mot · GZ02Fö240 · 2011-10-05 00:00:00 — Vidgad syn på försvarspolitiken FN:s resolutioner och 18207 Omvärlden minskar på sina militära utgifter9 Icke-militära hot mot och vårt närområde16 Målen för vår säkerhet17 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge direktiv till Försvarsmakten att anpassa försvaret efter den hotbild och den efterfrågan på internationella åtaganden som finns , och utifrån det göra tydliga prioriteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inte kan fatta nödvändiga beslut om materielprojekt beroende på oförutsedda förutsättningar och att regeringen måste återkomma till med sådana förändringar gentemot redovisade projekt och fattade beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förbättrad redovisning till av materielförsörjningsprocessen inför den kommande budgetpropositionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda effekterna av värnpliktens avskaffande och personalförsörjningens behovs- och kostnadsbild för . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i närtid bör ta initiativ till att etablera ett fördjupat nordiskt samarbete om militär transportkapacitet, sjukvårdstjänst och utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tyngdpunkten för vår säkerhet ska ligga i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ta initiativ till att skapa ett Östersjökommando i EU-regi för att leda de säkerhetshöjande insatserna för sjöfarten i och i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör överväga att upprätthålla en tilläggszon inom vår ekonomiska zon för att underlätta övervakningen av fartyg. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ambitionsnivån att ha 2 000 män och kvinnor i internationell tjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska antalet JAS-plan från dagens drygt 100 till 70 i enlighet med Försvarsberedningens rekommendationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att våra internationella förpliktelser och bidrag till internationell fred ska vila på FN-beslut.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att , som ordförande i , bör driva miljöfrågorna hårdare med hänvisning till att Arktisområdet är ett framtida konfliktområde som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser på grund av de stora olje- och gasfyndigheter som finns där.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en ny redovisning av beställningsbemyndigandet för E/F. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen omgående bör tillsätta den parlamentariska luftförsvarsutredning som beslutade om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör avveckla den nya . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att följa upp FN:s resolutioner och 1820 på ett mer adekvat sätt enligt ovan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte ska ha ramansvar för NBG 2114. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör presentera en översyn av personalförsörjningen för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en förändrad syn på materiel- och logistikförsörjningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att vidga den traditionella synen på försvarspolitik och vidta sektorsöverskridande åtgärder anpassade efter dagens och morgondagens hotbilder. 1 Yrkandena 11 och 12 hänvisade till UU. Sedan det slut har världen förändrats på ett avgörande sätt och en ökad globalisering får många och stora konsekvenser. De traditionella maktkonstellationerna har förändrats inbördes och i förhållande till varandra och fortsatt förändring kan förutses. Förutsättningarna för den internationella säkerheten har också förändrats på ett genomgripande sätt. Det betyder inte nödvändigtvis att världen är farligare, men den har blivit mindre stabil och mer oförutsägbar. Ett exempel på detta är den arabiska vårens demonstrationer med krav på bland annat demokratiska reformer i arabländerna i som har störtat ett flertal diktaturregimer. Det är helt klart att folkets törst efter frihet, mänskliga rättigheter och demokrati har resulterat i omvälvande förändringar i regionen. Lika lite som vi kunde förutse den arabiska våren, lika lite vet vi hur regionen kommer att utvecklas framöver. Det är svårare att skilja nationell och internationell säkerhet från varandra . Oförutsägbarheten och den gemensamma sårbarheten gör att de gränsöverskridande hoten alltmer sammanfaller med det nationella. internationella agerande för att möta de globala utmaningarna och riskerna är därför viktigt för landets säkerhet. Det övergripande syftet med försvarspolitik är att skapa en säkrare värld. I enlighet med principer har ett ansvar för att främja internationell fred och säkerhet. anser att ska förbli militärt alliansfritt. främjar inte världsfreden genom att söka medlemskap i . Kampen för en hållbar utveckling, både miljömässigt och socialt, är i förlängningen en kamp för fred. Vi kan minska risken för konflikter genom riktade åtgärder mot krisernas grundorsaker inom ramen för arbetet för en rättvis och hållbar utveckling. har slagit fast behovet av att förebygga väpnade konflikter genom att angripa deras grundorsaker som fattigdom, brist på demokrati och mänskliga rättigheter och utnyttjandet av naturresurser. Detta innebär att vår nationella säkerhet måste breddas för att kunna möta alla de risker och hot som kan drabba vårt land och vår befolkning både direkt och indirekt. En utvecklad nationell strategi ska som tidigare omfatta säkerhets- och försvarspolitiken, men kan inte längre begränsas enbart till dessa områden. För att kunna säkra våra nationella intressen, måste en nationell strategi även omfatta andra samhällsområden och bygga på en god kunskap om omvärlden, intern säkerhet samt krishantering. Andra offentliga verksamhetsgrenar statliga och kommunala och deras inriktningar bör därför vara en integrerad del av den nationella säkerhetspolitiken, som i flera fall därför måste få nya inriktningar som nya förmågor måste kunnas skapas. Det är grundläggande att vår region utvecklas ekonomiskt och politiskt under trygga omständigheter och att vi vill motverka att nya skiljelinjer uppstår mellan stater i regionen. Vi ska arbeta för en stabil utveckling i vårt närområde, vilket också innebär en förstärkning av demokrati, de mänskliga rättigheterna, rättsstaten och marknadsekonomi i regionen. Det är därför ett fundamentalt svenskt intresse att förebygga konflikter i vår region och främja fredliga lösningar genom internationellt samarbete. Ett väl uppbyggt nationellt insatsförsvar präglas av våra grundläggande värderingar och av att försvaret i bredaste bemärkelse är inriktat på att säkerställa samhällets fortbestånd. Staten har enligt folkrätten den grundläggande skyldigheten att skydda medborgarna. Vårt samhälles sårbarhet måste elimineras i möjligaste mån så att vi har en rimlig möjlighet att möta även överraskande terroristaktioner. Här är huvudstadsområdet, , av speciell betydelse, men även hamnar och är av nationell betydelse för vår försörjning och kan därför bli speciellt utsatta för antagonistiska hot på olika nivåer. Det är ett svenskt nationellt intresse att en fortsatt forskning och satsning sker inom vissa teknologiområden, som har fortsatt betydelse för vårt nationella försvar. Vår kunskap och förmåga avseende IT-utvecklingen och elektroniksektorn måste fortsätta och det bör uppmärksammas att landet behöver ett modernt och tidsenligt försvar mot fientliga IT-angrepp. Även katastrofsjukvård och undervattensteknik kan vara viktiga områden för svensk försvarsforskning där vi själva kan ha nytta av att inneha en erkänd internationell tätposition. Säkerhet bör byggas dels på egen nationell basis, dels tillsammans med andra stater. För våra gemensamma säkerhetsarrangemang finns det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet, men också samarbetet inom EU och Natos Partnerskap för fred. Ett svenskt initiativ bör tas för att uppnå denna grundläggande nordiska samordning, som dessutom överenssstämmer väl med Stoltenbergsrapportens förslag om en gemensam nordisk insatsenhet och därför har fått ganska stor internationell uppmärksamhet och bemötts positivt. I närtid bör ett fördjupat nordiskt samarbete rörande militär transportkapacitet, sjukvårdstjänst och utbildning etableras. För dessa uppgifter kan ett permanent strukturerat samarbete övervägas och bör ta initiativet till detta. Att flera av våra nordiska grannar är medlemmar i bör, enligt vår bedömning, inte utgöra något hinder för ett närmare nordiskt samarbete på försvars- och säkerhetssidan. har gjort ett politiskt ställningstagande om att inte vara passivt utan hjälpa andra EU-stater om någon katastrof skulle inträffa, vilket vi bör förbereda i olika avseenden med tyngdpunkten förlagd till . På dagens konfliktnivå bör en sådan verksamhet på försvarsområdet främst omfatta gemensam övningsverksamhet och utbildning, men också gemensam anskaffning av materiel och utrustning. På den civila sidan bör en tyngdpunkt läggas vid förebyggande verksamhet riktad mot cyberhot och terrorism, samt organiserad brottslighet, av ekonomisk och drogrelaterad karaktär. För att uppnå dessa mål ska vi föra en bredare säkerhetspolitik som kan ge landet en grundläggande trygghet och motverka risker för väpnad aggression riktad mot oss eller mot våra grannar. Våra internationella förpliktelser och bidrag till internationell fred och säkerhet utomlands ska vila på ett FN-beslut och i samverkan med andra EU-stater och med stöd av andra säkerhetsskapande organisationer. Internationella insatser är här för att stanna. är en del av världen på gott och ont, och vi kan inte vrida klockan tillbaka. Vi vill se fler svenska soldater i FN-ledda fredsbevarande operationer. Under FN ska ställa upp på internationella uppdrag för att lindra nöden i världen och bidra till stabilitet. Vi ska däremot vara mycket noggranna med vilka uppdrag vi ska delta i och att våra insatser främjar fred, fattigdomsbekämpning och demokrati. delar regeringens ambition att öka de internationella insatserna. Tyvärr så har ett historiskt lågt antal soldater ute i internationell tjänst. Det är inte rimligt att endast 2530 av de soldater som tjänstgör utomlands av dagens cirka 860 personer används i FN-ledda insatser. Vi vill att regeringen ökar ambitionen successivt mot de mål som vi är överens om: att 2 000 soldater ska vara ute i internationell tjänst. Regeringen har tackat nej till ett antal erbjudanden från FN med hänvisning till kriget i . Vi vill att regeringen gör annorlunda prioriteringar framöver när vi successivt minskar antalet soldater i Afghansistan. I och med sexpartiöverenskommelsen om den svenska Afghanistaninsatsen har visat att vi ställer oss bakom den så kallade Kabuldeklarationen, vilken innebär ett överlämnande av säkerhetsansvaret till de afghanska myndigheterna senast utgången av 2014. Sammantaget innebär beslutet att det internationella engagemanget kommer att starkt präglas av ambitionerna att stärka det afghanska ägarskapet och samhällsstyret samt underlätta processen med att överlämna säkerhetsansvaret. Överlämnandet av säkerhetsansvaret innebär för svenskt vidkommande ett särskilt fokus på de fyra norra provinserna där har ett ledningsansvar för en regional enhet för säkerhet och återuppbyggnad i Mazar-e . har en framträdande roll som biståndsgivare i , inte minst vad gäller jämställdhet, utbildning samt demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Arbetsgruppens rekommendationer görs med en ambition att inrikta utvecklingssamarbetet på svenska mervärden, både vad gäller dialog och biståndsinsatser. Biståndet ska vara effektivt och fokuserat samt kunna bidra till att överlämnandet av säkerhetsansvaret i norra underlättas. Inom ramen för sexpartiöverenskommelsen har deltagit i arbetet med att överlämna en rapport som fokuserat på att ge rekommendationer till regeringens reviderade och förlängda biståndsstrategi för . Rapporten redovisar förslag till fortsatta inriktning av biståndet till . En strävan har varit att anpassa stöd till utvecklingen i landet och viktiga processer för en ansvarstagande Afghanistanpolitik. Arbetsgruppen konstaterar behovet av ett långsiktigt och starkt engagemang för utvecklingen i . Det är också av stor vikt att se helheten av det svenska engagemanget i norra , där har både militär trupp och en civil representation, men där biståndet ökar och de civila insatserna får en allt mer framträdande roll i takt med att det svenska militära bidraget minskar. Stöd till demokratisk utveckling och fattigdomsbekämpning är den överordnande målsättningen för de svenska insatserna och stöd till förbättrad säkerhet är ett led i att uppnå detta. En övergång till civil ledning över de samlade svenska insatserna i norr förstärker ytterligare denna inriktning. Arbetsgruppen konstaterar vikten av fortsatt samverkan mellan det militära och civila bidraget i syfte att upprätthålla en gemensam bild av utvecklingen. Det är dock av central betydelse att biståndsinsatserna genomförs på ett sätt som inte bidrar till sammanblandning med de militära insatserna. förväntar sig att regeringen i ett tidigt skede kallar till samtal om den gemensamma strategin inför den årliga propositionen om den militära Afghanistaninsatsen. Regeringens ambition att ska ha ramansvar för 2014 är en fråga som har avvikande åsikt om. Vårt främsta skäl till att vi säger nej till ramansvar NBG14 är att det binder upp alldeles för mycket resurser, som bättre skulle kunna nyttjas än att stå till EU:s förfogande . Ingen av EU:s olika stridsgrupper har någonsin kallats in för att lösa någon uppgift. menar att konceptet med EU:s stridsgrupper måste ses över. Däremot är inte främmande för att svensk trupp skulle kunna delta, men utan ramansvar. Den oklara kostnadsbilden framöver för personalförsörjningen är givetvis en faktor som inte kan avfärdas i sammanhanget. FN:s resolutioner och 1820 antog resolution om kvinnor, fred och säkerhet som handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande och att värna om kvinnors deltagande och kvinnor som aktörer i fredsprocesser. har också antagit resolution som utgör en fördjupning av aspekten av sexuellt våld i konflikter i resolution . Bakgrunden till de båda resolutionerna är att en av förutsättningarna för att uppnå långsiktig fred och stabilitet är att involvera flera parter än de stridande i fredsprocessen, vid fredsförhandlingar och i försoningsarbetet. I de flesta fall stängs halva befolkningen, kvinnorna, ute från det arbetet. När fred förhandlas är det nästan uteslutande män som deltar, ofta med argumentet att de stridande parterna är de som ska sluta freden. Det är viktigt att agerar både nationellt och internationellt för att förbättra arbetet med FN:s resolutioner och 1820. Regeringens handlingsplan för perioden 20092012 går mot sitt slut och det börjar bli hög tid att påbörja arbetet med nästa handlingsplan för att genomföra säkerhetsrådets resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Regeringen har presenterat sin skrivelse (2010/11:167) Biståndets resultat tema jämställdhet och kvinnors roll för utveckling, där regeringens internationella bistånd redovisas utifrån ett jämställdhetsperspektiv, och där FN:s resolution lyfts fram som en viktig beståndsdel i regeringens politik. menar att det är viktigt att ligger på och bevakar frågan i EU och i andra sammanhang samt även ställer krav på andra EU-länder att ta fram handlingsplaner . EU och dess medlemsländer lär inte göra det på egen hand. Andelen kvinnor i civila och militära krishanteringsinsatser behöver öka, det gäller inte minst inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP), och fler kvinnor måste finnas på högre nivåer. Ute på internationella uppdrag är det inte många länder, utöver , som har jämställdhetsrådgivare, så kallade Gender Advisors. Den allmänna uppfattningen är att är ganska ensamt om att ta frågan på allvar inom EU. Det är dessutom viktigt att den svenska Försvarsmakten vidhåller kompetensen inom området 1325. Det finns tecken på att Försvarsmakten inte håller jämställdheten särskilt högt och att trots att anser sig vara världsbäst på jämställdhet är situationen långt därifrån inom Försvarsmakten. Arbetet med jämställdhetsfrågorna går trögt, vilket också återspeglas i att Försvarsmakten inte lyckas rekrytera tillräckligt många kvinnor till organisationen. Att få fler kvinnor att göra grundläggande militärutbildning är viktigt för att öka andelen kvinnor i stående och kontrakterade förband och i förlängningen få fler kvinnor i internationella fredsfrämjande insatser. Ska Försvarsmakten vara en attraktiv arbetsgivare för kvinnor måste organisationen återspegla moderna och riktiga värderingar, baserat på en modern värdegrund. Och där är jämställdheten grundläggande. Ska arbeta med resolution internationellt krävs det att Försvarsmakten på allvar arbetar med frågan även på hemmaplan. Samverkan och erfarenhetsutbyte, inklusive kartläggning av befintlig kunskap, om resolution måste öka nationellt. Uppföljning av implementeringen av resolution och redovisning av framsteg och motgångar i processen är nödvändigt för ett fullständigt genomförande. Regeringen uppdrar åt myndigheterna genom regleringsbrev att i sina årsredovisningar eller redovisningar i särskilda frågor återrapportera om insatser för att genomföra resolution , liksom resolution . En översyn av handlingsplanen ska ske genom årliga möten, skriver regeringen, där ska kalla berörda inom , myndigheter och enskilda organisationer för diskussion. I samband med att handlingsplanen löper ut ska en övergripande utvärdering göras avseende de mål som satts upp i handlingsplanen. Det är vår uppfattning att denna utvärdering bör redovisas för , liksom slutsatser för det fortsatta arbetet. Att det svenska försvaret var tvunget att reformeras 2004, var en självklarhet. En stor del av krigsorganisationen bestod av omoderna förband med föråldrad utrustning, bristfälligt övad personal och orealistiska krigsuppgifter. Teori och praktik stämde inte överens med den krigsorganisation vi hade . Försvaret var dessutom uppbyggt på en förlegad syn på krigföring med rötter ur . Kärnan i det framtida försvar som skulle växa upp skulle utgöras av rörliga operativa insatsstyrkor med förmåga att bedriva manöverkrigföring i eget land, i närområdet eller globalt. Denna kärna skulle kompletteras av Nationella skyddsstyrkorna, med uppgifter som liknade den befintliga krigsorganisationen. Dessa två delar skulle gemensamt bilda ett framtida försvar med utökade uppgifter, såväl internationellt som nationellt utifrån den vidgade hot- och riskbildens krav på samhällsskydd. Tyvärr haltade reformeringen på grund av en rad olyckliga beslut och utfallet blev helt annat än det avsedda. Anledningen till att utfallet inte blev som det var tänkt var framförallt ökade kostnader för Försvarsmakten. I och med att kostnaderna skenade iväg ströks förband. Ett problem vars att fast anställd personal som inte behövdes innebar fortsatt kostnad för Försvarsmakten. De långsiktiga åtagandena på materielområdet innebar att överskottsberget byggdes på. Detta illustrerades av industripolitikens seger över försvarspolitiken 1997, då vi beställde delserie 3 av JAS grundad på en och totalt föråldrad hotbild och utan hänvisning till några fortsatt giltiga operativa behov. Beslutet av delserie 3 blev i ekonomiskt hänseende förödande för försvarsomläggningen eftersom den låste materielanskaffningen vid den försvarsstruktur som just skulle överges. Omvärlden minskar på sina militära utgifter Vi ser nu att många av länder minskar sina försvarsutgifter. Den brittiska armén minskar med 18 000 man till 84 000 soldater. Så liten har inte armén varit . I har avståndet aldrig varit större mellan säkerhetspolitiska ambitioner och landets militära förmåga. Den tyska försvarsmakten, Bundeswehr, som avskaffade den allmänna värnplikten, aviserar stora nedskärningar som ska vara genomförda . Det är oklart exakt hur som den tyska försvarsmakten ska spara, men det är klart att det handlar om eller mer, i ett sparprogram där huvuddelen av besparingarna ska vara genomförda . Antalet soldater kommer att minskas med en femtedel. Nedskärningarna innebär att alla vapenslag tvingas spara på befintligt materiel, men det kommer även få återverkningar på redan beställt materiel som ännu inte levererats. Regeringen i har ålagt sin försvarsmakt att göra stora och kännbara besparingar. Av en budget på ska försvaret spara . Den dåliga konjunkturen gör att det holländska försvaret tvingas prioritera bort sina två bataljoner med moderna Leopard 2 stridsvagnar, samtliga 17 avvecklas, flottan gör sig av med ett halvt dussin fartyg och flygvapnet minskas med 19 stycken F-16 stridsflygplan, från 87 stycken till 68. Men mest kännbart blir dock nedskärningar på personalsidan. Nedskärningar på väntas. Den utlösande faktorn är inte i första hand en förändrad hotbild utan dåliga ekonomi, som är ett resultat av den globala ekonomiska krisen. Många europeiska länder dras med stora budgetunderskott och har tvingats dra långtgående politiska konsekvenser av detta genom att minska sina försvarsutgifter. Den svenska Försvarsmakten har redan tidigare strukturerats om, vilket innebär att vi har ett försvar med färre soldater, men till ungefär samma kostnad som . En anledning till det är att har en materielkostnad som vida överstiger genomsnittet i . Några tecken på att regeringen skulle minska på sina materielinköp står inte att finna, tvärtom så väntas regeringen fatta nya beslut om stora materielbeställningar. Försvarsmakten står inför en rad stora utmaningar, både organisatoriska och framtida säkerhetspolitiska utmaningar. Risken för skenande ekonomiska kostnader för både personalförsörjningen och materiel är stora. Vi noterar att regeringens underlag till är undermåligt och det finns stora risker att soldatlönerna framöver tränger ut materielbudgeten. har fått väldigt lite information om ekonomin kring det nya personalförsörjningssystemet. Regeringen hänvisar till en kommande proposition, men det hade varit önskvärt om informationen hade varit tillgänglig för i och med presentationen av budgetpropositionen. Därför vill att regeringen presenterar en översyn över personalförsörjningen och för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. I årets budgetmotion för utgiftsområde 6 har vi lagt ett besparingskrav på Försvarsmaktens högkvarter med de kommande tre åren. Högkvarteret är alldeles för överdimensionerat. Det är väl känt att det inom Försvarsmakten finns alltför många officerare i högre tjänstegrader i förhållande till insatsorganisationens storlek. har tidigare motionerat (2008/09:FÖ295) om att införa ett med en enda uppgift, nämligen att så humant, effektivt och kostnadsbesparande som möjligt avveckla de delar av den nuvarande organisationen som försvaret inte längre kommer att behöva. Att regering och försvarsmakt behöver vidta kraftfullare åtgärder står klart av regeringens redovisning i budgetpropositionen. Endast åtta officerare har lämnat Försvarsmakten med hjälp av befintliga karriärväxlingsverktyg. Här delar vi regeringens mål att Försvarsmakten bör intensifiera sina ansträngningar att skapa en ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur inom officerskollektivet. De kommande tre åren kommer att öka anslaget till Nationella skyddsstyrkorna med .