mot · GZ02Fö228 · 2011-10-05 00:00:00 — Genom internationell samverkan med våra samarbetsländer kan de svenska förbanden även utgöra komponenter i större styrkor med en god samlad förmåga att från havet stödja markoperationer samt tillsammans med andra bidra till att hålla sjövägarna både i vårt närområde och globalt öppna för handelstrafik. Stridsflygförmågan ska bibehållas. Antalet stridsflygplan ska anpassa efter de operativa behov som identifieras. Med utgångspunkt från dagens planerade volym om 100 kan antalet operativa stridsflygplan komma att reduceras . I detta sammanhang är också frågan om uppgradering av JAS av avgörande betydelse. är det en fråga som måste få sitt avgörande, och det ankommer på regeringen att lägga fram förslag på hur en utveckling ska finansieras. har beslutat om att förorda en luftförsvarsutredning med perspektivet inställt på huvudsak tiden . Vi tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen inte har tagit initiativ till att verkställa beslut. Vi förväntar oss att regeringen återkommer till partier med förslag till utredningsdirektiv. Att skapa en så bred förankring som möjligt för alla delar i ett så viktigt arbete är något som gagnar ett konstruktivt samarbete i en vidare mening. Det är regeringen som ytterst har det ansvaret. I Arktisområdet pågår nu en utveckling där det internationella intresset allt mer riktas mot rätten till naturtillgångar som olja, gas, mineraler och fiske. US Geological Survey räknar med att av den ännu icke upptäckta gasen och av oljan finns i området. planerar nu att ansöka hos FN om att utöka sina gränser i . Även skärper sina territoriella krav och planerar att ansöka om att utöka sin havszon med . ökar det militära intresset i området. I positioneras försvaret om, och det har fastställts att tyngdpunkten i försvaret ska ligga i landets norra del. har markerat att man avser att skydda sina geopolitiska intressen, och de har aviserat planer på att skapa två nya arktiska armébrigader. Från kanadensisk sida aviseras storövningar i den arktiska miljön. har inga egna anspråk när det gäller naturresurserna i , som till skillnad från är oreglerade. Självfallet påverkas den säkerhetspolitiska situationen av utvecklingen i området. Mot bakgrund av detta noterar vi vikten av att fortsätta med att utveckla samarbetet mellan flygbaserna i , och . Vi ser det som en del av ett försvarspolitiskt samarbete i som vi anser måste stärkas och utvecklas. I detta perspektiv är det också viktigt att den nya svenska insatsorganisationen också kan hantera både svenska och subartiska klimatförhållanden. Den subartiska förmåga som finns inom försvaret är en unik kompetens som vi ska bevara och utveckla. Vi kan med fördel göra det tillsammans med övriga nordiska länder. Förbandet i har goda möjligheter till övningsverksamhet över nationsgränserna och är en tillgång i internationella samarbeten. Regeringen valde att med en mycket knapp riksdagsmajoritet driva igenom det nya personalförsörjningssystemet och därmed göra den allmänna värnplikten vilande. Detta utan att systemet var fullt utrett, och en lång rad regelverk återstod att upprätta. Vi noterar dels Lagrådets tunga kritik mot lagens utformning, dels att utredningen som låg till grund för förändringen blev klar först efter att lagen trätt i kraft. Att på dessa grunder och utan en bred överenskommelse i genomdriva en förändring av denna stora betydelse är inte att betrakta som genomtänkt och ansvarsfullt. På dessa punkter är vi socialdemokrater starkt kritiska. En svag parlamentarisk grund har lagts för den omfattande förändringen av Försvarsmakten. Den organisation som ska upprättas ska omfatta 9 200 s.k. kontraktssoldater och 6 900 yrkessoldater. återstod det att rekrytera 8 900 befattningar när det gäller kontraktssoldaterna. Motsvarande brist när det gäller yrkessoldaterna uppgick till 3 900 befattningar. Personalförsörjningen omfattas av stora osäkerheter när det gäller näringslivets vilja att långsiktigt skapa förutsättningar för systemet med kontraktsanställda soldater samt försvarets förmåga att långsiktigt presentera både tjänstgöringsinnehåll och ekonomiska förutsättningar för att behålla yrkessoldaterna. Till detta kommer osäkerhet om det nya systemets ekonomiska hållfasthet. I budgetunderlaget har som en konsekvens av den nya insatsorganisationen av ökade medel för materielanskaffning. I kvartalsrapporten nr 1 anmäls ett budgetöverskridande på , vilket lett till beslut om att minska intaget av soldater till GMU grundläggande militär utbildning. Anslagskrediten kommer även att användas. Om den nya personalförsörjningen inte lyckas riskerar att stå inför stora problem. Totalt sett återstår cirka 10 000 befattningar att fylla. Troligtvis handlar det om ännu fler individer att rekrytera eftersom soldater kommer att sluta innan den planerade kontraktstiden gått ut. Detta i sin tur för med sig nya rekryterings-, utbildnings- och övningskostnader. Det finns dessutom en stor osäkerhet om det ekonomiska resultatet av de rationaliseringar inom Försvarsmakten som förutsätts. ÖB:s markering av behovet av ytterligare anslag för att upprätthålla den nya organisationen samt FOI:s studier om sannolikt högre personalkostnader måste också noteras i sammanhanget. Sammanfattningsvis tyder det mesta på att den nya insatsorganisationen är strukturellt underfinansierad. När det gäller kontraktssystemet kan vi också notera att de författningar som krävs inte ännu är beslutade av . Detta pekar på ytterligare en brist i regeringens sätt att hantera denna viktiga förändring. Det är av största vikt att alla regler och avtal som styr den nya organisationen så snabbt som möjligt regleras. I samband med att beslutade om det nya personalförsörjningssystemet framfördes från socialdemokratiskt håll behovet av en översyn . Med tanke på den utveckling vi kan notera och de osäkerheter som präglar uppbyggnaden av den nya Försvarsmakten kvarstår det kravet. En sådan översyn bör behandla frågor som viktningen av numerären yrkessoldater kontra kontraktssoldater i förhållande till varandra, förhållanden och förutsättningar för näringslivet när det gäller kontraktssystemet, tjänstgöringstiders längd och innehåll, förmågan att långsiktigt attrahera personal, den internationella tjänstgöringens förutsättningar, behovet av andra personalkategorier än soldater, kopplingen mellan Försvarsmakten och de nationella skyddsstyrkorna. Försvarsmaktens framtida personalförsörjning måste klara av att förse myndigheten med tillräckligt mycket personal av hög kvalitet, oavsett säkerhetspolitisk eller ekonomisk konjunktur. Systemet måste vara robust och långsiktigt hållbart. Vill vi därför att regeringen senast med start ska ta initiativ till en utvärdering av personalförsörjningssystemet. Denna ska omfatta både en översyn och en konsekvensanalys när det gäller ekonomi och kvalitet. Utvecklingsverksamheten genomgår förändringar. Från att tidigare ha varit inriktad mot att skapa långsiktig handlingsfrihet är den nu i stället inriktad på att stödja den fortsatta förändringen av Försvarsmakten. Den svenska kompetensen när det gäller undervattensteknologi är av särskild betydelse. Att upprätthålla den är strategiskt såväl från industriell som från säkerhetspolitisk horisont. Att bibehålla och utveckla kompetensen på detta område är att beteckna som ett svenskt säkerhetsintresse. Vi förordar således en långsiktig satsning på detta område som är av stor nationell betydelse. Vi vill understryka den roll som forskning och utveckling har för att utöver att bidra till teknik- och materielutveckling generera kunskap om teknik och framtida hot och ta fram underlag för såväl politisk nivå som myndighetsnivå. Nationell forskning och utveckling bidrar till självständighet i nationella beslut. Vi socialdemokrater vill se en ökad samordning av forskningsverksamheten om det gynnar rationaliteten. Vi socialdemokrater förordar särskilt riktade forskningsinsatser när det gäller nanoteknik, sensorer, undervattensteknik, cybersecurity och räddningstjänster. Helheten och omfattningen av svensk försvarsindustri gör att behovet av en långsiktig och samlad strategi framstår som nödvändig. Utan en tydlig strategi och uttalad ambition från statsmaktens sida kommer den svenska försvarsindustrin att successivt eroderas och försvagas. För att vända denna utveckling bör näringen och statsmakten inleda ett arbete tillsammans med bland annat de fackliga organisationerna för att upprätta ett långsiktigt branschprogram. Syftet ska vara att utveckla den svenska försvarsindustrin och dess kompetens med bäring på även den civila sektorn. Dessutom åligger det regeringen att med engagemang säkerställa de svenska säkerhetsintressena och därmed inför EU motivera egenproduktion av strategiska försvarssystem. Med utgångspunkt i kraven på konkurrensneutralitet har nu lagt fram ett direktiv som reglerar framtida försvarsupphandlingar. Det är viktigt att vi värnar om den svenska försvarsindustrin och inte försöker bli bäst i klassen de stora EU-länderna måste gå före och visa först att de menar allvar med en mer harmoniserad marknad för försvarsmateriel. Svensk försvarsindustri präglas av hög teknologisk kvalitet och har vuxit fram genom beställningar från svenska staten som byggt på direkt militära behov. De högkvalificerade produkter som genom forskning och hög kompetens utvecklats har med framgång kommit till nytta i olika typer av civil produktion. Även om försvarsindustrin till stora delar är ägd av utländska intressen finns i en kvalificerad kompetens som är respekterad. Den gör att dessa företag gärna ser en fortsättning på sitt svenska engagemang som byggt på bland annat en tradition av beställningar och utvecklingsarbete i nära samverkan med svenska staten. Den position som svensk försvarsindustri nått beror på kombinationen av försvars-, närings- och forskningspolitiska intressen. Denna grundläggande bredd har gett försvarsindustrin en stark regionalpolitisk betydelse med orter som , , och som några viktiga knutpunkter. När synen på denna sektor förändras från statsmaktens sida får detta självfallet konsekvenser. Om upphandling av försvarsmaterial, vilket nu är fallet, reduceras till att köpa från hyllan på en internationell marknad förändras hela näringens förutsättningar och framtidsutsikter. Särskilt allvarligt blir läget när produkter som tagits fram i nära samarbete med svenska staten till mycket stora belopp inte handlas upp av det svenska försvaret. Självfallet kan produkter som saknar referensbeställningar i den egna Försvarsmakten inte med framgång och trovärdighet marknadsföras internationellt. Principen som gäller med att nyanskaffning bör, när så är nödvändigt, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel får negativa effekter för möjligheterna att upprätthålla forskning, teknikutveckling, spetskompetens och även i förlängningen arbetstillfällen. Dessutom ska inte kopplingen till behovet av egen materielförsörjning i ett så kallat skarpt läge och den generella betydelsen för näringslivsutvecklingen och den regionala balansen glömmas bort i sammanhanget. Materielförsörjningen måste fortsätta att reformeras. Det är viktigt att materiel- och logistikförsörjningen sker så effektivt och rationellt som möjligt. Ledtider såväl som ekonomiska bindningar i materielförsörjningen bör reduceras för att tillgodose insatsorganisationens behov och utformning, detta för att kunna hantera förändrade behov och prioriteringar för att få ett mer användbart försvar. Materiel- och logistikförsörjningen, samt forskning- och teknologiutveckling, är medel för att uppnå målet: en användbar och effektiv insatsorganisation. Samutveckling ska, där det är kostnadseffektivt, väljas före egenutveckling. När nyanskaffning av materiel är nödvändigt kan färdigutvecklad materiel på marknaden vara ett alternativ. Kostnaderna ska dock noga beaktas i ett livscykelperspektiv. Tillgången till materiel måste säkras inte utan också när vi behöver den vid en eventuell framtida försämrad omvärldssituation. En försvarsindustri baserad i innebär inte bara tillgång till egen produktionskapacitet och kompetens utan även en bättre tillgång till materiel som tillverkas i andra stater. Tillgången till materiel måste i högre grad säkerställas för ett framtida insatsförsvar och till de miljöer som vi kan tänkas verka i. För att öka tydligheten i materielförsörjningen och förbättra möjligheten till kontroll och inflytande för bör en utvecklad modell av den tidigare objektramsredovisningen införas. Redovisningen bör utgöras av en strukturerad metod för uppföljning och värdering. De frivilliga försvarsorganisationerna är viktiga för att säkra den folkliga förankringen av försvaret. Det är viktigt att dessa organisationer ges möjligheter att fortsätta utvecklas för att bidra med viktig kompetens, insatser vid kriser och ge vägar in för människor till engagemang och delaktighet i samhällets krisberedskap. Vi vill se över möjligheterna att samverka mellan skolan och de frivilliga försvarsorganisationerna för att ge unga människor ökad kunskap om totalförsvar och krisberedskap. Vi vill se självständiga ideella frivilligorganisationer som tillför samhället viktiga värden. Den nuvarande synen på frivilligorganisationerna resulterar inte i en mer användbar frivillighet. De organisationer som varaktigt och med kvalitet kan bidra till Försvarsmaktens verksamhet eller till samhällets krishanteringsförmåga bör få samhällsstöd för detta. Den förändrade bidragsstrukturen som regeringen föreslår skapar inte konkreta och realistiska förutsättningar för organisationerna att åta sig uppdrag och utgöra en långsiktig resurs inom svensk krishantering. Fria och självständiga försvarsorganisationer är viktiga för den folkliga förankringen av försvaret. Därför vill vi att anslaget till dessa återigen ska finnas uppfört i statsbudgeten, istället för att anslaget ska gå via MSB. Vi menar att regeringens syn på försvarets frivilligorganisationer inte resulterar i en mer användbar frivillighet. Civil insats i militär miljö Vi anser att samverkan mellan den civila och militära delen inför och under insatser måste stärkas. Vi är också positivt inställda till samordning och strategisk styrning för att olika typer av insatser ska kunna öka varandras verkningsgrad. Det är viktigt att samordningen inte sker på ett sådant sätt att den riskerar de civila insatsernas opartiskhet eller leder till att bistånd snarare kanaliseras till områden med truppinsatser än till områden med störst civila behov. Vi vill vidare betona att civil insats i militär miljö först och främst måste utgå från behovet hos de samlade internationella insatserna i konfliktområdet, inte från de nationella bidragen. Vi välkomnar en utveckling av den nationella civil-militära samverkan i linje med FN:s och EU:s koncept för integrerade missioner. är relativt skonat men erfarenheter visar att samhället är känsligt för avbrott i elförsörjning och andra allvarliga störningar i infrastrukturen. Det är därför viktigt med såväl förebyggande arbete som en effektiv krishantering. Krisberedskap handlar inte bara om fördelning av skattemedel utan är också en fråga om hur alla samhällssektorer och nivåer samverkar för att rusta samhället på ett relevant sätt. Vi anser att arbetet med krisberedskap kan effektiviseras. När regeringen skapade en ny myndighet för säkerhet och beredskap som hanterar ett brett spektrum från olyckor i vardagen till allvarliga kriser i samhället var detta en naturlig följd av den utvecklig av krisberedskapsarbetet som bedrivits . Detta stöddes av samtliga partier. Det var under den socialdemokratiska regeringen som initiativet till denna proposition togs. Vi socialdemokrater sade tidigt i denna process att en sådan samlad myndighet måste få ett betydande sektorsövergripande ansvar. Ansvarsprincipen, att varje myndighet ska ansvara för samma uppgifter i kris som i normalläge, är en viktig grundprincip. De aktörer och myndigheter som normalt har ansvar för en verksamhet kommer att ansvara för verksamheten även i en tvärsektoriell kris. Att utveckla den nationella krisledningsförmågan ändrar inte betydelsen av ansvarsprincipen eller betydelsen av områdesansvaret på lokal och regional nivå. När en kris har spridit sig till flera områden, såväl myndighetsöverskridande som geografiskt, krävs förutom gemensamt beslutsfattande även samordning för att uppnå en effektiv krishantering. När en kris eller olycka drabbar fler än en myndighets ansvarsområde finns ingen som kan ta ett avgörande krisledningsansvar. Inrättandet av en ny krisledningsmyndighet som kan träda i kraft vid stora katastrofer med nationell profil är ett alternativ för att möta den typen av krisscenario. Vi socialdemokrater vill tillsätta en säkerhetsberedning som har till uppgift att säkerställa en relevant krishanteringsförmåga för hela samhället, i nutid och framtid. Informationssäkerhet/cyber security Vi måste inse att sårbarheten i vårt högteknologiska samhälle är en säkerhetspolitisk utmaning. är kapade datorer de nya missilerna och inplanterade virus en ny tids biologiska stridsmedel. Det handlar inte bara om att det fysiska territoriet är hotat, utan även funktioner och värderingar som vi delar med andra människor världen över. Ett exempel är hur vårt grannland drabbades 2007 av en samlad attack från utländska datorer mot centrala samhällsorgan i samband med en känslig konflikt om ett sovjetiskt krigsminne. Det är dessa nya hotbilder som vi både civilt och militärt måste rusta samhället för. Försvaret måste utveckla förmågan att möta även dessa nya hot. behöver öka delaktigheten i internationella cybersäkerhetsövningar för att förbättra förmågan till cyber incident response, öka samverkan mellan offentlig och privat sektor, stärka samverkan mellan de regionala, nationella och internationella nivåerna. Vi vill också se ökad forskning och utbildning på området cyber security. ska vara en världsledande it-nation och i det begreppet ingår även att vara ledande när det gäller it-säkerhet. Lagstiftningen måste utvecklas så att den digitala hotbilden täcks in. Det behövs en översyn av lagstiftningen om hur vi skyddar vårt samhälle på området it-säkerhet. En statlig utredning ska se över det befintliga regelverket för både civila och militära myndigheter och se hur detta kan utvecklas för att ta ett bättre samlat grepp kring frågan. Vi vill också inrätta en särskild enhet för informationssäkerhet cyber security i . De statliga strategierna för It-säkerhet måste uppdateras . Detta för att de ska ligga i framkant och inte som i bakvattnet i förhållande till den tekniska utvecklingen. Det kontinuerliga målet för en aktuell it-strategi måste vara att strategiska samhällsfunktioner ska vara säkrade. Vi vill se en tydlig struktur på nationell nivå för samverkan på It-säkerhetsområdet mellan offentliga och privata aktörer. För att kunna hantera allvarliga it-incidenter behövs en stark samverkan mellan privata och offentliga organisationer. Detta kräver ett organ där berörda parter kan utbyta information på ett förtroendefullt sätt. Det är som har huvudansvaret för internationell fred och säkerhet. Militära insatser ska alltid grundas på ett FN-mandat. Däremot kan det skilja sig åt vilken organisation ger i uppdrag att utföra insatsen. Det kan exempelvis handla om Nato eller EU. Inom FN-systemet ser man det som en ganska naturlig utveckling att de bäst lämpade organisationerna kan ansvara för de mer komplexa insatserna. Det ses också som något positivt att regionala organisationer som EU eller Afrikanska unionen tar ett större ansvar. FN:s fredsfrämjande verksamhet är hårt ansträngd av allt fler och allt mer komplexa uppdrag. FN:s resurser är ytterst ansträngda. De fredsbevarande och fredsframtvingande insatserna har stort behov av välutbildade soldater och materiel från länder som , även i de FN-ledda insatser. FN:s verksamhet på det fredsfrämjande området är både viktig och efterfrågad. FN är den organisation som har huvudansvaret för fred och säkerhet och dess verksamhet har en unik legitimitet. För oss socialdemokrater är det viktigt att deltar i Nato- eller EU-ledda insatser. Vi har till exempel aktivt varit med och drivit fram en utbyggd krishanteringsförmåga inom EU. Men vi ser de behov som finns i de FN-ledda insatserna. Tyvärr har endast ett fåtal personer ute i sådana insatser . Vi vill se en bättre balans mellan FN-ledda insatser och övriga. Betydande resurser måste satsas på de behov som kvinnor och flickor har av skydd och stöd under och efter en konflikt likaväl som gäller utbildning i genusfrågor för dem som skall tjänstgöra utomlands i konflikter. Därför vill vi socialdemokrater satsa på utbildning i genuskunskap och i FN-resolutionerna och 1820 vad gäller både den personal som tjänstgör i och den personal som ska delta i internationella operationer.