mot · GZ02Fi242 · 2011-09-29 00:00:00 — Omkring 20 000 barn och ungdomar placeras utanför sitt hem i landets samhällsvård. Denna verksamhet lider fortfarande av stora brister när det gäller att förebygga, upptäcka och åtgärda missförhållanden.102 Utgångspunkten bör vara att så många unga som möjligt bor kvar med sina närstående, men när situationen så inte tillåter är en väl fungerande samhällsvård av största vikt. Avsaknaden av tydliga nationella riktlinjer är en stor del av grundproblemet. Framför allt behöver det ställas högre krav på utförarna vad gäller exempelvis kompetens, specialisering och kontroll. Det är viktigt att personalen har adekvat utbildning, att vården har en tydlig inriktning och att registerkontroll görs i samband med anställning och förordnanden. Kravet på tillgång till läkare och psykolog behöver skärpas. avsätter för att dubba antalet inspektioner av HVB, SiS och LSS-hem.103 Behovet av eftervård är stort och därför ska sådan erbjudas i högre grad . avsätter 2012 och därefter i ett riktat bidrag till i syfte att fler barn och ungdomar skall erbjudas eftervård. Den traditionella socialdemokratiska socialförsäkringen var i många avseenden generös mot den försäkrade, men hade en inbyggd godtycklighet som möjliggjorde att sjukskrivning och förtidspensionering blev enkla metoder för att dölja hur många människor som av olika orsaker hamnat utanför arbetsmarknaden. Att regelverken behövde reformeras råder därför ingen tvekan om, men när vi kan bevittna hur sjuka blir utförsäkrade och människor med rehabiliteringsförmåga allt för tidigt slängs in i arbeten de inte är redo för, så är det lätt att konstatera att regeringen i sin iver att få ner antalet sjukskrivningar har glömt vad sjukförsäkringen är till för att möjliggöra för sjuka att tillfälligt ersättas ekonomiskt och rehabiliteras för att kunna återgå till arbetsmarknaden. I de nuvarande regelverken har man byggt in brister. Bedömningen av arbetsförmåga är inte ändamålsenlig då allt för många blir utförsäkrade och hänvisade till en arbetsmarknad där det i realiteten inte finns jobb man klarar att utföra. Eftersom rehabilitering och återgång till arbetsmarknaden sker genom två parter, och Arbetsförmedlingen, så måste också bedömningar och handlingsplaner fattas och efterlevas i samordning mellan myndigheterna. som vi vill öka rättssäkerheten inom systemet vill vi också intensifiera kampen mot bidragsfusk genom en utökning av antalet kontroller och en skärpning av påföljden för avslöjade bedragare. Vi höjer också taket för sjukpenningen i paritet med höjningen för taket i a-kassan så att fler människor får ut av sin sjukpenninggrundande inkomst vid sjukdom. Vid sidan av dessa förändringar vill vi avvakta en mer långsiktig utvärdering av det nya systemets effekter innan vi föreslår nya, mer djupgående reformer på området. 10En bred och livskraftig svensk kultur Kulturen är grunden för vårt samhälle, den håller oss samman och präglar vår identitet. I förlängningen är det den gemensamma kulturen som möjliggör det öppna och solidariska välfärdsland vi alla vill och bör vara en del av. Känslan av samhörighet, kunskapen om vår gemensamma historia och delade grundläggande värderingar är alla verktyg för att förstå vår omvärld och bygga vidare på vårt samhälle. 10.1Med kulturarvet i fokus Kulturen har en central plats i politik. Anslaget till kultursektorn måste naturligtvis ständigt vägas mot behoven inom andra prioriterade samhällsområden, men förutsatt att det inte står i konflikt med vår strävan efter god balans i statsfinanserna eller äventyrar de nödvändiga kvalitetsförbättringar inom välfärden som vi lovat väljarna att arbeta för, så är vi beredda att göra stora satsningar på det kulturpolitiska området . Till skillnad från regeringen vars kulturpolitik, som bortsett från ambitionen om att stadigt förstärka kulturlivets mångkulturella prägel, är i det närmaste värdenihilistisk, vill vi Sverigedemokrater framförallt fokusera våra satsningar på bevarandet och levandegörandet av kulturarvet samt på att göra kulturen bredare och mer tillgänglig för de små barnen, de äldre och de funktionshindrade. Vi räknar också med att våra satsningar både kommer att gynna många av dagens kulturarbetare och medföra att nya arbetstillfällen skapas inom kultursektorn. Våra motiv för att vilja prioritera arbetet med att bevara och levandegöra kulturarvet är många. Vi ser nya hot mot kulturarvet i form av bland annat miljöförstöring och en eskalerande brottslighet som går ut på att stjäla våra kulturskatter. Vi behöver göra kulturarvet levande och tillgängligt för fler grupper och anpassa kulturarvspolitiken till nya tider, ny teknik och nya generationer. Att värna om kulturarvet är också att visa respekt mot tidigare generationer, att minnas vad de har åstadkommit. Den absolut viktigaste aspekten är dock kulturarvets funktion som ett sammanhållande kitt i ett allt kallare och alltmer splittrat samhälle. Det är vår övertygelse att varje samhälle behöver gemensamma kollektiva minnen, gemensamma normer och värderingar, gemensamma traditioner, gemensamma seder och bruk för att i förlängningen kunna hålla samman och kunna behålla en stark känsla av gemenskap. För att stärka kulturarvets ställning i samhället vill stimulera en breddad och fördjupad diskussion kring ämnen som kultur, historia och identitet genom att i likhet med vårt grannland ta fram en nationell kulturkanon. Vi vill också öka stödet till de nationella myndigheter, kulturinstitutioner och stiftelser som har en central roll i kulturarvets bevarande, levandegörande och belysande såsom bland annat , , och m.fl. För att säkra kulturarvets bevarande vill , med inspiration från bland annat , införa en statlig kulturarvsfond dit verksamheter och organisationer som har svårt att få tillgång till de statliga kulturmedlen skall kunna vända sig för att få stöd till kulturarvsbevarande verksamheter och projekt. Vi vill också införa ett särskilt ROT-avdrag för restaurering av kulturhistoriskt värdefulla byggnader. Detta skall kunna utnyttjas av såväl enskilda personer som kommuner, bolag och stiftelser dock ej av statliga fastighetsägare, och vara villkorat med att byggnaden av länsstyrelse godkänts som kulturhistoriskt värdefull. Vårt kristna kulturarv är en stor del av vår historia som dessvärre prioriterats ned, vilket anser vara oacceptabelt. Vi menar därför att det är av yttersta vikt att se över den kyrkoantikvariska ersättningen avseende både den ekonomiska nivån och det regelverk som begränsar hur ersättningen kan användas och därför i många fall bromsar det antikvariska arbetet. Genom ratificeringen av konvention till skydd för det immateriella kulturarvet har förbundit sig att skydda och bevara kunskap och sedvänjor rörande naturen. tror att de svenska friluftsorganisationerna kan ha en viktig roll att spela i detta arbete. Som ett första steg vill vi därför anslå i ökat stöd till friluftsorganisationerna med syftet att de på temat naturen i kulturen skall kunna intensifiera sitt arbete med att höja medvetenheten hos framförallt barn och ungdomar kring den del av det svenska immateriella kulturarvet som är kopplat till naturen. välkomnar förslaget om att ge SVT, SR och UR rätt att använda en del av överskottet på rundradiokontot till att digitalisera och tillgängliggöra sina arkiv. För att möjliggöra en digitalisering även av SR:s grammofonarkiv vill vi dock öka SR:s andel av den tilldelade potten med . Förutom satsningar på det svenska kulturarvet vill vi också öka stödet till den samiska kulturen. Den samiska kulturen har negligerats av såväl rödgröna som borgerliga regeringar och kulturbudget har frusits på samma nivå , vilket med hänsyn taget till inflationen innebär att detta stöd i realiteten har minskat kraftigt . Det nuvarande pensionssystemet för scenarbetare har flera brister och är på intet sätt anpassat för den flexibla arbetsmarknad som gäller där många arbetar i frilansform. Systemet innebär en osäkerhet både för arbetsgivare, som har svårt att på förhand avgöra hur stor pensionspremie de skall betala för varje enskild anställning, och för arbetstagare som i många fall aldrig får ta del av den pension de tjänat ihop. En statlig utredning har presenterat ett nytt system som har mottagit positiva reaktioner från så gott som alla berörda parter. I denna budget har avsatt resurser för att bekosta de ökade utgifter som en systemomställning medför. Yttrandefriheten är en av demokratins bärande pelare. I yttrandefriheten ingår rätten att fritt uttrycka sig i form, rörelse och bild. I takt med att polariseringen i samhället ökat under har tyvärr också hot mot konstnärer och försök att inskränka den konstnärliga friheten blivit vanligare. vill se skärpta straff för den som genom hot och våld försöker inskränka yttrandefriheten och kväva den konstnärliga friheten. Vi förordar också framtagandet av en nationell handlingsplan i syfte att förebygga hot och våld mot kulturarbetare samt tydliga riktlinjer för hur institutioner och arbetsgivare bör agera vid en krissituation och tips om var man kan vända sig för att få stöd och råd. För är det viktigt att kulturarvet görs tillgängligt för alla medborgare. Vi välkomnar därför att regeringen har valt att hörsamma beslut om att öka tillgängligheten och förstärka kulturarvsarbetets resurser. Även om vi alltså i grunden är positiva till regeringens föreslagna satsning på kulturarvslyftet, så menar vi dock att förslaget brister i hänsyn till kvalité och de arbetslösa kulturarvsarbetarnas situation. Vi anser att arbetslösa kulturarbetare med adekvat utbildning bör få förtur när satsningar på kulturarvet görs och att en så hög kvalité som möjligt bör eftersträvas i verksamheten. 10.3Ökad satsning på barn, äldre och funktionshindrade stöder regeringens satsning Skapande skola, som förutom att ge förutsättningar för nya arbetstillfällen inom kultursektorn också ger alla barn, oavsett föräldrarnas inkomst och bakgrund, en lika möjlighet att utveckla sin kreativitet och att ta del av både bred och kvalitativ kultur. Vi menar dock att denna möjlighet borde komma även de mindre barnen till del och vill därför anslå medel för att utöka Skapande skola till att även omfatta förskolan. Vid sidan av den utvidgade satsningen på vill också stärka barnkulturen genom att bland annat utöka stödet till läsfrämjande insatser. Äldre är tyvärr ofta en bortglömd grupp i kulturpolitiska sammanhang. är de en grupp som potentiellt har stor möjlighet att utnyttja ett kulturellt utbud, om det görs tillgängligt. Dessutom har forskningen visat att kultur och kulturskapande kan ha en betydande positiv inverkan på hälsan, varför vi menar att kulturen borde ha en självskriven plats inom äldreomsorgen.104 vill därför i likhet med vårt grannland genomföra en riktad, nationell satsning på kultur och kulturskapande för äldre. Slutligen vill intensifiera arbetet med att tillgängliggöra framförallt kulturarvet, men givetvis också andra delar av kultursektorn, för funktionshindrade. Detta innebär dels ett arbete för förbättrade attityder och undanröjande av fysiska hinder, dels ökade satsningar på nya tekniska lösningar och arbetsmetoder. Ett led i detta arbete är att reformera språklagen så att även punktskriften omfattas och därmed ges samma status som det svenska teckenspråket. 10.4Ett tryggt och starkt idrottsliv känner stolthet över vårt lands breda och folkrörelsebaserade idrottsrörelse och den betydelse som denna har inte bara för folkhälsan utan också för vårt lands demokratiska utveckling och sociala sammanhållning Precis som fallet är med många andra goda ting har tyvärr också idrotten en mörkare baksida. Huliganismen måste bekämpas med alla demokratiska medel liksom dopningsproblematiken, som berör tiotusentals människor i vårt land. Dopningen utgör inte bara ett hot mot idrottslivet och enskilda individers hälsa utan också mot tryggheten i samhället eftersom vi vet att det finns ett intimt samband mellan dopning och olika former av våldsbrottslighet. För att intensifiera kampen mot dopningen vill bland annat utöka tullens resurser och befogenheter samt skärpa straffen för dopningsbrott, så att de i ännu högre grad närmar sig straffskalan för narkotikabrott. En annan fråga som tyvärr blivit aktuell är förekomsten av sexuella övergrepp inom barn- och ungdomsidrotten. Problemet är komplext och utan universallösningar, men ett positivt steg på vägen hade varit att ge blivande barn- och ungdomsledare rätt att, i likhet med sökande till tjänster inom skola och barnomsorg, få ut begränsade utdrag ur polisregistret, en möjlighet som saknas . beklagar att regeringen ännu inte har valt att tillmötesgå begäran i detta avseende. Alla tillgängliga medel bör användas för att barn- och ungdomar skall trivas och känna sig trygga inom idrottsvärlden. Att tidigt grundlägga sunda motionsvanor är oerhört viktigt och ser därför positivt på de senaste årens satsningar på barn- och ungdomsidrott. Det är dock också mycket viktigt att vi satsar på att få fler människor att motionera högt upp i åldrarna. Vi vet att idrott och friskvård kan motverka många åldersjukdomar, bidra till att förhindra fallolyckor och också till att bryta den ensamhet och sociala isolering som många av våra äldre tyvärr lider av. På kan en satsning på äldreidrott således bli en samhällsekonomisk vinst. Med bland annat som förebild vill se en riktad, nationell satsning på äldreidrott och då inte minst på att skapa mer likvärdiga villkor för äldreidrottens utövande runtom i landet. Vi anslår inledningsvis för ändamålet. Idrottens betydelse för samhället kan knappast underskattas och motsätter sig därför åtgärder som allvarligt försämrar idrottsrörelsens grundförutsättningar. Vi är således motståndare såväl till krav om att slopa momsfriheten för ideella föreningar som till den svenska lagstiftningen om att idrottsföreningar som drivs i bolagsform skall tvingas betala för polisinsatser i samband med olika evenemang. 10.5En kulturpolitik som tar ställning är medvetna om att all politik handlar om prioriteringar och vi räds inte att tydligt ta ställning och peka ut en riktning för kulturpolitiken. För att kunna finansiera våra satsningar på kulturarvet och förbättra de kulturpolitiska villkoren för barn, äldre och funktionshindrade, har valt att genomföra stora besparingar på sådana verksamheter som enligt vår mening befrämjar den mångkulturalistiska segregations- och splittringspolitiken. I linje med detta skär vi ned stödet till bland annat , Mångkulturellt centrum, mångkulturkonsulenterna, litteraturstödet till böcker på invandrarspråk m.m. Vi slopar också det kontraproduktiva och svenskdiskriminerande stödet till etniska föreningar. Till skillnad från kulturarvet menar vi att den samtida kulturen borde ha förutsättningar att i något högre grad kunna stå på egna ben. Mot bakgrund av detta avvecklar vi kulturbryggan, minskar storleken på anslaget för konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön och drar ned på stödet till . Då teknikutvecklingen radikalt förbättrat möjligheten att nå ut med och ta del av smalare former av kultur och då vi är tveksamma till om det bör tillhöra statens kärnuppgifter att genom särskilda subventioner, på detaljnivå peka ut vilka tidningar och böcker som skall ges ut, slopar vi stödet till kulturtidskrifter. Med undantag för bland annat stödet till böcker på nationella minoritetsspråk föreslår vi även stora besparingar på litteraturstödet. Då vår uppfattning är att kvinnor är en kompetent och resursstark grupp som är fullt kapabla att ta sig fram i samhället och förverkliga sina mål utan särbehandling, väljer vi att avveckla det särskilda stödet till kvinnors organisering. I linje med detta och mot bakgrund av att de etablerade politiska partierna redan har ett mer än väl tilltaget skattefinansierat stöd, slopar vi även bidraget till riksdagspartiernas kvinnoorganisationer. Folkbildningen fyller på flera sätt en viktig funktion i det svenska samhällslivet. Vi är dock skeptiska till de inslag av mångkulturalism, politisk extremism och ensidig politisk påverkan som ryms inom verksamheten och vill därför förändra regelverket så att sådana inslag inte längre skall kunna få statligt stöd. Detta tillsammans med vår bedömning om att våra massiva satsningar på nya jobb- och utbildningsplatser kommer att minska tillströmningen till folkbildningen något gör att vi minskar anslaget med . Då vi är tveksamma till om alla verksamheter som bedrivs inom ramen för stödet till trossamfund verkligen lever upp till det lagstadgade kravet om att upprätthålla och stärka de grundläggande värderingar som samhället vilar på, säger vi nej till regeringens förslag om en stor höjning av anslaget. Vi stöder dock förslaget om höjt anslag till stöd till trossamfund då vi hoppas att detta skall leda till bättre granskning av verksamheterna. Vårt land är unikt och vårt samhälle har formats . Vårt leverne är på många sätt kopplat till den plätt på jorden som är vår, och det är vi som själva vet bäst hur vi vill leva. Det är därför en självklarhet att det bör vara upp till de svenska medborgarna och folkvalda att fatta avgörande beslut om lagar och förordningar som påverkar våra liv. 11.1Samarbetet som förlorade verklighetsförankring Mot bakgrund av den utveckling som skett inom EU sedan blev medlem 1995, är det för lätt att konstatera att mycket av vad som i praktiken lovades inte har uppfyllts. Inför folkomröstningen betonades att EU i huvudsak skulle syssla med övergripande frågor. är det inte svårt att finna acceptans för påståendet att EU utvecklats i motsatt riktning. EU producerar mängder av detaljföreskrifter inom områden där de enskilda medlemsländernas kompetens är större. Dessutom verkar EU ha accepterat att olika subventionssystem tillämpas inom unionen. Detta framgick inte heller av den information som delgavs 1994, och ses av som en ytterligare oroande utveckling. Vår bedömning är att EU tagit formen av en gigantisk byråkrati som lever sitt eget liv långt borta från huvuddelen av medborgarna i dess medlemsländer. Detta har inneburit att EU av många medborgare uppfattas som en organisation bestående och ledd av politiker utan kännedom om medborgarnas vardag eller de olika förutsättningar som råder i olika medlemsländer. Det är påtagligt att det i många medlemsländer växer fram en allt starkare misstänksamhet och oförståelse inför EU och dess organisation. Det bör nämnas att det också finns flertalet länder som uppvisar en större förståelse och tolerans gentemot EU. bedömer dock att den inställningen till stora delar kan tänkas bero på att länderna är nettobidragstagare i det omfördelningssystem av resurser som EU tillhandahåller. 11.2En allt tydligare överstatlighet I och med Lissabonfördragets införande står vi nu i en situation där det enligt är tveksamt om fortfarande kan kallas för en självständig stat. Fördraget innebär bland annat att möjligheten för det enskilda landet att självt ansvara för sin inhemska politik har minskat genom införandet av ytterligare möjligheter till tvingande beslut med kvalificerad majoritet inom . Vi menar att det är synnerligen olämpligt att en svensk regering inte på ett tydligare sätt har motsatt sig denna förändring, som enligt oss innebär en grov kränkning av det svenska självbestämmandet. Vår bedömning är att fördraget strider mot svensk grundlag och principen om att all offentlig makt utgår från folket. Europeiska unionen har drivit en process för att genomföra en harmonisering av momsreglerna mellan alla medlemsländer. För del har det inneburit upprepade försök att tvinga till införandet av momsbeskattning också för ideella föreningar. har lyckats motsätta sig detta, med motiveringen att ideella föreningar bedriver en så begränsad näringsverksamhet att skatteintäkterna från dessa skulle vara av blygsam natur, som ett införande av moms skulle medföra betydande svårigheter för merparten av dessa föreningar att fortsätta sin verksamhet. Kraven från EU har dock inte tystnat, utan istället har frågan drivits så långt att nu riskerar att hamna i för sitt motstånd. Detta menar är ett typexempel på hur unionens överstatliga tendenser ger negativa konsekvenser för svenska folket. De ideella föreningarnas verksamhet, med eldsjälar i allt från idrottsklubbar till andra intresseorganisationer, är en definitiv hörnsten i Folkrörelsesverige och vi menar att deras befrielse från skatt är något som absolut bör bevaras. Även om regeringen lovat att ta strid i denna fråga har man redan visat på vilja att kompromissa och vi befarar att tvingas uppge motståndet mot momsbeläggningen, givet ett fortsatt, oförändrat medlemskap. Teoretiskt finns det för de nationella parlamenten en rätt och möjlighet att ompröva lagförslag som läggs fram från EU, genom den så kallade subsidiaritetsprincipen. I realiteten är dock möjligheterna för parlamenten att motsätta sig de konkreta förslagen begränsade. Principen syftar nämligen till att prövningen enbart gäller på vilken nivå, centralt för hela EU eller nationellt, som den konkreta lagstiftningen ska ske. Däremot är det inte möjligt att framkalla en prövning av huruvida den nya lagen över huvud taget skall utformas. Det betyder att det enskilda parlamentet oavsett resultat i subsidiaritetsprövningen tvingas acceptera ny lagstiftning enligt beslut från EU och endast kan hoppas på att i bästa fall självt få formulera den nya lagen. har en generell inställning om att det inte är bra för svensk ekonomi eller konkurrenskraft att vi binder oss till en samordnad finanspolitik med de övriga EU-länderna. Även vad gäller den så kallade Euro plus-pakten specifikt, anser vi att skall fortsätta att stå utanför. Det finns i dess utformning ett flertal punkter som är särskilt oroväckande och helt emot vår politik. Redan i paktens inledning slås fast att den är främst inriktad på områden som faller under den nationella behörigheten. Detta fokus bekräftas av de konkreta åtgärder som pakten förordar. Reglerna för lönesättning liksom riktade stödåtgärder för att underlätta kvinnors deltagande på arbetsmarknaden är exempel på enligt oss tydliga nationella angelägenheter. För oss är det självklart att formerna för anställningsskyddet skall bestämmas genom nationell lagstiftning, vilken ska tas fram i samråd med arbetsmarknadens parter. Även pensioner och dess storlek, vid vilken ålder de utfaller och hur deltagande i pensionssystemen utformas, är nära sammankopplade med den nationella, svenska arbetsmarknadspolitiken. Även skatter på arbete, basen för bolagsskatt och alla andra frågor som rör underlag och formen för beskattning skall enligt vår mening fortsätta vara en sak för riksdag att besluta om. Utöver den grundläggande kränkningen av principen om nationellt självbestämmande motsätter vi oss den direkta innebörden av flertalet föreslagna åtgärder. Exempelvis menar vi att framtagandet av konkreta nationella åtaganden som varje medlemsstat måste sträva mot, med höjda krav, inte är en lämplig modell för att öka konkurrenskraften. Vidare är det vår mening att lönerna i den offentliga sektorn inte ska användas som hävstång för den privata sektorn. Frågan om öppnandet av skyddade sektorer måste avgöras under ordnade former och ska inte hastas igenom som ett led i ett finanspolitiskt ramverk för EU-27. Kort sagt är inställning att finanspolitik, skatter, löner, anställningsskydd och pensioner skall bestämmas självständigt av och att samarbetet med EU som helhet såväl som dess enskilda medlemsstater inom dessa områden ska begränsas till ett frivilligt utbyte av information och lokal praxis. För att möjliggöra ett inflytande för i EU-frågor har som bekant instiftats. Denna nämnd rådgör fortlöpande med regeringen rörande aktuella ärenden till ministerrådet. I praktiken måste dock arbetsbelastningen och tidspressen erkännas vara så hög att något meningsfullt inflytande kan utövas endast i undantagsfall. Det här är ett strukturellt problem som bedömer vara svårt att lösa, oavsett regeringssammansättning.