mot · GY02T11 · 2011-02-02 00:00:00 — med anledning av framst. 2010/11:RRS13 styrelses framställning om kostnadskontrollen i stora väginvesteringar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till åtgärder som säkerställer en förbättrad uppföljning och kostnadskontroll av stora väginvesteringsprojekt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över hur återrapporteringen till kan utvecklas i syfte att ge en mer rättvis bild av de verkliga kostnaderna i stora vägprojekt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genomföra de åtgärder som den parlamentariska utredningen om en effektiviserad planeringsprocess föreslog. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka den kommunöverskridande och regionala planeringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra det möjligt att riksintresseklassa stråk där större strategiska väg- och järnvägsobjekt planeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge ett tydligt uppdrag att pröva nya, kostnadseffektiva upphandlingsmodeller. har granskat kostnadskontrollen i stora väginvesteringar. Igranskningen framkommer att inte har fått en rättvisande bild av de verkliga kostnadsökningarna i beslutade väginvesteringar. Infrastrukturinvesteringarna blir ofta betydligt dyrare än vad som planerats från början. Styrelsen anser det anmärkningsvärt att de problem som uppmärksammas i granskningen om bristande beslutsunderlag inför vägprojekt och skenande kostnader vid genomförandet av projekten fortfarande kvarstår. Detta trots att problemen har varit kända under en mycket och att flera myndigheter pekat på nödvändigheten av att göra processen mer förutsägbar och kostnadseffektiv. föreslår att begär följande: Regeringen tar initiativ till åtgärder som säkerställer en förbättrad uppföljning och kostnadskontroll av stora väginvesteringsprojekt. Regeringen ser över hur återrapporteringen till kan utvecklas i syfte att ge en mer rättvis bild av de verkliga kostnaderna i stora vägprojekt. Vi delar helt och fullt uppfattning att det behövs kraftfulla åtgärder för att hejda den orimliga kostnadsutvecklingen på infrastrukturområdet. De åtgärder som föreslår att begär hos regeringen bör enligt vårt förmenande genomföras. Gällande plan kan vara underfinansierad med Även förhållandevis små årliga avvikelser uppåt från beräknad kostnadsutveckling kan gräva stora hål i de nationella investeringsplanerna. Vi har låtit studera hur finansieringen av den nationella planen för perioden 20102021 förändras givet olika antaganden om framtida kostnadsutveckling. Som framgår av tabellen nedan skulle en genomsnittlig årlig prisstegring som överstiger NPI1 leda till en underfinansiering på , vilket motsvarar kostnaden för planperiodens överlägset största vägprojekt, dvs. Skulle den årliga prisutvecklingen avvika ytterligare en procentenhet från NPI ökar underfinansieringen till . I sammanhanget bör det nämnas att prisutvecklingen avvikit med i genomsnitt 1,relativt NPI och fortsätter priserna öka i samma takt under innevarande planperiod uppstår således en underfinansiering på . Skulle priserna stiga i samma takt som , dvs. med 3,, uppgår underfinansieringen till hela per år.2 Realt utfall för investeringsramen 20102021 beroende på kostnadsutveckling, tkr, priser NPI +3,86 En ineffektiv planeringsprocess leder till stora merkostnader för skattebetalarna lyfter fram en långsam och ineffektiv process för planering och genomförande som en av de viktigaste orsakerna till kostnadsexplosionen på infrastrukturområdet. Man konstaterar att tillämpningen av lagstiftning till skydd för miljö, kommunalt självbestämmande och enskilda medborgare bidrar till att investeringarna försenas och därmed fördyras. Som rapportade har ett antal närboende samt ett tiotal ideella miljö- och naturskyddsorganisationer begärt rättsprövning av regeringens beslut att ge tillåtlighet att fortsätta planeringen av Förbifart Stockholm.3 Rättsprövning innebär endast en prövning av huruvida det begåtts formaliafel i tillåtlighetsbeslutet. Någon bedömning i sakfrågan, dvs. hur projektet förhåller sig till lagens bestämmelser om miljöpåverkan, görs dock inte. Om Förvaltningsöverdomstolen hittar ett formellt fel i regeringens beslut återförvisas ärendet till regeringen och en ny mödosam tillåtlighetsprocess inleds. En rimlig bedömning är att ett sådant omtag i beslutsprocessen kan leda till omkring försening. Forskningen ger vid handen att tidsutdräkten vid planering av infrastrukturinvesteringar starkt påverkar investeringskostnaden. Studier har visat att varje ytterligare år av planering i genomsnitt ökar kostnaderna för ett projekt med 4,5%.4 För Förbifart , som är kostnadsberäknad till , skulle det innebära ökade kostnader för skattebetalarna på ca . Det kan självfallet diskuteras om en sådan kostnad står i proportion till den tämligen blygsamma betydelse som en rättsprövning i det här fallet har för viktiga värden som miljöskydd och respekten för den privata äganderätten. De stora merkostnaderna framstår också som tveksamma i förhållande till det faktum att Förbifart åtnjuter ett så brett stöd. Samtliga 26 kommuner i , , samt minst fem av åtta riksdagspartier ställer sig bakom projektet. Ett liknande fall där vi redan vet kostnaden för en långsam planeringsprocess är järnvägsprojektet . Där har den långsamma planeringen enligt beräkningar lett till merkostnader på ca . Genomför de åtgärder som den parlamentariska utredningen om en effektiviserad planeringsprocess föreslog tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att föreslå förändringar i regelverket kring planering av infrastruktur. En enig kommitté lämnade bl.a. följande förslag för att ytterligare förenkla och förtydliga regelverket5: Om ett väg- eller järnvägsprojekt inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska det inte krävas en miljökonsekvensbeskrivning. I en järnvägsplan ska få regleras även byggande av väg som är en följd av järnvägsprojektet och vice versa. Den nuvarande obligatoriska tillåtlighetsprövningen avskaffas. I stället ska regeringen avgöra vilka projekt som ska prövas. Om och en kommun slutligen inte kan komma överens om lokaliseringen och utformningen av en väg eller järnväg, föreslår kommittén att verket ska överlämna frågan om att fastställa väg- eller järnvägsplanen till regeringen. Om regeringen fastställer planen ska det innebära en skyldighet för kommunen att anpassa detaljplaner eller områdesbestämmelser så att väg- eller järnvägsplanen kan genomföras. Planeringen av spårväg och tunnelbana ska kunna ske enbart genom detaljplaneläggning enligt (PBL). beslut att fastställa en väg- eller järnvägsplan ska få överklagas endast av den som före granskningstidens slut skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. Kommittén har bedömt att de lämnade förslagen innebär att planeringsprocessen kommer att ta ett till än . Sammantaget innebär detta enligt kommitténs bedömning att planeringskostnaderna för staten kommer att minska med . En annan viktig effekt av en kortare planeringstid är att byggstart kan ske tidigare och att investeringsprojekten blir färdiga att tas i bruk tidigare. Värdet av detta bedöms bli ca , räknat på samtliga nytillkomna objekt enligt den nationella planen för transportsystemet 20102021. Stärk den kommunöverskridande/regionala planeringen Vi menar att den regionala planeringen måste förstärkas. Den regionala utvecklingsplaneringen bör även omfatta fysisk planering, vilken skulle kunna ske genom att de regionala utvecklingsprogrammen uppgraderas och ges samma status som en översiktsplan. En sådan förändring skulle öka möjligheterna att på ett tidigt stadium identifiera och hantera intressekonflikter mellan kommuner. Vidare skulle dialogen mellan stat och region underlättas om det finns tillgång till långsiktiga och tydliggjorda regionala prioriteringar när det gäller transportinfrastrukturen, vilket inte minst är angeläget i storstadsregionerna. En kommunöverskridande fysisk planering kan vidare antas bidra till att minska tendenserna till ett utglesat bebyggelsemönster där bostäder och arbetsplatser lokaliseras till perifera lägen utan kollektivtrafikförsörjning. Gör det möjligt att riksintresseklassa stråk där större strategiska väg- och järnvägsobjekt planeras Vi menar att stora, strategiska projekt som är centrala för att uppnå klimat- och tillväxtmål ska kunna riksintresseklassas. Om riksintresse föreligger kan regeringen med stöd av det befintliga regelverket i (PBL) besluta om s.k. planföreläggande, dvs. att en kommun åläggs att ta fram de detaljplaner som krävs för att projektet ska kunna slutföras. Vi anser att regeringen bör ge ett tydligt uppdrag att pröva nya metoder för upphandlingar, t.ex. funktionsupphandling med helhetsåtagande, för att pressa byggkostnaderna och minska genomförandetiderna. Metoden har tidigare använts med mycket lyckat resultat. Ett exempel är Norrortsleden i som färdigställdes före tidsplan och blev billigare än beräknat. i (S) Det gängse sättet att kompensera statliga myndigheter för pris- och löneökningar är att justera upp anslaget med nettoprisindex, NPI. , pm 2011:36. Flyvberg B. m.fl. (2004), What Causes cost overrun in transport infrastructure projects?, Transport Reviews, vol. 24:1, s. 318. En effektivare planering av vägar och järnvägar (SOU 2010:57).