ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02So307 · 2011-10-03 00:00:00 — Dopningsbrotts och narkotikabrotts straffmässiga bedömning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att likställa dopningsbrott med narkotikabrott straffmässigt. Fler och fler använder dopningsmedel. Skönhetsidealen kräver omänskligt mycket av unga killar och tjejer som tar hjälp av anabola steroider i jakten på en muskulös kropp. Trots oerhört skadliga bieffekter för person och samhälle bedöms dopningsbrott fortfarande vara ett mildare brott än narkotikabrott. Upplysningscentralen Dopingjouren uppskattar att 50 000 personer i använder anabola steroider och att kanske så många som 100 000 ungdomar ätit eller injicerat förbjudna preparat. Fler importerar, tillverkar och distribuerar också preparaten. Ökningen av dopning hos tjejer är en oroväckande trend och kan peka på en utbredning av missbruket till nya grupper. Internet har öppnat nya vägar för både organiserade ligor och amatörer som via nätet beställer råvaror och som sedan följer recepten för produktion som också de finns på nätet. Att tro att man kan dopa sig till en välmående och imponerande kropp kan stå en dyrt. Bieffekterna är välkända: sterilitet, leverskador, bestående skador på hjärna och hjärta, psykoser, depressioner, aggressivitet och sömnproblem. En person som tillverkar och säljer dopningsmedel kan vid grovt brott dömas till ett fängelsestraff . Hade brottet gällt narkotika, under samma premisser och med likvärdig mängd, hade påföljden istället blivit 8 till . En avsevärd skillnad med tanke på att båda preparaten urskillningslöst förstör personernas liv, ung som gammal. Vi bör ge våra brottsbekämpande myndigheter bättre incitament att utreda och bekämpa dopningsbrott. Regeringen bör överväga att höja straffvärdet och ändra lagstiftningen till att ligga i fas med narkotikabrotten. Skadorna som uppkommer av användande av dopningsmedel ligger mycket nära eller till och med överträffar de skador som narkotikamissbruk medför. Kostnaderna för samhället avseende dopningsskador ökar också. Genom att likställa dopningsbrott med narkotikabrott tar vi krafttag för att förhindra spridningen och användandet av hormonpreparat.
mot · GZ02So308 · 2011-10-03 00:00:00 — Obligatoriskt införande av LOV tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheten att införa ett obligatoriskt införande av lagen om valfrihetssystem (LOV). Frihetstanken, dvs. rätten att individen själv i möjligaste mån ska få avgöra sin val efter eget förnuft och preferenser, är central för oss moderater. Lagen om valfrihetssystem som infördes reglerar vad som gäller för kommuner och landsting som vill konkurrenspröva kommunala och landstingskommunala verksamheter. Den innebär att man överlåter valet av utförare av stöd, vård och omsorg till brukaren eller patienten. Lagen bygger på att det inte är någon priskonkurrens mellan olika leverantörer. Den enskilde har istället möjligheten att välja den leverantör som erbjuder bäst kvalitet. Sedan lagen instiftandes har ett flertal kommuner infört valfrihetssystemet, tyvärr dock långt ifrån alla. Eftersom det finns statliga stimulansmedel att söka för utvecklingen av valfrihetssystemen föreligger inga hinder för införandet, förutom ideologiska sådana. Kommunalpolitikernas ovilja att konkurrensutsätta verksamheter får inte begränsa individens valfrihet. Äldre måste få möjligheten att välja det stöd och den omsorg som bäst passar deras behov och önskemål, men också kunna välja bort det som man inte nöjd med. Därför bör en översyn av möjligheten till ett obligatoriskt införande av lagen om valfrihetssystem (LOV) göras skyndsamt. Boriana (M)
mot · GZ02So310 · 2011-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra till svensk lag. FN:s konvention om barnets rättigheter ratificerades av 1990. Ändå är den inte införd fullt ut i svensk lagstiftning. har en moralisk skyldighet att gå före och visa vägen för de nationer som har svårt att förverkliga på grund av brist på ekonomiska och andra resurser. En förutsättning för detta är att blir en del av den svenska lagstiftningen. Först när konventionens olika paragrafer får status av allmän svensk lag, kan man beivra myndigheters brott mot konventionen. Om var införlivad i svensk lag skulle kraven på kunskap om barns behov och rättigheter hos myndigheter och beslutsfattare öka. har vid upprepade tillfällen valt att avstyrka ett stort antal motioner från flera olika partier med krav på att ska införlivas i svensk lag. har sedan följt utskottets förslag. Utskottets motiv för avslag är att svensk lag redan skulle leva upp till åtagandena i deklarationen. Vi anser inte att det håller. I en utredning som efterfrågats av skriver , professor i offentlig rätt vid , bland annat följande: Skulle konventionen ges verkan i svensk rätt skulle den bli direkt tillämpbar i domstolarna och de statliga och kommunala myndigheterna. Vi kan inte med säkerhet säga att rättigheterna enligt konventionen skulle stärkas av detta. Däremot kan vi anta att de skulle åberopas oftare, och att det skulle byggas upp en nationell praxis kring frågor om barnets rättigheter. Denna effekt ska inte underskattas. Eventuella luckor i lagstiftningen skulle kunna upptäckas och hanteras genom domstolspraxis och/eller genom efterföljande lagstiftning.1 inkorporerade i sin lagstiftning , och Åhmans utredning anger att trots inkorporationen har flera norska lagar reviderats i samklang med de värderingar som konventionen ger uttryck för. är det hög tid att den svenska debatten mognar. När ska kritiker av en inkorporering inse att det inte per automatik finns ett motsatsförhållande, utan att ett införlivande tvärtom kan ge extra drivkraft till en fortsatt anpassning av befintlig lagstiftning? Regeringen bör återkomma med ett förslag på hur ett införlivande av låter sig göras. , ; Working paper 2011:4, Rättsutlåtande om inkorporation av , s. 22, , .
mot · GZ02So311 · 2011-10-03 00:00:00 — Patientgodkännande vid debitering av vårdgivare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om patientgodkännande vid debitering av ersättning från landsting eller försäkringskassa för lämnad undersökning, vård och behandling. Enligt lag skall svara för den läkarvårdsersättning eller för motsvarande vård/behandling som inte täcks av patientavgiften. För vård som bedrivs av annan huvudman än får efter överenskommelse med ha hand om utbetalning av läkarvårdsersättning. Inom tandvården gäller motsvarande regler. ansvarar för både utbetalningen av tandvårdsersättningen och det skydd mot höga kostnader som tandvårdsförsäkringen innebär. Utbetalningen av såväl läkarvårdsersättningen som tandvårdsersättningen sker efter fakturering av vårdgivaren (läkaren/tandläkaren och motsvarande) genom ett fastställt förfarande. Normalt är inte patienten inblandad i denna fakturering. Sannolikt är de flesta enskilda patienter inte ens medvetna om att deras undersökning/behandling ligger till grund för en reglerad ersättning mellan staten/och den enskilde vårdgivaren. Hälso- och sjukvårdslagens och tandvårdslagens krav på självbestämmande innehåller en rätt till information och inflytande som är avgörande för patientens möjlighet att utöva sitt självbestämmande och vara delaktig i vården. I lagen anges dessutom att /vårdgivaren ska ge patienten den valda behandlingen om det med hänsyn till den aktuella sjukdomen eller skadan och kostnaderna för behandlingen framstår som befogat. Det finns däremot ingen formell skyldighet för vårdgivaren att informera patienten om den faktiska kostnaden och den ekonomiska regleringen mellan vårdgivaren och staten/respektive för den behandling som ges. Detta är enligt min uppfattning en brist. Ett enkelt förfarande i form av ett patientgodkännande av vårdgivarens debitering för den givna behandlingen skulle fylla en viktig funktion för att både öka patienternas kostnadsmedvetande och kontrollen av att den debiterade ersättningen också är korrekt.
mot · GZ02So312 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om olovlig tobaksförsäljning. är det enkelt för minderåriga att få tag på tobaksprodukter. Detta vet vi eftersom av alla tjejer och av alla killar som går i årskurs 9 uppger att de röker. Tittar man på gymnasiets årskurs 2 är det så många som av tjejerna och av killarna. När man går årskurs 9 i är man och ändå är det så många 25 000 elever som röker. På det här området är den nuvarande tobakslagen tydlig. Det är olagligt att sälja tobak till minderåriga och det är också olagligt att sälja tobak om man misstänker att tobaken i ett senare skede kommer lämnas över till minderåriga. Den som begår brott mot lagen riskerar som minst dagsböter och som mest till sex månaders fängelse. Det är viktigt att komma ihåg att vi har en princip om proportionerliga straff i . Straffvärdet på ett brott ska fastställas mot bakgrund av den skada brottet har på enskilda och samhället i stort. Mot denna bakgrund borde straffsatsen för olovlig tobaksförsäljning vara högre. Inte bara att det tobaksmissbruk man säljer till den enskilde skapar stort lidande, det bidrar också till att många människor blir sjuka av passiv rökning. Samhället vision om en tobaksfri skola där våra ungdomar inte behöver utsättas för passiv rökning rimmar inte särskilt väl med att generation efter generation lär sig att tobakens tillgänglighet i realiteten inte begränsas för dem som är underåriga. har en lagstiftning där innehav av cigaretter är olagligt för minderåriga, något som borde överväga, för att stävja tobaksbruket bland ungdomar.
mot · GZ02So313 · 2011-10-03 00:00:00 — Vårdlots för barn med funktionshinder tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en vårdlots för barn med funktionshinder. Att få barn är den största gåvan i världen. Det kan alla som upplevt lyckan att bli förälder vittna om. Den kan ibland upplevas som jobbig med lite sömn, oregelbundna tider och en ständig uppmärksamhet riktad mot barnet. Detta brukar dock minska med tiden och ersättas av en trygghet och harmoni. I har ungefär 37 000 personer en utvecklingsstörning. Orsakerna till störningarna varierar. Det kan bero på en kromosomförändring, en fosterskada eller en annan skada som uppstod vid födseln. Downs syndrom är den vanligaste orsaken till utvecklingsstörning. föds det omkring 120 barn med Downs syndrom i . Det motsvarar ett barn på 800 födslar. Personer med Downs syndrom lider ofta av medicinska åkommor som till exempel hjärtfel, infektionsproblem, synfel och hörselnedsättning. De har ofta låg muskelspänning och måste ha motorisk träning. Många har talsvårigheter. För föräldrar till barn som föds med detta och många andra funktionshinder så delas den villkorslösa kärleken till barnet med oron över barnet och det stora ansvar som krävs. Dessa föräldrar har en större belastning både fysiskt och psykiskt med exempelvis tunga lyft, sömnbrist och stressymptom till följd av deras barns funktionshinder. I färska studier av föräldrar till funktionshindrade barns situation så visar det sig att av mammorna till barn med utvecklingsstörning hade symptom på psykisk ohälsa i jämförelse av deras män. För föräldrar till friska barn så var siffrorna för mammorna och för papporna. Några tecken var svårigheter att sova, oro för den kroppsliga hälsan, känsla av att vara misslyckad, orkeslöshet och passivitet, samt känsla av hopplöshet. Det är i stor utsträckning kvinnorna som anpassar sitt yrkesliv till den förändrade familjesituationen. Många går ner till deltidsarbete och tar hand om hem och barn. Många kvinnor känner både dåligt samvete över att det funktionshindade barnet inte får mer tid som det finns ett dåligt samvete över att syskonen hamnar i bakgrunden och att tiden inte räcker till. Till detta kommer ett tids- och energikrävande arbete med att kämpa för resurser till barnet. Det är många instanser som skall kontaktas, många möten med allt från läkare till diverse handläggare, ständig uppdatering av information av både medicinsk karaktär och vilka rättigheter barnet har. Det är inte svårt att förstå att det än svårare för en ensamstående förälder. I har idén om vårdlots på allvar provats. Vad man har kunnat se är att patienterna mår bättre och får en förbättrad livskvalitet. Grundidén för motionen är densamma. Med en vårdlots för dessa funktionshindrade barn och deras föräldrar skulle troligen en högre livskvalitet uppnås som samhället ekonomiskt skulle spara pengar i form av högre förvärvsfrekvens hos anhöriga, minskad sjukskrivning, effektivare resurshantering i vården, etc. Regeringen bör därför se över förutsättningarna för införandet av en sådan vårdlots för funktionshindrade barn och deras föräldrar.
mot · GZ02So316 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att göra det möjligt att få ett livstestamente infört i sin journal. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att inom nationella it-strategiprojekt verka för att livstestamentet görs åtkomligt för vårdgivare även utanför det egna . Det finns personer som har ett starkt önskemål att kunna dokumentera sin vilja om personliga önskemål i samband med livets slutskede. Man vill kunna förmedla önskemål till anhöriga och personal även om man hamnat i ett tillstånd då kommunikation är möjlig. Detta kan exempelvis vara noteringar om vilka anhöriga som ska kallas in vid livshotande tillstånd. Annan typ av information som kan vara bra för sjukvården att känna till, och som bör kunna läggas in i personens journal, är inställningen till exempelvis organdonation. Journalanteckningar ska givetvis gå att ändra på om man så önskar. Den moderna tekniken tillåter redan att ett annat landsting kan få tillgång till valda delar av patientjournalen som betraktas som absolut nödvändiga, men medger inte att just ett livstestamente kan bli tillgängligt. Detta är en klar brist för det är ingenting som säger att insjuknandet sker i hemlandstinget.
mot · GZ02So325 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka på vilket sätt föräldraskapet kan uppvärderas. Föräldrar har en mycket viktigt uppgift. Det är föräldrars ansvar att ge sina barn trygghet, kärlek och uppfostran. Ingenting är mer betydelsefullt än föräldrarnas tid med sina barn. Uppfostran kan aldrig institutionaliseras. De viktigaste lösningarna på ungdomars psykiska ohälsa finns i deras närmiljö. Självklart är det så att det finns allt för många barn, som växer upp med föräldrar som under olyckliga omständigheter saknar möjligheten att skapa trygghet. Varje sådant fall är en tragedi och då måste det gemensamma gripa in. Men det är att börja i fel ände om man inte arbetar med orsakerna till problemen. Att uppvärdera föräldrarna innebär att ge stöd - inte styra. Detta är särskilt viktigt när föräldrar är osäkra på vad föräldrarollen innebär. Familjecentraler är ett etablerat koncept i många kommuner, där kommun och landsting samarbetar. Många upplever nog att det under småbarnsåren finns relativt mycket hjälp och råd att få men att det är svårare att veta vart man ska vända sig när barnen blir större eller är tonåringar. Vi behöver få fler och bättre familjecentraler som är anpassade för att vara ett stöd under hela barnets uppväxtperiod. De föräldrautbildningar som erbjuds handlar oftast om småbarnsåren. Det bör fortsatt vara ett prioriterat fokus, men föräldrautbildningar som ger stöd till föräldrar med äldre barn behövs också. Skolans föräldramöten är en naturlig träffpunkt för många föräldrar. Det bör här ges utrymme för samtal och stöd. Att föräldrarnas roll är så viktig borde inte vara en kontroversiell sak. Gång på gång talar vi dock om statens ansvar innan vi pratar om föräldrarnas ansvar. Det kan exempelvis handla om att vi inte tillräckligt tydligt förväntar oss av föräldrarna att de oavsett om de lever ihop eller inte tar ett gemensamt ansvar för sitt barn. Det visar sig även att många får ett lägre underhållsstöd via staten för sina barn än vad de skulle få om föräldrarna istället hade kommit överens. Självklart finns det situationer när det gemensamma ska gå in med stöd men vi måste ha en grundläggande tilltro till familjer och föräldrar att komma överens. beslutade regeringen om Nationell strategi för ett utvecklat föräldrastöd En vinst för alla. Föräldrastödsstrategins övergripande mål är ett universellt förebyggande föräldrastöd där alla föräldrar erbjuds samma möjligheter till stöd och hjälp till dess att barnet fyller . Regeringen gav i uppdrag att fördela till ett urval av kommuner med syftet att besvara frågor som identifierats som viktiga för att uppfylla de mål och delmål som omfattas av den nationella strategin. Uppdraget ska redovisas . Detta är mycket positivt men jag anser att det behövs fler initiativ och insatser som syftar till att stärka och uppvärdera föräldraskapet. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GZ02So327 · 2011-10-03 00:00:00 — Administrationen av det statliga tandvårdsstödet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av en översyn av administrationen av det statliga tandvårdsstödet. infördes ett nytt statligt tandvårdsstöd i form av ett allmänt tandvårdsbidrag och ett skydd mot höga kostnader för de med stort behov av tandvård. Det var en viktig och angelägen reform. Ett av målen med det nya statliga tandvårdsstödet var också att förenkla vårdgivarens administration. Detta mål har ej till fullo uppfyllts. Många tandläkare har haft och har problem med datorkommunikation och funktion. Detta gäller såväl offentliga som privata vårdgivare. Administrationen har ibland varit betungande och tagit tid från det direkta patientarbetet. har också i vissa fall med de nya reglerna tillämpat återbetalningssanktioner, då kännedom om innehållet i regelverket var liten för den part som hade ansvar för dess tillämpning. Med anledning av det ovanstående bör det göras en fortsatt översyn så att den offentliga och privata tandvården inte drabbas av ökad administration och högre kostnader, och i de fall tandläkaren drabbats av oskäliga kostnader på grund av bristfällig information initialt bör detta klarläggas och åtgärdas.
mot · GZ02So338 · 2011-10-03 00:00:00 — Förtydligande av LSS för personkrets 3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett förtydligande i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) måste göras, så att det inte kan råda någon tvekan om att personer med grava synskador ska tillhöra personkrets 3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att utfärda riktlinjer för bedömning av ansökningar om ledsagarservice enligt LSS och tillämpning av insatsen. Personer med grava synskador har betydande svårigheter att orientera sig på främmande platser. För att de ska kunna leva på samma villkor som andra fordras hjälpinsatser i form av ledsagning. har ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. I artikel 19 Rätt att leva självständigt och att delta i samhället poängteras särskilt att samhället på olika sätt ska ge det stöd som fordras för att motverka isolering och för att personer med funktionsnedsättning självständigt ska ha samma valmöjligheter som andra och fullt ut vara delaktiga i samhället. Intresseorganisationerna får ofta signaler från enskilda som vittnar om isolering och utanförskap. Bristen på ledsagare får konsekvenser på många områden, som till exempel att sköta vardagsärenden. Föräldrar med grava synskador har dessutom mer specifika behov av ledsagning för att kunna ta det föräldraansvar som krävs. Det handlar om att vara ute med små barn som behöver tillsyn och att kunna delta i barnens olika aktiviteter. kartlade , på regeringens uppdrag, kommunernas tillämpning av ledsagarservicen inom ramen för bland annat LSS. Kartläggningen visade att av alla LSS-insatser utgörs av ledsagarservice, troligen ett resultat av att bara var fjärde kommun bedriver uppsökande verksamhet. Endast fyra av tio kommuner har politiskt antagna riktlinjer för LSS-ledsagning, vilket har resulterat i stora skillnader i bedömningen av ansökningar. Det beror således på var man bor om man får ledsagning enligt LSS. menar att man måste sträva efter enhetliga bedömningar. Det förekommer att personer med grava synskador blir hänvisade till socialtjänstlagen för att få ledsagning. Det kan kosta den enskilde /timme.
mot · GZ02So339 · 2011-10-02 00:00:00 — Ledsagares kostnader i samband med LSS tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett tillägg i LSS om kostnader i samband med ledsagarservice. konstaterade i en dom att det vare sig i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) eller i dess förarbeten finns skrivningar som anger att en kommun är skyldig att stå för eventuella utlägg som ledsagare har i samband med sina uppdrag. Man menar att den person som beviljas ledsagare ska stå både för sina egna utlägg och för ledsagarens utlägg. I stället ska man söka täckning för sådant utlägg enligt socialtjänstlagen. Detta är inte möjligt med tanke på reglerna för ekonomiskt bistånd. Effekten av domen är bland annat att Kommuner och Landstings (SKL) jurister uppmanat kommunerna att följa Högsta förvaltningsdomstolens dom och därmed besluta att inte längre stå för ledsagarens utlägg i samband med uppdrag. Många kommuner har gått på SKL:s linje. Konsekvenserna blir att det är svårt eller omöjligt för många personer som är beroende av ledsagarservice att delta i de fritidsaktiviteter som kostar pengar. Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning slår i artikel 20 fast att staterna ska underlätta personlig rörlighet för personer med funktionsnedsättning på det sätt och vid den tid de själva väljer till överkomlig kostnad. Om inte ledsagarservicen ska urholkas och göra den enskilde begränsad i fråga om att delta i fritidsaktiviteter på samma villkor som andra, krävs ett tillägg i LSS där det framgår att den som tillhandahåller ledsagarservice för den enskilde också ska ha skyldighet att stå för ledsagarens kostnader i samband med aktiviteter som kostar pengar.
mot · GZ02So340 · 2011-10-03 00:00:00 — Lagen som stöd till personer med funktionsnedsättning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en kompletterande LSS-utredning för att lösa de frågor som återstår efter SOU 2008:77. LSS (lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade) är mer än . Det har funnits ett stort behov av att göra en översyn av lagen. Det är därför bra att utredningen är gjord (SOU 2008:77). Sedan den infördes har ett flertal brister blivit tydliga, bland annat att biståndsbedömningarna och kostnaderna för LSS varierar mellan olika kommuner på ett anmärkningsvärt sätt. Detta är inte bra då LSS har stor betydelse för personer med funktionsnedsättning. LSS är helt avgörande för ett flertal människors möjligheter till självständighet, livskvalitet och inflytande i samhället. Därför bör utjämningssystemet i sin helhet ses över. SOU 2008:77 tog många viktiga steg för att lösa problematiken kring LSS och dess finansiering. Emellertid finns det fortfarande olösta frågor. Därför bör regeringen tillsätta en ny utredning så att kvarstående frågor kan lösas. Detta kan också aktualiseras av att Kommuner och Landsting återigen går ut med en uppmaning till en översyn av utjämningssystemet mellan kommunerna. Detta motiverades med att insatser enligt socialtjänstlagen (SOL) inte ingår i systemet. De ekonomiska incitamenten för kommunerna ligger istället i att välja LSS-insatser, trots att SOL-insatser skulle vara mer flexibla för till exempel ungdomar med neuropsykiatriska funktionsnedsättningar. SKL pekar också i likhet med motionen på de stora variationerna i utfallet i utjämningssystemet för LSS.