mot · GY02Fi10 · 2011-05-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:100 ekonomiska vårproposition För oss i är full sysselsättning det överordnade målet för den ekonomiska politiken. Vi presenterar i den här motionen en politik för ökad kvalitet i välfärden, investeringar i framtidens infrastruktur och bostäder och en utbildnings- och arbetsmarknadspolitik som skapar plats för fler på arbetsmarknaden. Detta är en politik för att skapa fler jobb och ökad sysselsättning. Regeringen har misslyckats med det man sagt vara den viktigaste uppgiften för den ekonomiska politiken, nämligen målet om full sysselsättning. Enligt den senaste arbetskraftsundersökningen (mars) uppgår arbetslösheten till 7,som andelen långtidsarbetslösa är hela 34,. Regeringen bedömer att sysselsättningsgraden för personer 2015 hamnar på 78,, vilket kan jämföras med sysselsättningsgraden som låg på drygt 83,. Denna skillnad motsvarar en lägre sysselsättning på ca 300000 personer. Vi kan alltså konstatera att även om regeringens optimistiska prognoser för den svenska ekonomin skulle slå in, så är vi långt ifrån målet om full sysselsättning. Särskilt alarmerande är det att gapet mellan mäns och kvinnors sysselsättning ökat med bara mellan och att arbetslösheten bland kvinnor biter sig fast, medan den nu minskar bland män. Den borgerliga ekonomiska politiken har strukturellt missgynnat kvinnors möjligheter till egen försörjning genom nedskärningar i vård och omsorg och i trygghetssystemen. Det krävs nu en ny färdriktning. Vi i vill genomföra breda samhällsinvesteringar för att bygga samhället starkt och jämlikt samt för att öka jämställdheten. Rättvisa är produktivt och ekonomisk jämlikhet är en framgångsfaktor för ett lands hela utveckling. Vi i har varit djupt kritiska till de ekonomiska ramverk för finans- och penningpolitiken som infördes och som styrt den ekonomiska politiken. Vi har varit det av demokratiskäl, men också på grund av svårigheterna att föra en effektiv ekonomisk politik för full sysselsättning, ökad jämlikhet och starkare välfärd. Vi menar att ramverken i sin nuvarande utformning försvårar detta. Ordning och reda i de offentliga finanserna är viktigt, men de ekonomiska ramverken måste utformas så att de understödjer den ekonomiska politikens huvuduppgift, nämligen målet om full sysselsättning. I denna motion presenterar vi därför ett alternativt ekonomiskt ramverk för finans- och penningpolitiken. Vi vill skapa världens bästa välfärd utan privata vinstintressen. Vi vill värdesäkra statsbidragen till kommunerna för att garantera välfärdens kvalitet och för att skapa fler arbetstillfällen. Regeringens politik har uppmuntrat riskkapitalbolag att köpa upp tidigare gemensamma välfärdsverksamheter. Bolagen gör stora vinster på svensk hälso- och sjukvård. Vi anser att svenska folkets skattepengar ska användas till bättre skolor, sjukhus och bibliotek, inte till vinster för riskkapitalbolagens ägare. När den ekonomiska vinsten ökar som drivkraft inom hälso- och sjukvården har det förebyggande hälsoarbetet nedprioriterats. Vi vill vända utvecklingen och presenterar i denna motion en miljardsatsning på det förebyggande arbetet mot ohälsa. Vi presenterar också en satsning på betald specialistutbildning för sjuksköterskor. Generell välfärd är en grundbult i ett modernt samhälle och alla ska ha rätt till en trygg ekonomi även vid sjukdom, föräldraledighet, pension eller arbetslöshet. Vi vill återförsäkra alla dem som utförsäkrats av regeringens försämringar och har utöver det en rad förslag på förstärkningar av sjukförsäkringen. Vi i vill genomföra en grön omställning genom satsningar på bostäder, järnväg och grön teknik. som detta krävs för att vi ska nå klimatmålen är det satsningar som är nödvändiga för att ska fungera. Dessutom skapar grön infrastruktur nya viktiga arbetstillfällen. Vårt mål är att det ska byggas 40000 bostäder , varav en majoritet ska vara hyresrätter, och vi vill att ett investeringsstöd ska utformas i syfte att nå målen. Genom våra satsningar på kraftigt ökad kapacitet på järnvägen kan förseningar på allvar minskas för både människor och gods. Vi presenterar också en rad förslag för att öka andelen resande med kollektivtrafik och för att förbättra kvalitet och tillgänglighet, både i storstad och i glesbygd. Vi vill utveckla grön framtidsteknik särskilt genom utbyggnad av vind- och solkraft. Vi vill också utveckla en industri- och näringspolitik värd namnet. ska vara en ledande industrination. Vi vill skapa ett arbetsliv där fler får plats. Vi vill avveckla tvångsarbetet i regeringens fas 3 och i stället investera i en bred satsning på utbildningsplatser och arbetsmarknadspolitiska åtgärder som leder till anställning och som på ett meningsfullt sätt rustar människor med kunskap. Vi vill rusta upp a-kassan och presenterar i denna motion förslag på bl.a. sänkt avgift, höjt tak och en förstärkt grundförsäkring. Vi vill också avskaffa regeringens RUT-avdrag och i stället förbättra vardagen för alla dem som arbetar kvällar, nätter och genom att lägga pengarna på barnomsorg på obekväm arbetstid. I motsättning till dessa reformer står regeringens ensidiga skattesänkarpolitik. Med regeringens politik har den privata konsumtionen tillåtits att öka på bekostnad av den offentliga. I och med detta minskas möjligheterna till välfärdssatsningar och en rättvis fördelning av ekonomiska resurser. Vi ser hur ojämlikheten breder ut sig, hur inkomstskillnaderna ökar och hur samhället dras isär. Det är en ohållbar utveckling. Målsättningen med skattepolitik är att få fler människor i arbete, trygga välfärden, öka jämlikheten och jämställdheten och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. För att kunna investera i välfärden, genomföra en grön omställning, satsa på industri- och näringspolitik och skapa plats för fler i arbetslivet krävs större skatteintäkter än . Och vi vet att viljan att betala skatt är god om det finns en tydlig koppling till satsningar på exempelvis sjukvård, skola och äldreomsorg. Vi i är kritiska till regeringens jobbskatteavdrag och vi arbetar för att det stegvis avskaffas till förmån för en rättvis och likformig beskattning. Varifrån inkomsten kommer ska inte vara avgörande för hur mycket skatt som du betalar på den. Jobbskatteavdraget är inte fördelningspolitiskt försvarbart och beläggen för att det skulle skapa jobb är mycket svaga. Det är därför djupt problematiskt att regeringen fortsätter på den inslagna vägen och aviserar ett femte jobbskatteavdrag inför höstens budgetproposition och dessutom ytterligare en ineffektiv sysselsättningsåtgärd när man planerar att sänka restaurangmomsen. Vi i vill föra en politik för full sysselsättning, ökad jämlikhet och välfärd för alla. I denna motion presenteras utgångspunkterna för en sådan politik. 5Det ekonomiska läget och regeringens ekonomiska politik6 5.3.1Långtidsarbetslösheten biter sig fast10 5.3.2Den höga ungdomsarbetslösheten är ett utbildningspolitiskt misslyckande11 5.3.3Från aktiva insatser till passiva massåtgärder11 5.3.5Besparingar och privatiseringar i välfärden19 6Vänsterpartiets förslag för fler jobb och stärkt välfärd21 6.1Riktlinjer för den ekonomiska politiken21 6.2Investeringar i välfärd för alla22 6.2.1Bättre kvalitet i välfärden22 6.2.2Generell välfärd och en mänsklig sjukförsäkring24 6.3Investeringar i jobb och grön omställning26 6.3.2Investeringar i grön infrastruktur28 6.3.3En industri- och näringspolitik i en värld i förändring30 6.4Ett hållbart arbetsliv med plats för fler33 6.4.1Utbildning för jobb ett framtidslyft34 6.4.2En effektiv arbetsförmedling och en aktiv arbetsmarknadspolitik35 6.4.3En allmän och solidariskt finansierad arbetslöshetsförsäkring38 6.5.3Skatter som styrmedel i miljöpolitiken gröna skatter41 6.7Ett alternativt ramverk för finans- och penningpolitiken45 6.7.1Åtgärdsplaner för full sysselsättning46 6.7.3Mål för de offentliga finanserna48 godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslås i motionen (avsnitt 5 i motionen). avslår regeringens förslag om att godkänna den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområde 7 Internationellt bistånd respektive utgiftsområde 1 (avsnitt 14.1.2 i propositionen).1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att välfärdsverksamheter ska bedrivas utan privata vinster (avsnitt 5.2.1 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återreglera järnvägen och att samhället i stället bör ta ett helhetsansvar för järnvägssystemet (avsnitt 5.3.2.1 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stoppa utförsäljningarna av statliga bolag (avsnitt 5.3.3.1 i motionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett alternativt ramverk för finans- och penningpolitiken (avsnitt 5.7 i motionen). 1 Yrkande 2 hänvisat till KU. 4Det ekonomiska läget och regeringens ekonomiska politik På global nivå sker en tämligen stark ekonomisk återhämtning efter finanskrisen 20072009. Global BNP väntas växa med ca 4,2011 och 2012, vilket är något över genomsnittet av . Ekonomin utvecklas starkast i tillväxtekonomier som och . Tillväxten i går emellertid mot en viss avmattning. Detta är delvis ett resultat av ett antal åtgärder som de kinesiska myndigheterna vidtagit i syfte att motverka fastighetsbubblor och en överhettning av ekonomin. Den ekonomiska återhämtningen i är relativt blygsam givet den svaga BNP-utvecklingen . Hushållen har fortsatta behov av att dra ned på skuldsättningen, vilket tillsammans med den svaga arbetsmarknaden dämpar konsumtionen.1 Trots att hushållen ökar sitt sparande väntas den privata konsumtionen utvecklas ungefär enligt historisk trend eftersom kongressen beslutat att förlänga en del tidsbegränsade skattesänkningar som annars skulle ha upphört /11. fasas en del av de finanspolitiska stimulansåtgärderna ut, vilket dämpar tillväxten. Osäkerheten i skrivande stund beträffande finanspolitiken i är emellertid stor ny budget ska antas, nytt nominellt tak för skuldsättningen ska beslutas2 och diskussioner pågår om en betydande medelfristig konsolidering av statsfinanserna. Den ekonomiska utvecklingen i euroområdet är splittrad. Ett antal länder i norra går starkt, med hög tillväxt och stora överskott i bytesbalansen. Utvecklingen i flera länder i södra är den motsatta: låg tillväxt och stora underskott i såväl bytesbalansen som de offentliga finanserna. Möjligheterna till ekonomisk återhämtning i länder som , och försvåras av att konkurrenskraften i dessa länder har försämrats till följd av svag produktivitetstillväxt . I och med att dessa länder är med i valutaunionen kan de heller inte stimulera exporten via en svagare nominell växelkurs. Osäkerheten i bedömningarna över den ekonomiska utvecklingen är alltjämt stor och riskerna för lägre global tillväxt är betydande. Resursutnyttjandet är högt i flera av tillväxtekonomierna och i dessa länder väntar en mer åtstramande ekonomisk politik. Till följd av den relativt starka globala tillväxten har råvarupriserna stigit markant . Utöver den starka globala tillväxten har de folkliga upproren i och bidragit till stigande priser på olja. Till detta kan läggas att det finns ett behov av konsolidering bland högt skuldsatta stater och hushåll inom OECD-området, vilket verkar dämpande på tillväxten . har flera av valutaunionens länder, däribland , , och , drabbats av betydande statsfinansiella problem. Den ekonomiska krisen inom euroområdet har blivit en politisk kris för hela EU. Krisen har resulterat i diverse stödpaket till de mest utsatta länderna, men också i förslag på långtgående förändringar av det ekonomiska regelverket. Det som står i fokus i de förslag och förhandlingar som pågår är hårdare budgetregler i syfte att stärka medlemsländernas budgetdisciplin samt förslag på ökad harmonisering av den ekonomiska politiken. Förslagen innebär en mycket långtgående samordning av finanspolitiken. De åtgärder som beslutats och diskuterats innebär bl.a. att EU ska ha synpunkter på de enskilda medlemsländernas lönebildning, pensionssystem, arbetsrätt, budgetregler m.m. Vi i tar kraftigt avstånd från att överlämna beslutanderätt till EU i dessa frågor. Den ekonomiska krisen i valutaunionen är inte ett resultat av bristande budgetdisciplin. Bortsett från , samt en del andra länder, var de offentliga finanserna i eurozonen före finanskrisen tämligen starka. De statsfinansiella problem som flera av valutaområdets länder drabbats av är ett resultat av den globala finanskrisen 20072009, obalanser i det privata sparandet inom valutaunionen, den gemensamma penning- och valutapolitiken samt inhemska fastighets- och bankkriser. Utan möjligheten till självständig valutapolitik har flera sydeuropeiska länder fått se sin konkurrenskraft urholkad till följd av skillnader i produktivitetstillväxt bland valutaunionens länder. Detta har bidragit till stora underskott i bytesbalanserna och i de offentliga finanserna. Flera av eurozonens länder behöver utan tvekan vidta betydande budgetkonsolideringar. Men de mycket stora besparingsprogram som föreslagits riskerar att i avsaknad av självständig valuta- och penningpolitik underminera de sydeuropeiska ländernas väg mot ekonomisk återhämtning. Eftersom är ett exportberoende land påverkades den svenska ekonomin starkt när världshandeln störtdök i samband med finanskrisen. På motsvarande sätt går den svenska ekonomin bra när världsekonomin tar fart. Utvecklingen var mycket starkt, där BNP växte med hela 7,3procent jämfört med . Nivån på BNP är emellertid fortsatt relativt låg. Trots den höga tillväxten har BNP bara återhämtat sig till samma nivå som . Utvecklingen på arbetsmarknaden följer ungefär samma mönster. Arbetsmarknaden utvecklas tämligen starkt. Antalet sysselsatta ökade med cirka 100000 personer.3 Detta ska dock sättas i relation till att sysselsättningen föll med cirka 130000 personer mellan . Minskningen av antalet sysselsatta under krisen skedde framförallt i industrin, men också inom kommuner och landsting. Den sysselsättningsuppgång som ägt rum har framförallt skett i sektorer som inte drabbades så hårt av konjunkturnedgången, såsom företags- och hushållstjänster samt byggbranschen. Sysselsättningen inom tillverkningsindustrin beräknas dock ta fart under det kommande halvåret. Diagram 2 BNP-tillväxt och sysselsättning BNP, kvartalsdata, sysselsättning , tusental Källa: SCB (). I samband med att regeringen presenterade ekonomiska vårproposition sade finansminister att utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden nu började närma sig de nivåer som rådde . Dessvärre har finansministern inte stöd för sitt påstående. Även om regeringens optimistiska prognoser slår in kommer såväl arbetslösheten som sysselsättningsgraden att vara långt ifrån de nivåer som förelåg före den ekonomiska krisen . Regeringen bedömer att sysselsättningsgraden () 2015 hamnar på 78,, vilket kan jämföras med sysselsättningsgraden som låg på drygt 83,5%.4 Denna skillnad motsvarar en lägre sysselsättning på ca 300000personer. Även arbetslösheten beräknas vid slutet av prognosperioden ligga på betydligt högre nivåer jämfört med nivåerna . uppgick arbetslösheten () till 2,av arbetskraften. Regeringens prognos beträffande arbetslösheten (enligt samma definition) är 4,. Denna skillnad i arbetslöshetsnivå motsvarar ca 130000 personer. Av detta kan vi konstatera att finansministerns tal om att vi ser framför oss en arbetsmarknad liknande den ter sig synnerligen överdrivet. Vad som i sammanhanget är mycket allvarligt är att de könsmässiga skillnaderna i sysselsättning har ökat i en mycket stark takt . Mellan har sysselsättningsgapet mellan män och kvinnor vidgats med 5. Diagram 3 Sysselsättningsgap, män och kvinnor Även om antalet sysselsatta beräknas öka starkt biter sig arbetslösheten kvar på mycket höga nivåer. räknar regeringen med en arbetslöshet på 7,och på 6,. Ungdomar i allmänhet och unga med bristfällig utbildning i synnerhet är ofta arbetslösa. Andra grupper som har svårt att få fäste på arbetsmarknaden är personer med funktionsnedsättning, utrikesfödda, personer som utförsäkrats från sjukförsäkringssystemet samt personer med endast grundskoleutbildning. Det verkar dessutom som om skillnaderna i arbetslöshet mellan olika utbildningsnivåer har ökat , till nackdel för dem med lägre utbildning. Regeringens prognoser för den svenska ekonomin 20112015 kan mot bakgrund av eurokrisen, osäkerheten beträffande finanspolitiken i och utvecklingen i och m.m. synas väl optimistiska. 4.3.1Långtidsarbetslösheten biter sig fast Det största problemet på arbetsmarknaden är långtidsarbetslösheten. Forskning visar entydigt på ett negativt samband mellan arbetslöshetsperiodens längd och sannolikheten att finna ett nytt arbete. De som går arbetslösa förlorar en del av sin yrkeskompetens, och motivationen att söka nya jobb kan minska i takt med arbetslöshetsperiodens längd. Till detta kan läggas att många arbetsgivare använder personers arbetslöshetshistorik som ett (negativt) urvalskriterium vid nyanställningar. I bl.a. har det t.o.m. gått så långt att många arbetsgivare i sina platsannonser uttryckligen undanber sig sökande som vid tillfället inte har ett arbete. På bara har antalet långtidsarbetslösa ökat med över 120%.6 Regeringens ansvar för denna utveckling är betydande. Arbetslösa erbjuds sällan några aktiva insatser, vilket bidrar till att fler än vad som annars skulle ha varit fallet fastnar i långtidsarbetslöshet. Till detta kan läggas att regeringens passiva finanspolitik bidrog till att arbetslösheten ökade mer än nödvändigt. En stor del av dem som då blev arbetslösa har därefter fastnat i långtidsarbetslöshet. 4.3.2Den höga ungdomsarbetslösheten är ett utbildningspolitiskt misslyckande Trots att sysselsättningen nu ökar starkt ligger den svenska ungdomsarbetslösheten klart över genomsnittet inom EU. Bakom den höga ungdomsarbetslösheten ligger en utbildningspolitik som inte lyckats ge alla ungdomar den utbildning de har rätt till. lämnar var tredje elev gymnasieskolan utan fullständiga betyg. Dessa personer löper en mycket stor risk att fastna i en rundgång mellan korta anställningar och arbetslöshet, långtidsarbetslöshet eller att helt slås ut i från arbetsmarknaden. Den svenska skolan har blivit alltmer ojämn. En likvärdig skola innebär bl.a. att alla elever oavsett social bakgrund och ekonomiska förutsättningar ska ges samma möjligheter att uppnå målen. (Programme for International Student ) 2000 visade att hade en stark position när det gäller likvärdighet. En analys av resultaten i 2009 visar att halkat ned från sin topposition och befinner sig på en genomsnittlig nivå beträffande likvärdighet. Dels har skillnaderna mellan hög- och lågpresterande elever ökat, dels har skillnaderna mellan hög- och lågpresterande skolor ökat. En rimlig hypotes är att denna skiktning inom skolan, där de lågpresterandes resultat faller, bidrar till att många unga får svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. 4.3.3Från aktiva insatser till passiva massåtgärder som arbetslösheten är fortsatt hög har många företag brist på arbetskraft. Inom tillverknings- och byggindustrin uppger av företagen att de upplever brist på arbetskraft.7 Regeringen bär ett stort ansvar för denna olyckliga kombination. Trots stigande arbetslöshet har regeringen dragit ned på möjligheterna till omskolning och vidareutbildning. Antalet platser inom arbetsmarknadsutbildningen har minskats sedan regeringen tillträdde och antalet deltagare i den kommunala vuxenutbildningen har minskat . I stället för att rusta de arbetslösa för framtidens arbetsliv genom satsningar på kunskapshöjande och utvecklande insatser har regeringen satsat stort på mer eller mindre passiva massåtgärder. Detta sker inte minst inom ramen för de s.k. garantierna jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgaranti för ungdomar som regeringen infört inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Sedan garantierna infördes har antalet deltagare i dessa program i det närmaste exploderat. var inte mindre än 91000 personer inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin och 45000 ungdomar i jobbgarantin för ungdomar. Diagram 4 Antal platser i arbetsmarknadsutbildning Källa: Arbetsförmedlingens månadsstatistik. Diagram 5 Antal personer i jobb- och utvecklingsgarantin Källa: Arbetsförmedlingens månadsstatistik. Tvärtemot vad namnen på garantierna indikerar garanteras deltagarna inte vare sig jobb eller utveckling. Enligt Arbetsförmedlingens statistik deltog av dem som var inskrivna i jobbgarantin för unga och av deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantins fas 1 och 2 i en aktiv insats i form av praktik, utbildning eller stöd till start av näringsverksamhet. i jobb- och utvecklingsgarantin placeras långtidsarbetslösa i slutstationen, fas 3, där de ska anvisas varaktig samhällsnyttig sysselsättning motsvarande hela sitt arbetsutbud. I praktiken har det visat sig att deltagare utnyttjas som oavlönad arbetskraft, alternativt inte erbjuds någon meningsfull sysselsättning över huvud taget. Offentliga arbetsgivare, privata företag och ideella organisationer kan vara anordnare och de får större bidrag från staten än vad deltagaren får ut i ersättning. Fas 3 har blivit en lukrativ marknad för företag som har som affärsidé att tjäna pengar på de arbetslösa. Regeringen ser emellertid inte detta som ett misslyckande. Tvärtom är det ett medvetet och centralt inslag i deras allmänna ekonomiska politik för att sätta press på de lägsta lönerna nedåt. Den bakomliggande tanken är att innehållet i de arbetsmarknadspolitiska programmen ska vara meningslösa. Syftet är att de arbetslösa ska avskräckas från att hamna i några av dessa program. Strategin är att denna avskräckningseffekt ska få de arbetslösa att sänka sina lönekrav. Här går en avgörande skiljelinje mellan regeringen och i synen på arbetslöshetens orsaker och de åtgärder som är mest lämpliga för att öka sysselsättningen. 4.3.4.1 Regeringens ekonomiska politik är en politik för låga löner Regeringens satsning på passiva massåtgärder inom ramen för de s.k. garantierna utgör en integrerad del av kärnan i dess ekonomiska politik. Syftet är att sätta press på de lägsta lönerna nedåt. Regeringen har länge varit ovillig att erkänna detta, vilket bl.a. regeringens eget finanspolitiska råd kritiserat.8 Det var därför välgörande för den politiska debatten när finansminister kritiserade de kommunala arbetsgivarna för att de gått med på för höga ingångslöner för anställda i kommunsektorn.9 är lägstalönen för vårdbiträden och undersköterskor . För sjuksköterskor ligger ingångslönen på . Det är alltså dessa löner som vill sänka. Ett rimligt antagande är att därtill hoppas att nedpressade lönenivåer inom kommunsektorn ska sätta press på de lägsta lönerna inom andra kvinnodominerade branscher, som t.ex. inom handeln. Därmed framstår även ökade löneskillnader mellan män och kvinnor som ett centralt inslag i regeringens sysselsättningsstrategi. 4.3.4.2Leder regeringens politik till fler jobb? Regeringens ekonomiska politik för ökad sysselsättning har ett tämligen gott stöd i den för tillfället dominerande nationalekonomiska teoribildningen. Något förenklat går denna ut på att jämviktsarbetslösheten, dvs. den nivå på arbetslösheten som är förenlig med en stabil prisutveckling, i huvudsak bestäms av lönedrivande strukturella faktorer på arbetsmarknadens utbudssida.10 Det empiriska stödet för regeringens politik är emellertid mycket svagt och, i många fall, helt motstridigt. har den svenska arbetsmarknaden genomgått betydande förändringar, inte minst sedan den borgerliga regeringen kom till makten . Arbetslöshetsförsäkringen har drastiskt försämrats. Löneskillnaderna i samhället har ökat och den samlade fackföreningsrörelsens styrka har försvagats. Vidare har antalet tillfälliga anställningar ökat, anställningsskyddet försvagats och reservationslönerna pressats ned.