ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02So363 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av nationella riktlinjer för nationell hälsovård för alla . I har vi barnavårdscentraler (BVC) och mödravårdscentraler (MVC). Detta har inneburit att hälsan förbättras för småbarn och deras mödrar. har t.ex. världens lägsta dödlighet såväl när det gäller spädbarnsdödlighet som mödradödlighet. Det är nu hög tid att gå vidare och införa ett liknande system för våra äldre. Det skulle kunna kallas äldrevårdscentraler (ÄVC). Ett system liknande mödra- och barnavårdscentralerna skulle ge stora hälsovinster. När man går i pension från sitt arbete upphör de hälsokontroller som många företag har för sina anställda. Om man upptäcker sjukdomar tidigt finns det större möjligheter att avhjälpa eller lindra till gagn för både patienten och samhället genom minskat vårdbehov. Man bör få kallelser till en distriktssköterska alternativt hembesök av en sådan som kan ta enkla prov som blodtryck och diabetes och ge råd om levnadsvanor och risker i hemmiljön. Försöksverksamhet har skett på några ställen runt om i . I kommun visade ett projekt med hembesök hos alla friska pensionärer som är på halverad dödlighet . Detta hänger säkert ihop med att de äldre vid besök fick råd om levnadsvanor, risker och sjukdomar som är vanliga bland äldre. Även frågor om medicinkrockar och övermedicinering kan uppmärksammas och förebyggas. Detta leder till stora vinster för samhället i form av förutom mindre vårdkostnader också högre livskvalitet för den enskilde. Enligt min uppfattning bör ge i uppdrag att utfärda riktlinjer för nationell hälsovård för alla . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GZ02So366 · 2011-10-04 00:00:00 — Värdighetsgaranti i hälso- och sjukvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa värdighetsgaranti också inom hälso- och sjukvården. har beslutat om en nationell värdighetsgaranti för kommunernas äldreomsorg. Bestämmelserna, som införts i SoL, innebär att omsorg om äldre ska inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande samt att den äldre personen, så långt det är möjligt, ska kunna välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges. Dessutom ges primärkommunerna befogenheter att lämna ekonomisk kompensation till enskild person i de fall kommunen inte eller på ett visst sätt tillhandahåller biståndet. Motsvarande bestämmelser om en värdighetsgaranti borde kunna införas för patienter inom hälso- och sjukvården. Det handlar i mångt och mycket om att leverera en förväntad vård, att de förväntningar som sätts ska möta en uppsatt norm som vi kan definiera som rimlig av vården. finns det landsting som lämnar ekonomisk kompensation till enskild person, t ex i form av förlorad arbetsförtjänst om en operation av olika skäl i ett sent skede ställs in och skjuts fram . Även orimligt lång väntetid vid planerat besök eller behandling och att vårdas i en sjukhuskorridor eller sköljrum, borde kunna vara grund för någon form av kompensation från sida. Sjukvårdshuvudmannen borde, i likhet med kommunerna, ges befogenheter att lämna ekonomisk kompensation till enskild person i de fall man inte eller på ett visst sätt lyckats leva upp till sina åtaganden. Det finns också exempel på behov av ett mer konsekvent medvetet och respektfullt förhållningssätt som kan betyda mycket för patientens trygghet och välbefinnande. Automatiska remissbekräftelser som går ut till såväl patient som remisskrivande läkare borde vara en självklarhet, liksom att inte lämna besked till patient om elakartad diagnos via telefon, e-post eller brev. Även det klassiska rondsystemet, där medpatienter blir åhörare till ibland integritetskänslig information, kan ifrågasättas.
mot · GZ02So367 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning för att sätta nya tillgänglighetsmål och föreslå index för tillgänglighetskriterier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att redovisa kommuners och landstings tillgänglighetsresultat i öppna jämförelser. För personer med funktionsnedsättning har den sociala och ekonomiska utvecklingen i haft stor betydelse. var det fattigvård och enskild välgörenhet som stod för den ekonomiska tryggheten för personer med fuktionsnedsättning. kom den första handikappolitiska utredningen. Ett antal utredningar har passerat och handikappolitiken har utvecklats. De beslut som i huvudsak påverkar dagens politik återfinns i propositionen Från patient till medborgare en nationell handlingsplan inom handikappolitiken (prop. 1999/2000:79). Den betonade att insatserna ska fokusera på tre områden: att handikapperspektiven ska genomsyra alla samhällssektorer att skapa ett tillgängligt samhälle och att förbättra bemötandet. beslutade att ett antal mål skulle vara genomförda , exempelvis att all kollektivtrafik skulle vara tillgänglig och att enkelt åtgärdade hinder i befintliga allmänna lokaler skulle vara avhjälpta. beslutade även om höjda statsbidrag till handikapporganisationerna samt större resurser för tillgänglighet inom kultur och medier. Arbetet har gått framåt när det gäller att öka tillgängligheten i samhället, men det återstår arbete innan tillgänglighetsmålen nås. En statssekreterargrupp som tillsattes av Miljö-, Närings-, Finans- och Socialdepartementen har presenterat tillgänglighetsstrategin Enkelt avhjälpt, där ett antal åtgärder lyfts fram. Kraven på den nationella kollektivtrafiken och på tillgängliga statliga myndigheter med stöd av Handisam är exempelvis tydliga, liksom kravet på tillgänglighet i den offentliga upphandlingen. Men enligt en enkätundersökning om kommunernas tillgänglighetsarbete saknas det rutiner för hur kommunen tar emot medborgares synpunkter om bristande tillgänglighet. Endast en av tre kommuner har tillsyn på eget initiativ och endast hälften gör tillsyn om det påtalas från allmänheten. SKL, som har stora möjligheter att agera, föreslår mer information och utbildning. Skarpa krav för att nå målen inom kommunsektorn saknas. Det behövs nya mål som är kopplade till tydliga åtgärder. Till dessa åtgärder behöver resurser och möjligheter till sanktioner knytas. Arbetet ska ha ett brett perspektiv på tillgänglighet så att även osynliga funktionsnedsättningar inkluderas. En utredning bör tillsättas som tar fram nya mål. Det är viktigt att alla nivåer tar sitt ansvar. Staten, landstingen, regionerna och kommunerna måste göra sina verksamheter tillgängliga. Eftersom kommuner och landsting kraftigt släpar efter vad gäller tillgänglighet bör också ett index tas fram med ett antal tillgänglighetskriterier. Resultatet av dessa ska presenteras offentligt på liknande sätt som Öppna jämförelser i hälso- och sjukvården. Öppna jämförelser har visat sig vara ett bra sätt att förbättra kvaliteten, och det borde fungera pådrivande också inom tillgänglighetsarbetet.
mot · GZ02So372 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att alla kommuner inrättar kvinnojourer och säkerställer att det finns skyddat boende för våldsutsatta kvinnor. Kvinnojourer utför en otroligt viktig insats för de kvinnor som blir utsatta för våld och är enda chansen för kvinnor att lämna den man som tar till våld. Men vi får aldrig lämna kvinnojourer med hela ansvaret för kvinnors behov av skydd, ansvaret för medborgarnas trygghet måste alltid vila på det gemensamma. Kommuner ska säkerställa att det finns möjlighet till skyddat boende för kvinnor utsatta för våld. Möjligheten att alla kommuner inrättar kvinnojourer och säkerställer att det finns skyddat boende bör ses över.
mot · GZ02So373 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att arbeta med insatser för att utveckla fler mansjourer eller andra stödinsatser för män för att förhindra våld mot kvinnor. Det är angeläget att se mäns våld mot kvinnor som en del av ett mönster. Att män använder våld som maktspråk har sitt ursprung i det ojämställda samhället. Detta synsätt står inte i motsättning till att män som använder våld också måste ses som individer som kan påverkas att förändra sitt beteende. För att förebygga och förhindra mäns våld mot kvinnor krävs det att det finns kvalificerat stöd eller kvalificerad behandling för de våldsbenägna männen för att de ska kunna ändra sitt beteende och inse att det alltid finns alternativ till våld. Det är dags att se till att fler män som tar till våld kan få hjälp till att ändra beteende och då måste det finnas fler möjligheter till hjälp i hela landet. Möjligheten att arbeta med insatser för att utveckla fler mansjourer eller andra stödinsatser för män för att förhindra våld mot kvinnor bör ses över.
mot · GZ02So374 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör finnas regelbunden utbildning för all personal som arbetar med barn och ungdomar så att övergrepp mot barn kan upptäckas samt bra rutiner och handlingsplaner för hur man ska agera om man upptäcker eller misstänker att ett barn utsätts för övergrepp. De allra flesta barn växer upp i en familj med mycket kärlek, värme och god omsorg, men vi vet också att det inte är så för alla. Alla barn som är utsatta för fysiskt eller psykiskt våld måste få hjälp och stöd. De allra flesta barn besöker barnavårdscentral, vistas i förskola eller skola och flera vuxna möter dessa barn och har enligt socialtjänstlagen skyldighet att anmäla till socialnämnden om de får kännedom eller misstänker att ett barn behöver skydd. Trots detta finns det barn som utsätts för svåra övergrepp, ibland så svåra att barnen avlider. har anmälan kommit in till socialnämnden och ibland har man inte haft den minsta aning om vad som pågått. Då dessa övergrepp ofta sker av släkt, vänner eller föräldrar kan de vara svåra att upptäcka, men för barnets bästa måste vi bli bättre på att upptäcka övergreppen innan det är . Då det ser väldigt olika ut hur man jobbar med detta i hela landet bör vi säkerställa att det finns regelbunden utbildning för all personal som arbetar med barn och ungdomar så att övergrepp mot barn kan upptäckas samt bra rutiner och handlingsplaner för hur man ska agera om man upptäcker eller misstänker att ett barn utsätts för övergrepp. Inga barn ska behövas utsättas för våld och övergrepp, och om det ändå sker så måste vi bli bättre på att förhindra att det fortgår.
mot · GZ02So375 · 2011-10-03 00:00:00 — Tidig upptäckt av bröstcancer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av nya metoder för att upptäcka bröstcancer hos kvinnor. Mammografi, röntgenundersökning av kvinnors bröst, genomförs genom landstingens försorg. Kvinnor i en viss åldersgrupp kallas till återkommande kontroller för att man tidigt ska kunna upptäcka bröstcancer. Dessa undersökningar har visat sig vara till stor hjälp när det gäller tidig upptäckt så att man kan sätta in åtgärder på ett tidigt stadium, vilket naturligtvis är till stor nytta för patienten. Men det har visat sig att mammografin inte hittar alla tumörförändringar. Användning av ultraljud spårar avsevärt fler än sedvanlig mammografi. Utrustningen finns redan på sjukhusen, varför kostnaden bör bli låg. Det finns även andra tekniker, exempelvis undersökning med magnetkamera (MR). Denna teknik är ännu alltför oprövad, varför det behövs mer forskning. Att skapa nya tekniker för att i tidigare skede hitta tumörer i brösten skulle innebära att allt fler tumörer upptäcks och att fler cancerdrabbade kan få adekvat behandling i ett tidigt skede. Det är angeläget att såväl beprövade metoder, exempelvis ultraljud, som nya metoder, exempelvis magnetkamera, kompletterar mammografiundersökningarna i syfte att i större utsträckning upptäcka bröstcancer hos kvinnor i ett tidigt skede.
mot · GZ02So384 · 2011-10-04 00:00:00 — Betalningsansvar för villkorligt frigivna på behandlingshem tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om betalningsansvaret för placeringen av villkorligt frigivna missbrukare på behandlingshem. Personer med missbruksproblematik som är dömda till fängelse kan mot slutet av fängelsestraffet få avtjäna detta på ett behandlingshem, så kallad vårdvistelse, 56 § KvaL, tidigare benämnd § 34-placering. krävs dock en betydligt längre behandlingsperiod än tiden fram till villkorlig frigivning för att insatsen skall vara meningsfull. Genom en ansvarsförbindelse kan vederbörandes hemkommun ta över betalningsansvaret för vårdvistelsen för tiden efter villkorlig frigivning. Många kommuner har dock svårt att prioritera missbrukarvården i förhållande till många andra angelägna uppgifter. Det finns exempel på kommuner som säger nej eller bara tar på sig betalningsansvaret för . Därmed blir det inte behovet utan vilken kommun vederbörande är skriven i som avgör om rehabiliteringen kommer till stånd och om den blir tillräckligt lång för att bli verkningsfull. Frågan om ett statligt övertagande av betalningsansvaret för vårdvistelsen har aktualiserats ett flertal gånger, bl. a. i den parlamentariska utredningen i anstalt (SOU 1993:76), i SKL:s yttrande över betänkandet Framtidens kriminalvård (SOU 2005:54) samt i form av motioner i riksdag. Den statliga har enbart marginellt berört gruppen intagna på kriminalvårdsanstalt med missbruksproblem. Med anledning av detta bör regeringen överväga ett statlig betalningsansvar för placeringar på behandlingshem efter villkorlig frigivning. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02So385 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att öka antalet vårdplatser. fanns mer än 120 000 vårdplatser vid våra sjukhus. Genom ädelreformen sjönk antalet till ca 50 000 och antalet minskade ytterligare genom psykiatrireformen. Minskningen har fortsatt men efter 2005 har den hejdats något. Medicinsk utveckling och organisatoriska faktorer påverkar vårdplatsbehovet. Effektiviteten ökar, dagkirurgi och andra metoder gör att vårdtiden kortas men nya operativa åtgärder ökar, till exempel fetmakirurgi. har en av de äldsta befolkningarna i . De demografiska faktorerna med förändrad åldersstruktur och sjuklighet ställer allt större krav på vårdplatser. hade det lägsta antalet vårdplatser per tusen invånare, 2,6, i jämförelse med de 16 som i genomsnitt hade 4,6 platser per tusen invånare. Av de 14 landsting som besvarade enkät uppger samtliga att behovet överskridit tillgången för minst ett vårdområde vid minst ett tillfälle . Den absoluta merparten av de sjukhus som besvarat enkäten anger att de inte haft tillräckligt med vårdplatser . Underlaget är litet men en majoritet av de 14 landstingen bedömer att antalet disponibla vårdplatser inte kommer att minska inom något vårdområde. Inom den somatiska vården är det den geriatriska vården som uppskattas ha störst behov av platser. Brist på vårdplatser är en fara för både patienter och personal. Patientsäkerheten blir lidande när sjukhusen tvingas till överbeläggning (vård av fler patienter än vad det finns resurser till på avdelningarna) och utlokalisering (vård vid en annan klinik än den som patienten är inskriven vid). Risk för smittspridning, risk för informations- och läkemedelsmissar, risker till följd av ovana vid rutiner och otillräcklig kompetens hos personalen gällande nya patientgrupper, risk för fördröjda ordinationer och förlängda vårdtider samt risk för ett ovärdigt omhändertagande och för dålig kontinuitet i vården är några effekter av överbeläggning och utlokalisering. tillåter inte längre att patienter blir liggande i sjukhuskorridorerna. Istället blir patienter ofta liggande på akutmottagningen i väntan på att läkaren ska finna en vårdplats, som arbetsbelastningen för personalen ökar, vårdtiderna förlängs och patientens oro och lidande ökar. Effekterna av brist på vårdplatser är många och tydliga. I medierna rapporteras kontinuerligt om platsbrist och har tvingats utfärda anmärkningar och vite. Antalet vårdplatser i sjukvården måste öka för att svara mot det verkliga behovet.
mot · GZ02So386 · 2011-10-03 00:00:00 — Vårdlotsar och kvalitetsrapportörer i alla landsting tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en statlig funktion för lotsning och kvalitetssäkring av vård. För att underlätta för vårdtagare i vårt land bör en statlig funktion, ett nytt statligt verk, inrättas med ansvar för alla individers kontakter med vårdgivare. Det ska vara frivilligt att anlita funktionen, men både primärvård och akutvård i alla landsting och regioner ska åläggas att som förstahandsalternativ anvisa till den statliga vårdlotsen. Det betyder att när läkaren i primärvården, eller företagsläkaren, skriver en remiss tillfrågas patienten om den redan har en vårdlots som den har förtroende för. När så inte är fallet talar läkaren om att remissen sänds till en ledig vårdlots för vidare hantering och det är bara om patienten skriftligen tackar nej som nyttjandet av vårdlots inte sker. Vårdlotsarna har till ansvar att försvara vårdtagarens intressen. Vårdlotsen representerar inte sjukvården. Vårdlotsen ser till att vårdtagaren får de vårdinsatser och den information den har rätt till från vårdinstanser och tjänstemän. Det är viktigt att vårdlotsarna är statliga, eftersom de då är skilda från de huvudmän som levererar sjukvård (landsting, regioner, kommuner, försäkringsbolag och vårdföretag) eller tjänstemän som levererar insatser till funktionsnedsatta (kommuner, regioner, landsting). Vårdlotsfunktionen ska också publicera aktuell statistik över vårdgivare i landet. Detta kommer att medföra följande: får en mer enhetlig och rättvis vård oavsett var i landet man bor, eftersom exempelvis den publicerade statistiken från remiss till behandling skulle vara tillgänglig för alla. En tydlig kvalitetssäkring för vårdtagaren där transparens och ansvar sätts i fokus.
mot · GZ02So387 · 2011-10-04 00:00:00 — Likvärdig vård av prostatacancer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alla prostatacancerpatienters rätt till kvalificerad livsförlängande behandling. Nära 10 000 personer i får beskedet att de drabbats av prostatacancer. Av dem avlider var fjärde av sin prostatacancer. lever allt fler av dessa allt längre med sin cancer, tack vare att det finns tillgång till livsförlängande behandling. Öppna jämförelser 2010 visar dock stora skillnader över landet när det gäller tillgången till den mest framgångsrika behandlingen. Bara tre av fyra patienter får denna behandling och skillnaderna är stora mellan de olika landstingen. rekommenderar att patienter med prostatacancer ska få tillgång till livsförlängande behandling på samma villkor som t.ex. bröstcancerpatienterna. Detta är en av flera indikationer på omfattande, medicinskt omotiverade, skillnader i svensk cancervård. Även de öppna jämförelser för cancervården som presenterades av och Kommuner och Landsting visar på regionala skillnader. har därtill i en särskild rapport redogjort för att det finns socioekonomiska skillnader i cancervården, bland annat i prostatacancervården. Enligt siffror från Cancerfonden kommer antalet prostatacancerfall att öka , inte minst på grund av att andelen äldre människor i befolkningen ökar kraftigt. Prostatacancer är redan vanligaste cancersjukdom och den cancerform som orsakar flest dödsfall bland män. Patienter med prostatacancer har ofta varit äldre män som även lidit av andra sjukdomar. Men patienter får inte bemötas och behandlas enbart utifrån antaganden om hur det var . Bristen på likvärdig vård hotar patienternas trygghet och försvårar spridningen av goda exempel och erfarenheter inom prostatacancervården. Regioner och landsting måste därför avkrävas regionala vårdprogram för prostatacancer, regelbundet uppdaterade och baserade på de nationella riktlinjerna, på samma sätt som för t.ex. bröstcancer. Just bröstcancervården är ett föredöme för implementeringen av vårdprogram. Samtliga vårdregioner har där vårdprogram som uppdateras löpande. Prostatacancervården måste ta efter detta goda exempel. Regionala vårdprogram ska implementeras och utvärderas löpande och inrapporteringen till det behöver öka. Välfärd handlar inte bara om vård. Välfärd handlar om livskvalitet. Vård är ett av välfärdens viktigaste verktyg. Likvärdig och bra vård är nödvändig för en sund livskvalitet och en trygg ålderdom. Det är utmärkt att regeringen genomför den nationella cancerstrategin. Det finns dock skäl att på ytterligare sätt säkerställa att patienterna får medicinskt relevant vård. Som ovan framgått bör regionalt vårdprogram finnas även för prostatacancer. Regeringen bör också initiera ett nationellt vårdprogram, såsom regeringen redan gjort för flera mer sällsynta cancerformer, samt i övrigt säkerställa att de nationella riktlinjerna följs. Patienter har oavsett bostadsort eller status i samhället rätt till bästa livsförlängande behandling.
mot · GZ02So388 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämlik cancervård. När en kvinna drabbas av bröstcancer och tvingas operera bort hela eller delar av sitt bröst erbjuds hon en bröstprotes eller en bröstrekonstruktion kostnadsfritt efter operationen. Detta trots att det handlar om en kroppsdel som i kvinnans ålder oftast inte har någon egentlig funktion längre. Syftet är att kvinnan i fråga ska kunna fortsätta leva sitt liv som vanligt efter tillfrisknandet och inte ständigt påminnas om sjukdomen hon besegrat eller kämpar mot. Prostatacancer är den vanligaste cancerformen i , och diagnostiseras 10 000 män med sjukdomen, jämfört med 7 000 kvinnor som får diagnosen bröstcancer. Dock finns inte samma syn på efterbehandling för män som för kvinnor. Medicinerna Cialis, Levitra och Viagra ordineras ofta till prostatacancerpatienter på grund av att de påverkar blodförsörjningen till området. Läkemedlen ska underlätta och påskynda läkningen i underlivet, och för att undvika eller lindra framtida problem är det viktigt med god blodgenomströmning i operationsområdet. För att uppnå detta ordineras ofta dessa läkemedel som ska ätas i låg dos . Med förbättrad läkning minskas risken för framtida urinläckage och erektionsproblem. beslutade , , att dessa läkemedel inte skulle subventioneras. De ansågs inte kostnadseffektiva som de ju är läkemedel som underlättar potensen och därmed inte omfattas av högkostnadsskyddet. Detta beslut innebär att (manliga) cancerpatienter får bekosta ett nödvändigt läkemedel på egen hand. Det kan handla om . Att få en cancerdiagnos innebär ett fysiskt och psykiskt lidande för både män och kvinnor, dock blir i detta fall de manliga patienterna även ekonomiskt lidande. Oavsett kön ska patienter få den bästa vård och efterbehandling som finns att tillgå. När män inte erbjuds samma stöd efter att ha genomgått sin behandling är detta inget annat än ett tecken på att vården i inte är jämlik. Det görs en skillnad på män och kvinnor, där män förfördelas på grund av sitt kön. Kvinnor får stöd att kunna leva sitt liv som vanligt och inte ständigt påminnas om sin sjukdom, och samma syn borde gälla män. Det är av största vikt att vården inom alla aspekter är jämlik. Jag anser att regeringen bör överväga nödvändiga åtgärder för att bröst- och prostatacancerpatienter ska behandlas jämlikt.