mot · GZ02T342 · 2011-10-03 00:00:00 — Ökad järnvägskapacitet mellan och med Ostlänken och upprustning av länsbanorna LinköpingVästervik samt LinköpingKalmar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör göra en avsiktsförklaring för utbyggnad av höghastighetsbanor som kan avlasta den befintliga järnvägen med byggstart av en första etapp av Ostlänken mellan och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rusta upp länsbanorna LinköpingVästervik samt LinköpingKalmar. Allt fler vill åka tåg, inte minst inom och genom . Bara pendeltåget i har cirka 3 miljoner passagerare , vilket är betydligt fler än de som färdas mellan och /oavsett transportslag. Persontrafiken och trängseln på ökar och avsnittet genom utnyttjas redan maximalt. Punktligheten för fjärr- och regionaltåg är sämst i landet på , enligt SJ. Allra värst är det mellan och . Under exempelvis septemberdecember 2010 var cirka 1 000 tåg försenade eller inställda på den sträckan. Störningsnivån på är hög eller mycket hög . var punktligheten något sämre än under tre av de fyra omtalade snömånaderna. Att många tåg är försenade är alltså inte ett vinterproblem. En starkt bidragande orsak är att tågen går så tätt att varje fel får stora dominoeffekter. Varje fel fortplantar sig i tidtabellen, och det tar att återställa trafiken. Pendeltåget är ryggraden i östgötaregionens kollektivtrafik, och dess betydelse växer. Pendeltågstrafiken behöver utökas med både tätare trafik och nya sträckningar, till exempel till och . hotas den istället av utträngning och marginalisering när trängseln ökar på otillräckligt underhållna, redan överfulla spår. Därtill värderas den ner systematiskt, vid tilldelning av tåglägen, till fördel för fjärrtrafiken. Försämringar för pendeltågen ger allvarliga negativa effekter i hela kollektivtrafiksystemen och motverkar de nationella målen om regional utveckling. Inte bara persontransporterna utan även godstransporterna på järnväg har ökat kraftigt. Kapacitetsbristen i järnvägssystemet slår hårt även mot godstrafiken i ett läge där det inte minst av klimatskäl är viktigt att mer godstransporter flyttas över från lastbil till tåg. förklarade genom överbelastad. Det är därför allvarligt att regeringen i sin budget inte satsar på åtgärder som kan lösa problemen på denna sträcka, liksom att i sitt delbetänkande i den så kallade , som presenterades , inte prioriterar satsningar på utanför storstadsområdena. Även länsbanorna LinköpingKalmar och LinköpingVästervik är viktiga för regionen. Underhållet av dem är eftersatt. Om de rustas upp, kan både persontrafik och godstrafik ökas, till nytta för såväl näringsliv som arbetspendlare och andra resenärer. Börja bygga Ostlänken mellan och Fler spår krävs för att lösa trängseln på . En utbyggnad av höghastighetsbanor skulle göra det möjligt att separera tåg med olika hastigheter. Det skulle ge mer utrymme för såväl fjärr-, gods- som pendeltågstrafik och göra det svenska järnvägsnätet mindre sårbart för störningar. anser därför att Ostlänken bör börja byggas möjligt, 2015. Att börja med sträckan NorrköpingLinköping skulle ge en kraftfull kapacitetshöjning på ett av de avsnitt där den bäst behövs. Det finns redan en fastställd järnvägsutredning för sträckan NorrköpingLinköping. Utifrån den kan man gå vidare med tillåtlighetsprövning och järnvägsplan. Det är möjligt att genomföra bygget i etapper. Det lokala engagemanget är stort. , och förklarar, nu senast i ett yttrande över delbetänkande, att de är beredda att tillföra resurser för att ska kunna starta planeringsarbetet och diskutera eventuella fördelar med etappvis utbyggnad. Därtill bör kapacitetshöjande åtgärder som kan sättas in på kortare sikt också undersökas och genomföras, om de bedöms vara verkningsfulla. Mot bakgrund av detta anser jag att regeringen bör göra en avsiktsförklaring för utbyggnad av höghastighetsbanor som kan avlasta den befintliga järnvägen, och som ett första steg enligt fastställd järnvägsplan bygga ut Ostlänken mellan och . Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening. Länstågstrafiken mellan och samt och är en universitetsstad och har ett universitetssjukhus samt högteknologiskt näringsliv. Allt detta medför stor inpendling till kommunen. I län finns många orter med högklassiga boendemiljöer nära havet och relativt lågexploaterad natur. För att binda samman dessa olika regioner bör befintlig järnväg mellan och (Tjustbanan) samt och (Stångådalsbanan) rustas upp för högre hastigheter. I regionen har man investerat i nya Itinotåg, med en maxhastighet om /timme. Maxhastigheten för dessa banor är /timme, men genomsnittshastigheten ligger kring /timme. Att rusta upp Tjustbanan, som har skarvspår och grusballast, till helsvetsad räls kostar per mil, vilket motsvarar av nybyggnadskostnaden. Stångådalsbanan, som har makadamballast, kostar per mil att förse med helsvetsad räls. Med ytterligare mötesspår, av särskild stor vikt i och , kan det bli möjligt att införa lokala tåg med uppehåll på fler orter. Detta skulle vara av stor betydelse för människor i ett antal samhällen längs banorna. Det skulle ge stora regionalpolitiska vinster att förbättra kapaciteten och standarden på dessa länsbanor, liksom på många andra håll i landet. I regeringens politik, men även i saknas satsningar på banor i vissa delar av landet eller ligger i planerna först . För är det däremot självklart att satsa på järnväg i hela landet och att rusta upp banor som Tjust- och Stångådalsbanorna . Mot bakgrund av detta anser jag att regeringen bör göra en satsning på länsjärnvägarna. Länsbanorna LinköpingVästervik samt LinköpingKalmar är två av de banor som bör rustas upp. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening.