eunbil · GZ0N29E908 · 2011-11-07 00:00:00 — Kommenterad dagordning för utrikesrådet (utveckling) Godkännande av den preliminära dagordningen EU:s framtida utvecklingspolicy Diskussionspunkt Diskussionen avser behandla EU:s ställningstagande till det i meddelandet presenterade förslaget till ny policy för EU:s utvecklingssamarbete, Increasing the impact of the EU Development Policy: an Agenda for Change. Diskussionen förväntas fokusera på förslagen om EU:s gemensamprogrammering, differentiering av partnerskap med olika kategorier av utvecklingsländer, tematisk- och sektoriell koncentration av biståndet och koherens mellan politikområden. Ökad differentiering av samarbetsländer förväntas leda till ökade resurser till de fattigaste länderna. Den i policyförslaget ökade vikt som fästs vid resultat och samarbetsländers framsteg vad gäller demokratisk samhällsutveckling och respekt för mänskliga rättigheter kan också komma att beröras. Regeringens ståndpunkt: position är generellt positiv till förslaget i meddelandet. För en effektivare användning av biståndsmedel välkomnas förslagen om ökad differentiering (fokus på länder i vilka EU kan spela en särskild roll; grannskapländer, de fattigaste länderna och konfliktländer samt för medelinkomstländer partnerskap med lägre andel gåvoelement) och en ökning av s.k. innovativ finansiering i EU:s bistånd (det vill säga innovativa arbetsformer och partnerskap mellan offentliga och privata aktörer, kombinationer av gåvor och lån, samt lånegarantier). Vidare ligger förslagets ökade resultatorientering, transparens samt dess stärkta fokus på tillväxt och den privata sektorns roll i utveckling väl i linje med regeringens politik. Vad gäller EU gemensamprogrammering och inom ramen för arbetet med ökad biståndseffektivitet vill se ett ambitiöst slutresultat i linje med tankarna i förslaget. Innebörden av gemensamprogrammering behöver dock konkretiseras och förordar en stegvis process som medger utveckling av metoden baserat på gemensamma erfarenheter. betonar att arbetet måste genomföras på ett flexibelt sätt och med utgångspunkt från rådande situation på landnivå och MS ingångsvärden. Samstämmighet mellan politikområden i syfte att bättre bidra till utveckling (Policy Coherence for Development) bör stärkas ytterligare genom att hänvisa till EU:s fördragsbundna skyldighet att ta hänsyn till målen för utvecklingssamarbetet i unionens politik. Rådet kommer att föra en orienteringsdiskussion kring kommissionens meddelande om budgetstöd, The future approach to EU budget support to third countries. Meddelandet presenterar kommissionens nya policy för budgetstöd samt förslag till hur EU (kommissionen och medlemsstaterna) kan uppnå en samordnad ansats till budgetstöd, inklusive en gemensam syn kring förutsättningar för denna stödform. En central del av diskussionen förväntas handla om kopplingen mellan budgetstöd och s.k. politisk konditionalitet, dvs. villkor för t.ex. demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Nära kopplat till detta är huruvida samma villkor bör gälla även för sektorbudgetstöd. I den nya policyn har kommissionen anpassat sig till den majoritet av medlemsstater som anser att generellt budgetstöd bör knytas till respekt för grundläggande värden. När det gäller sektorbudgetstöd vill kommissionen inte göra samma tydliga koppling, utan menar att sektorbudgetstöd kan vara ett effektivt instrument i olika situationer. Regeringens ståndpunkt: har varit mycket aktiv i den tidigare processen och lämnade bland annat omfattande kommentarer på kommissionens grönbok. Den synpunkter är överlag väl omhändertagna i kommissionens meddelande, liksom de ståndpunkter som framförts av . Det gäller framför allt att generellt budgetstöd ska knytas till respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. bör i huvudsak ge stöd till kommissionens nya policy för budgetstöd såsom uttryckt i meddelandet samt verka för att EU kommer överens om en samordnad ansats till budgetstöd. betonar särskilt att generellt budgetstöd ska knytas till krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättstatsprinciper. Även vid sektorbudgetstöd behöver dock situationen vad gäller mänskliga rättigheter och demokrati beaktas. EU:s gemensamma position inför det fjärde högnivåmötet om biståndseffektivitet (HLF-4, , - ) Diskussions- och ev. beslutspunkt Rådet förväntas diskutera EU:s gemensamma position inför och fatta beslut om rådsslutsatser inför . Rådet förväntas även diskutera utestående frågor i pågående förhandlingsprocess runt Outcome Document. Regeringens ståndpunkt: har efterfrågat en substansdiskussion om hur en stark gemensam EU-position inför kan säkerställas. Regeringen vill se en diskussion med avstamp i förmodat antagna rådsslutsatser som pågående förhandlingsprocess. Regeringen anser att EU måste visa på ett tydligt ledarskap i och vara i framkant beträffande stärkta åtaganden för ett effektivt bistånd. strävar efter en konkretisering av hur EU avser främja och stödja de speciella initiativ som omfattas av rådsslutsatserna. Vid rådet för utvecklingsfrågor väntas behandlas av både utrikesministrarna och biståndsministrarna och slutsatser antas. Biståndsministrarnas diskussion förväntas fokusera på situationen i regionen ur både ett humanitärt och ett långsiktigt utvecklingsperspektiv, inklusive frågan om hur bättre kunna överbrygga den humanitära fasen till mer långsiktig utveckling i en region med vitt skilda förutsättningar. Diskussion väntas även kring hur man ska kunna bygga motståndskraftiga samhällen för att undvika framtida liknande katastrofer. Vad gäller den humanitära situationen kan problem med samordning och humanitärt tillträde komma att diskuteras. Regeringens ståndpunkt: har varit drivande i att diskussionen i Rådet för utrikesfrågor (utveckling) ska äga rum. Krisen på belyser kopplingen mellan säkerhet och utveckling, vikten av bra politiska beslut och fungerande politiska institutioner, samt att övergången från det humanitära stödet till utvecklingsinsatser kan förbättras. Motståndskraft (resilience) och tidig återuppbyggnad är prioriterade områden. understryker dessutom behovet av samordning av det humanitära biståndet tillsammans med icke-traditionella givare under FN:s ledande roll. Det är viktigt att undvika parallella samordningsstrukturer. Humanitärt tillträde är fortfarande ett stort problem. oroas av rapporter om att det humanitära tillträdet i och begränsats ytterligare av den senaste tidens ökade osäkerhet.