mot · GZ02So521 · 2011-10-04 00:00:00 — Unga måste komma in på arbetsmarknaden tidigare, frånvaro och förtidspensionering på grund av ohälsa måste förebyggas, nya svenskar måste få jobb snabbare och den som vill arbeta ska få göra det. Vi vill långsiktigt öka ambitionsnivån och de offentliga investeringarna i vården och omsorgen för att klara en bra välfärd också framöver. Alla äldre ska kunna känna trygghet i fråga om att vården och omsorgen fungerar och håller hög kvalitet. Vården och omsorgen ska vara för alla och ges efter behov, oavsett inkomst. De som kräver försäkringslösningar säger indirekt att alla inte ska/kan ha den vårdstandard som de själva anser är nödvändig för egen del. Jämfört med många andra länder har ett gott utgångsläge. Vi har en hygglig grund att stå på genom ett robust pensionssystem, relativt höga födelsetal, en positiv nettoinvandring och en jämförelsevis väl utbyggd vård och omsorg för äldre. Vi har tid att ställa om och förbereda samhället på att vi blir allt fler äldre. Men vi måste agera nu! Vi socialdemokrater vill investera i vår gemensamma välfärd och ta vara på människors kraft och erfarenhet istället för att öka klyftorna i samhället mellan och inom olika grupper i samhället. De som är äldre har jobbat och slitit för att det ska bli bättre för nästa generation. är det deras tur. Man ska inte tvingas förlita sig på anhöriga för att få en god omsorg. När hälsan sviktar och man inte kan klara sig hemma på egen hand ska , vården och omsorgen finnas där för alla. Vi ser det som ett kontrakt mellan generationer. Varje generation drar nytta av den välfärd som generationer före har lagt grunden till genom sitt arbete. Bilden av äldre som en grupp där alla har behov av vård och omsorg är helt fel. De allra flesta äldre har ingen hjälp alls och efterfrågar det inte heller just . De är friska och klarar sig själva alldeles utmärkt efter pensionen. kommer dock för de allra flesta då allt fler sjukdomar gör sig påminda, kraften tryter, det dagliga livet blir besvärligare och då behovet att vård och omsorg ökar. Äldre med vårdbehov är inte en enhetlig grupp. Alla är unika med olika behov och drömmar. Äldreomsorgen måste därför skifta fokus från ett vårdperspektiv där samhället ganska ensidigt bestämmer förutsättningarna till ett inflytandeperspektiv där individens ökade krav på oberoende och självständighet är utgångspunkten för vården och omsorgen. Vår politik tar sin utgångspunkt i att även äldre som behöver vård och omsorg ska få bestämma själva över sitt liv och sin vardag. Vår inriktning på äldrepolitiken är att den som är äldre och behöver hjälp från eller på äldreboendet har samma rätt som alla andra att bestämma över sitt liv och sin vardag. Man ska ha samma rätt som alla andra att påverka sitt liv och sin vardag. Att reducera valfrihet och inflytande till en fråga om att välja hemtjänst från en eller privat utförare är fel. Diskussionen borde istället handla om innehållet i den vård eller omsorg som ska ges. Äldre ska ha verklig valfrihet och i högre grad kunna bestämma vad de vill ha utfört under sina hemtjänsttimmar. De ska kunna bestämma när de ska stiga upp, lägga sig och komma utomhus och de ska kunna bestämma om andra viktiga delar i vardagen på äldreboendet, liksom välja mellan olika maträtter och om de till exempel vill ha vin till maten. För att värna de äldres oberoende och möjligheter att bo så länge de vill och orkar i sin hemmiljö bör inriktningen vara att det ska bli lättare att få hjälp även om behoven inte är så stora att man har rätt till biståndsbedömda insatser. Det ökar tryggheten, livskvaliteten och oberoendet för de äldre och är lönsamt för samhället. Flera kommuner har redan infört så kallad förenklad biståndsbedömning som gör att alla äldre över en viss ålder får ett antal hemtjänsttimmar bara genom att anmäla sig. Det erbjuds bland annat i , och . Vi vill att fler äldre ska ha denna möjlighet. Vi vill att äldre med rätt till hemtjänst eller boende på äldreboende ska få möjlighet till ett rikare liv. Många kommer att leva av sitt liv med hemtjänst eller på ett äldreboende. måste och insatserna på äldreboendet utvecklas så att det inte bara handlar om det allra nödvändigaste utan också rymmer det som gör livet värt att leva. Hur möjligheten till egen tid ska utformas och vilka insatser som ska inrymmas är upp till varje kommun att bestämma, men är det alltför stora skillnader mellan kommunerna. får cirka 200 000 personer sin mat genom hemtjänst eller ett äldreboende. Dessvärre kan vi konstatera brister i matkvalitet inom äldreomsorgen och . Undernäring är ett stort men tyst problem bland många äldre. Det spelar heller ingen roll hur näringsrik maten är om den inte är god och serveras på ett aptitligt sätt. Många mediciner ger dessutom dålig aptit. Näringsinnehållet i maten är en av de viktigaste källorna för att bevara hälsan och kunna återfå den efter sjukdom. Att servera mat till våra äldre som är god, näringsriktig och lagad på råvaror av hög kvalitet borde vara en självklarhet. God mat är vällagad med dofter och smaker som berikar både kropp och själ. Äldre ska inte behöva serveras mat som inte smakar gott, inte ser god ut och inte luktar gott. För många gamla är maten ofta . Hälsa och mat hänger ihop. Bra mat bidrar till livskvalitet och ett friskare liv. För att kunna förebygga och åtgärda näringsproblem behövs personal med nutritionskompetens i kommunerna. har endast ett mindre antal kommuner en dietist anställd. Måltidspersonal och kommunens ansvariga ska få kunskaper och verktyg för en godare och bättre mat. Denna vetskap behöver bli en fråga högt upp på den äldrepolitiska dagordningen. Livskvalitet handlar också om att par ska kunna bo kvar tillsammans så länge de vill. Vi föreslår att det i lag ska regleras att par ska erbjudas boende tillsammans om den ena partnern måste flytta till ett särskilt boende. Att få flytta med sin partner till ett särskilt boende ska vara en rättighet, som den som inte vill flytta med ska ha en tydlig möjlighet att avstå från erbjudandet. En viktig princip är att vård- och omsorgsbehovet alltid ska bedömas individuellt oavsett vilken hjälp en eventuell partner kan ge. Av de som staten avsätter i stimulansbidrag till äldreomsorgen går till stimulansbidrag för byggande av fler platser i särskilda boenden. Det var en satsning som inleddes av den socialdemokratiska regeringen och som vi fullt ut stödjer. Kvarboendeprincipen har på många håll drivits för långt och det finns brist på lämpliga platser i särskilda boenden. Vi ser positivt på regeringens förslag att investeringsbidraget till särskilt boende även kan användas för byggande av trygghetsboenden. Det är en boendeform som behöver utvecklas. Men utvecklingen av antalet platser i särskilt boende måste följas noga. Antalet platser fortsätter att minska och är nu nere i 94 000 platser, vilket är en minskning med 4 600 platser. Det behövs ytterligare initiativ från regeringen på detta område mot bakgrund av kommande demografiförändringar med fler äldre som det redan nu är kö till en plats i särskilt boende i många kommuner. När vi blir äldre och behöver stöd och omsorg ska vi inte behöva överge vårt språk och inte heller vår kultur och våra traditioner. Vi vill att tillsammans med invandrarorganisationerna och representanter för de nationella minoritetsspråken ser över situationen i kommunerna och utvecklar modeller för hur fler äldre kan få omsorg på sitt eget språk. Vi vill även att det startas utvecklingsprojekt i ett antal kommuner och att det därifrån sprids goda erfarenheter till övriga landet. Demens är en folksjukdom och den som är sjuk blir beroende av omgivningens insatser för vård och omsorg. lever cirka 150 000 personer i med demens. Den stadigt ökade medellivslängden i , som egentligen är en stor framgång för välfärden, innebär att också antalet personer med demens kommer att öka. Om beräknas antalet demenssjuka ha stigit till över 200 000 personer. Det gör demens till en av de stora folksjukdomarna. Demens kallas ofta för de anhörigas sjukdom. Tillsammans med den som är sjuk känner också många anhöriga den rädsla, sorg och ångest som sjukdomen alstrar. Och den som är sjuk blir alltmer beroende av sin närmaste omgivning. God demensvård handlar både om insatser som riktar sig till den som är sjuk och om utvecklat stöd till anhöriga. Forskningen har gjort att vi vet allt mer, men för att kunskapen verkligen ska användas krävs satsning på kompetensutveckling. Det finns också ett stort behov av demenskunskap på samtliga grundutbildningar inom vård och omsorg. Vi vill verka för att alla personer som misstänks ha en demenssjukdom erbjuds en demensutredning. Socialdemokraterna och de övriga oppositionspartierna i röstade igenom att fick i uppdrag att komplettera de nationella riktlinjerna för vård av demenssjuka med riktlinjer för bemanning i demensvården. , reserverade sig. Vi menar att det är av största vikt att regeringen återkommer med ett förslag om riktlinjer för bemanning. I Nationella riktlinjer för vård och omsorg vid demenssjukdom 2010 saknas krav på bemanning. En rapport från Stiftelsen visar dock att det är fullt möjligt att fastställa riktlinjer för lämplig bemanning för vård av och omsorg om demenssjuka. Rapporten visar även hur bemanningen kan anpassas till lokala förhållanden. Vi menar att bemanningen inom demensvården ofta är otillräcklig, vilket också egen tillsyn har visat. Larm, larmmattor och låsta dörrar kan vara nödvändigt men kan och ska inte ersätta människors närvaro och omsorg. Det är också otillfredsställande, inte minst för kommunerna, att i sin granskning kan komma fram till att en kommun har för lite personal som det saknas riktlinjer för vilken bemanning som är rimlig. När det gäller sjukvård och läkemedel, hemtjänst och hjälpmedel är det framförallt de äldre som är storkonsumenter. Det betyder inte att de flesta äldre skulle vara sjuka, men det betyder att vården och omsorgen måste anpassas utifrån de äldres behov. Så är det inte alltid . Sjukvårdens organisation och läkemedlens användning för multisjuka äldre har stora brister. Även granskning av hur äldre tas emot på akutmottagningarna innehåller skarp kritik. Det visade sig att kunskapen om att hög ålder är en specifik riskfaktor oavsett diagnos är låg och att det fanns brister i ansvaret då patienten flyttas mellan olika kliniker eller vid röntgen. Vården för de mest sjuka äldre har stora brister och är en prioriterad fråga för oss. Den grundläggande förutsättningen för att de allra svagaste och sköraste patientgrupperna i samhället ska få tillgång till vård är att vården ges på lika villkor och efter behov samt att den finansieras gemensamt. Under avsnitt 1.12 redovisar vi förslag om omdisponering på anslag 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård. Vi avvisar det tidsbegränsade stimulansbidrag till landstingen som införs och som syftar till att öka användningen av LOV i specialistsjukvården (160 miljoner 2012, och 100 miljoner 20132014 på anslag 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård). Vi föreslår istället att pengarna används till ett stimulansbidrag till landstingen för att förbättra omhändertagandet av svårt sjuka äldre patienter i sjukhusvården. Vi vill att det tas fram nya modeller för bättre vård för äldre. För många äldre är det en stor och bökig apparat att ta sig till sjukvården när man blivit sjuk och svag. Många klarar inte att själva ta sig till vården och hänvisas då till ambulans och akutmottagningar, inte för att sjukdomstillståndet så kräver utan enbart på grund av svårigheten att själv förflytta sig. Vi vill därför förbättra hemsjukvården, till exempel med hemläkarbilar så att vården enkelt kan komma hem till sjuka äldre. Vi vill även förbättra möjligheterna till direktinläggning så att så få som möjligt tvingas vänta på akuten. På vissa sjukhus har det etablerats så kallade närsjukvårdsavdelningar där patienter som vårdas av kommunen, efter bedömning av primärvårdsläkare, läggs in direkt på sjukhus utan att först passera akuten. Det är ett bra exempel på hur samverkan ökar tryggheten för patienter såväl som effektiviteten i verksamheten. Vi vill ge multisjuka äldre en personlig läkare med helhetsansvar för behandlingar och läkemedel som även gör regelbundna läkemedelsgenomgångar. Kommuner och landsting bör gemensamt utveckla samarbete och organisation för vården av äldre för att primärvård, socialtjänst och slutenvård ska skapa gemensamma rutiner för att bättre ta hand om mycket gamla och multisjuka patienter som ofta behöver sjukhusvård. Kommuner och landsting kan också utveckla mellanvårdformer där man kan ta helhetsgrepp runt patienter som varken passar in på en geriatrisk avdelning eller på ett särskilt boende. Vi vill också göra en lagändring och samla huvudmannaskapet för både hemsjukvård och äldreomsorg hos kommunen för att kunna samverka och integrera insatserna. I många kommuner är det fortfarande två olika organisationer för vården och omsorgen om äldre som vårdas hemma. Det betyder att först kommer kommunens hemtjänst och någon timme senare kommer omvårdnadsteam. Det blir många olika personer att lära känna och stor risk att den ena inte vet vad den andra gör. Äldre är värda en bättre omvårdnad. Kommunen har ansvar för hemsjukvården för alla dem som bor i ett särskilt boende. I mer än hälften av landets kommuner är det kommunen som är ansvarig för hemsjukvården även för dem som bor i eget boende och så bör det vara i alla kommuner. För att öka tryggheten och kvaliteten behöver också vården i livets slutskede utvecklas. finns stora brister och skillnader i tillgången till palliativ vård. Den palliativa vården måste utvecklas och byggas ut för att kunna erbjudas på ett likvärdigt sätt i hela landet. Multisjuka äldre ska om möjligt inte behöva åka runt mellan sjukhusens olika avdelningar för att få tillgång till rätt vård. Istället bör det finnas särskilda äldreavdelningar på sjukhusen där äldre kan få tillgång till vård från olika medicinska specialiteter. Äldre och multisjuka människor slussas ofta mellan kommuner och landsting och kan ibland hamna i kläm när avvägningar av vårdbehovet görs. Det finns stora behov av mer personal inom äldreomsorgen för att kunna ge möjlighet till ett rikt liv. En förutsättning för omsorg av hög kvalitet är kontinuitet och tillräckliga resurser samt att äldreomsorgen är en attraktiv arbetsgivare. Personalens kompetensnivå är en av de viktigaste nycklarna för att höja kvaliteten. Inom äldreomsorgen vill vi införa en lägsta kompetensnivå för att alls få arbeta med sköra äldre; det är ett ansvarsfullt och viktigt jobb som inte vem som helst kan anförtros. Vi vill även göra det möjligt för undersköterskor att gå vidare och specialisera sig till exempelvis rehabiliteringsundersköterskor eller demensundersköterskor. Dessa specialiseringar bör vara nationella. Det behövs också fler specialistutbildade sjuksköterskor som kan arbeta med äldre och sköra patienter och det behövs fler geriatriker. Det kräver att det utbildas fler geriatriker för att tillgången ska bli lika god för äldre oavsett var i landet de bor. Geriatrik, gerontologi och demenskunskap bör ingå på samtliga grundutbildningar inom vård och omsorg. har i granskningar av äldreomsorgen påpekat att den fortsatt låga andelen omvårdnadspersonal med vårdutbildning inverkar negativt på kvalitetsutvecklingen och att staten bör vidta åtgärder för att öka utbudet av yrkeskompetent omvårdnadspersonal och förbättra förutsättningarna för lärande knutet till arbetsplatserna. Vi delar den uppfattningen. Den socialdemokratiska regeringen satsade en dryg miljard på Kompetensstegen för anställda inom äldreomsorgen. Satsningen har varit mycket lyckad. Tyvärr var den borgerliga regeringen passiv när det gäller kompetensutveckling i äldreomsorgen. Först ersattes Kompetensstegen av en liknande satsning. Ytterligare åtgärder behövs dock både för att kompetensutveckla befintlig personal och rekrytera ny personal. Vi står inför mycket stora pensionsavgångar, vilket ökar trycket på att rekrytera ny personal. Intresset för att söka gymnasial vårdutbildning har sjunkit dramatiskt och intresset måste öka betydligt om personalbehovet i äldreomsorgen ska kunna täckas . Om vi ska klara personalförsörjningen inom välfärden behöver breda insatser genomföras. Viktigast är att ge anställda möjlighet till heltid och fast anställning, men insatser behöver även göras för att locka unga att välja en framtid inom välfärdsjobben. Vi har i vår partimotion om budgeten lagt fram förslag om utbildningsvikariat inom vård och omsorg. Anställda får möjlighet att komplettera och bygga på sin tidigare utbildning som en långtidsarbetslös får arbetslivspraktik och en möjlighet till vidare anställning i en viktig framtidsbransch. Vi har också i partiets budgetmotion föreslagit inrättande av traineeplatser för unga i privat och offentlig verksamhet. Vi föreslår att dessa platser inrättas genom kreditering av arbetsgivarnas skattekonton för den som anställs som trainee. En tidigare arbetslöshetsperiod ska inte vara ett kriterium för att komma i fråga för insatsen. Alla arbetsgivare ska kunna ansöka om att anställa en trainee under förutsättning att a) de kan visa upp behov av nyrekrytering till följd av generationsväxling av , b) det finns en godkänd handlingsplan där teori varvas med praktik, teorin ska ge kunskaper om företaget och branschen och praktiken t.ex. ge möjlighet att prova på företagets olika avdelningar och verksamheter, samt c) det finns en utsedd handledare på arbetsplatsen. Arbetsmarknadens parter ska sluta avtal om traineeanställningar. För att möta de pensionsavgångar inom välfärden som väntar måste rekryteringen till dessa jobb stärkas. Insatser för att förbättra förhållandena för de anställda måste genomföras. Till dessa insatser räknas möjlighet till heltid och fast anställning. Men detta arbete måste påbörjas redan i utbildningssystemet, för att fler ska välja att läsa omvårdnadsprogrammet. sökte 18 000 ungdomar till omsorgsprogrammet. var det 4 000 sökande till motsvarande utbildning. Ett sätt att förbättra villkoren för dem som överväger att studera omvårdnad är att erbjuda de studerande sommarjobb. En sådan möjlighet innebär också en möjlighet att praktisera sina kunskaper och att stärka sitt kunnande. I partiets budgetmotion föreslår vi satsningar för att ge studerande på omvårdnadsprogram sommarjobb. bör alla som läser på omvårdnadsprogrammet garanteras sommarjobb. Vi föreslår också i partiets budgetmotion att en kompetenskommission tillsätts för att hantera problemen med missmatchning på arbetsmarknaden. Arbetsgivarna har allt svårare att hitta kompetent arbetskraft som arbetslösheten är hög. ska kunna inhandla olika former av utbildningar eller andra lämpliga åtgärder från såväl privata som offentliga utbildningsföretag och från universitet, högskolor och kommuner. Åtgärderna ska vara inriktade på de aktuella kompetensbehov arbetsgivarna har, på såväl gymnasial som eftergymnasial nivå. Kommissionen ska också få i uppdrag att analysera vad som kan göras för att öka söktrycket till utbildningar som bedöms som strategiska för näringslivet och den offentliga sektorn, men som har svårt att fylla sina utbildningsplatser. Barn lever i många olika slags familjer. En del lever med två biologiska föräldrar av olika kön, andra med en biologisk förälder och en bonusförälder, andra med två föräldrar av samma kön och många lever med en ensamstående förälder. Barn har familjerelationer inte bara med en familj utan ofta med flera och barn lever i olika familjekonstellationer under olika delar av livet. Det är fantastiskt positivt att så många barn får möjlighet att utveckla långa och nära relationer till sina biologiska föräldrar men också får möjlighet att utveckla många fler långa och nära viktiga familjerelationer eller familjelika relationer. Den generella välfärdspolitiken, väl utbyggd barnomsorg av hög kvalitet liksom stöd och skydd för barn i vårt samhälle har bidragit till detta. Få vuxna vill avstå från att uppleva glädjen att bli förälder och det spännande livet tillsammans med barn. Men ibland blir det ingen graviditet trots många försök och ibland tar livet en sådan vändning att man inte har någon partner när barnlängtan är stark. Enligt svensk lag får inte sjukvården hjälpa ensamstående kvinnor att skaffa barn genom assisterad befruktning. Ensamstående kan bli föräldrar till adoptivbarn men inte genom assisterad befruktning i . Vissa kvinnor väljer därför att adoptera medan andra har en stark längtan efter att själva föda ett barn och därför vänder sig till en klinik i ett annat land. är det bara kvinnor som lever i en parrelation, heterosexuell eller homosexuell, som har möjlighet att få tillgång till assisterad befruktning i . Dock är det vanligt att ensamstående kvinnor söker behandling på en klinik i till exempel (men också i andra länder), vilket gör att det finns många barn i som tillkommit genom assisterad befruktning av ensamstående kvinnor. Vi anser att ensamstående kvinnor bör få tillgång till assisterad befruktning. Det finns en bred uppslutning bland partier i fråga om detta krav. Det är olyckligt att övriga borgerliga partier tillåter att blockera frågan. Det finns ingen anledning att tro att de barn som tillkommit genom assisterad befruktning av en ensamstående kvinna skulle få dåliga uppväxtvillkor, mindre kärlek eller sämre uppfostran. Vi föreslår att regeringen får i uppdrag att återkomma till med ett förslag som ger ensamstående kvinnor rätt till assisterad befruktning. Lagstiftningen kring könsbyte är och är ganska föråldrad. Därför tillsatte den socialdemokratiska regeringen en utredning i frågan för att modernisera lagen. Utredningen blev klar men regeringen valde tyvärr att inte agera. tröttnade 2010 och la fram ett förslag till ny lagstiftning. förslag innehåller tre större direkta sakförändringar: Kravet på att man ska vara ogift för att kunna byta könstillhörighet ska tas bort. Kravet på att den som ansöker om att ändra könstillhörighet ska vara steriliserad ska tas bort (bryter bland annat mot rekommendationer). Även en utländsk medborgare ska kunna beviljas ändrad könstillhörighet om han eller hon varit bosatt i . föreslår också ett nationellt vårdprogram och andra insatser för att förbättra de utredningar som föregår ett könsbyte och vården för transsexuella. förslag är bra. Otidsenliga och kränkande krav tas bort som vården förbättras. Vi föreslår att regeringen uppmanas av att återkomma med ett förslag till ändrad könstillhörighetslag i enlighet med förslag. Detta bör ge regeringen till känna. Vi föreslår också att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att skapa en samlad verklighetsbild av situationen för transpersoner i . Därigenom får vi bättre förutsättningar att stärka deras ställning i samhället. Ekonomiskt bistånd (socialbidrag) Socialtjänstlagens regler om ekonomiskt bistånd (socialbidrag) är en del av samhällets trygghetssystem, ett yttersta skyddsnät vid tillfälliga försörjningsproblem. Målet är att den enskilde så snabbt som möjligt ska kunna försörja sig på egen hand. Orsakerna till den enskildes försörjningsproblem varierar, och det kan handla om alltifrån arbetslöshet, sjukdom eller överskuldsatthet som gjort att ekonomin raserats till långvariga missbruksproblem. Behovet av ekonomiskt bistånd (socialbidrag) halverades i det närmaste . Men utvecklingen bröts under den förra mandatperioden och kostnaderna för ekonomiskt bistånd har ökat i rad och fortsätter att öka även 2011. Lågkonjunktur kombinerad med en ineffektiv jobbpolitik och fördelningspolitik har lett till en försämrad utveckling för dem som har små ekonomiska marginaler. Ungdomsarbetslösheten är hög jämfört med andra länder. Regeringens försämringar av a-kassesystemet och sjukförsäkringen har också urholkat trygghetssystemen och förvärrat situationen. Socialbidragets konstruktion, med hundraprocentiga marginaleffekter, innebär att varje krona som tjänas räknas av från socialbidraget.