mot · GZ02Fi243 · 2011-10-04 00:00:00 — Diagram 5 Antal platser i arbetsmarknadsutbildning Källa: Arbetsförmedlingens månadsstatistik. Diagram 6 Antal personer i jobb- och utvecklingsgarantin Källa: Arbetsförmedlingens månadsstatistik. Tvärtemot vad namnen för garantierna indikerar garanteras deltagarna inte vare sig jobb eller utveckling. Enligt Arbetsförmedlingens statistik deltog av dem som var inskrivna i jobbgarantin för unga och av deltagarna i jobb- och utvecklingsgarantins fas 1 och 2 i en aktiv insats i form av praktik, utbildning eller stöd till start av näringsverksamhet. Den s.k. fas 3 i jobb- och utvecklingsgarantin har fullkomligt exploderat i omfång och omfattar drygt 27 000 personer som utför arbete utan lön, anställningstrygghet eller rätt till semester. Det kan jämföras med de s.k. plusjobben för långtidsarbetslösa, vilka som mest sysselsatte 11 000 personer . Regeringen ser emellertid inte detta som ett misslyckande. Tvärtom är det ett medvetet och centralt inslag i deras allmänna ekonomiska politik för att sätta press på de lägsta lönerna nedåt. Den bakomliggande tanken är att innehållet i de arbetsmarknadspolitiska programmen ska vara meningslöst. Syftet är att de arbetslösa ska avskräckas från att hamna i några av dessa program. Strategin är att denna avskräckningseffekt ska få de arbetslösa att sänka sina lönekrav. Här går en avgörande skiljelinje mellan regeringen och i synen på arbetslöshetens orsaker och de åtgärder som är mest lämpliga för att öka sysselsättningen. Regeringens åtgärder under den föregående mandatperioden har framför allt gynnat personer med relativt goda inkomster och förmögenheter. Slopad förmögenhets- och fastighetsskatt samt stora sänkningar av inkomstskatt m.m. resulterade i att den tiondel av befolkningen som har de högsta inkomsterna fick nästan lika mycket av regeringens åtgärder som de av befolkningen som har de lägsta inkomsterna. Politiken har också haft en profil som tydligt missgynnar kvinnor av reformerna har tillfallit männen. Detta accentueras av att kvinnorna drabbas hårdast av de besparingar regeringen genomfört för att finansiera skattesänkningarna. Löneskillnaderna mellan könen har därtill minskat trendmässigt som inkomstskillnaderna har ökat. Regeringens klasspolitik har ökat såväl den relativa som den absoluta fattigdomen i . Enligt ett pm från beräknas antalet personer i absolut och relativ fattigdom ha ökat respektive mellan 2006 och 2011.10 Regeringens politik syftar till att lägga grunden för än mer genomgripande förändringar av samhället. På kort sikt leder de olika reformerna nedmonteringen av försäkringssystemen, skattesänkningarna, besparingarna och privatiseringarna i välfärden till att många individer drabbas mycket hårt, såväl ekonomiskt som socialt. Men den kanske allvarligaste effekten på lång sikt av detta systemskifte är att det skapar nya sociala, idémässiga och ekonomiska strukturer som undergräver medborgarnas vilja och förmåga att agera solidariskt. 4.2.5Ökade inkomstklyftor mellan kvinnor och män I jämställdhetsbilagan till budgetpropositionen 2012 konstaterar regeringen, precis , att kvinnor förvärvsarbetar i mindre utsträckning än män och har lägre lön än män, att kvinnor tar ansvar för den största delen obetalt hemarbete och att ensamstående kvinnor med barn har de lägsta inkomsterna. Trots en verklighetsbeskrivning som i stort delar, gör regeringen inget för att angripa orsakerna till denna ojämlikhet. Regeringen hänvisar i stället huvudsakligen till jobbskatteavdraget, hushållsnära tjänster, jämställdhetsbonus samt de sänkta ersättningsnivåerna i arbetslöshets- och sjukförsäkringssystemet som framkomliga vägar för att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Jämställdhetsbonusen har inte lett till att fler pappor är föräldralediga, vårdnadsbidraget tas främst ut av kvinnor som saknar fast förankring på arbetsmarknaden, avdraget för hushållsnära tjänster har främst gynnat dem som redan har råd att betala för städhjälp, jobbskatteavdraget har främst gynnat de män som tjänar mest och det är främst kvinnor som drabbats av försämringarna i socialförsäkringssystemen och arbetslöshetsförsäkringen. Inne med borgerlig regering kan vi alltså konstatera att inte kommit närmare utan längre ifrån en uppfyllelse av de jämställdhetspolitiska målen och att det beror på regeringens politik. Medan löneskillnaden mellan kvinnor och män minskade med mellan mellan 2005 och 201011 ökade inkomstskillnaden mellan könen med . Förklaringen är att regeringens skattesänkningar gynnat män mest, medan nedskärningarna i transfereringssystemen drabbat kvinnor hårdast. har regeringen låtit redan ekonomiskt utsatta grupper som ensamstående föräldrar och garantipensionärer, av vilka en majoritet är kvinnor, halka efter ekonomiskt. Andelen kvinnor som lever under den relativa fattigdomsgränsen har ökat med 116 000 . Motsvarande siffra för män är 74 000. 2011 kommer 455 000 kvinnor att leva under fattiga förhållanden. Motsvarande siffra för män är 379 000. Cirka 57 000 ensamstående kvinnor med barn lever under fattigdomsgränsen, vilket motsvarar av gruppen. 4.2.6Regeringens politik ökar segregation och utestängning Regeringens politik ökar klyftorna. En allt större andel av landets fattiga har utländsk bakgrund. Konsekvenserna avspeglas tydligt på arbetsmarknaden och i boendet och framträder påtagligt i takt med att orättvisorna ökar vad gäller tillgången till välfärdstjänster som bra skola, sjukvård och service. När välfärden skrotas och privatiseringarna ökar slår det särskilt hårt mot människor som redan är utsatta. som resurser genom vårdvalsreformer och utförsäljning av allmännyttan dras från områden där behoven är som störst, inriktas regeringens politik tydligt på att stärka de ekonomiska förutsättningarna hos redan välbemedlade. Denna politik ökar grogrunden för rasism och främlingsfientlighet. Regeringens jobbpolitik riskerar att leda in människor på sidospår bort från rätten till lika villkor på den reguljära arbetsmarknaden. Framväxten av en arbetsmarknad präglad av otrygga anställningar, svartjobb och social dumpning har en tydlig etnisk slagsida. Det är till dessa jobb utlandsfödda och migrantarbetare i allt högre grad är hänvisade. För detta bär regeringen ett stort ansvar genom reformer som RUT-avdraget, nya regler för arbetskraftsinvandring och införandet av den s.k. lex . Inom skol- och utbildningspolitiken har utsorteringsmekanismerna blivit utmärkande för regeringens politik. De skattefinansierade privatskolorna, liksom de konfessionella och etniska skolorna, hindrar utvecklingen av skolan som en mötesplats för barn och elever med olika bakgrund och erfarenheter. Dessutom har detta kraftigt bidragit till att minska likvärdigheten, öka klassklyftorna och förstärka den etniska segregationen. Även regeringens bostadspolitik förstärker tydligt segregation och utestängning. Regeringen tycks medvetet driva en politik för att utrota hyresrätten som boendeform och urholka allmännyttan. Utförsäljningarna och de bristande investeringarna i hyresrätter missgynnar låginkomsttagare och personer med utländsk bakgrund. 4.2.7Besparingar och privatiseringar i välfärden Enligt en rapport från minskade den kommunfinansierade sysselsättningen med hela 40 000 personer12. Denna utveckling är inte helt enkelt att förklara, i synnerhet som den kommunala konsumtionen utvecklades tämligen starkt under dessa år, se diagram 7 nedan. Diagram 7 Kommunfinansierad sysselsättning och konsumtion Tusental personer, konsumtion i fasta priser Källa: SCB och KI, Fördjupnings-pm, nr 6, 2010. En liten del av den minskade sysselsättningen kan förklaras genom ökad medelarbetstid, men den övriga nedgången är svårförklarad. En förklaring torde vara den ökande andelen privata utförare inom vård, skola och omsorg, dvs. att en allt större andel av skattepengarna går till privata vinster och diverse s.k. overheadkostnader. Statiska centralbyråns (SCB) publikation Finansiärer och utförare inom vård, skola och omsorg 2009 innehåller uppgifter om avkastning m.m. inom välfärdssektorn. Kompletterande material från SCB visar att privata utförare inom branscherna hälso- och sjukvård, utbildning och omsorg hade ett sammanlagt rörelseresultat på . Den vinst som genererats av skattemedel uppgick uppskattningsvis till . Dessa medel skulle i stället för att hamna som privata vinster, i ofta mer eller mindre skattebefriade riskkapitalbolag, kunnat användas för att anställa cirka 20 000 välfärdsarbetare. I sammanhanget är det också värt att notera att avkastningen av totalt insatt kapital dessutom är mycket högre inom den privata välfärdssektorn än inom näringslivet i övrigt. Avkastningen för privata företag inom vård, skola och omsorg ligger på , vilket kan jämföras för alla privata företag i landet.13 Det är lätt att se sambandet mellan de minskade resurserna till välfärden och det ökande sysselsättningsgapet mellan kvinnor och män, eftersom en hög andel av de anställda i vård och omsorg är kvinnor. hotar också en urholkad offentlig välfärd kvinnors arbetskraftsdeltagande genom att alltmer omsorgsarbete måste utföras oavlönat i hemmet. Privatiseringarna av vård, skola och omsorg urholkar välfärden och innebär att friska och lönsamma patienter prioriteras framför sjuka och olönsamma. motsätter sig denna utveckling. Det ska vara förbjudet att driva välfärdsverksamhet i bolagsform med vinst som drivkraft. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Vänsterpartiets förslag för investeringar i fler jobb och stärkt välfärd 5.1Riktlinjer för den ekonomiska politiken Full sysselsättning är det överordnade målet för ekonomiska politik. Arbetet är basen för välfärd och ekonomiskt välstånd. Egen försörjning är grunden för personlig frihet och självständighet. Hög arbetslöshet innebär ökad makt för kapitalet på de arbetandes bekostnad. Under hot om uppsägningar kan reallönerna pressas ned, arbetsförhållandena försämras och anställningstryggheten luckras upp. Den accelererande globaliseringen har inneburit ökat konkurrenstryck och att strukturomvandlingen i den svenska ekonomin går allt snabbare. Men för att vi ska kunna bejaka strukturomvandlingen krävs både en bra arbetslöshetsförsäkring som alla har råd med och möjligheter till omskolning och vidareutbildning. Därtill krävs en strategisk industri- och näringspolitik som identifierar och understödjer komparativa fördelar i den globala ekonomin, samt betydande satsningar på forskning och utveckling. Om vi inte ska konkurrera med lägre löner måste arbetskraftens kunskapsnivå i bred bemärkelse öka. Det behövs därför ett brett kunskapslyft. Först och främst måste förbättras. Dagens situation med en tredjedel av eleverna som går ut gymnasiet med ofullständiga betyg är oacceptabel. Dessa personer löper en mycket stor risk att hamna i permanent utanförskap och är ett stort slöseri med mänskliga resurser. Den högre utbildningen måste stärkas och göras mer tillgänglig för alla samhällsklasser. Den eftergymnasiala utbildningen måste stärkas. Fler måste ges möjlighet att utbilda sig på universitet, högskolor, yrkeshögskolor och folkhögskolor. Möjligheten till vidareutbildning och omskolning under hela yrkeslivet måste stärkas. För att motverka den ekonomiska avmattningen och minska de svårigheter som följer av de nuvarande och kommande stora pensionsavgångarna, inte minst inom den offentliga sektorn, lägger vi i denna motion också fram ett förslag om ett treårigt generationsväxlingsprogram. Den svenska ekonomin präglas av hög arbetslöshet som stora investeringar måste till. Det saknas inte arbetsuppgifter. Vi behöver investera i infrastruktur, energieffektivisering och ny teknik för att ställa om ekonomin i en mer klimatvänlig riktning. Bostadsbristen i storstäderna måste byggas bort och inom välfärden finns stora eftersatta behov. För ett litet exportberoende land som är starka offentliga finanser en förutsättning för en stabil makroekonomisk utveckling. De offentliga finanserna ska vara i balans över en konjunkturcykel. Penningpolitiken bör kompletteras med ett sysselsättningsmål för att främja stabiliseringspolitiken och understödja den ekonomiska politiken för full sysselsättning. Den ekonomiska politiken ska bidra till minskade ekonomiska och sociala skillnader. Ett jämlikt samhälle ökar människors reella frihet och valmöjligheter, vilket ökar den sociala rörligheten och bidrar till en mer dynamisk ekonomi. Gemensamt finansierade tjänster som utbildning och sjukvård som är lika för alla är helt avgörande för ett jämlikt samhälle och för att personer från olika ekonomiska och sociala bakgrunder ska kunna konkurrera på arbetsmarknaden på någorlunda jämlika villkor. På så sätt motverkas också grogrunden för rasism och främlingsfientlighet. Att kvinnor och män har möjligheter att förvärvsarbeta och försörja sig på lika villkor är en grundläggande demokratifråga. Det är också av största vikt för en väl fungerande samhällsekonomi. Att stärka kvinnors ställning på arbetsmarknaden är ett centralt mål för vår ekonomiska politik. Stärkt rätt till fasta jobb på heltid, omfördelning av föräldraansvar och obetalt arbete mellan kvinnor och män och bättre tillgång till solidariskt finansierad barn- och äldreomsorg är nyckelverktyg för att nå det målet. I samband med den ekonomiska krisen skedde betydande besparingar inom den kommunala välfärdssektorn. Enligt en artikel i tidningen minskade antalet välfärdsjobb med över 170 000 mellan 1990 och 1997.14 Många av de offentligt anställda som blev arbetslösa besparingar var kvinnor. En stor del av dessa kom aldrig tillbaka till arbetslivet och drabbades av ökad ohälsa. De som blev kvar tvingades utföra lika många arbetsuppgifter, fast på en lägre bemanning. Detta ökade såväl de fysiska som psykiska påfrestningarna och utgör förmodligen den viktigaste förklaringen till de ökade utgifterna för ohälsan andra hälft och en bit in . har en viss återhämtning skett beträffande antalet anställda i kommunsektorn. ökar antalet kommunfinansierade anställda kontinuerligt, sammantaget med cirka 95 000 personer. Den trend bröts abrupt då antalet sysselsatta sjönk med uppskattningsvis 40 000 personer. I denna motion avsätter vi betydande medel till kommunsektorn. Vi gör det dels genom att öka de generella statsbidragen, dels genom en rad olika riktade satsningar. Vi gör det för att vi menar att i ett rikt land som ska alla invånare garanteras en likvärdig och hög kvalitet på ett antal sociala tjänster som sjukvård, skola och barn- och äldreomsorg m.m. Dessa tjänster ska fördelas efter behov och finansieras solidariskt via skattsedeln. I en väl utbyggd välfärdsstat justeras med andra ord en del av kapitalismens och könsmaktsordningens orättvisor. Det senare bl.a. genom att en del av (mestadels) kvinnors obetalda arbete i form av att ta hand om barn och gamla i stället kan ersättas med professionellt betalt arbete. Det mest grundläggande kravet som behöver ställas för en hållbar välfärdsekonomi är att statsbidragen värdesäkras. Så länge statsbidragen till kommunerna inte räknas upp i takt med löner och andra kostnader ligger det en press nedåt på välfärdens villkor. Vi uppskattar den effekten till . Det motsvarar lönekostnaderna för cirka 6 000 anställda. I denna motion lägger vi också fram ett förslag på ett treårigt investeringsstöd på till kommunsektorn. Stödet kan som mest uppgå till av investeringskostnaden och ska omfatta en investering som tidigareläggs eller annars riskerar att bli uppskjuten. Investeringsstödet kan användas för att rusta upp olika typer av offentliga lokaler, men också för investeringar i kommunernas försörjning av el, vatten och fjärrvärme. Stödet ska särskilt gå till miljö- och energieffektiviseringar. Vi satsar dessutom på ett särskilt stöd för att öka tillgängligheten i offentliga lokaler. Se vidare avsnitt 5.2.1. Sammantaget tillför vi kommunsektorn cirka 18, 23 och mer än regeringen för åren 20122014. I tabell 1 listar vi några av våra större satsningar. Tabell 1 Några av större förslag till kommunsektorn, Investeringsstöd rusta upp offentliga lokaler Ökad bemanning i äldreomsorgen Mindre grupper i fritids Ökat stöd till kollektivtrafik Barnomsorg på obekväm arbetstid Stärkt kvalitet på kommunernas flyktingmottagande 5.1.2Bättre kvalitet i välfärden Vår gemensamma välfärd finns för att säkra allas trygghet och öka jämlikheten. Generell välfärd innebär en solidarisk omfördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, mellan lågavlönade och högavlönade och mellan olika perioder i våra liv. Av var och en efter förmåga, åt var och en efter behov ska gälla som grundläggande princip. Den borgerliga regeringens nedskärningspolitik har urholkat välfärden, vilket har lett till såväl försämringar av kvalitet och arbetsvillkor som ökade klyftor. Regeringen föreslår i årets budgetproposition höjningar av högkostnadsskyddet när det gäller besök inom hälso- och sjukvården och av nivåerna i högkostnadstrappan för läkemedel. menar att en höjning av högkostnadsskyddet skulle medföra att människor med dålig ekonomi i ännu högre utsträckning än tvingas avstå nödvändiga läkarbesök och från att hämta ut sin medicin samt att de klassrelaterade hälsoklyftorna ökar. avvisar därför regeringens förslag. Regeringens politik har uppmuntrat riskkapitalbolag att köpa upp tidigare gemensamma välfärdsverksamheter och dessa gör stora vinster på svensk hälso- och sjukvård. Vi menar att svenska folkets skattepengar ska användas till bättre skolor, sjukhus och bibliotek, inte till vinster för riskkapitalbolagens ägare. När den ekonomiska vinsten ökar som drivkraft inom hälso- och sjukvården har det förebyggande hälsoarbetet nedprioriterats. I och med införandet av den fria etableringsrätten och vårdvalsreformen har tyngdpunkten för vården blivit läkarbesöket. Det områdesansvar för befolkningens hälsa som primärvården tidigare hade har till stora delar försvunnit och med det förutsättningarna för ett bra folkhälsoarbete. Vi vill vända utvecklingen och gör därför en miljardsatsning på det förebyggande arbetet mot ohälsa. Pengarna ska användas till det tvärprofessionella arbetet inom primärvården så att områdesansvaret kan utvecklas. För att höja kvaliteten i vården föreslår vi också en satsning på betald specialistutbildning för sjuksköterskor. Det råder stor brist på specialistutbildade sjuksköterskor och antalet minskar stadigt. En anledning till denna brist är att sjuksköterskor, till skillnad från läkare, oftast måste ta tjänstledigt med studiemedel för att specialisera sig. En annan anledning är den dåliga löneutvecklingen. En specialistsjuksköterska tjänar i genomsnitt mer än en sjuksköterska. Vårt förslag innebär dels en finansiering av utbildningen så att sjuksköterskor kan gå utbildningen på arbetstid, dels en utökning av platser på utbildningarna. Sjuksköterskor bör erbjudas av lönen . säger nej till regeringens ambition att alla landsting ska erbjuda en utökad valfrihet för den enskilde även i den specialiserade vården enligt lagen om valfrihet (LOV). Vi avvisar därmed regeringens förslag om stimulansbidrag för detta ändamål. Vi avvisar också regeringens anslag till prestationsbunden vårdgaranti. I stället föreslår vi ett stimulansbidrag på till landstingen för att genomföra en vårdplatsgaranti. Det är ett stort problem att det saknas vårdplatser, i förhållande till de medicinska behoven. Därför vill vi skapa incitament för att stimulera landsting och regioner att skapa fler vårdplatser på sjukhusen. Pengarna tillfaller de landsting som kan visa upp planerade satsningar för fler vårdplatser på sjukhusen. Landstingen medfinansierar satsningen . tillsattes 2010 med uppdrag att se över frågan om upprättelse för människor som berättat om att de som barn utsatts för vanvård i fosterhem och på institution. har genom en överenskommelse med regeringen, Socialdemokraterna och slagit fast att en upprättelseprocess ska genomföras i form av en offentlig ursäkt, en möjlighet till ekonomisk ersättning och åtgärder i enlighet med förslag (SOU 2011:9 Barnen som samhället svek åtgärder med anledning av övergrepp och allvarliga försummelser i samhällsvården). Överenskommelsen innebär att det tillskapas en särskild möjlighet till ekonomisk ersättning ett enhetligt belopp om . Den psykiatriska vården och stödet till personer med psykiska funktionsnedsättningar måste stärkas ytterligare. föreslår bl.a. att det inrättas en skötarutbildning inom ramen för och att reformen med personliga ombud lagregleras. Vi föreslår också att de med mest omfattande psykiska funktionsnedsättningar ska få rätt till daglig verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Äldre är inte en enhetlig grupp. Alla är unika med olika behov, drömmar och intressen. Vår politik tar sin utgångspunkt i att alla äldre själva ska få bestämma över sitt liv och sin vardag. Alla ska kunna styra när de ska stiga upp, lägga sig, komma utomhus, äta mat och göra annat som är viktigt i sitt liv. I ett välfärdsland ska ingen tvingas förlita sig på anhöriga för att få en god omsorg. När hälsan sviktar och man inte kan klara sig hemma på egen hand ska , vården och omsorgen finnas där med hög kvalitet för alla. mål för vår framtida äldreomsorg är en solidariskt finansierad och jämlik äldreomsorg, baserad på de behov varje invid har för att kunna få bästa möjliga livskvalitet även på ålderns höst. finns det stora behov av mer personal inom äldreomsorgen. En förutsättning för omsorg av hög kvalitet är kontinuitet, tillräckliga resurser och att äldreomsorgen är en attraktiv arbetsgivare. Alltför många som arbetar inom äldreomsorgen saknar rätt utbildning för sitt arbete. avvisar regeringens förslag om stimulansbidrag för att utöka användningen av LOV i äldreomsorgen. I stället gör en stor satsning på 2012, 2013 och 2014 på en ökad bemanning i äldreomsorgen med prioritet för demensvården. Satsningen kommer leda till cirka 7 500 årsanställningar, där den största yrkesgruppen är undersköterskor. Vi satsar även på ett kunskapslyft för personalen inom äldreomsorgen. Detta innebär en utökning av budgetposten på jämfört med det förslag som regeringen lagt fram. I regeringens kompetenssatsning ingår det pengar till ett starta-eget-bidrag. avvisar den satsningen och lägger i stället till pensionärsorganisationer och 2 miljoner till anhörigorganisationer. Resten av pengarna går till andra satsningar inom Omsorgslyftet. avvisar regeringens satsningar på värdigt liv i äldreomsorgen och värdighetsgarantin och satsar i stället på att äldre ska kunna få större inflytande över insatserna inom äldreomsorgen. Vi avsätter även stimulanspengar på för att få fler kommuner att göra det enklare att få hemtjänst. Flera kommuner har redan infört en förenklad biståndsbedömning. Har man överskridit en viss ålder bör man bara behöva anmäla att man vill ha hjälp för att få ett visst antal timmar . Att köpa tjänster genom RUT-avdraget är framför allt en möjlighet för äldre som har servicebehov, men inte omsorgsbehov. är både tryggare och bättre eftersom personalen har ett ansvar att reagera om de ser att det behövs fler insatser , t.ex. med hygien, mat eller hjälp till läkarkontakt. satsar på ett matlyft i äldreomsorgen. Att äta god och näringsriktig mat är viktigt för att må bra. I många kommuner har slutat laga mat i hemmen. I stället levereras maten i låda. från ett storkök i kommunen men ofta upphandlat av ett företag och transporterat tvärs över . Vi anser att åter ska laga mat i hemmet när det önskas. Självklart är det viktigt med kunskaper om kost och nutrition, om specialkost vid olika sjukdomar. Dietister och kostkonsulenter behövs i äldreomsorgen. När vi blir äldre och behöver stöd och omsorg ska vi inte behöva överge vårt språk och inte heller vår kultur och våra traditioner. Vi vill ge i uppdrag att i samarbete med invandrarorganisationerna och representanter för de nationella minoritetsspråken se över situationen i kommunerna och ta fram modeller för hur fler äldre kan få omsorg på sitt eget språk.