenska sjukhus har minskat . Studiefinansieringen kan vara ett hinder för vissa studenter Drygt hälften av utbildningsanordnarna uppger att studenternas studiefinansiering i stor eller viss utsträckning är ett hinder för dem att genomföra utbildningen. Studenter på kompletterande utbildningar är ofta äldre och många har barn, vilket innebär ett större försörjningsansvar. Vilka kompletterande högskoleutbildningar som berättigar studenterna till studiemedel varierar. Medan hälso- och sjukvårdsutbildningarna gör det finansierar studenter på aspirantutbildningen sina studier genom bland annat aktivitetsstöd från Arbetsförmedlingen. Det förekommer dock att studenter arbetar parallellt för att kunna finansiera sina studier, vilket, enligt vissa utbildningsanordnare, gör att de har svårt att följa med i undervisningen och studera tillräckligt för att klara av sina studier. Ett annat hinder anses vara de nuvarande reglerna om att ekonomiskt stöd till vidareutbildning endast kan ges inom det arbete eller yrke som man har haft i . Detta har drabbat dem som har varit snabba med att skaffa ett okvalificerat arbete efter ankomst till och som därefter vill få stöd att finansiera en kompletterande högskoleutbildning inom sitt tidigare yrkesområde. Utöver detta anser utbildningsanordnarna att även regeln som kräver att studenter ska läsa minst 30 högskolepoäng per termin för att bli berättigade till studiemedel från CSN, även om de antagits till ett helt program, är ett problem. Detta kan innebära svårigheter då studenter på kompletterande högskoleutbildningar följer individuella studieplaner. Dels ges inte alla kurser alla terminer, dels är det resurskrävande och svårt att hitta kvalificerade praktikplatser, vilket kan förskjuta studieplanen och leda till att antalet poäng fördelas ojämnt mellan terminerna trots att de totalt utgör 60 högskolepoäng över två terminer. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Enligt företrädare för har det till departementet inte framförts några synpunkter om att studiefinansieringen skulle vara ett hinder för deltagare i kompletterande högskoleutbildningar. var en av de aspekter som diskuterades i samband med inrättandet av utbildningarna och framtagandet av förordningen.159 4.7Erfarenheter av kompletterande högskoleutbildningar 4.7.1Lärosätenas egna uppföljningar tyder på varierande resultat Eftersom flera av de kompletterande utbildningarna är nya har det ännu inte varit möjligt att göra uppföljningar av alla utbildningar. Drygt hälften av utbildningsanordnarna har dock genomfört egna uppföljningar av hur det har gått för studenterna efter utbildningen (till exempel hur många som har fått ett kvalificerat arbete). Resultaten av dessa uppföljningar är blandade. Exempelvis har endast 15 av de 91 personer () som antogs till den kompletterande utbildningen på - fått ett kvalificerat arbete. Av de 224 studenter som antogs till aspirantutbildningen på - fick ett arbete. För de kompletterande hälso- och sjukvårdsutbildningarna är läget ett annat eftersom genomgången utbildning med godkänt resultat är ett krav för att få legitimation från . För många av de övriga kompletterande utbildningarna (lärare, läkare och sjuksköterskor undantagna) har drygt hälften av studenterna fått kvalificerade arbeten efter utbildningen. 4.7.2Utbildningarna bör höra till lärosätenas ordinarie verksamhet Förutom vad som tidigare berörts lyfter lärosätena och utbildningsanordnarna även fram andra hinder som de bedömer finns för utlandsutbildade akademikers etablering på arbetsmarknaden. ser det som ett hinder att de kompletterande högskoleutbildningarna inte permanentas, ges reguljär finansiering och blir en del av lärosätenas ordinarie verksamhet. innebär den nuvarande verksamhetsformen med finansiering i taget att långsiktiga satsningar på denna specifika utbildningsform blir lidande eftersom inte kan förutse finansiering och därmed inte kan garantera verksamhetens fortlevnad. delar denna uppfattning och menar att bristande kontinuitet i möjligheten att komplettera sin utbildning är ett hinder för personer med utländsk hälso- och sjukvårdsutbildning. Även på menar att det 159 Intervju med företrädare för . Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning behövs en hållbar struktur och organisation för komplettering av utländsk lärarutbildning. Enligt bör dock inte den kompletterande utbildningen bli en del av den ordinarie lärarutbildningen eftersom bland annat studenternas individuella studiegång och möjlighet till språkstöd därmed skulle bli svårare att tillgodose. Även regeringen anser att de kompletterande högskoleutbildningarna bör vara en del av den reguljära utbildningspolitiken.160 Att så inte är fallet beror på att det har handlat om en tillfällig satsning. Kompletterande högskoleutbildningar har dock finansierats på detta sätt . Enligt är man dock medveten om att berörda lärosäten föredrar en permanent satsning med långsiktig finansiering.161 4.8.1 Utbildning inom reglerade yrken är vanligast Kompletterande högskoleutbildningar är vanligast inom reglerade yrkesområden (till exempel lärare, läkare, tandläkare och sjuksköterskor) men finns även för bland annat jurister och ekonomer samt i form av allmänna akademiska introduktionsutbildningar. För läkare, tandläkare och sjuksköterskor avser den kompletterande utbildningen endast dem som har en utbildning från tredjeland. Flertalet lärosäten gör bedömningen att är en tillräckligt för att dessa grupper ska kunna komplettera sin utländska utbildning medan det för lärare i regel krävs . 4.8.2 Avsatta medel används inte fullt ut Av de sammanlagt som anslog för anordnandet av kompletterande högskoleutbildningar under budgetåren 2008-2010 har mer än hälften, , inte använts för avsedda ändamål. Trots att det av regleringsbreven för universitet och högskolor framgår att regeringen avsåg att under respektive år återkomma angående fördelning av resterande medel har så inte skett vare sig eller . Det indikerar således att regeringens satsning på kompletterande högskoleutbildningar inte har varit dimensionerad i förhållande till efterfrågan på dessa utbildningar. En annan bidragande orsak är att lärosätena inte fullt ut har förmått att genomföra det uppdrag som de har fått enligt regleringsbrevet. 2008/09:1, utg.omr. 16 s. 117. 161Intervju med företrädare för . Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Av den enkätundersökning som har genomfört framgår att fyra av de åtta lärosäten som har regeringens uppdrag att anordna kompletterande högskoleutbildningar anser att den ersättning som erhålls från staten per helårsstudent inte täcker de kostnader som lärosätet har för att bedriva den kompletterande utbildningen. Ökad grad av individualisering, språkinsatser och verksamhetsförlagd utbildning är exempel på insatser som lärosätena anser att de inte får full kostnadstäckning för. 4.8.3 Kännedomen hos målgruppen är låg Endast en femtedel (4 av 20) av företrädarna för de kompletterande utbildningarna anser att kännedomen hos utländska akademiker om möjligheterna att gå en kompletterande högskoleutbildning generellt är god. Orsaken anses bland annat vara brister i samordningen av informationsinsatser hos , Arbetsförmedlingen och inom den kommunala vuxenutbildningen. Regeringens sena besked om anslag till dessa utbildningar uppges vara en orsak som bidrar till att försvåra lärosätenas information. anser drygt en tredjedel av de kompletterande utbildningarna att efterfrågan på kompletterande utbildningar är större än utbudet av utbildningsplatser. Detta anses i synnerhet gälla för de kompletterande läkarutbildningarna. 4.8.4Svenskkunskaper, praktikplatser och studiefinansiering är de huvudsakliga hindren Bristande kunskaper i svenska språket hos dem som ansöker och antas till kompletterande högskoleutbildningar anses vara det största hindret för att studenterna ska kunna genomföra utbildningen med godkänt resultat inom utsatt tid. Detta är särskilt tydligt på de kompletterande lärar-, läkar- och sjuksköterskeutbildningarna. Som orsak anges att kraven på godkänt i Svenska B eller motsvarande generellt är lågt ställda och att det finns stor variation i studenternas förkunskaper trots att de har uppnått samma formella nivå. Det är därför vanligt att lärosätena erbjuder studenterna någon form av språkstöd, bland annat akademikersvenska, antingen inom ramen för utbildningen eller vid sidan om. Svårigheterna att hitta praktikplatser till studenterna anses utgöra den huvudsakliga begränsningen för hur många studenter som kan antas till utbildningarna. Detta gäller särskilt för de kompletterande hälso- och sjukvårdsutbildningarna, där i vissa fall drygt hälften av utbildningen är verksamhetsförlagd utbildning. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Drygt hälften av de 20 kompletterande utbildningarna på de nio lärosätena anser att studenternas svårigheter att finansiera sina studier är ett hinder för deras möjligheter att genomföra utbildningen. Exempelvis berättigar de allmänna akademiska introduktionsutbildningarna inte studenterna till studiemedel, vilket gör att många studenter arbetar parallellt med studierna. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning 5Länsstyrelserna och svenska för akademiker med utländsk utbildning Enligt regeringen är arbete och grundläggande kunskaper i svenska språket av avgörande betydelse för att undvika att de som kommer till fastnar i bidragsberoende och passivitet. Därför bör en viktig inriktning för integrationspolitiken vara att förbättra kvaliteten i svenskundervisningen för invandrare (sfi). En del i detta är en språkundervisning som är bättre anpassad efter individuella behov och förutsättningar, till exempel för akademiker.162 I detta kapitel redogör vi för olika insatser på språkområdet som vänder sig till akademiker med utländsk utbildning och länsstyrelsernas samverkansuppdrag kring dessa frågor. 5.1Regeringens uppdrag till länsstyrelserna om samverkan kring nyanländas etablering Ansvaret för flyktingmottagande i är delat mellan stat och kommun. Kommuner och berörda myndigheter ska erbjuda flyktingar särskilt riktade insatser som ska underlätta en snabb etablering i det svenska samhället. Länsstyrelserna har enligt sin instruktion i uppdrag att utifrån ett statligt helhetsperspektiv samordna olika samhällsintressen och statliga myndigheters insatser inom bland annat integrationsområdet. Skrivningarna om länsstyrelsernas uppdrag på integrationsområdet har skärpts under hösten 2010.163 Länsstyrelserna har haft 162Regeringens skrivelse (skr. 2008/09:24) Egenmakt mot utanförskap regeringens strategi för integration avsnitt 5.6. 1632 och 3 samt 62 och 63 §§ förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion och enligt intervju med företrädare för Integrations- och jämställdhetsdepartementet . Länsstyrelsernas uppdrag var tidigare bl.a. att verka för att kommunerna kunde ta emot skyddsbehövande samt att verka för regional samverkan. Instruktionens nya skrivning förtydligar bl.a. den regionala samverkan vad gäller insatser för avsedd målgrupp. Även länsstyrelsernas uppföljningsansvar i dessa delar har förtydligats. Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning ett uppdrag att samverka kring nyanländas etablering, ett ansvar som har utökats i och med den nya etableringsreform som genomfördes den Länsstyrelsernas arbete med regional samverkan av svenskundervisning för invandrare (sfi) och yrkessvenska på nivå ingår som ett av flera områden i deras övergripande uppdrag gällande mottagandet av skyddsbehövande i respektive län, och framgår av regleringsbrev för 2010.165 Länsstyrelserna ska redovisa hur arbetet har bedrivits och vilka resultat som har nåtts samt insatser, metoder och hinder i arbetet. Detta uppdrag är nytt . 5.2Svenskundervisning för invandrare (sfi) Svenskundervisning för invandrare (sfi) syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. Sfi ska också ge vuxna som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter möjlighet att förvärva sådana färdigheter.166 Sfi är uppdelad i tre studievägar och fyra kurser167. Kommunerna är huvudmän för sfi168 och verksamheten ska drivas inom de ramar som staten har ställt upp i bland annat skollag, förordning och kursplan.169 2009/10:60, bet. 2009/10:AU7, rskr. 2009/10:208. Länsstyrelsernas uppdrag på integrationsområdet regleras från även av lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Av lagen framkommer att länsstyrelserna ska främja samverkan mellan berörda kommuner och myndigheter, företag och organisationer som anordnar aktiviteter för nyanlända. Se 4 § lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och intervju med företrädare för Integrations- och jämställdhetsdepartementet . 165Uppdraget att samverka innebär bl.a. att länsstyrelserna i samverkan med Arbetsförmedlingen och ska redovisa myndigheternas arbete med nyanlända invandrares etablering, hur arbetet utvecklats och i vilka avseenden det behövs ytterligare utvecklingsarbete. Regleringsbrev för avseende länsstyrelserna, punkt 76 och 77 (regeringsbeslut och ). 16613 kap. skollagen (1985:1100). har beslutat om en ny skollag där de delar som avser vuxenutbildningen träder i kraft . Det medför bl.a. att sfi kommer att byta namn till utbildning i svenska för invandrare. Syftet med utbildningen kommer dock att vara detsamma i den nya skollagen. 2009/10:165, bet. 2009/10:UbU21, rskr. 2009/10:370. 167Förordningen om kursplan för svenskundervisning för invandrare (SKOLFS 2009:2). Studievägarna (sfi 1-3) vänder sig till personer med olika bakgrund, förutsättningar och mål. Sfi 1 utgörs av kurs A och B, sfi 2 av kurs B och C och sfi 3 av kurs C och D. B-kursen kan således både vara en nybörjarkurs inom sfi 2 och en fortsättningskurs inom sfi 1. 168Sfi kan också anordnas av privata utbildningsanordnare, studieförbund, folkhögskolor eller kommunalförbund. 169Förordningen (1994:895) om svenskundervisning för invandrare och förordningen om kursplan för svenskundervisning för invandrare (SKOLFS 2009:2). Sfi-verksamheten ska också vila på de grundläggande värden som uttrycks i läroplanen för de frivilliga skolformerna (Lpf 94). Statliga insatser för akademiker med utländsk utbildning