mot · GZ02A308 · 2011-10-04 00:00:00 — För det stora flertalet fackligt och politiskt förtroendevalda, som uppfyller ett arbetsvillkor i sin anställning men får en låg normalinkomst och normalarbetstid p.g.a. tjänstledighet, menar vi att normalinkomst och normalarbetstid ska beräknas utifrån anställningen, avdrag ska inte göras för frånvaro p.g.a. det fackliga eller politiska uppdraget. Uppdraget kommer i sådana fall inte att påverka ersättningsrätten. För dem som är fackligt eller politiskt förtroendevalda på heltid, eller betydande del av heltid, menar vi att uppdraget ska jämställas med arbete. Dessa förtroendevalda kan annars ha svårt att uppfylla ett arbetsvillkor. Regeln gör att arbetsvillkoret kan uppfyllas genom uppdraget. I syfte att stärka fackligt och politiskt förtroendevaldas rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen bör nya regler utarbetas med utgångspunkt i vad som anförts. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.2.7Förtida uttag av pension För den som gör förtida uttag av pension görs pensionsavdrag från en dagpenning som är av normalinkomsten. 65-procentsberäkningen härrör från ATP-systemet. Pensionen beräknades då bli av lönen. Förmodligen var resonemanget att den som valt att pensionera sig inte skulle få bättre inkomst genom arbetslöshetsförsäkringen. Med dagens pensionssystem, där man kan ta ut delar av pensionen, blir förhållandet annorlunda. Omräkningen till slår hårt mot dem som tar ut en låg andel av pensionen (t.ex. premiepension) och har en låg normalinkomst. Den som har en hög normalinkomst får högsta dagpenningen även och får ett pensionsavdrag på några kronor. Den som däremot har en låg normalinkomst kan få en sänkt ersättning med per dag för en premiepension på . Det är svårt att se rimligheten i att pensionsavdrag ska göras för den som sagt ifrån sig sin pension. Dessa regler måste därför anpassas till hur pensionssystemet fungerar i praktiken. Pensionsavdrag bör göras utan omräkning av dagpenningen, och för den som blivit beviljad förtida uttag men inte tar ut pension bör inget pensionsavdrag göras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.2.8Neutralitet i förhållande till ålder och familjesituation Arbetslöshetsförsäkringen ska ge ersättning baserad på tidigare löneinkomst. Regeringen åldersdiskriminerar ungdomar. Trots att de betalar samma avgift som äldre får de en kortare ersättningsperiod. De särskilda undantagen för föräldrar till barn är också en främmande fågel i ett inkomstbortfallsbaserat försäkringssystem. Arbetslöshetsförsäkringen ska inte vara utformad så att den diskriminerar unga, arbetslöshetsförsäkringen ska vara neutral i förhållande till ålder och familjesituation. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.2.9Rätten att begränsa sitt sökande De flesta människor vill i första hand hitta ett nytt jobb på sin hemort eller inom pendlingsavstånd och inom det yrke de har utbildning för och/eller erfarenhet av. Det är också samhällsekonomiskt rationellt att ta till vara människors kompetens och utbildning, som det är slöseri med både Arbetsförmedlingens och arbetsgivares tid att människor med helt fel kompetens anvisas till lediga jobb. Möjligheten att begränsa sitt sökområde geografiskt är viktig framför allt för den enskilde och i förekommande fall dennes familj, men också för orter på landsbygden som redan är drabbade av utflyttning. Att från dag ett av arbetslöshet tvingas vara beredd att flytta oavsett livssituation är ovärdigt. Att tvingas slita upp sin familj och lämna sin sociala gemenskap eller bli långpendlare med allt vad det innebär, är oerhört socialt och psykiskt pressande. I synnerhet för familjer med två arbetande vuxna och barn är ett sådant beslut mycket komplicerat och omfattar stora ekonomiska risker och svåra prioriteringar. Det är därför rimligt att den som drabbats av arbetslöshet i första hand ska kunna koncentrera sig på att åter etablera sig på den lokala arbetsmarknaden. Principen om begränsat sökområde, geografiskt och yrkesmässigt, av arbetslöshet var praxis på många arbetsförmedlingar , men tillämpningen såg olika ut i olika delar av landet. För att öka rättssäkerheten skrevs därför rätten att begränsa sökområdet in 2001. Lagen skrotades av regeringen , vilket öppnat för godtycke och skapat oförutsägbarhet i vilka krav som gäller. Det är nu den enskilde arbetsförmedlaren som från dag ett ska avgöra om särskilda skäl talar för att en arbetssökande ska tillåtas begränsa sitt sökande. Vi menar att det är mer rationellt, rättssäkert och humant att ha en tydlig tidsgräns som gäller lika för alla. har tillkännagett för regeringen som sin mening att regeringen bör återkomma till med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande . Det har regeringen ännu inte gjort. Regeringen bör därför återkomma med ett sådant förslag. Detta bör begära. Grundkravet för att få arbetslöshetsersättning är kravet på att stå till den svenska arbetsmarknadens förfogande. När man befinner sig utomlands är det inte tillåtet att få ersättning, med undantag om det godkänts av Arbetsförmedlingen (AF) eller Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF). Det är därför ologiskt att arbete utomlands betraktas som lämpligt arbete och att man kan få nedsatt ersättning från a-kassan om man inte söker arbete i utlandet eller om man tackar nej till arbete utomlands. Kravet att söka arbete i hela är tufft. Kravet att ta arbete utomlands är fullständigt orimligt. Ingen ska av ekonomiska skäl vara tvungen att flytta utomlands för att inte förlora den ersättning som man kvalificerat sig för. Det innebär en alltför stor förändring av livssituationen med konsekvenser ur en rad aspekter annat arbetsrättsligt system, andra regler för socialförsäkringar, för barnfamiljer helt andra villkor vad gäller barnomsorg och skolor, förlorad kontakt med släktingar och vänner, nytt språk för att det ska vara rimligt att betrakta det som lämpligt arbete. Däremot ska naturligtvis Arbetsförmedlingen informera om arbeten utomlands för den som frivilligt kan tänka sig att emigrera för att få en anställning. En särskild fråga i sammanhanget är om arbete i försvaret ska betraktas som lämpligt arbete. Arbetsförmedlingen och Försvarsmakten har kommit överens om att ingen ska anvisas arbete i försvaret. Det är dock inte lämpligt med en lösning som bara bygger på en överenskommelse mellan nämnda myndigheter, som kan ändras från den ena dagen till den andra. Frågan bör regleras rättsligt. Regeringen bör därför ta initiativ till att i enlighet med vad som anförts föra in bestämmelser om arbete utomlands i allmänhet och inom Försvarsmakten i synnerhet i de föreskrifter som reglerar lämpligt arbete. Detta bör begära. 4.2.11Möjligheten till en ytterligare ersättningsperiod saknas möjligheten att få ersättningsperioden förlängd . Det finns dock situationer då en förlängning är det mest rationella. En arbetslös (person A) kan börja sin arbetslöshetsperiod med att söka jobb som är lämpliga. beslutar A tillsammans med sin förmedlare om yrkesbyte. Efter genomgången utbildning är A kvalificerad att söka ett betydligt större antal jobb. tar perioden slut. A ska då skrivas in i jobb- och utvecklingsgarantin i stället för att koncentrera sig på att söka jobb inom sitt nya yrke. Det vore då bättre att A får en ny a-kasseperiod och kanske får tag i ett nytt ledigt jobb. Att överbelasta jobb- och utvecklingsgarantin med personer som fått en utbildning är inte rationellt. För person B kan det handla om att det vid ersättningsperiodens slut framgår att nya lämpliga jobb kommer att kunna sökas. Ett nytt företag ska öppnas, kommunen beslutar om nyanställningar, ökad efterfrågan bäddar för nyanställningar i ett lokalt företag och så vidare. Även för person B är det då mer rationellt med förlängd ersättningstid än att bli anvisad till jobb- och utvecklingsgarantin. Det är väsentligt att reglerna i arbetslöshetsförsäkringen är utformade så att de inte i praktiken sätter upp hinder för den enskilde att få en varaktig anställning efter arbetslösheten, och därför bör det i vissa situationer finnas möjlighet till en ytterligare ersättningsperiod. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. menar att akassornas administrationskostnader bör fördelas solidariskt mellan akassorna. Därför bör ett förutsägbart system för utjämningsavgifter respektive utjämningsbidrag införas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen har drivit igenom att dagar med aktivitetsstöd vid deltagande i arbetsmarknadspolitisk åtgärd numera ska räknas in i ersättningsperioden för arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsförmedlingen beslutar om deltagande i åtgärden. Aktivitetsstödet finansieras liksom arbetslöshetsersättningen genom arbetsmarknadsavgiften, och statsbidraget för arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd belastar samma statliga anslag. Aktivitetsstödets storlek, förutom schablonbeloppet, fastställs i praktiken av a-kassorna eftersom stödets storlek för dem som är medlemmar beräknas av deras a-kassa. är utbetalande myndighet men dagar med aktivitetsstöd belastar arbetslöshetsersättningsperioden. Många inblandade aktörer gör att det är svårt för den enskilde att veta var han eller hon ska vända sig med frågor om aktivitetsstödet och förstå vem som ansvarar för vad. Hanteringen har blivit besvärligare i och med att utbetalt aktivitetsstöd ska samordnas med dagar och nivåer i arbetslöshetsförsäkringen. Samordningen mellan de olika aktörerna leder också till fördröjda utbetalningar. Ansvaret för aktivitetsstödet bör därför föras över till a-kassorna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.