mot · GZ02Ju333 · 2011-10-03 00:00:00 — Öppenhet och frihet i stället för rädsla och övervakning 4Ökad frihet och minskad fördomsfullhet4 4.2Åtgärder för att förhindra radikalisering4 4.3Islamofobi och diskriminering i antiterrorismens spår5 4.5Förlegade attityder inom polisen7 5Öppenhet i stället för övervakning8 5.3Översyn av statens utgifter vad gäller terrorbekämpning12 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att motverka lagförslag som ökar integritetskränkning och i stället arbeta för effektiva och starka rättssäkerhetsgarantier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utvärdering av åtgärder för att förhindra radikalisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om diskriminering inom rättsväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utvärdera lagstiftning i syfte att bekämpa terrorism med utgångspunkt i integriteten, proportionaliteten och kostnadseffektiviteten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om terrorismdefinitionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en ny integritetsskyddsmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge Säkerhetspolisen i uppdrag att utreda vilket hot den våldsbejakande antimuslimska miljön utgör. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om polisens värdegrundsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur mycket av statens resurser som läggs på så kallat terrorbekämpningsarbete. var som få kommer att glömma. Många minns var de var någonstans när de först fick nyheten om att plan hade kraschat in i i . På samma sätt kommer många alltid att minnas var de befann sig när de fick höra om en stor explosion i regeringskvarteren i och att en person sköt unga, politiskt engagerade människor på ön . har en USA-ledd kamp mot den internationella terrorismen fått enorma konsekvenser för såväl politiska beslut och lagstiftning världen över som nationalstater och självfallet även för individer. , , är det enkelt att konstatera att världen är förändrad. Repressiv lagstiftning har drivits igenom i och i EU. Integritetskränkande förslag har antagits i en rasande fart på nationell nivå men även inom EU. Det går att konstatera att vi befinner oss i ett paradigmskifte där flera av våra hitintills gällande rättssäkerhetsprinciper om den personliga integriteten frångås i kampen mot terrorism och grov brottslighet. krig mot terrorismen har rent konkret inneburit krig och invasioner, tillfångatagande på lösa grunder och nekande av rättegång, olaglig övervakning och användande av tortyrmetoder. Säkerhetstjänster har använt metoder som ofta saknat lagstöd och som bryter mot principer om rättssäkerhet och andra mänskliga rättigheter som regleras av internationella konventioner. har världen knappast blivit mer säker. och formulerar i rapporten kommer hotet? perspektiv på terrorism och radikalisering detta på följande sätt: Det finns ingen universallösning på en ytterst komplicerad problematik som politiskt eller religiöst motiverad terrorism. Dock går det att konstatera att en ensidig satsning på olika typer av repressiva kontrollåtgärder inte har varit en framgångsrik väg.1 Terrorism är inte en nationalstat eller en tydlig grupp. Det är en strategi som grupper använder sig av för att påverka politiska beslut och ingjuta rädsla i ett samhälle. Därför var kriget mot terrorismen dömt att misslyckas redan från början. Det går nämligen inte att kriga mot en strategi. När man påstår att man bedriver ett krig, som för övrigt inte går att vinna, eftersom det inte går att bekämpa en strategi, är risken istället att människor och samhällen vaggas in i en ständig krismentalitet. Då kan människor lättare acceptera undantagslagar och inskränkningar av friheten, som aldrig annars skulle accepteras och vara möjliga att genomdriva i ett öppet, demokratiskt samhälle. Därför har människorättsvidriga ageranden passerat och inskränkningar av den personliga integriteten accepterats . befinner sig, ur ett rättssäkerhetsperspektiv, i ett paradigmskifte där flertalet av våra rättssäkerhetsprinciper frångås för att säkra kampen mot terrorism. Vi ser med stor oro på den pågående utvecklingen där en stor mängd integritetskränkande lagar antagits och fortsätter att antas utan en större diskussion om vilka konsekvenser detta får för rättssäkerheten och den personliga integriteten. Vi vill gärna tillsammans med regeringen avvärja hot mot som är baserade på realistiska bedömningar. Men vi är inte beredda att offra den personliga integriteten på antiterrorismens altare. Ett övervakningssamhälle stärker inte de mänskliga rättigheterna i världen. Det skapar bara större misstro mot myndigheterna och staten som egentligen ska vara den personliga integritetens väktare. Det medför även att de som vill begå brott vidtar för att bli så svåra att upptäcka som möjligt. väljer den politiska inriktningen att nationellt och internationellt stärka de mänskliga rättigheterna istället för att urholka dem i kampen för en fredlig och hållbar värld. Vi kan inte acceptera att medborgarnas rättssäkerhet äventyras på ett sådant sätt och kommer således att fortsätta vår kamp mot integritetskränkande lagförslag och för effektiva och starka rättssäkerhetsgarantier. Och vi vill att ger regeringen tillkänna att göra detsamma. 4Ökad frihet och minskad fördomsfullhet Det är först som det har funnits en enighet om definitionen av terrorism. Beroende på utgångspunkten blev ofta den enes terrorist den andres frihetskämpe och tvärtom. Efter enades många stater dock snabbt om en definition.2 Inom EU finns en gemensam definition av vad terrorism är, och den svenska lagen om terroristbrott baseras på denna definition i EU:s rambeslut om bekämpande av terrorism. Enligt denna är terrorism en gärning som allvarligt kan skada en stat eller mellanstatlig organisation om denna syftade till att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller befolkningsgrupp tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd, eller destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer.3 Denna definition av vad som ska klassas som terrorism är väldigt bred och luddig. innebär den att statsterrorism inte klassas som terrorism. anser att en gemensam definition inom EU om terrorism inte ska få leda till att människor övervakas och anhålls enbart på grund av sin politisk-demokratiska verksamhet. Åtal för samvets- eller åsiktsbrott är inte värdiga ett demokratiskt rättssystem och får inte förekomma inom EU. Definitionen för terrorism i EU:s ramavtal lämnar tyvärr ett stort tolkningsutrymme i den riktningen. Frågan om statsterrorism lämnas dessutom helt utanför definitionen. bör arbeta för en förändring av terrorismdefinition i enlighet med ovanstående. Detta bör ge regeringen till känna. 4.2Åtgärder för att förhindra radikalisering Det finns en väldigt stor risk att vi börjar legalisera åsiktsregistrering. I synnerhet som man har väldigt vaga hotbilder, säger kriminologen i en intervju i den 2 juni 2011.4 Det syftar på är tesen om radikalisering som Säkerhetspolisen arbetar efter. Grundtanken i radikaliseringsprocessen är att en person i ett antal givna steg radikaliseras alltmer för att slutligen vara beredd att begå terrordåd. Förespråkare av tesen om radikalisering tror att de första stegen mot terrorism är att röra sig i fel kretsar eller att läsa fel litteratur. Grundtanken i radikaliseringsprocessen är att en person i ett antal givna steg radikaliseras alltmer för att slutligen vara beredd att begå terrordåd. I finns särskilda Prevent Programmes som syftar till att förebygga radikalisering genom att polisen, med hjälp av NGO:er som tvingas skriva under på statens terrorjakt, på ett tidigt stadium hoppas identifiera individer som är på väg att dras in i radikaliseringsprocessen. Denna övervakning skulle kunna bli kontraproduktiv och alienera personer ytterligare som det ligger nära åsiktsregistrering. I listas radikaliseringsförebyggande projekt av Kommuner och Landsting, SKL. Enligt SKL siktar man in sig på att skapa mötesplatser mellan kristna och muslimer, kostnadsfri rådgivning mot diskriminering eller trygghet i bostadsområdet på grund av brist på resurser för att påverka de strukturella faktorer som skulle kunna skapa en grogrund för terrorism (SKL 2010: 31). Även Säkerhetspolisens chef hävdar i en tidningsintervju efter att Säkerhetspolisen fått extra i samband med antagandet av regeringens antiterrorstrategi att pengarna skulle ha större effekt om vi ordnade jobb i miljonprogrammen än om man anställde ytterligare femtio poliser (Gringo nr 2/2008).5 de gröna anser att radikaliseringsstrategin kan vara kontraproduktiv och ineffektiv. Istället för mer övervakning, även om skälen om ökad social sammanhållenhet är behjärtansvärda, kan det vara effektivare att rikta in sig på andra åtgärder. Därför bör Säkerhetspolisens arbete rörande detta utvärderas. Detta bör ge regeringen till känna. 4.3Islamofobi och diskriminering i antiterrorismens spår har även islamofobin ökat och åsikter om att muslimerna är vårt största utländska hot sedan andra världskriget6 har letat sig in i politikens finrum. Fördomar mot islam och mot muslimer syns såväl i terrorbekämpningsarbete som på arbetsmarknaden och inom rättsväsendet i övrigt. När människor tänker på terrorism ser de någon från framför sig, trots att det i främst är separatister som står för terrordåden i . Enligt Union Terrorism and Situation Trend Report 2010 begick islamister av terrordåden i 2010.7 Att terrorism nästan har blivit synonymt med islamistisk terrorism blev tydligt när ett flertal terrorexperter felaktigt gissade att det var en islamistisk gruppering som stod bakom dåden i . Detta är i högsta grad ett problem för oss som både vill skapa ett samhälle fritt från fördomar och rasism och som värnar effektiviteten i terrorbekämpningsarbetet. Säkerhetspolisen redovisade 2009 i rapporten politisk extremism Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten de politiska grupperingar som valt att ställa sig utanför det demokratiska samhället och som ser våld, skadegörelse och andra brott som ett legitimt redskap i sin kamp. redovisades till regeringen ett uppdrag avseende uppdrag att beskriva våldsbejakande islamistisk extremism i , radikaliseringsprocesser samt verktyg och strategier som kan användas för att motverka radikalisering genom rapporten extremism i . har ingen genomgång gjorts av den antimuslimska våldsbejakande miljön som kan kopplas till terrorister som . Det enda som kommer i närheten är att Europol planerar att göra en kartläggning över extremism i norra har i sin årliga statistik över utvecklingen av hatbrotten i för (rapport 2011:8) redovisat att ungefär 270 anmälda brott baserades på islamofobi, vilket var en ökning jämfört med och följer en uppåtgående trend sedan mätningarna startade . Det är inte klart i vilken grad islamofobi funnits med som skäl för personer att begå terrorhandlingar, även om så delvis synes ha varit fallet senast i . Det är alltså inte klarlagt på vilket sätt och i vilken omfatting den antimuslimska våldsbejakande miljön leder till utövandet av systemhotande brottslighet i . Detta bör utredas av Säkerhetspolisen och förslag på åtgärder för att minska förekomsten av islamofobi i och som skäl för terrorism bör redovisas. Brottsförebyggande rådets rapport i rättsprocessen (rapport 2008:4), om missgynnande av personer med utländsk bakgrund, har konstaterat att diskrimineringen inom rättsväsendet i hög grad existerar. Brottsförebyggande rådets slutsats från deras två rapporter är tydlig: Resultaten pekar på att det finns föreställningar inom rättsväsendet om att vissa minoritetsgrupper och vissa brottstyper hör ihop. Det finns också föreställningar om att personer med vissa typer av minoritetsbakgrund alltid förnekar och därför inte tas på allvar. Andra exempel på direkt diskriminering från och enkät- och intervjustudien med rättsliga aktörer handlar om att personer med utländsk bakgrund betraktas som mindre trovärdiga än etniska svenskar på brottsplatsen, under brottsutredningen och i domstolsförhandlingen. Tyvärr innehöll denna utredning ej uppgifter om i hur stor utsträckning diskrimineringen existerar, vilket är en viktig komponent att ha information om för att kunna förändra situationen. Likhet inför lagen och ett rättsväsen fritt från diskriminering är en viktig och prioriterad fråga. de gröna har tidigare motionerat i denna fråga, men då ingenting har hänt återkommer vi igen. Vi föreslår att regeringen tillsätter en utredning som har som uppgift att bedöma hur vanligt förekommande det är att människor diskrimineras inom rättsväsendet. 4.5Förlegade attityder inom polisen Med jämna mellanrum rapporteras det om hur det förekommer en rå jargong, främlingsfientlighet och fördomar inom polisen. Det är inte märkligt att det finns fördomar inom polisen eftersom samhället i stort också genomsyras av strukturell diskriminering, men det måste motverkas. Enligt en artikel i har närpolisen i gjort ett varningsutskick till boende i och där olika folkgrupper kollektivt beskrivs som tjuvaktiga.9 Enligt en studie från , som rapporterar om , är rå jargong och fördomsfulla skämt om utlänningar vardag inom polisen i Detta handlar om strukturella problem som genomsyrar polisen. Såsom angivits i Brottsförebyggande rådets rapport i rättsprocessen (rapport 2008:4) betraktas personer med utländsk bakgrund som mindre trovärdiga än etniska svenskar på brottsplatsen, under brottsutredningen och i domstolsförhandlingen. Fördomarna och diskrimineringen är ett hot mot den enskildes rättssäkerhet och mot allmänhetens förtroende för rättsväsendet. Det ligger också en stor utmaning i att på allvar ta itu med problemen, och undvika att enskilda känner sig utpekade eller ifrågasatta. Därför bör ge regeringen tillkänna att polisens värdegrundsarbete ska syfta till att arbeta med dessa frågor. 5Öppenhet i stället för övervakning Demokratin går innerst inne ut på att alla, varenda människa, ska våga säga precis vad hon eller han tycker och tänker, och att man ska våga säga det frimodigt och öppet och att man aldrig någonsin ska bli nedtryckt eller förtryckt för det man säger. Det är grunden för hela demokratin. Kriminologen presenterar i sin bok effektivitet och integritet en rad viktiga problem. Går det att uppnå en effektiv kontroll av brottsligheten och ändå förbli ett anständigt samhälle? Det är den frågan, konflikten mellan effektiv brottsbekämpning och medborgerliga fri- och rättigheter, som vi brottas med när det gäller att hitta effektiva lösningar för att bekämpa terrorism. Visst ska brottslighet, i synnerhet grov sådan, bekämpas. Frågan är till vilket pris. Hur långt är det rimligt att kränka medborgarnas personliga integritet för att hålla brottsligheten på en acceptabel nivå? De flesta anser nog att det är i sin ordning att utsätta personer som begått brottsliga handlingar för någon form av ingrepp. Men hur är det med polisverksamhet som huvudsakligen handlar om kontroll och övervakning av personer som inte ens är misstänkta för brott? Är det acceptabelt att vi alla övervakas för att ett fåtal ska förhindras att begå brott? I vårt alltmer internationaliserade samhälle finns det en stark tendens till expansion mot att övervaka och kontrollera inte enbart konkret misstänkta brottslingar utan även folk i allmänhet. Det kan gälla allt ifrån buggning, kameraövervakning, globala satellitstyrda övervakningssystem och nytt underrättelsestyrt polisarbete till nya dataregister. Men i ett demokratiskt samhälle går det inte att tillgripa vilka metoder som helst för att kontrollera oönskade beteenden. I demokratiska statsskick är medborgarna garanterade vissa friheter. Men vilken tyngd har dessa lagskyddade fri- och rättigheter i förhållande till statsmakten när de ställs mot behovet av en effektiv brottsbekämpning? ställer sig i grunden positivt till de möjligheter för brottsbekämpning som ny teknik skapar. En effektiv brottsbekämpning och allmänhetens skydd får inte eftersättas. Men vi anser också att den personliga integriteten måste skyddas. Registrering av människor hos polisen ska ske först när dom är avkunnad och den anklagade har dömts som skyldig. Kameraövervakning på offentliga platser ska inte kunna ske utan tillstånd eller synlig information om vad som sker. Alla registrerade ska i princip ha rätt att ta del av samtliga registeruppgifter om sig själva, även till exempel . Beslut om undantag ska användas restriktivt av domstol; endast om det behövs för att skydda brottsutredning eller nationella säkerhetsintressen. anser att åsiktsregistrering inte får förekomma. Ingen får övervakas eller anhållas enbart på grund av politisk-demokratisk verksamhet. Alla ska ha rätt till åsikts- och yttrandefrihet, om det inte direkt utgör en fara för samhället och det demokratiska statsskicket. Straffsatsen ska inte kunna påverkas av gärningsmannens politiska övertygelse, så länge den inte direkt utgör en fara för samhället och det demokratiska statsskicket. Frågor rörande skyddet av enskildas privatliv och uppgifter kring dem, hanteras av ett antal olika myndigheter i . Exempelvis hanterar Datainspektionen personuppgifter generellt i samhället, känsliga personuppgifter hos och användandet av hemliga tvångsmedel hos polis och åklagarmyndighet och Justitiekanslern har tillsyn över all offentlig verksamhet. Till detta kommer organ såsom och den kontroll som sker genom domstolar. konstaterade mot den bakgrunden i sitt delbetänkande 2007 (SOU 2007:22 Skyddet för den personliga integriteten) bland annat att det i finns en brist på systemtänkande och helhetssyn som leder till att regelverket blir oenhetligt och svåröverskådligt för möjligheterna att beakta kumulativa effekter av tillkommande lagstiftning inom området. Kommittén konstaterade vidare att ingen statlig myndighet har i uppgift att slå larm när integritetskänslig information nyttjas för annat ändamål än den varit avsedd för. Avsaknaden av en myndighet som har i uppgift att vaka över att den enskildes rätt till en skyddad privat sfär respekteras kan ses som ett uttryck för integritetsskyddets allmänt sett låga status. Såsom konstaterats av har integritetsskyddet en svag ställning i . Detta har lett till en fragmentarisk bild över hur olika lagstiftningsåtgärder påverkar enskildas integritet och avsaknad av en helhetsbild i landet. bedömning är att detta samlade skydd kan erhållas genom inrättandet av en myndighet med ett samlat ansvar för skyddet av enskildas integritet. de grönas motion med anledning av regeringens budgetmotion lämnar förslag om hur denna nya integritetsskyddsmyndighet ska finansieras. Det finns en mängd olika lagar som syftar till att förhindra terrorism. har antiterrorlagstiftning införts på löpande band. Brott mot dessa lagar kan leda till väldigt långa straff, i flera fall till livstids fängelse. I många fall är de mycket integritetskränkande och omfattande. Enligt ett pm från finns det en stor mängd författningar relaterade till terrorbekämpning. Nedan följer en lista på de viktigaste: Lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall. I lagen om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall finns bestämmelser som genomför FN:s konvention om bekämpande av finansiering av terrorism. Genom lagen görs det straffbart att samla in, tillhandahålla eller ta emot pengar eller andra tillgångar i syfte att dessa ska användas eller med vetskap om att de är avsedda att användas för att begå terroristbrott och andra allvarliga brott om syftet är att injaga skräck i en befolkning eller befolkningsgrupp eller att förmå en regering eller en internationell organisation att göra eller avstå från att göra något. Lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. I lagen finns bestämmelser om vilka gärningar som kan utgöra terroristbrott och påföljderna för den som döms för terroristbrott. De gärningar som kan utgöra terroristbrott är bland annat mord, dråp, grov misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, grov skadegörelse, mordbrand och grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage och grovt sabotage, kapning och sjö- eller luftfartssabotage, flygplatssabotage och spridande av gift eller smitta. En fullständig uppräkning finns i lagens 3 §. En person som begår någon av de gärningar som räknas upp i lagen kan dömas för terroristbrott om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisation och avsikten med gärningen är att injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller befolkningsgrupp, otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konstitutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mellanstatlig organisation. Straffet för terroristbrott är fängelse i lägst och högst , eller på livstid. Om brottet är mindre grovt är straffet fängelse i lägst och högst . Lagen (2003:1156) om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder. Lagen gäller utlämning från till ett annat EU-land vid misstanke om brott. Utlänningslagen (2005:716). Lagen innehåller regler om under vilka omständigheter utlänningar får avvisas eller utvisas ur samt särskilda handläggningsregler för s.k. säkerhetsärenden. Lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Lagen innehåller regler om straffprocessuella tvångsmedel, exempelvis hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning, vid misstanke om bl.a. terroristbrott (preventiv tvångsmedelsanvändning). Lagen är tidsbegränsad till . Lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Den så kallade FRA-lagen innehåller bestämmelser om signalspaning på kabelburen trafik som bedrivs av (). Lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott. Lagen, som är tidsbegränsad till , ger de brottsbekämpande myndigheterna utvidgade möjligheter att använda tvångsmedlen beslag, hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning, hemlig kameraövervakning och postkontroll. Lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. I lagen finns bestämmelser om administrativa åtgärder som syftar till att förhindra att finansiell verksamhet och annan näringsverksamhet utnyttjas för penningtvätt och finansiering av terrorism. Det rör sig om regler om kundkontroll samt gransknings- och rapporteringsskyldighet vid misstänkta transaktioner. Enligt lagen är finansiella institut och vissa andra verksamhetsutövare skyldiga att granska och rapportera misstänkta transaktioner till (Finanspolisen). Lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Lagen reglerar ett särskilt straffansvar för den som i ett meddelande till allmänheten uppmanar eller annars söker förleda till särskilt allvarlig brottslighet (offentlig uppmaning), söker förmå någon annan, i annat fall än som anges i den första punkten, att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig brottslighet (rekrytering) eller meddelar eller söker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sådana sprängämnen, vapen eller skadliga eller farliga ämnen som är särskilt ägnade att användas för särskilt allvarlig brottslighet, eller om andra metoder eller tekniker som är särskilt ägnade för sådant ändamål, om gärningen har begåtts med vetskap om att instruktionerna är avsedda att användas för särskilt allvarlig brottslighet (utbildning).