mot · GZ02Fi240 · 2011-10-05 00:00:00 — Under den allvarliga ekonomiska krisen och lågkonjunkturen genomförde den dåvarande socialdemokratiska regeringen som innebar en massiv satsning på framförallt gymnasial utbildning för vuxna i olika former. I en forskarrapport som IFAU () publicerade 2008 redovisades modellsimuleringar för sannolikheten att vara sysselsatt för dem som deltog i jämfört med dem som inte gjorde det. Sannolikheten att vara sysselsatt ökade med för dem som deltog i . Enligt IFAU framstår skillnaden som ett robust resultat, trots att det är fråga om modellsimuleringar. Knappt hälften av de anställda i deltar i någon form av kompetensutveckling . De allra flesta deltar i någon form av personalutbildning i . Längre utbildningar är mycket ovanligt. Av utbildningarna genomförs på arbetstid. De yngsta och de äldsta på arbetsmarknaden (under och ) får minst utbildning. I genomsnitt används av arbetstiden till personalutbildning. Deltagande i personalutbildning ökar med utbildningsnivå. Bland Sacos medlemmar finns är det högst andel som får ta del av personalutbildning, bland TCO:s medlemmar är det som fått någon form av personalutbildning . LO:s medlemmar är de som får minst personalutbildning. Svenska studier har konstaterat att lärandet i arbetslivet har stor betydelse för företagens konkurrenskraft vad avser arbetsproduktivitet och lönsamhet. Utbildningsnivån har även stor betydelse för risken att drabbas av arbetslöshet. De jobb som finns på arbetsmarknaden har blivit mer kvalificerade, det efterfrågas högre formell utbildning därför att jobben innebär mer kvalificerade arbetsuppgifter, helt enkelt. Det har varit en förutsättning för den produktivitetshöjning som skedde . steg produktiviteten i hela ekonomin med . Därefter har det skett en unik minskning av produktiviteten . vill vi genomföra en långsiktig och strategiskt viktigt reform för att ge alla på arbetsmarknaden möjlighet till kompetensutveckling. Vi vill införa en kompetensförsäkring som omfattar alla på den svenska arbetsmarknaden och bygger på arbetslinjen. Kompetensförsäkringen ska göra det möjligt för människor att utveckla sitt kunnande antingen för att långsiktigt klara att behålla sitt jobb och yrke, eller för att kunna byta arbetsuppgifter, bransch eller yrke. Kompetensförsäkringen ska inte användas för att ersätta befintlig finansiering av utbildningsinsatser utan ge helt nya och utökade möjligheter till kompetensutveckling. I utformandet av en sådan försäkring är det viktigt att involvera arbetsmarknadens parter och ta tillvara deras kunnande och engagemang på området. När vi talar om kompetensutveckling i arbetslivet menar vi att det är relevant att dela upp detta i tre olika typer av utbildning: Kunskaper som är nödvändiga för att på ett bra och säkert sätt utföra arbetsuppgifterna och kunna delta i utvecklingen på arbetsplatsen. Det kan vara t.ex. utbildning för att hantera en ny maskin, nödvändig ny kunskap inom yrkesområdet, nya arbetsmetoder eller ny organisation, nya skyddsföreskrifter. Denna typ av kompetensutveckling är självklart arbetsgivarens ansvar. Den betalas fullt ut av arbetsgivaren och genomförs på arbetstid. Detta är den vanligast förekommande formen av kompetensutveckling som också ofta kallas personalutbildning. Kunskaper som är nödvändiga för att individen ska kunna ta på sig helt nya arbetsuppgifter och kanske ta på sig ett större ansvar är tidigare eller kunna utföra arbetsuppgifterna på ett kvalitativt bättre sätt . Det kan vara utbildning av vårdbiträden till undersköterskor, ledarskapsutbildningar, specialistutbildningar för olika yrkesgrupper, möjlighet att bredda, eller spetsa, sin kompetens. Denna typ av kompetensutveckling ger arbetsgivaren möjlighet till ökad flexibilitet och möjlighet att förändra sin produktion och organisation. Men den ger även individen en ny och starkare ställning på arbetsmarknaden. Den är ofta ett delat ansvar mellan den anställde och arbetsgivaren, vanligtvis har även parterna en viktig roll för att möjliggöra denna typ av kompetensutveckling. Kunskaper som är önskvärda för att stärka individens ställning, och därmed valmöjligheter och karriärmöjligheter, på arbetsmarknaden. Det kan handla om att skaffa sig gymnasiekompetens, högskolebehörighet, en helt ny yrkesutbildning eller utbildning för att kunna byta arbetsgivare eller bransch. Denna typ av kompetensutveckling förekommer mycket sparsamt förutom i ungdomsåren. Arbetsgivarna är i allmänhet inte intresserade av att bidra till att den anställde ges förutsättningar att lämna sitt arbete (med undantag för vissa satsningar på omställning vid uppsägningar). Individen har å andra sidan ett starkt incitament för denna typ av kompetensutveckling men hämmas av att den är mycket svår att finansiera när man har de fasta kostnader som i yrkeslivet lagt grunden för och dessutom ofta ett försörjningsansvar. I ett samhällsperspektiv finns det skäl att uppmuntra och underlätta framförallt kompetensutveckling av typ 2 och 3 för att skapa en dynamisk och flexibel arbetsmarknad med hög grad av förmåga till förnyelse och hållbarhet. Väl fungerande storstäder som bärs fram en av pulserande framtidstro är en hörnsten i bygget av ett modernt och konkurrenskraftigt . Därför vill vi utforma en ny urban tillväxtpolitik. I omställningen till kunskapsbaserad ekonomi spelar våra storstäder en central roll. Storstädernas roll som motor i den kunskapsbaserade utvecklingen framträder tydligt i den ekonomiska statistiken. har de tre storstadsregionerna svarat för av sysselsättningstillväxten i kunskapsintensiva verksamheter, mätt som antalet sysselsatta i näringslivet med minst treårig högskoleutbildning. Storstädernas dominans blir ännu större om man enbart ser till den kunskapsintensiva tjänstesektorn. Men även nyckelfunktioner inom industrin, inte minst FoU-verksamhet, är typiskt sett lokaliserade till våra största städer. av de sysselsatta inom industrin med minst treårig högskoleutbildning inom teknik/naturvetenskap återfinns till exempel i , och Malmö.25 Det finns numera en omfattande teoribildning och empirisk forskning kring storstädernas roll i den moderna, kunskapsbaserade ekonomin och så sent som belönades med ekonomipriset till minne för sina landvinningar inom detta akademiska fält som fått samlingsnamnet ny ekonomisk geografi. Trots robust stöd i forskningen har det i det politiska systemet saknats en tillräcklig insikt om storstädernas betydelse för konkurrenskraft och vad som behövs för att understödja dessa regioners utvecklingskraft. Avsaknaden av en sammanhållen urban tillväxtpolitik har byggt upp betydande flaskhalsar i ekonomin som riskerar att lägga en strypsnara kring storstädernas och därmed ekonomiska utveckling. Investeringar i moderna transportsystem En av de största flaskhalsarna är storstädernas transportsystem där investeringarna inte hållit jämna steg med befolkningsutvecklingen. Det finns ett betydande behov av infrastrukturinvesteringar i hela landet och vi förordar ingen omfördelning av den befintliga investeringsramen till storstädernas fördel. Däremot är det uppenbart att det ovanpå redan beslutade investeringar behöver skjutas till väsentligt större resurser för investeringar i moderna transportsystem i våra största städer. De olika framtidsscenarier som tecknats för pekar alla på en fortsatt stark befolkningstillväxt. Aktuella befolkningsprognoser26 pekar på en befolkningsökning fram i på mellan 300 000 och 500 000 personer. För att klara den starka befolkningstillväxten krävs, utöver planerade investeringar, ytterligare satsningar på kapacitetsstark kollektivtrafik. Vi vill att staten och regionen tillsammans utformar en långsiktig strategi för en kraftfull utbyggnad av . Vi avsätter redan i denna budget totalt i statsbidrag för utbyggnad av grön linje från till Hagastaden/Nya . Delar av regionen som /, /Arninge och är också intressanta för nya tunnelbanelinjer och även i dessa fall anser vi att staten bör bidra finansiellt. En fortsatt integration i är av största nationella intresse. Med sina 3,7 miljoner invånare är regionen befolkningsmässigt i paritet med de stora tillväxtnoderna i . Till detta skall läggas den väldiga sammantagna forsknings- och utbildningskapaciteten. Sammantaget finns här omkring 150 000 högskoleplatser och regionen har den största koncentrationen av högutbildade i norra . Det finns en rad faktorer som talar för en fortsatt stark trafiktillväxt över , inte minst de växande demografiska skillnaderna mellan och . kommer andelen äldre att öka mycket snabbare på som har en väsentligt mer gynnsam utveckling av befolkningen i arbetsför ålder. Det mesta talar för att den arbetskraftsbrist som uppstår på kommer att balanseras genom en kraftig ökning av inpendlingen från . Aktuella trafikprognoser pekar mot att kommer att vara farligt nära fullt kapacitetsutnyttjande, inte minst på järnvägssidan. Vi menar därför att man redan nu måste påbörja planeringen av en ny länk mellan och och tillför därför betydande resurser för planering/projektering med huvudinriktningen att en fast avgiftsfinansierad förbindelse anläggs mellan och . Bristerna i järnvägssystemet är en mycket allvarlig hämsko på storstadsregionernas tillväxt. När arbetspendlingen fungerar illa får det betydande negativa effekter på både arbets- och bostadsmarknadens funktionssätt. vill vi tillföra totalt till för utbyggd kapacitet i järnvägens trångsektorer. På vilka projekt dessa medel ska fördelas måste bli föremål för fördjupad analys, men tidigare utredningar gjorda av pekar på att de mest angelägna projekten nästan uteslutande återfinns i och omkring storstäderna. Vi tillför även medel för projektering av strategiska storstadsrelaterade projekt som är möjliga att byggstarta först bortom 2015, däribland Ostlänken mellan och samt en ny bana mellan och . Åtgärder för en bättre fungerande bostadsmarknad En annan viktig beståndsdel i denna den tillväxtpolitiken är insatser för att få bostadsmarknaden att fungera bättre. Vi upplever den kanske värsta bostadsbristen i storstäderna sedan det tidiga . Det behövs nu ett brett batteri av åtgärder för att långsiktigt öka bostadsbyggandet och förbättra rörligheten i det befintliga bostadsbeståndet. Byggandet av hyreslägenheter befinner sig på rekordlåga nivåer och svarar inte alls upp mot den snabba befolkningstillväxten i våra storstäder. Den låga nyproduktionstakten har även resulterat i en akut brist på studentlägenheter på många universitets- och högskoleorter. Mest ansträngt är läget i storstadsregionerna där oacceptabelt många studenter nu tvingas tacka nej till utbildningsplatser på grund av att man inte hittar någonstans att bo. Vi föreslår därför att en skattestimulans på för investeringar i hyres- och studentlägenheter införs . Det kommer att ta tid att bygga ikapp det väldiga uppdämda behovet av bostäder i storstadsregionerna. För att snabbt öka tillgången på bostäder, inte minst för de stora ungdomskullar som ska ut på bostadsmarknaden, så behöver vi också analysera om det finns metoder för att nyttja det befintliga bostadsbeståndet effektivare. Vi vill därför pröva metoder för att göra det enklare för bostadsrättsinnehavare att hyra ut sin lägenhet i andra hand. En nyckel för att skapa förutsättningar för en mer gynnsam social och ekonomisk utveckling i stadsdelar med hög arbetslöshet är att rusta upp och modernisera den rent fysiska miljön. kommer det att uppstå mycket stora behov av stora underhållsinvesteringar i fastigheter byggda under miljonprogramsepoken. Utvärderingar av tidigare större upprustningar av bostadsområden byggda tyder på att dessa inte alltid är företagsekonomiskt men väl samhällsekonomiskt lönsamma.27 Det motiverar det offentliga att bidra finansiellt för att denna typ av investeringar ska komma till stånd. Vi vill därför införa en modell med statliga lånegarantier för upprustning och energieffektivisering av flerfamiljsfastigheter. Låneramen omfattar totalt och kan sökas av alla fastighetsägare mot att en garantiavgift erläggs. För fastigheter i områden med särskilt hög arbetslöshet ska staten kunna subventionera garantiavgiften, en utgift som bedöms uppgå till . Vi bedömer att cirka 60 000 lägenheter kan rustas upp tack vare lånegarantierna. Solidariskt ansvar för mottagandet i I många områden spelar utrikes födda stor roll för näringslivets möjligheter att utvecklas och därmed för tillväxten i regionen. Utan arbetskraft som är född i andra länder skulle tillväxten på många områden hämmas och många verksamheter få problem med sin personalförsörjning. Men tar det för våra nyanlända flyktingar att etablera sig i arbete och egen försörjning och det gäller även i regioner som präglas av tillväxt och efterfrågan på arbetskraft. Det går inte att isolera frågor som rör den i landet, dvs. då man fortfarande befinner sig i utredning rörande sina skäl att få stanna i landet, från etableringen i arbete eller utbildning efter beskedet om uppehållstillstånd. är det för få möjligheter som erbjuds för när det gäller att tillhandahålla boende i kommuner med tillgång till bra arbetsmarknadsförhållanden och goda utbildningsmöjligheter. Merparten av de asylsökande bor i ett s.k. eget boende (EBO), i våra storstadsområden. Men snedfördelningen av asylsökande mellan kommunerna inom storstadsregionerna, men även inom de kommuner där det finns många boende i EBO, är enorm och detta medför ofta betydande problem. Detta gäller såväl för de asylsökande och deras värdfamiljer som för de berörda kommunerna och i förlängningen för regionerna som helhet. Mottagande av asylsökande och nyanlända medför ju åtaganden och inledningsvis även kostnader för de kommuner som berörs. När resurser saknas eller är otillräckliga kan resultatet bli trångboddhet och nedslitna bostäder och boendemiljöer. Lagen om eget boende fungerar inte, därför behöver ett nytt system skapas. Staten behöver ta ett större ansvar för flyktingmottagandet och bland annat erbjuda ett s.k. ankomstboende och därefter ett s.k. ordnat boende. De senare ska utgöras av vanliga lägenheter och målsättningen vara bostäder som är jämnt spridda över landet, med hänsyn tagen till arbetsmarknadsutsikter och invånarantal. För att detta ska fungera krävs att fler kommuner, särskilt i storstadsregionerna dit många asylsökande vanligtvis söker sig och där arbetsutsikterna är goda, görs ansvariga för mottagande av såväl asylsökande som nyanlända flyktingar, t.ex. genom ändringar i socialtjänstlagen, höjda kommunersättningar för flyktingmottagande eller på annat sätt. Vidare anser vi att alla kommuner ska ha ett solidariskt ansvar att ta emot ensamkommande flyktingbarn och att det ska finnas en bindande skyldighet för kommunerna att ta emot dessa barn. Socialdemokraterna står för en värdeburen tillväxt som bygger på insikten att tillväxten inte är hållbar när den bygger på att människor och miljö slits ut. Ekonomin växer när människor växer. Välfärd och möjligheter ska komma alla till del. Ökade klyftor ger inte fler jobb och en bättre ekonomisk utveckling. Människor blir inte produktivare för att de blir fattigare. Strävan efter ekonomisk utveckling och ökad jämlikhet är två sidor av samma mynt. Det ska alltid krävas av den enskilde att denne gör rätt för sig efter bästa förmåga. Men var och en ska också veta att samhället fungerar och möjliggör ett bättre liv för alla. Detta är kärnan i vad vi kallar värdeburen tillväxt, en moralisk ekonomisk utveckling. Idén om värdeburen tillväxt går igen på område efter område. Människor utvecklas inte isolerat från varandra. Hur du beter dig, vilket ansvar du tar för samhällsutvecklingen, påverkar oss alla, om än i det lilla. Därför är vi övertygade om att när fler människor utvecklas och ges chansen att förverkliga sina drömmar, då ökar våra gemensamma resurser. När varje människa växer, växer . Samhällen som håller ihop, med stor tillit människor emellan, har en bättre fungerande demokrati, bättre ekonomisk tillväxt och lägre brottslighet än samhällen med låg tillit. En omfattande och generell välfärd ökar tilliten i samhället. Därför bidrar en stark generell välfärd som ger en bra trygghet till en mer positiv utveckling av såväl ekonomin som samhället. Värdeburen tillväxt innebär också att var och en har förpliktelser som sträcker sig långt utanför den snäva privata sfären. Vi har till exempel alla ett ansvar för att dagens välståndsökning inte sker på bekostnad av kommande generationers livsbetingelser. Vi är övertygade om att ett sådant synsätt också ger tillväxt här och genom att går före och utvecklar produkter och systemlösningar som hela världen kommer att efterfråga i omställningen till ett hållbart samhälle. Vi socialdemokrater accepterar inte arbetslöshet. Höga ambitioner i välfärden kräver fler i arbete. Alla som kan har skyldighet att arbeta. Den som är arbetslös har rätt till stöd och verktyg av hög kvalitet som leder till jobb och egen försörjning. Samhället har i sin tur rätt att ställa krav på att den enskilde är aktiv och gör vad den kan för att få ett jobb. Arbetsmarknadspolitikens uppgift är att se till att arbetsgivare får den arbetskraft som de behöver för att rusta de arbetslösa så att de kan ta de lediga jobben. En solidariskt finansierad arbetslöshetsförsäkring bidrar till nödvändig omställning och är en del av en väl fungerande arbetslinje. Vi står inför ett arbetsliv där kunskapskraven kommer att fortsätta att öka i många yrken. Individers rörlighet och arbetsmarknadsvärde kommer att avgöras av deras utbildning och kompetens och framtid som konkurrenskraftig kunskapsnation avgörs av de investeringar vi gör . Strukturomvandlingen på arbetsmarknaden kommer att fortsätta. Fler kommer att behöva gå från ett jobb till ett annat. Omställning måste bli lättare för människor inte svårare. Vid sådana processer är det viktigt att tidiga insatser görs, så att de som riskerar uppsägning kan gå vidare till nya jobb eller till utbildning innan arbetslösheten är ett faktum. Utbildning är den enskilt vikigaste insatsen för att stärka konkurrenskraft, skapa nya och jobb och bekämpa arbetslösheten. Nya kunskaper ger nya möjligheter på arbetsmarknaden som företag och offentlig verksamhet får möjlighet att rekrytera personal med rätt kompetens . I en hårdnande global konkurrens måste konkurrera med kompetens. För att hålla uppe sysselsättningen i den lågkonjunktur vi nu går in i är det centralt att matchningen mot lediga arbeten fungerar. Utbudet av arbetskraft måste svara mot arbetsgivarnas krav. , med svagt konjunkturläge, var matchningseffektiviteten enligt Arbetsförmedlingen sämre med lägre antal rekryteringar än vad som motsvarades av konjunkturen. Därmed fick vi färre antal tillsatta jobb. Detta berodde enligt Arbetsförmedlingen inte på att sökaktiviteten bland de arbetssökande minskat. Mycket talar enligt Arbetsförmedlingen i stället för att volymen av anställningsstöd och kompetenshöjande insatser var otillräcklig i förhållande till konjunkturen. När vi nu går in i en ny period med ökande arbetslöshet och sysselsättning som viker är det viktigt att vi inte upprepar misstagen. Regeringen räknar i budgetpropositionen att antalet deltagare i jobb- och utvecklingsgarantins s.k. tredje fas kommer att fortsätta öka . Det stora inflödet till fas 3 beror troligen på den dokumenterat låga aktivitetsnivån i jobb- och utvecklingsgarantin. Kritiken mot fas 3 har varit massiv. Media har rapporterat om lycksökare och rena skojarföretag som sökt sig till fas 3 och om hur oseriösa arbetsgivare tjänar pengar på de arbetslösa. beslutade på vårt initiativ, att inga nya anvisningar fick göras till fas 3 förrän bristerna är åtgärdade och att regeringen skyndsamt skulle återkomma till , och redovisa vilka insatser som vidtagits. Detta tillkännagivande har uppenbarligen haft effekt. tvingas nu regeringen lyssna till kritiken. Det är ett steg i rätt riktning att det i budgetpropositionen nu föreslås justeringar av jobb- och utvecklingsgarantin och fas 3. Regeringen medger också att jobb- och utvecklingsgarantin inte fungerar tillfredsställande och att aktivitetsnivån är låg. Resurser ska tillföras för att öka handläggartätheten. Detta är nödvändigt för att öka aktivitetsnivån och höja kvaliteten i verksamheten. Men vår huvudkritik kvarstår. Vi vill ha en annan modell där människor snabbt kommer i jobb med egen försörjning. Personer som trots stora insatser inte kan få arbete på den ordinarie arbetsmarknaden ska ha möjlighet att få anställning med lönesubvention och avtalade villkor genom t.ex. plusjobb inom offentlig eller ideell sektor. Vi föreslår därför att jobb- och utvecklingsgarantin fasas ut. 9.1.1Behov av bättre matchning Arbetsförmedlingen redovisade en prognos där man bedömde att bristen på arbetskraft kommer att stiga inom allt fler näringsgrenar och inom alla regioner. Inom vissa yrkesområden kommer det således att bli allt svårare att finna den arbetskraft som arbetsgivarna vill anställa, framför allt . Inom följande yrkesområden väntas de största rekryteringsproblemen: Yrken inom teknik och data Yrken inom byggnadsarbete samt inom anläggningsverksamhet Kvalificerade yrkesarbetare inom industrin Vissa yrken inom transport, försäljning och uppdrag Högskoleyrken inom hälso- och sjukvård Det finns ännu inget som enligt förmedlingen tyder på att bristen på arbetskraft skulle innebära ett generellt tryck uppåt på lönerna. Den enda bransch som signalerat att lönerna påverkats uppåt på grund av bristen på arbetskraft är IT-sektorn. som vi riskerar att allt fler företag uppger att de har rekryteringsproblem har vi en långtidsarbetslöshet som stigit kraftigt för att nu uppgå till nästan var fjärde arbetslös. är 106 000 personer långtidsarbetslösa, dvs. har varit utan arbete än . Långtidsarbetslösheten som andel av alla arbetslösa har stigit från till . befann sig dessutom närmare 100 000 personer i jobb- och utvecklingsgarantin. Dessutom har en betydande andel av de personer som är inskrivna med kortare arbetslöshetstid än en försvagad ställning på arbetsmarknaden eftersom de varit inskrivna från och till som arbetslösa tidigare. Investera i bättre matchning Den som är arbetslös och som behöver hjälp för att finna ett nytt jobb ska få stöd från Arbetsförmedlingen från den första arbetslösa dagen. Vi vill se tidiga insatser för unga arbetslösa. De ska inte behöva vänta på verkningsfulla insatser. Den sökandes kunskaper och yrkesfärdigheter ska kunna dokumenteras genom validering. Profilering ska användas för att snabbare kunna identifiera de personer som riskerar att hamna i långvarig arbetslöshet. Arbetsförmedlingens resurser för matchning mot arbete behöver intensifieras för att vakanser ska kunna tillsättas så snabbt som möjligt. I matchningsuppdraget ingår också att kunna matcha behov av arbetskraft mot relevanta arbetsmarknadsutbildningar. I det konjunkturläge vi ser framför oss är det viktigt att arbetet med matchning kan prioriteras framför jobbsökaraktiviteter brett. Regeringens eget utvärdering (IFAU) har visat att Arbetsförmedlingens roll för stöd och rådgivning i kombination med kontroll i form av regelbundna besök är ett effektivt sätt att få arbetslösa i arbete. Förmedlingen måste kunna erbjuda långtidsarbetslösa regelbundna möten med handläggare. Därför väljer vi att omprioritera från regeringens coachverksamhet till att förstärka Arbetsförmedlingens förmedlingsverksamhet. Tillsätt en kompetenskommission och investera i bristyrkesutbildningar Problemen med mismatch på arbetsmarknaden måste hanteras. En kompetenskommission bör tillsättas. Dess syfte ska vara att föreslå åtgärder som gör att företag och branscher hittar rätt kompetens vid rätt tillfälle. Det handlar både om att studera och föreslå åtgärder på nationell nivå och om att kartlägga behov lokalt och regionalt. Kommissionen ska kunna inhandla olika former av utbildningar eller andra lämpliga åtgärder från privata såväl som offentliga utbildningsföretag, från universitet, högskolor och kommuner.