mot · GZ02U205 · 2011-09-13 00:00:00 — 4USA:s militära närvaro i Irak4 4.1USA:s krigsbrott måste utredas5 5.5Yttrandefriheten och det ökande våldet9 7De kristna i Irak12 8.1Attackerna från och Iran14 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land, och som medlem i FN, bör verka för att samtliga amerikanska trupper lämnar . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som medlem i FN bör driva kravet att en FN-rapportör för de mänskliga rättigheterna i återinrättas och tillsätts. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör verka för att de koalitionstrupper som gjort sig skyldiga till krigsbrott ställs inför , att betalar skadestånd till dem som utsatts för krigsbrott samt att en oberoende, FN-ledd utredning genomförs med syfte att kartlägga de vapen som användes i bl.a. och vilka samband de har med en ökad incidens av allvarliga sjukdomar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör se över vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att stävja korruptionen i och norra /irakiska . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskild stat, och som medlem i FN, bör sätta tryck på att underteckna och ratificera . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskild stat, och som medlem i FN, bör kräva att den kommande arbetsmarknadslagen i svarar upp mot de krav på fackliga rättigheter som konventioner anger samt att processen med framtagandet av lagen påskyndas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i sina bilaterala kontakter med bör kräva att landet följer de internationella konventioner man skrivit under och att man ska respektera de grundläggande demokratiska fri- och rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör kräva av den irakiska regeringen att en fullständig och oberoende undersökning görs av övergreppen mot civila i samband med demonstrationerna och att de ansvariga ställs inför rätta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ge allt tillgängligt stöd för att se till att den lag mot våld mot kvinnor som antagits av det kurdiska parlamentet implementeras fullt ut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör sätta tryck på regeringen i för att förmå den att leva upp till de internationella konventioner om kvinnors rättigheter som undertecknat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ställa tydligare krav på den irakiska regeringen att presentera handlingsplaner för hur våldet mot minoriteter ska upphöra. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom FN bör verka för att blir den internationella dagen mot massförstörelsevapen samt för att offren för kompenseras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska erkänna Anfalkampanjen som ett folkmord mot det kurdiska folket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som enskilt land, och som medlem i EU och FN, bör agera för demokratisering och att de mänskliga rättigheterna respekteras i regionala regering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att aktivt ska ta avstånd från attackerna mot norra /irakiska och sätta internationell press på och att upphöra med attackerna. är ett land vars moderna historia kantats av diktatur, konflikt och oroligheter. tyranni, konflikten med och invasionen av (med det efterföljande första ) satte sin prägel på landet . Efter attackerna i invaderade amerikanska trupper landet. Motivet var att och den irakiska regimen härbärgerat , samt att regimen byggt upp en arsenal av massförstörelsevapen. Den påstådda förekomsten av dessa vapen var dock en medveten lögn från den amerikanska administrationen för att få internationell acceptans för en invasion man länge planerat. Operation Iraqi Freedom genomfördes trots att den saknade folkrättslig grund. Efter den USA-ledda invasionen vidtog en brutal ockupation av . Motståndet mot ockupationen växte successivt i och representerade en brokig skara av motståndsgrupper. och dess allierade svarade med mer våld. Dagliga bombningar med civila dödsoffer, systematisk tortyr, mord och våldtäkter blev näst intill dagliga inslag. De numera ökända bilderna från , som visar amerikanska soldater som förnedrar och torterar irakiska interner, är en påminnelse om ockupationens grymhet. Trots att majoriteten av de amerikanska trupperna dragits tillbaka så återstår upp till 50 000 soldater i landet i en rådgivande roll. Åratal av våld, krig och ockupation har naturligtvis satt sina spår i befolkningen och samhällsapparaten. Det irakiska folkets tilltro till landets institutioner och myndigheter är extremt lågt, mycket på grund av den utbredda korruptionen. Regeringen står handfallen inför utmaningen att ge den irakiska befolkningen grundläggande samhällsservice som elförsörjning och rent vatten. De flesta irakier lever i fattigdom och arbetslösheten är . är fortfarande en mycket osäker och farlig plats som är hårt drabbad av sekteristiskt våld, där konflikten mellan shia- och sunnimuslimer är det tydligaste exemplet. Rättsliga övergrepp i form av tortyr förekommer även efter att formellt övertagit ansvaret för landets fängelser. Det autonoma norra /irakiska , som visserligen varit förskonat från det värsta våldet, har stora problem med korruption och fattigdom. står nu vid en brytpunkt. Den folkrättsvidriga USA-ledda ockupationen måste få ett definitivt slut genom att samtliga soldater lämnar landet. Irakierna måste själva tillåtas bygga upp sitt land och forma sin framtid. Det är av största vikt att det internationella samfundet tar sitt ansvar och ställer upp med ökade civila insatser. 4USA:s militära närvaro i Ända sedan invasion av 2003 så har landet varit ockuperat. Invasionen genomfördes i ljuset av terrordåden mot . Den amerikanska administrationen motiverade invasionen med att regim stöttade samt att byggt upp ett enormt lager av massförstörelsevapen. Det påstods till och med att hade kapacitet att attackera den amerikanska östkusten. Dessa anklagelser visade sig vara falska och de flesta seriösa, oberoende folkrättsjurister och analytiker är ense om att invasionen (och den påföljande ockupationen) utgör ett folkrättsbrott. Som mest hade 165 000 soldater i . hade näst flest (46 000) och sedan följer en lång lista på länder som skickade soldater. Att det var en USA-ledd invasion är alltså knappast någon underdrift. Det blodiga kriget i är alltså ett folkrättsbrott som begåtts av en mängd länder med i spetsen. Av kriget har följt en mängd omfattande brott mot mänskliga rättigheter. har från första början varit motståndare till, och starkt kritiserat, påföljande folkrättsvidriga ockupation av . En förutsättning för en positiv utveckling i , där en verklig demokratisering kan genomföras och livssituationen kan förbättras för befolkningen, är att lämnar militärt och att styret fullt ut lämnas över till irakierna själva. folk måste få möjlighet att själva forma landets utveckling. President har aviserat att samtliga amerikanska trupper ska vara tillbakadragna , i enlighet med det så kallade (Status Of Forces Agreement). Vid det datumet ska all makt vara överlämnad till de irakiska myndigheterna, armén och säkerhetsstyrkorna. Det är dock en sanning med modifikation. planerar att bibehålla ett antal militärbaser i för övervakning. Den 82:a luftburna divisionen har återvänt till på ett mandat som sträcker sig långt in i 2012, det vill säga en bra bit efter det påstådda tillbakadragandet. Ett antal amerikanska privata militära företag är fortfarande på plats och arbetar åt den amerikanska staten. Dessa företag är välutrustade med både pansarfordon och helikoptrar. florerar också rapporter om att den irakiska regeringen förhandlar med om en officiell förlängning av truppnärvaron. Senast förnekade en talesman för den irakiska regeringen att förhandlingar pågår. Enligt dessa rapporter så skulle de amerikanska trupperna vara kvar i för att upprätthålla säkerheten, men också för att utbilda irakiska soldater i vapenhantering. Enligt uppgift skulle vapnen köpas från . Oavsett om truppnärvaron förlängs eller inte så kommer att ha kvar ett stort militärt inflytande i . anser att ett fullständigt och ovillkorligt tillbakadragande av amerikanska trupper från är helt nödvändigt eftersom närvaro i landet förhindrar möjligheten till en fredlig utveckling i . Vi menar att ett demokratiskt bara kan byggas av folk. bör som enskilt land, och medlem i FN, verka för att samtliga amerikanska trupper lämnar landet . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. med ett tillbakadragande av USA-koalitionens trupper är det viktigt att FN får en förstärkt roll i , både för att hantera säkerhetssituationen och för att bistå i arbetet med att utveckla demokrati och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i landet. anser att FN bör tillsätta en speciell rapportör för som bland annat får i uppgift att övervaka utvecklingen för de mänskliga rättigheterna i landet. En sådan rapportör fanns , men avskaffades efter det USA-ledda anfallskriget mot landet. bör som medlem i FN vara aktivt i att driva detta krav. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Få ifrågasätter om det verkliga motivet för folkrättsvidriga krig mot var landets enorma oljetillgångar. Oljan är viktigaste naturresurs och det pågår en tydlig dragkamp om oljetillgångarna i landet, vilka förstatligades . Både och en rad multinationella oljeföretag har kraftfullt agerat för att landets oljetillgångar ska privatiseras. Det har av uppenbara skäl mött starkt motstånd I . En förutsättning för att det krigshärjade landet ska kunna återuppbyggas är att intäkterna från oljeindustrin stannar i landet och används för nödvändiga satsningar på välfärd, infrastruktur och återuppbyggnad. 4.1USA:s krigsbrott måste utredas Tyvärr är grymheterna i inte de enda som utförts av koalitionstrupperna som invaderade och ockuperade . Händelserna i är ytterligare ett av de värsta exemplen på det urskillningslösa våld som användes under ockupationen. Efter att invaderats utgjorde staden ett starkt fäste mot de USA-ledda trupperna. Under två separata offensiver, en och en , pulveriserade koalitionen allt motstånd i staden. Brittiska officerare har till tidningen sagt att man var förvånad över bristen på respekt för mänskligt liv som koalitionstrupperna visade. så har det värsta öppna våldet självklart lagt sig i . Trots det så lider lokalbefolkningen fortfarande av effekterna av kriget. Forskare från bland annat har undersökt skadorna på invånarna i och funnit att många av skadorna liknar de som dokumenterats efter bombningen av under . Barn föds med grava missbildningar, antalet fall av leukemi har ökat lavinartat och likaså antalet kvinnor med bröstcancer. Ökningen av antalet sjuka i har kommit efter 2004 och det mesta talar för att de hänsynslösa attackerna är den huvudsakliga anledningen. Forskarna hänvisar till koalitionstruppernas, och då framförallt , användning av vissa typer av vapen. Den amerikanska militärledningen har själv erkänt att man använde ammunition som innehöll vit fosfor. Vit fosfor används traditionellt för att lysa upp mörka slagfält, men har av amerikanska trupper även använts som offensivt vapen med förödande resultat. Men forskare påstår sig också se tecken på andra typer av vapen. Till säger den brittiske forskaren att stridsspetsar med någon form av uran måste ha använts, eftersom de genetiska skadorna på befolkningen är så pass allvarliga och omfattande. De hundratusentals irakier som dödats och utsatts för tortyr av ockupationstrupperna måste få upprättelse genom att de skyldiga ställs till svars i (). anser även att måste betala krigsskadestånd för den omfattande förstörelsen av det irakiska samhället och för användandet av urskillningslöst dödande vapen och projektiler såsom klusterbomber och vapen med radioaktivt uran. bör verka för att de koalitionstrupper som gjort sig skyldiga till krigsbrott ställs inför ICC, att ska betala skadestånd till de drabbade samt att en oberoende, FN-ledd utredning genomförs med syfte att kartlägga de vapen som användes i bland annat och vilka samband de har med en ökad incidens av allvarliga sjukdomar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Processen att föra närmare demokrati och fred innebär en stor utmaning inte bara för , utan för hela det internationella samfundet med FN i spetsen. Landet står inför en mängd problem och en förutsättning för en positiv utveckling är att en konstruktiv och långsiktig lösning av dem hittas. Våldsspiralen i snurrar allt fortare. Bilbomber och väpnade strider förekommer. Det är ingen enskild grupp som bär skulden för våldet; regeringskritiska grupper, , shia- och sunnimuslimska extremistgrupper samt regeringssoldater och de amerikanska soldaterna bär alla ansvaret för det ökande våldet. De som lider mest av detta är självfallet civilbefolkningen som nekas möjligheten att leva ett normalt liv i säkerhet. Ett stort ansvar för den bristande säkerheten faller på som, i egenskap av ockupationsmakt, enligt internationell rätt har skyldighet att göra det man kan för att skydda civila. Det är uppenbart att man inte levt upp till det ansvaret. Att spä på konflikter mellan olika religiösa grupperingar har dessutom legat i intresse då det splittrat motståndet mot ockupationen. Det faktum att fortfarande har en ansenlig mängd trupper i landet väcker känslor och skapar en osäkerhet som alltför ofta yttrar sig i våldsamheter. Att aviserat att man avser bistå de irakiska säkerhetsstyrkorna med utbildning lär inte hjälpa situationen. Den växande våldsspiralen är ett av de största hindren mot en positiv utveckling i . Världssamfundet måste ta ett avsevärt större ansvar för att skapa säkerhet och stabilitet och ska inte förlita sig på att vare sig , amerikanska privata militära företag (PMC:s) eller Nato tar det ansvaret. som vanliga irakier lever i extrem fattigdom så finns det många som skor sig på det nuvarande läget. Korruptionen är enormt utbredd i näst intill alla samhällssektorer och i oberoende rapporter så rankas som ett av världens mest korrupta länder. Enligt organisationen är det fjärde mest korrupta landet i världen, efter bara , och . Korruptionen sträcker sig hela vägen från lokala tjänstemän till ministrar i den sittande regeringen. Ministern för elektricitet, Raad Shalal, blev föremål för en brottsutredning . Shalal misstänks för att ha brutit mot gällande lagstiftning då han skrev på ett kontrakt med två företag som, trots bristande teknisk kompetens och godtagbara ekonomiska rapporter, skulle bygga kraftanläggningar i . Kontraktet hade ett värde av . Shalal avskedades från sin post och kontrakten annullerades. Dessa snabba straffåtgärder för korruptionsbrott utgör dock tyvärr ett undantag i . Befolkningen i landet uppger att just detta är ett av de största problemen: straffriheten för korruptionsbrott uppmuntrar till ytterligare brott. Trots att den irakiska regeringen hävdar att landet tjänat nära på oljeförsäljning , så är det en extremt liten del av dessa pengar som kommer befolkningen till godo. En avsevärd del av pengarna försvinner istället ner i fickorna på en korrupt elit. Korruptionen i kan dock inte bara betraktas som ett irakiskt problem. Korruption kräver minst två aktörer, i många fall är åtminstone en av dessa aktörer en utländsk aktör. Utländska företag ser naturligtvis som en ny, stor marknad. Ett land med så pass höga oljeinkomster och som är så korrupt innebär enorma möjligheter till stora vinster för mer eller mindre seriösa företag. I exemplet ovan så var de två företagen båda utländska, ett kanadensiskt och ett tyskt, och tyvärr är det inte en unik berättelse. åkte handelsminister till tillsammans med en delegation bestående av fjorton svenska entreprenörer. Vid en gemensam pressträff deklarerade hon att är ett litet och exportberoende land och att det är viktigt för svenska företag att komma in på nya gryende marknader som . sade sedan att är open for business. I ljuset av den enorma korruptionen, och det faktum att svenska företag alltmer etablerar affärskontakter i , är det mycket viktigt att svenska myndigheter tar sitt ansvar för att utveckla antikorruptionsarbete. I regeringens strategi för utvecklingssamarbetet med så nämns arbetet mot korruption, men när situationen förvärrats är det tydligt att mycket mer behöver göras. Den bör se över vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att hjälpa den irakiska regeringen att stävja den skenande korruptionen. Arbetet ska även gälla irakiska som också är hårt drabbat. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I den senaste landrapporten från ägnas mycket utrymme åt det irakiska rättssystemet. Det gäller allt från polisiära ingripanden, till förhållandena i de irakiska fängelserna samt möjligheten att få en rättssäker rättegång. I samtliga dessa fall uppvisas enorma brister. Det kanske allvarligaste är att tortyr är så vanligt förekommande i . Tortyr är något som fortfarande används flitigt av de irakiska myndigheterna. Det var dock även något som användes av de allierade ockupationsstyrkorna som ett effektivt vapen mot de grupper som stod upp mot ockupationen: bilderna från är fortfarande etsade i de flesta människors minnen. Men var bara toppen av ett , då tortyr varit en del av den irakiska vardagen . Sedan de irakiska myndigheterna övertagit ansvaret för fängelserna från ockupationsstyrkorna så har förekomsten av tortyr inte minskat, utan snarare ökat. Tortyr användes bland annat i syfte att få till stånd erkännanden från de anklagade. Elchocker, våldtäkter och kvävningar är några av de metoder som används. En del av dem som torterats har också dött till följd av de skador man fått, men dödsfallen leder sällan eller aldrig till någon utredning. Det är uppenbart att myndigheterna ser mellan fingrarna när det gäller tortyr. De irakiska myndigheterna måste börja ta förekomsten av tortyr på allvar. Att ta krafttag mot dessa övergrepp är en förutsättning för att nå försoning i landet, men även en ökad tilltro till rättssystemet. Vill utvecklas till en demokratisk stat måste tortyr som verktyg elimineras. bör som enskild stat, och som medlem i FN, sätta tryck på att underteckna och ratificera . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De fackliga rättigheterna i är extremt förtryckta. Regeringen har aviserat en ny arbetsmarknadslag och ett första utkast lanserades . har processen gått i stå, vilket har lett till att irakiska fackföreningar fortsätter att vara utsatta för övergrepp och ovisshet. I avvaktan på en ny lagstiftning används fortfarande lagar från diktatorn tid vid makten, bland annat resolution 150 (antagen 1987) som förbjuder offentliganställda att organisera sig fackligt. Detta förbud är högst problematiskt av många skäl, inte minst på grund av att majoriteten av irakier jobbar inom den offentliga sektorn. Händelser som utspelades representerar den senaste av många kränkningar av de fackliga rättigheterna i . Den irakiska regeringen beslöt då att sparka ledningen för den största fackföreningen, GFIW, samt tillsätta en kommitté som bland annat fick till uppgift att bestämma över hur fackliga representanter skulle väljas. Kommittén fick även rätten att godkänna nya medlemmar. Kort sagt så gjorde man stora inskränkningar i GFIW:s rättigheter. De internationella reaktionerna blev kraftfulla från bland annat det brittiska förbundet , samt även från . Premiärminister har dessutom fattat rent antifackliga beslut. Förutom det exempel som nämndes ovan så förbjöd regeringen alla fackligt aktiva från att delta på kongresser och konferenser utomlands, utom de som uttryckligen fått tillåtelse av regeringen. En av grunderna för facklig verksamhet är den internationella solidariteten och beslutet var ett tydligt försök att inskränka den. förbjöd den irakiska regeringen all facklig verksamhet inom elindustrin. Myndigheterna fick i uppdrag att stänga alla aktiva fackföreningar inom elsektorn samt att beslagta deras tillgångar. Dessa två exempel visar att den irakiska regeringen menar allvar med att kväsa de irakiska fackföreningarna. Rätten att fritt organisera sig i fackföreningar är något som förbundit sig att upprätthålla: landet har undertecknat konvention nummer 87. De fackliga rättigheterna måste respekteras i den kommande arbetsmarknadslagen. måste som enskild stat, och medlem i FN, kräva att den kommande lagen svarar upp mot de krav på fackliga rättigheter som konventioner anger, samt att processen med framtagandet av lagen påskyndas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.5Yttrandefriheten och det ökande våldet har haft stora problem med att tillgodose befolkningens behov av grundläggande samhällsservice. Det kan till exempel handla om elförsörjning och tillgång till rent vatten. Tillsammans med den skyhöga arbetslösheten och skenande korruptionen har detta lett till en mycket explosiv situation. Irakierna är helt enkelt frustrerade och missnöjda med hur landet sköts. Revolterna i och övriga som startade tidigt 2011 utgjorde inspiration för irakierna som under i princip protesterat mot regeringens politik. Protesterna har i allra högsta grad även påverkat irakiska . Demonstrationerna var, precis som i den övriga , till största delen fredliga. Människor utövade sin demokratiska rättighet att få protestera mot den bristfälliga politiken och den hopplöshet man känner. Svaret från regeringen i och regionala regering (KRG) var dock allt annat än fredligt. , då protesterna var som starkast, kommenderades militären och vakter ut för att skingra demonstranterna. har också bevis för att civilklädda motdemonstranter användes för att infiltrera och tysta protesterna. sköts en tonårspojke till döds i staden . De säkerhetsvakter som anlitats av kommunen sköt enligt vittnesmål skarpt, rakt in i folkmassan. upprepades detta i städer som . Enligt Amnesty ska fem personer ha skjutits till döds i . Ingen av dödsskjutningarna under demonstrationerna har lett till någon rättslig påföljd eller ens någon förundersökning. Även i det kurdstyrda norra /irakiska så gick folk man ur huse för att demonstrera mot korruption, arbetslöshet och brist på samhällsservice. En del människor är också missnöjda med den politiska allians mellan de två stora partierna KDP och PUK som utgör regeringen i och som man menar förlamar det politiska klimatet och debatten. Precis som i de södra delarna av så använde sig polisen och militären av ett grovt övervåld. har sex personer dödats och många fler skadats. Våldet skruvades upp ytterligare . Efter demonstrationerna så utlovade al-Maliki förbättringar . När de hundra dagarna närmade sig sitt slut hade väldigt lite skett och nya protester aviserades. Enligt rapporter till Human Rights Watch hade två källor inom försvarsdepartementet avslöjat att regeringen var väldigt känslig för att stora mängder av demonstranter skulle framställa al-Maliki och hans regering i dålig dager. Enligt källan skulle demonstrationerna återigen infiltreras av regeringstrogna, men att de nu skulle få ett helt annat officiellt stöd. Så blev det också. Irakiska soldater delade bland annat ut frusna vattenflaskor till de regeringstrogna som, innan de tinat, kunde användas som batonger. De demonstranter som sökte hjälp hos soldaterna blev nonchalerade. Regeringens känslighet för kritik har lett till grova övergrepp mot yttrande- och pressfriheten. Myndigheterna driver ett antal rättsprocesser mot dagstidningar, hotar journalister och gör allt man kan för att tysta NGO:er från att upplysa världen om det som händer i . Regeringen slår brutalt ner protester och fängslar oliktänkande. Istället för att lyssna på folket gör man allt man kan för att kväsa det.