mot · GZ02A308 · 2011-10-04 00:00:00 — 2.1Regeringens sabotage av arbetslöshetsförsäkringen5 3Reformer för en stärkt arbetslöshetsförsäkring6 3.1Avskaffa arbetslöshetsavgiften sänk medlemsavgifterna7 3.3Höj och indexera den högsta dagpenningen och grundbeloppet9 3.3.1Taket den högsta dagpenningen10 3.4Ta bort 75-dagarsregeln vid deltidsarbetslöshet11 3.6Stärkt allmän arbetslöshetsförsäkring färre i bidrag12 4Se över arbetslöshetsförsäkringen i sin helhet13 4.1Obligatorisk a-kassa är inte en lösning på dagens problem14 4.1.1Dagens a-kassor är effektiva14 4.2.2Studier bör i större utsträckning räknas som överhoppningsbara17 4.2.4Beräkning av normalinkomst och normalarbetstid18 4.2.6Förtroendevaldas rätt till ersättning20 4.2.7Förtida uttag av pension20 4.2.8Neutralitet i förhållande till ålder och familjesituation21 4.2.9Rätten att begränsa sitt sökande21 4.2.11Möjligheten till en ytterligare ersättningsperiod22 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetslöshetsavgiften ska avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avdragsrätt om för medlemsavgift till arbetslöshetskassa ska införas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att nedtrappningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet ska slopas så att ersättningsnivån är av tidigare lön under hela ersättningsperioden samt för tid med aktivitetsstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den högsta dagpenningen ska höjas till och därefter indexeras till löneutvecklingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att grundbeloppet ska höjas till per dag och därefter indexeras till löneutvecklingen. begär att regeringen återkommer med förslag om borttagande av 75-dagarsregeln vid deltidsarbetslöshet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att karensdagarna i arbetslöshetsförsäkringen ska minskas med två . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla som uppfyller grundvillkoret i 9 § lagen om arbetslöshetsförsäkring och har varit inskrivna vid Arbetsförmedlingen utan att få arbete ska få rätt till ersättning med grundbeloppet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att frågan om arbetslöshetsförsäkringen bör lyftas ut ur . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utgångspunkten för en översyn av arbetslöshetsförsäkringen ska vara att det även i fortsättningen ska vara frivilligt att vara medlem i en a-kassa och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara solidariskt finansierad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utgångspunkten vid en översyn av arbetsvillkoret bör vara att utformningen ska vara så generös att det finns marginaler för sjukfrånvaro även för deltidsarbetande och visstidsanställda och att strukturell diskriminering av kvinnor undviks. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en översyn av medlemsvillkoret bör utgå ifrån att det inte får vara så kort att det lönar sig att stå utanför försäkringen till dess en uppsägning är ett faktum, men att det inte heller ska utestänga unga, som sällan erbjuds mer än korta visstidsanställningar, från möjligheten till inkomstrelaterad ersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att studier i ökad utsträckning bör vara överhoppningsbara och att reglerna i lagen om arbetslöshetsförsäkring bör utformas för att premiera, inte som försvåra, livslångt lärande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att begränsningen av den överhoppningsbara tiden bör tas bort permanent alternativt göras lika lång för alla typer av överhoppningsbar tid. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att normalarbetstiden bör beräknas så att den inte diskriminerar deltids- och visstidsanställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beräkningen av normalinkomst och normalarbetstid bör förenklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kravet att en bisyssla ska ha utförts för att godkännas i kombination med arbetslöshetsersättning bör sänkas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att nya regler i syfte att stärka fackligt och politiskt förtroendevaldas rätt till ersättning från arbetslöshetsförsäkringen bör utarbetas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att pensionsavdrag bör göras utan omräkning av dagpenningen och att för den som blivit beviljad förtida uttag men inte tar ut pension bör inget pensionsavdrag göras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetslöshetsförsäkringen inte ska vara utformad så att den diskriminerar unga och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara neutral i förhållande till ålder och familjesituation. begär att regeringen återkommer med lagförslag som ger arbetslösa rätt att begränsa sitt arbetssökande . begär att regeringen tar initiativ till att, i enlighet med vad som anförs i motionen, föra in bestämmelser om arbete utomlands i allmänhet och inom Försvarsmakten i synnerhet i de föreskrifter som reglerar lämpligt arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det är väsentligt att reglerna i arbetslöshetsförsäkringen är utformade så att de inte i praktiken sätter upp hinder för den enskilde att få en varaktig anställning efter arbetslösheten och att det därför i vissa situationer bör finnas möjlighet till en ytterligare ersättningsperiod. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett förutsägbart system för utjämningsavgifter respektive utjämningsbidrag mellan a-kassorna bör införas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ansvaret för aktivitetsstödet bör föras över till a-kassorna. 1 Yrkande 2 hänvisat till FiU. Arbetslöshetsförsäkringen består av två delar. Från den allmänna försäkringen kan alla arbetslösa, som enligt regelverket kvalificerat sig till det, erhålla ersättning med grundbeloppet. För att få inkomstrelaterad ersättning från den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen ska man vara medlem i en a-kassa. En frivillig arbetslöshetsförsäkring som ger inkomsttrygghet vid arbetslöshet är en viktig del i den svenska arbetsmarknadsmodellen. En generös arbetslöshetsförsäkring är avgörande för den enskildes trygghet och handlingsutrymme. För löntagarkollektivet som helhet ska försäkringen bidra till att förhindra underbudskonkurrens och att upprätthålla löner på en anständig nivå också i tider av hög arbetslöshet. Arbetslöshetsförsäkringens utformning och legitimitet är också avgörande för en flexibel arbetsmarknad som präglas av strukturomvandling, produktivitetsutveckling och rörlighet. Försäkringen måste dessutom kunna fylla en viktig konjunktur- och regionalpolitisk funktion i tider av hög arbetslöshet och då tillfälliga kriser drabbar hela eller delar av landet. Med en urholkad arbetslöshetsförsäkring förskjuts maktförhållandena på arbetsmarknaden och alla löntagare riskerar press nedåt på löner och arbetsvillkor. Det är regeringen mycket medveten om. 2.1Regeringens sabotage av arbetslöshetsförsäkringen Efter regeringsskiftet raserade regeringen snabbt och strategiskt viktiga grundstenar i arbetslöshetsförsäkringen. Medlemsavgifterna i a-kassorna höjdes kraftigt och differentierades, kvalificeringsreglerna försämrades drastiskt, ersättningsnivån sänktes, studerandevillkoret avskaffades, antalet karensdagar utökades, möjligheten till ersättning vid deltidsarbetslöshet begränsades och den högsta dagpenningen och grundbeloppet tilläts urholkas. Det otal ändringar som regeringen verkställt har gjort försäkringen onödigt krånglig, svårhanterlig och oförutsägbar, vilket leder till ökad rättsosäkerhet och längre handläggningstider. Sammantaget omfattas färre av en arbetslöshetsförsäkring som blivit sämre, dyrare att vara ansluten till och mer orättvis. Arbetslöshetsförsäkringen har blivit ett dåligt fungerande lappverk som saknar röd tråd. Det ger negativa effekter för hela samhället. En dålig arbetslöshetsförsäkring bidrar till att fördjupa ekonomiska krisers effekter och varaktighet eftersom efterfrågan inte hålls uppe. Regeringens finanspolitiska råd har försökt uppmärksamma regeringen på det problemet och föreslog en förstärkning av arbetslöshetsförsäkringen som en konjunkturpolitisk insats. Inte ens det var regeringen beredd att diskutera. En annan kontraproduktiv samhällsekonomisk effekt av demonteringen av arbetslöshetsförsäkringen är att kostnaderna för arbetslösheten i stället vältras över på kommunerna i form av ökade kostnader för ekonomiskt bistånd. Regeringen säger att den vill minska bidragsberoendet men för en politik som leder till det motsatta. har utbetalningarna av ekonomiskt bistånd ökat drastiskt. av dem som tvingades vända sig till kommunerna för att få bidrag gjorde det för att de var arbetslösa. Bland unga var det som fick bidrag bara för att de saknade arbete. De flesta av dem som var tvungna att söka bidrag för att de saknade arbete gjorde det därför att de inte var berättigade till någon ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Men många var också tvungna att söka bidrag eftersom den ersättning de fick från arbetslöshetsförsäkringen var alltför låg. Den politik som regeringen kallar arbetslinjen och som skulle minska utanförskapet har gjort arbetslösa bidragsberoende och vältrar över kostnader för arbetslösheten på kommunerna. Sabotaget av arbetslöshetsförsäkringen är en bärande del i regeringens långsiktiga strävan att försvaga löntagarna som kollektiv och stimulera framväxten av en låglönearbetsmarknad. I kombination med bl.a. sämre möjligheter till utbildning och omskolning, avsaknad av innehåll i de arbetsmarknadspolitiska programmen, hårdare krav på arbetssökande och rabatter på arbetskraft inom framför allt den privata tjänstesektorn skapas ett starkt tryck på löntagarna att acceptera väsentligt lägre löner och sämre arbetsvillkor än vad som varit tänkbart. Konsekvenserna är förödande. Vi behöver en stabil och solidarisk arbetslöshetsförsäkring som bättre motsvarar dagens och framtidens behov. Den frivilliga arbetslöshetsförsäkringen måste därför återskapas så att den ger inkomsttrygghet under omställning och den allmänna arbetslöshetsförsäkringen måste förstärkas. Arbetslöshetsförsäkringen behöver ses över i sin helhet och reformeras i grunden så att den kan fylla sin funktion i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är nödvändigt för ett solidariskt och tryggt arbetsliv och samhälle. Ett antal nödvändiga förändringar som minskar de negativa effekterna av regeringens sabotage mot arbetslöshetsförsäkringen kan dock göras omgående utan föregående utredning. Vi föreslår därför ett antal förslag som återskapar den inkomstrelaterade arbetslöshetsförsäkringen som en inkomstförsäkring och som stärker den allmänna grundförsäkringen. Vi lämnar också förslag på utgångspunkter för en översyn av hela regelverket till en framtida frivillig solidariskt finansierad inkomstförsäkring vid arbetslöshet. 3Reformer för en stärkt arbetslöshetsförsäkring Regeringen menar att arbetslösheten minskar om arbetslösa söker så många jobb som möjligt och sänker sina lönekrav. Den bortser från det självklara att det inte är antalet sökta arbeten som avgör om en arbetslös får ett jobb eller inte. Det är tvärtom tillgången på arbetstillfällen som avgör både sökintensiteten och möjligheten att få ett nytt jobb. Så länge det inte finns tillräckligt med lämpliga arbeten att söka saknar enskilda arbetssökandes beteende avgörande betydelse för hur antalet sysselsatta förändras. Ökad press på arbetslösa, ekonomiskt och socialt, ger inte några positiva effekter om det inte finns lämpliga arbeten att söka. Det är arbetslösheten som är problemet, inte den arbetslöse. Återkommande arbetslöshetskriser är ett systemfel i kapitalismen, ett marknadsmisslyckande. Det går inte att rätta till genom att, som regeringen har gjort, försämra arbetslöshetsförsäkringen och utforma arbetsmarknadspolitiska program i avskräckningssyfte. Det som krävs är en ekonomisk politik för full sysselsättning. 3.1Avskaffa arbetslöshetsavgiften sänk medlemsavgifterna Närmare en halv miljon färre är medlem i en a-kassa än jämfört med vid regeringens tillträde . Detta som arbetskraften har ökat med 327 000 personer. Andelen av arbetskraften som är medlem i en a-kassa har minskat från . Det stora medlemsbortfallet är en följd av regeringens drastiska höjningar av medlemsavgifterna till a-kassorna, försämrade ersättnings- och kvalificeringsvillkor. De höjda medlemsavgifterna orsakas av att regeringen har infört nya avgifter som a-kassorna tvingas betala in till staten, först en förhöjd finansieringsavgift och därefter den s.k. arbetslöshetsavgiften. Löntagarna finansierar arbetslöshetsförsäkringen i sin helhet, dels genom arbetsmarknadsavgiften som arbetsgivaren betalar in till staten, i grunden avstått löneutrymme, och dels genom finansieringsavgiften och arbetslöshetsavgiften som a-kassorna betalar in till staten, pengar från medlemsavgifterna i a-kassorna. finansierade arbetsmarknadsavgiften av den utbetalda ersättningen från försäkringen och medlemsavgifterna . införde regeringen en förhöjd finansieringsavgift. Det innebar att a-kassorna var tvungna att drastiskt höja sina medlemsavgifter och att medlemsavgifternas andel av finansieringen av den utbetalda ersättningen ökade till en dramatisk ökning innan. Den förhöjda finansieringsavgiften var inte påkallad av finansiella skäl. gick arbetslöshetsförsäkringen med ett överskott på . Det utrymme i statsbudgeten som höjningen av medlemsavgifterna och de sänkta ersättningsnivåerna i arbetslöshetsförsäkringen skapade, har regeringen i praktiken använt för att finansiera en stor del av det s.k. jobbskatteavdraget. Avdraget gäller alla som har inkomst av arbete, men har på p.g.a. sin utformning till största delen gått till höginkomsttagare. Personer med inkomster från a-kassa, pensioner, sjukförsäkring eller annan socialförsäkring är inte berättigad till avdraget alls. Regeringen låter alltså a-kassornas medlemmar finansiera skattesänkningarna genom överuttag av avgifter. ersatte regeringen den förhöjda finansieringsavgiften med arbetslöshetsavgiften. Arbetslöshetskassorna betalar nu både den vanliga finansieringsavgiften och en arbetslöshetsavgift till staten. Regeringens syfte med arbetslöshetsavgiften är att den ska bidra till sänkta reservationslöner. Den djupt orättvisa och differentierade arbetslöshetsavgiften är relaterad till arbetslöshetsnivån i respektive a-kassa och har en inbyggd omvänd solidaritetsprincip. Den lägsta avgiften betalar medlemmarna i akademikernas akassa, där arbetslöshetsnivån är relativt låg och lönenivån hög, och därmed inkomstökningen till följd av jobbskatteavdraget också hög. De högsta avgifterna betalas av LO-medlemmar i tjänstesektorn, där lönerna är låga, deltider och visstidsanställningar vanliga och inkomstökningen till följd av jobbskatteavdraget låg. De a-kassor vars medlemmar drabbades hårdast av krisen åren 20082009 tvingades också öka sina avgifter kraftigt. Vissa a-kassor tvingades, som arbetslöshetsförsäkringen var kraftigt överfinansierad, höja medlemsavgifterna . Differentieringssystemet har också andra inbyggda absurditeter. Till exempel a-kassa kunde från sänka arbetslöshetsavgiften från till . Inte för att medlemmarna hade fått nya anställningar utan därför att många då hade varit arbetslösa så länge att de utförsäkrades från arbetslöshetsförsäkringen och i stället fick aktivitetsstöd från . vill att alla ska ha råd att vara med i en a-kassa och att arbetslöshetsförsäkringen ska vara solidariskt finansierad. Det är både ekonomiskt möjligt och politiskt rimligt att återskapa en solidarisk finansiering av arbetslöshetsförsäkringen. Om arbetslöshetsavgiften avskaffas och motsvarande intäkt i stället tas in till staten via arbetsmarknadsavgiften skulle denna behöva höjas från . Om de totala arbetsgivaravgifterna ska ligga kvar på oförändrad nivå innebär ett avskaffande av arbetslöshetsavgiften en minskning av statens intäkter med 2,46 miljarder . Dessa intäkter behövs inte för att finansiera arbetslöshetsförsäkringen, gick den med ett överskott på 23 miljarder. Med sänkta medlemsavgifter sänks tröskeln för att gå med i en a-kassa mest för dem som har stort behov av försäkringen. Om arbetslöshetsavgiften avskaffas kommer ingen att behöva betala mer än ca i medlemsavgift till sin a-kassa. Vi vill också införa avdragsrätt för medlemsavgiften till a-kassan. Minskade kostnader för att vara medlem i en a-kassa tillsammans med förbättrade kvalificerings- och ersättningsvillkor är det effektivaste sättet att skapa en inkomstförsäkring som alla med fast förankring på arbetsmarknaden kan få ersättning ifrån vid arbetslöshet. Arbetslöshetsavgiften ska därför avskaffas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Avdragsrätt om för medlemsavgift till arbetslöshetskassa ska införas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. genomförde den dåvarande moderatledda regeringen en sänkning av ersättningsnivån från . Därefter låg ersättningen kvar på den nivån, med undantag av år1996 då den tillfälligt sänktes till , fram till 2006. differentierade den nytillträdda högerregeringen ersättningsnivån utifrån arbetslöshetens längd. Den som är arbetslös längre än straffas nu genom att ersättningsnivån sänks till och till . Möjligheten till förlängd ersättningsperiod togs bort. I praktiken är det, med vissa undantag, utförsäkrade med aktivitetsstöd som får ersättning på 65-procentsnivån. Självklart måste den som vill ha ett arbete söka jobb, men ersättningsnivåns betydelse är kraftigt överdriven i regeringens retorik. Äldre, lågutbildade, utlandsfödda och personer med funktionsnedsättningar är överrepresenterade bland de långtidsarbetslösa. Det beror inte på att de söker färre anställningar än andra, utan på arbetsmarknadens krav och arbetsgivarnas preferenser. Nedtrappningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen i kombination med kraftigt minskade resurser till aktiva utbildningsinsatser och anställningsstöd slår särskilt hårt mot dem som redan har svårigheter med att hävda sig på arbetsmarknaden. Nedtrappningen av ersättningsnivån drabbar i praktiken bara dem som hade en lön före arbetslösheten. Den press nedåt på löneanspråk nedtrappningen innebär är därför tydligt riktad mot låglönegrupper. Problemen med hög arbetslöshet och långvariga arbetslöshetsperioder måste lösas med andra medel; en ekonomisk politik för full sysselsättning, bättre utbildningspolitik och en aktiv arbetsmarknadspolitik. arbetar vi för att skapa ekonomiskt utrymme för att höja ersättningsnivån till . Det finns inga långsiktigt hållbara argument för att nivån i arbetslöshetsförsäkringen ska vara lägre än . prioriterar vi de insatser som är mest akuta för att förstärka arbetslöshetsförsäkringens legitimitet och minska de ekonomiska orättvisor och risker regeringens försämringar har skapat. Vi anslår i vår budgetmotion för åren 20122014 medel för att i ett första steg höja ersättningsnivån till under hela ersättningsperioden samt för tid med aktivitetsstöd. Nedtrappningen av ersättningsnivån i arbetslöshetsförsäkringen och aktivitetsstödet ska därför slopas så att ersättningsnivån är av tidigare lön under hela ersättningsperioden samt för tid med aktivitetsstöd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 3.3Höj och indexera den högsta dagpenningen och grundbeloppet Det finns ett tak för den högsta dagpenningen som medför att de flesta inte kommer att få ut även om nedtrappningen av ersättningsnivån tas bort. Nuvarande regler innebär att den högsta dagpenningen och grundbeloppet bestäms genom att godkänner den nivå regeringen fastställer. Utredningen allmän och sammanhållen arbetslöshetsförsäkring (SOU 1996:150) varnade för den urholkning av försäkringen denna ordning riskerar att leda till och förespråkade en indexering i förhållande till löneutvecklingen. Farhågorna har besannats med råge. 3.3.1Taket den högsta dagpenningen För att nå målet att ska erhålla av tidigare lön vid arbetslöshet krävs det att taket för den högsta dagpenningen höjs rejält. Detta måste ske stegvis. Den högsta dagpenningen har urholkats då den dåvarande moderatledda regeringen slopade indexeringen. , då den högsta dagpenningen blev , har den inte höjts. Det innebär att den högsta ersättning som någon kan få från sin a-kassa är brutto . Det är av en bruttolön på . Det innebär att en löntagare med genomsnittslön bara får ut av sin tidigare lön från sin a-kassa. Tillsammans med den försämrade beräkningen av normalinkomst och normalarbetstid har konsekvensen blivit att bara var tionde arbetslös fick ut av sin tidigare lön vid arbetslöshet . Bland dem som har blivit av med ett heltidsarbete är det som får ut av tidigare lön. har genomfört större försämringar av arbetslöshetsförsäkringen än andra länder. Enligt () föll från femte till 21:a plats i OECD-ligan . Den svenska nettoersättningsnivån för en medelinkomsttagare sjönk från år . Det är det största raset inom OECD-området. Det hotar försäkringens legitimitet. Arbetslöshetsförsäkringen levererar inte längre den utlovade inkomsttryggheten. Många fackförbund har redan känt sig tvungna att inrätta extra inkomstförsäkringar. Taket, den högsta dagpenningen, i arbetslöshetsförsäkringen måste därför höjas. Vi anslår i vår budgetmotion för åren 20122014 medel för att i ett första steg höja den högsta dagpenningen till och indexera den till löneutvecklingen. För att nå målet till kommer det att krävas ytterligare höjningar av taket. Den högsta dagpenningen ska höjas till och indexeras till löneutvecklingen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Inte heller golvet, grundbeloppet, har höjts . Det är per dag för den som har mist en heltidsanställning, vilket motsvarar brutto . Aktivitetsstödet för dem som deltar i en arbetsmarknadsåtgärd och som inte har kvalificerat sig för ersättning från arbetslöshetsförsäkringen är ännu lägre, per dag, det motsvarar brutto . I sin ekonomiska proposition tog regeringen upp att den ansåg att det var ett problem att det finns ett golv i arbetslöshetsförsäkringen eftersom det medför att det för vissa blir olönsamt att ta en anställning. Det säger en del om vilka lönenivåer regeringen anser är lagom. Vi anslår i vår budgetmotion för åren 20122014 medel för att höja grundbeloppet till och indexera det till löneutvecklingen. Grundbeloppet ska höjas till per dag och indexeras till löneutvecklingen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 3.4Ta bort 75-dagarsregeln vid deltidsarbetslöshet En av regeringens deviser är att det ska löna sig att arbeta. Med ett sådant syfte är den 75-dagarsbegränsning vid deltidsarbetslöshet som regeringen infört direkt kontraproduktiv. En grundtanke i arbetslöshetsförsäkringen har varit att reglerna så långt möjligt ska utformas så att den som är arbetslös inte ska förlora på att arbeta. Under regeringen har brådskan att genomföra förändringar och besparingar varit så stor att detta grundperspektiv inte alltid funnits med. Skärpningen i deltidsreglerna är ett exempel på det. Från att tidigare åtminstone kunna deltidsstämpla på träder begränsningen nu in . De dagar som räknas in i de är utbetalade dagar under veckor där den arbetslöse också arbetat. Konstruktionen är ineffektiv i förhållande till syftet. Den som kan misstänkas vara nöjd med att deltidsstämpla är nog i första hand den som jobbar ganska mycket, medan den som jobbar bara enstaka dagar troligen är mer motiverad att aktivt söka mer arbete. Men 75-dagarsregeln innebär att den som jobbar kan deltidsstämpla , medan den som jobbar har slut på sina deltidsdagar .