mot · GY02N4 · 2011-03-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:87 Utländsk näringsverksamhet i begär att regeringen återkommer till med förslag på åtgärder för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen genom krav på behörig representant för utländska företag och näringsidkare med verksamhet i . EU:s tjänstedirektiv införlivades i svensk lagstiftning . Detta innebar en rad lagändringar i . Bland annat avskaffade regeringen kravet på att utländska näringsidkare ska ha en i bosatt företrädare. I praktiken innebär detta att svenska fackföreningar nu i en rad fall har betydligt svårare att få kontakt med en motpart att förhandla med. Detta är mycket allvarligt och ett slag mot den svenska avtals- och förhandlingsbaserade avtalsmodellen där arbetsmarknadens parter förutsätts ta ett gemensamt ansvar för att reglera löner och andra arbetsvillkor. En grundläggande förutsättning för att avtal ska komma till stånd är att den ena parten kan nå den andra för förhandlingar. Av denna anledning var också de tre fackliga centralorganisationerna mycket kritiska till regeringens förslag och i en rödgrön flerpartimotion (2009/10:NU6) ställdes bland annat krav på att utländska företag och näringsidkare och företag med verksamhet i ska ha en behörig företrädare i landet. Genom att föreslå en ny regel utan krav på att företrädaren skulle vara bosatt i skulle detta inte heller strida mot tjänstedirektivets bestämmelser om etableringsfrihet. Den borgerliga riksdagsmajoriteten valde dock att inte stödja detta förslag och en filiallagsutredning tillsattes. Utredningens betänkande har delvis blivit till en proposition, men den grundläggande kritiken mot regeringens politik kvarstår även med denna. saknas krav på behörig representant för utländska näringsidkare och företag med verksamhet i . Krav på behörig representant Regeringens proposition brister på en mycket central punkt. Det saknas lagförslag om krav på förhandlingsbehörig representant eller kontaktperson för utländska företag som utstationerar arbetstagare till . Enligt vår uppfattning är ett sådant krav en förutsättning för att den svenska förhandlings- och avtalsmodellen vid utstationering ska fungera. Vi delar därför de fackliga centralorganisationernas kritik mot regeringens proposition och anser att regeringen ska återkomma till med förslag på åtgärder för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen. Regeringen bör ta sin utgångspunkt i det förslag som de fackliga centralorganisationerna tidigare presenterat för regeringen men som regeringen valt att bortse ifrån. Centralt är att krav ska ställas på företag etablerade i utlandet, näringsidkare bosatta utomlands samt svenska företag vars företrädare är bosatta utomlands, att de de bedriver verksamhet i ska ha en svensk representant med behörighet att företräda deras företag i kontakter med myndigheter och vid förhandlingar med de fackliga organisationerna, t.ex. i enlighet med MBL eller för att ingå kollektivavtal. Utan närvaro av en behörig representant kan inte den svenska modellen fungera och inga kontroller kan ske av att utstationerade arbetstagare har rimliga arbets- och avtalsvillkor. Detta innebär att svenska företag som sluter kollektivavtal utsätts för osund villkorskonkurrens. Ett krav på behörig representant är förenligt med så länge EU-medborgare från andra länder inte diskrimineras genom krav på bosättning i . Något sådant krav på bosättning i som fanns i den tidigare filiallagen kan därför inte ställas. Det faktum att det redan i redan finns bestämmelser gällande utstationerade arbetstagare visar också att krav på behörig företrädare bör kunna rymmas inom ramen för . Enligt vår mening är kravet på en behörig representant också en förutsättning för att ska kunna leva upp till utstationeringsdirektivet (96/71/EU) och försäkra utstationerade arbetstagare vissa minimivillkor. Vi delar också (SOU 2010:46, s. 154) uppfattning att krav på behörig representant lämpligen införs i den arbetsrättsliga utstationeringslagen i stället för i den associationsrättsliga filiallagen.