ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02Ju202 · 2011-09-22 00:00:00 — Nationell strategi mot droger och kriminalitet bland unga tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en nationell strategi för att motverka droger och kriminalitet bland unga. Samhället av ger medborgarna en mängd olika möjligheter till aktiviteter, en del bra och utvecklande, andra av mer tvivelaktig karaktär. Dagens generation ungdomar har ett stort utbud av fritidsaktiviteter att välja mellan. Därutöver har de ofta tillgång till spel, chattar, webbsidor och annat som finns på Internet ett Internet som ofta inte de vuxna har tillgång till, kunskaper om eller insyn i. Det finns numera många sätt för unga människor att komma i kontakt med såväl droger som olika former av kriminalitet. Det kan inte minst polisen, och då särskilt närpolisen, vittna om. De kriminella gäng av ungdomar som bildas i ett samhälle drar ganska lätt till sig nya deltagare. Att visa att man har makt, om än kriminell sådan, är ett sätt för unga att bekräfta sig själva. För att samhället ska reagera och på ett konstruktivt sätt behövs en nationell strategi där staten i samverkan med kommuner och landsting skapar ett sammanhållet program för att motverka droger och kriminalitet bland unga. Det är viktigt att såväl enskilda vuxna som samhället i stort reagerar på de mer eller mindre kriminella ungdomsgängen liksom på tillgängligheten till droger.
mot · GZ02Ju203 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skärpa straffen för brott mot vapenlagen. Allt fler kriminella grupperingar använder vapen för att hota eller skjuta individer som på något sätt motsätter sig gängens framfart. Rapporterna om skjutningar i benen, en typisk skrämseltaktik i kriminella kretsar, har duggat tätt . Den organiserade brottsligheten använder vapenmakt för att sprida och upprätthålla sin verksamhet genom att hota vittnen, andra kriminella, företagare och representanter för rättsväsendet. För polisen är det en frustration att grovt kriminella personer som polisen träffar på med vapen, på allmän plats eller i ett fordon, oftast inte döms till mer än böter eller möjligtvis någon månads fängelse. Eftersom tillgången till vapen är grundläggande för att denna typ av brottslighet ska kunna fortgå så måste det till krafttag mot just innehavet av vapen. Att ha ett skarpladdat skjutvapen på allmän plats måste räknas som grovt vapenbrott. Det är också allmänt för låga straff för olaga vapeninnehav. Vid sidan av den organiserade brottsligheten så kan vi se hur allt fler unga också beväpnar sig, oftast med knivar men ibland även med olika former av skjutvapen. Därför krävs det att regeringen gör mer för att förhindra att människor bär vapen på allmänna platser. Jag menar att straffsatsen för vapenbrott behöver ses över så att påföljden blir mer i paritet med vad brottet faktiskt innebär.
mot · GZ02Ju204 · 2011-09-22 00:00:00 — Utökad tid för inskränkning av rörelsefrihet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vid utvidgat avlägsnande utöka tiden för inskränkning av rörelsefriheten. Enligt 13 c § polislagen får människor i en folksamling som inte deltar i en allmän sammankomst eller offentlig tillställning enligt ordningslagen (1993:1617) och som genom sitt uppträdande stör den allmänna ordningen eller utgör en omedelbar fara för denna avlägsnas längre bort från ett område eller ett utrymme om det är otillräckligt att endast avvisa eller avlägsna dem från det område eller utrymme där de befinner sig. Kravet är då att ett utvidgat avlägsnande inte får verkställas på ett sådant sätt att rörelsefriheten för deltagarna inskränks än . Denna korta tidsram skapar dock problem för polisen. Problemen har framförallt varit aktuella i samband med idrottsevenemang och demonstrationer. mellan och blev det stora problem i sedan Helsingborgshuliganer ställt till omfattande bråk. Oroligheterna där gjorde att polisen valde att omhänderta samtliga på platsen. Nära 300 personer hölls kvar och bussar för bortforsling beställdes in. Men att visitera 300 personer tar och när hälften var visiterade och bortforslade i bussar insåg polisen att de inte skulle hinna visitera övriga och få dem bortforslade samt att de skulle ha möjlighet att ta sig tillbaka igen. Därmed tog polisen beslut om att släppa dem. Polisen hade alltså behövt en längre tidsram för att kunna hinna med att visitera samtliga och se till att de forslades bort från platsen. Resultatet blev att hälften av huliganerna fortsatte att röra sig mot Stadium. För att komma tillrätta med detta problem behöver polisen ha en utökad tidsram där rörelsefriheten kan inskränkas längre än .
mot · GZ02Ju205 · 2011-09-22 00:00:00 — Våld mot valda politiker bör likställas med våld mot tjänsteman tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att folkvalda politiker ska omfattas av det skydd som anges i 17 kap. om brott mot allmän verksamhet. har ett speciellt skydd för exempelvis poliser, tulltjänstemän, ordningsvakter, väktare och trafiktjänstemän. Skyddet regleras i 17 kap. om brott mot allmän verksamhet, och skyddsintresset rör personer som fullgör myndighetsutövning där HD har beskrivit dem som befattningshavare som utövar för det allmänna viktiga funktioner. HD beskriver även en gärning mot en tjänsteman som ett artbrott med en stark presumtion för fängelse då befattningshavare som utövar för det allmänna viktiga funktioner inte ska hindras att utöva dessa effektivt och opartiskt. Detta skydd täcker emellertid inte folkvalda politiker. Vi menar dock att folkvalda politiker på samma sätt som poliser, väktare och trafiktjänstemän utför för samhället viktiga funktioner och därmed bör omfattas av det extra skydd som lagen ger för tjänstemän. Folkvalda politiker utgör faktiskt centrala aspekter i det demokratiska systemet och hot eller våld mot dessa är minst lika allvarligt som hot mot tjänstemän. Vi anser därmed att folkvalda politiker till kommuner, landsting/regioner eller ska omfattas av det skydd som 17 kap. ger i fråga om brott mot allmän verksamhet.
mot · GZ02Ju207 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av en . Advokatväsendet har reglerats i lag sedan (RB) infördes. Bestämmelserna rör bland annat frågor om vem som får antas som ledamot av samfundet, tystnadsplikt, former för bedrivande av advokatverksamhet och tillsyn över advokater. Huvudsyftet med regleringen är att i möjligaste mån säkerställa allmänhetens intresse av att kunna få rättsligt biträde av personer som har de nödvändiga kvalifikationerna. har mot den bakgrunden getts en i viss mån offentligrättslig ställning och underkastats en viss kontroll. I samfundets stadgar står att en advokat skall utöva sin verksamhet redbart och nitiskt utföra de uppdrag som anförtrotts honom och i allt iaktta god advokatsed. Vad som ligger i begreppet god advokatsed preciseras inte närmare i eller stadgarna. Tillsynen över advokatväsendet utövas närmast av och består i väsentlig omfattning av den disciplinära verksamheten. har utfärdat vägledande regler för god advokatsed som utgör en kodifiering av de yrkesetiska principer som utbildats . De etiska reglerna innehåller bl.a. en mera allmän etisk regel av innebörd att en advokat inte får främja orätt. Om styrelsen anser att det inte är påkallat med en disciplinär åtgärd, avgör styrelsen själv ärendet. I annat fall hänskjuts ärendet till samfundets disciplinnämnd. Advokaterna intar en central ställning på det rättsliga området. De har också en särställning genom att medlemskapet i ger dem vissa privilegier. Advokater har också tillagts vissa uppgifter som innefattar myndighetsutövning, t.ex. när det gäller konkursförvaltningen. Många advokaters verksamhet betalas också till en stor del av allmänna medel. Det gäller ersättning till biträden enligt rättshjälpslagen, målsägandebiträden och offentliga försvarare, samt i viss mån till konkursförvaltare. Det är således av stort allmänt intresse att kvaliteten på de tjänster advokaterna tillhandahåller är hög. Det är även viktigt att det finns tillräckliga garantier för att den som vänder sig till en advokat för att få rättslig hjälp får hjälp av någon som har de nödvändiga kvalifikationerna och som uppfyller de krav i etiskt hänseende som måste ställas på advokater. Att allmänheten har förtroende för advokatkårens kompetens och integritet är också av allra största betydelse. Därför bör en oberoende nämnd som granskar advokater inrättas.
mot · GZ02Ju208 · 2011-09-22 00:00:00 — Allmän rättshjälp vid bodelning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om allmän rättshjälp vid bodelning. Kvinnojourernas erfarenhet, utifrån möten med kvinnor som är utsatta för mäns våld, är att kvinnor i stor utsträckning avstår att driva en bodelningsprocess på grund av de kostnader det kan medföra. Vid en separation har kvinnan i fråga helt enkelt inte råd att driva igenom en bodelning och går därmed tomhänt ur relationen. Störst är problemen när kvinnan tvingats fly det gemensamma hemmet och till följd därav inte haft möjlighet att få med sig sina ägodelar. Enligt nuvarande regelverk betalas ingen rättshjälp ut för att genomföra en bodelning. I vissa fall kan staten bekosta en bodelningsförrättares arbete under högst (så kallad ersättningsgaranti till bodelningsförrättare). Det är först om en tvist uppstår till följd av en genomförd bodelning som rättshjälp kan beviljas. Detta kan leda till att de står utan ekonomiska tillgångar. Få beviljas ersättningsgaranti till bodelningsförrättare och i de fall garanti medges blir det snart tydligt att fem timmars rättshjälp inte är tillräckligt. Resultatet blir att tillgångarna i boet inte blir rättvist fördelade och kvinnans möjligheter till ekonomisk självständighet kraftigt försämras. Därför bör möjligheten för kvinnor att söka allmän rättshjälp vid bodelning i ovan beskrivna situationer ses över.
mot · GZ02Ju209 · 2011-09-16 00:00:00 — Kameraövervakning i brottsförebyggande syfte tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kameraövervakning i brottsförebyggande syfte. Trygghet är viktigt för våra medborgare och därför uppskattas satsningen på fler poliser. Fler synliga poliser ute i samhället har en positiv effekt men också en brottsförebyggande effekt. Därför är det positivt att alliansregeringen satsat på att kraftigt utöka antalet poliser i . Helt klart är också att det förekommer mycket små brott, skadegörelser, och i många kommuner är glaskross och inte minst klotter ett stort bekymmer. Det kostar väldigt mycket pengar, resurser som istället skulle kunna satsas på skolan eller äldreomsorgen. Kommuner kan via landets länsstyrelser få tillstånd att sätta upp kameror inne på skolor, men allra vanligast är att de monteras utanför för att förhindra inbrott, glaskross och annan skadegörelse. I andra sammanhang, det kan gälla större kommuner med stora stadsdelar, finns det ibland behov av att ansöka om kameraövervakning på allmän plats, exempelvis ett torg. Myndigheten Datainspektionen granskar om det föreligger ett behov och bedömer också ansökningarna utifrån integritetsaspekter. Tyvärr har Datainspektionen i många fall avslagit ansökningar om kameraövervakning, oavsett om det gäller eller , trots att det finns underlag som visar på systematisk skadegörelse . Att då hänvisa till integritetsskäl tycker jag inte är tillfredsställande. Stadsdelar som utsätts för upprepade fall av inbrott, skadegörelser, företag som får sina glasrutor krossade, måste kunna få stöd att förebygga brott. Vi kan också med bl.a. kameraövervakning bidra till en ökad känsla av trygghet samt att det blir lättare att ställa personer till svars om de begår brott som tas upp genom övervakningen. Regelverket är för byråkratiskt och det måste bli lättare att få tillstånd att övervaka allmänna platser eller på skolor om det är uppenbart att det finns problem och där det anses vara motiverat med kameraövervakning. Man skulle också kunna låta eller Datainspektionen göra återkommande granskningar om man bedömer att behovet av en kamera inte behövs. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · GZ02Ju211 · 2011-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillstånd för kameraövervakning av kommunala och statliga skolbyggnader. Antalet skolbränder har stigit brant och har etablerat sig på en hög nivå. Enligt Myndigheten för samhällsskydd låg antalet anlagda bränder stadigt på kring 200 . gick antalet anlagda bränder upp till cirka 350. har antalet anlagda bränder dock gått ned markant, detta kan dock vara en tillfällig nedgång. Trots att bränderna orsakar få personella skador så blir de kostnaderna för kommuner och försäkringsbolag enorma. , sekreterare i , beräknade att de totala kostnaderna för skolbränderna 2009 gick upp emot . Det är av yttersta vikt att samhället reagerar med kraft mot denna stora och fullständigt onödiga kapitalförstöring. Det är också av yttersta vikt att det vuxna samhället sätter gränser och markerar för yngre generationer vad som är fel och oacceptabelt beteende. För att överhuvudtaget kunna göra en markering måste gärningsmännen identifieras och lagföras, också därför är kameraövervakning en viktig åtgärd. Lag 1998:150 om allmän kameraövervakning stipulerar att tillstånd måste erhållas för kameraövervakning av kommunala eller statliga skolor. Vi anser att tillstånd alltid skall bifallas när kommunala eller statliga skolor ansöker om tillstånd för kameraövervakning förutom när synnerliga skäl däremot finns. Synnerliga skäl kan till exempel vara när tillstånd söks för speciellt känsliga eller integritetskränkande platser såsom toaletter eller dylikt. Vi vill att lagtexten skrivs om för att uppfylla ovanstående.
mot · GZ02Ju213 · 2011-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av ersättningsvillkoren för nämndemän. Nämndemännens ekonomiska ersättning vid de svenska domstolarna har varit ett ämne för diskussion . Den senaste förändring som genomfördes var avsedd som en förbättring, men har i många fall ändå inneburit försämrade ersättningar, framför allt vid halvdagstjänstgöring. Korta inställelsetider och inställda överläggningar leder också till att de nämndemän som har ett jobb ofta väljer att hoppa av uppdraget på grund av svårigheterna att kombinera uppdrag och arbete. Detta är inte acceptabelt. Rättssäkerheten och domstolarnas legitimitet hotas när vi får allt svårare att rekrytera och behålla nämndemän. Det är därför angeläget att ersättningarna ses över och att domstolarnas arbetsformer för inställelse och tjänstgöring förbättras för att underlätta, inte minst förvärvsarbetandes förutsättningar att vara nämndemän.
mot · GZ02Ju214 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av skärpta åtgärder mot den organiserade brottsligheten. Regelverk har skärpts och de rättsvårdande myndigheterna har förstärkt sina insatser mot den organiserade brottsligheten. Men det har uppenbarligen inte varit tillräckligt. De kriminella gängens strider och framfart i övrigt har drabbat allt fler kommuner i landet. Bland annat skottskadades tre personer i i samband med vad som uppfattats som en konfrontation mellan minst två olika kriminella gäng. Endast slumpen bidrog till att inte helt oskyldiga människor drabbades. En del kriminella uppträder helt öppet. De markerar sin närvaro med både klädsel och skyltar. De utmanar och provocerar både allmänhet och inte minst polisen och andra rättsvårdande myndigheter. Det är därför angeläget med effektiv brottsbekämpning. Åtgärder har vidtagits men mer måste göras. Det går, det visar bland annat erfarenheter från andra länder. Bland de hårdaste lagarna finns i , där man förbjudit vissa typer av kriminella gäng. I vårt grannland inleddes operation . Syftet var att mobilisera samhällets alla resurser för att göra tillvaron så svår som möjligt framför allt för mc-gängen. Erfarenheterna är enligt uppgift så här långt positiva. Människors tilltro till rättssamhället kräver ytterligare insatser mot den organiserade brottsligheten. Mot denna bakgrund är det angeläget att skärpta åtgärder mot den organiserade brottsligheten kommer till stånd.
mot · GZ02Ju215 · 2011-09-22 00:00:00 — Åtalades frånvaro vid domstolsförhandlingar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över lagar och förordningar samt effektiviteten i domstolsarbetet så att åtalade infinner sig vid domstolsförhandlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en domstol ska kunna hålla huvudförhandling och utdöma straff när den åtalade uteblir eller är frånvarande. Vid domstolsförhandlingar i bland annat tingsrätten samlas domare, nämndemän, åklagare och försvarsadvokater samt eventuella poliser, vittnen och brottsoffer. Tyvärr är det ett faktum att flertal av de åtalade inte dyker upp vid domstolförhandlingarna. Det finns bestämmelser om böter vid ogiltig frånvaro men dessa efterlevs långt ifrån alltid och beloppsgränsen är för låga. Detta medför dels stora kostnader och dels en tidspillan av stora mått för en redan hårt ansträngd myndighetsutövning. För att få en kostnadseffektivare och snabbare handläggning bör en översyn göras av systemet så att åtalade inte, utan märkbar påföljd, kan utebli från domstolsförhandlingar. En översyn bör även ske av införandet av lägre gränser för när domstol skall kunna hålla huvudförhandling och utdöma straff när den åtalade uteblir eller är frånvarande.
mot · GZ02Ju216 · 2011-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Romstadgan. Den () är en permanent, internationell domstol med mandat att åtala och döma enskilda individer (inklusive stats- och regeringschefer) för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser. Enbart ett fåtal av de ansvariga för sådana brott har ställts inför rätta och dömts. Det är därför ICC har inrättats. Enligt ICC:s stadga, Romstadgan, ska ICC agera enbart om de enskilda staterna inte kan eller vill göra det. Huvudansvaret för att lagföra personer som är misstänkta för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser ligger alltså på de enskilda staterna. , , ratificerade Romstadgan. Som part till Romstadgan har en skyldighet att implementera den i sin nationella lagstiftning, dvs. ändra lagstiftningen så att det är möjligt att döma personer för de brott som framgår av stadgan oavsett var brotten är begångna och oavsett gärningsmannens eller offrets nationalitet. har emellertid ännu inte implementerat Romstadgan och den nuvarande svenska lagstiftningen avseende internationella brott är på flera punkter mycket bristfällig och lever inte upp till Romstadgans krav. Brott mot mänskligheten finns överhuvudtaget inte som brottsrubricering i svensk lag. Det finns också regler om preskription, medan de brott som omfattas av ICC:s jurisdiktion inte ska preskriberas. Betänkandet om internationella brott och svensk jurisdiktion (SOU 2002:98) publicerades med förslag till bl.a. en ny lag om internationella brott. Remissrundan var klar , och i princip samtliga remissvar tillstyrkte de lagförslag som lämnades i betänkandet. har arbetat med att ta fram en lagrådsremiss. Regeringen utlovade att lagrådsremissen skulle vara klar . Detta löfte har dock sedermera övergivits (liksom tidigare besked från tidigare regeringar). pågår nu arbetet med implementeringen på men det är ytterst viktigt att det inte blir ytterligare förseningar i arbetet. Det är mycket viktigt att är ett föredöme internationellt; vi har en moralisk, politisk och folkrättslig skyldighet att aktivt bekämpa straffriheten för grova kränkningar av mänskliga rättigheter. har dessutom som part till Romstadgan en skyldighet att verka för att fler stater ratificerar och implementerar Romstadgan. Därför måste även agera nationellt för att Romstadgan ska implementeras. Regeringen bör omgående återkomma med förslag för att implementera Romstadgan för den genom ny lagstiftning.
mot · GZ02Ju217 · 2011-09-27 00:00:00 — Kriminalisering av tortyr i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rubricering av tortyr i svensk lagstiftning. Tortyr är ett medvetet, överlagt angrepp på en enskild människas psyke, kropp och värdighet. Konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande behandling och bestraffning (nedan tortyrkonventionen) antogs av FN 1984 och ålägger staterna att kriminalisera tortyrbrottet. har ratificerat tortyrkonventionen men har ännu inte infört en särskild straffbestämmelse om tortyr i svensk lag. Det är mycket otillfredsställande att ett så pass allvarligt brott som tortyr i svensk strafftillämpning istället måste rubriceras som exempelvis misshandel, olaga tvång, människorov eller våldtäkt. Även om alla dessa brott naturligtvis också är grova, har det varken samma tyngd eller symbolvärde som brottet tortyr. Dessutom preskriberas flertalet andra brott, vilket inte skulle vara fallet med brottet tortyr. Det är viktigt att inte blir en för torterare. måste ta sitt internationella ansvar och ställa sådana personer inför rätta. Tortyrkonventionen ålägger stater att kriminalisera tortyrbrottet och har fått kritik av mot tortyr för att vi inte har gjort så. Det internationella symboliska värdet av en kriminalisering av tortyrbrottet skall inte heller underskattas; kan knappast vara trovärdigt när vi uppmanar andra länder att göra tortyr olagligt när vi inte själva gjort det. bör vara ett föregångsland när det gäller tillvaratagandet av mänskliga rättigheter. Vi måste fullt ut ta ansvar för kränkningar och leva upp till åtaganden enligt FN:s konvention mot tortyr, och konventionen om de medborgerliga och politiska rättigheterna.
mot · GZ02Ju218 · 2011-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ansvaret för att utkräva skadestånd. Utöver bötesföreläggande eller frihetsberövande utdöms relativt regelbundet också skadestånd till målsäganden. Detta brukar ske vid exempelvis misshandelsfall, där utövaren kan bli dömd till att utbetala en större engångssumma till den som misshandlats. Ansvaret för utkrävande av skadeståndet läggs i huvudsak på den enskilde, som genom advokatkontakter eller ibland direktkontakt förväntas driva in sin ersättning. Erfarenheter har visat att det inte alltid är enkelt och att det ofta också kan förekomma att förövarens ekonomiska ställning är sådan att skadeståndet inte blir utbetalt. I vissa fall kan då biträda, men huvudregeln är att det är den enskilde som förväntas driva in skadeståndet. För brottsoffret är detta naturligtvis påfrestande. Att möta och kontakta sin förövare i sig är naturligtvis inte enkelt, och att dessutom återkommande behöva ta kontakt för att få ut sitt skadestånd knappast rimligt. Det borde övervägas om inte det finns mer rättsäkra och, för brottsoffret, lämpligare vägar att pröva exempelvis genom att ålägga lämplig myndighet ansvaret att få skadeståndet utbetalt i de fall den enskilde så önskar. En översyn i syfte att överväga annan ansvarsfördelning vid utkrävande av skadestånd skulle vara en viktig markering för att stödja de personer som utsatts för brott.
mot · GZ02Ju219 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka bekämpningen av gränsöverskridande it-brottslighet. är det inte ovanligt att via telefon eller e-post bli kontaktad med ett oväntat meddelande om en annalkande lotterivinst eller liknande. Det enda man påstås behöva göra är att ringa ett nummer för att få del av exklusiva priser. Men om instruktionerna följs visar det sig oftast att en hög debiteringskostnad dras istället för att en vinst delas ut. Detta har blivit en vinstgivande verksamhet för bedragare eftersom dataservrar i regel finns i länder där spårningsarbetet är mycket svårt. Polisen lägger inte heller stora resurser på att spåra dessa brottslingar eftersom beloppen inte alltid är så höga, även om de kan vara kännbara för den enskilda personen. Antalet olika typer av bedrägerier med hjälp av it-teknik växer ständigt, vilket understryker behovet av ett utökat polisiärt samarbete över gränserna. Det är angeläget att regeringen aktivt verkar för att den andel av EU:s resurser som används för bekämpning av gränsöverskridande brottslighet ska öka.