ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02C384 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en möjlighet till medling i tvister om vårdnad, umgänge och boende. Med anledning av det höga antal skilsmässor och separationer som sker har antalet vårdnadstvister ökat, trots en lagreform 2006 som var till för att minska antalet tvister. I gällande rapporter och granskningar av familjerätterna har brister påvisats vad gäller resurser och kunskap kring riskbedömningar och barnpsykologi när man gör en utredning. Bristerna medför att barn tenderar bli extra utsatta när föräldrar inte kan komma överens och att myndigheten i stor mån väljer att anta den ena förälderns utsaga kring barnets mående, vilja och önskan. Därmed kringgås barnperspektivet. Vårdnadstvister som går så långt som till en huvudförhandling leder endast till en skarp polarisering mellan parterna. Troligt är att allt flera ifrågasätter samhällets hantering av föräldrars konflikter då de i många fall upplevs förvärra situationen. Att domstolsprocesser inte löser föräldrars konflikter är väl känt då risken ökar att föräldrar i kris får vapen och incitament att skada varandra på en arena där man spelar upp konflikten. Den nuvarande metoden går ut på att vinna en strid genom att försöka bevisa den andra förälderns oduglighet, vilket uppenbarligen uppmuntrar till smutskastning. I många fall kan man anta att barnen blir åskådare till den eskalerande konflikten. Utifrån nuvarande situation, som innebär att ungefär vart tionde barn är med om att föräldrar strider om vårdnaden, vill jag ge föräldrar ett alternativ med medlare som obligatoriskt erbjuds av domstolarna. En medlare av min modell bör vara en lagfaren person som erbjuds i alla s.k. FB-mål. Jag vill med detta förslag ge ett starkt verktyg till föräldrarna att komma överens, vilket säkrar barnperspektivet i form av minskade trauman. Att medlaren ska ha någon form av sekretess är en förutsättning för förtroendefulla samtal samt att det ökar möjligheterna till förlikning. Nuvarande modell är enligt min mening inte förenlig med barnets bästa. Det kan omöjligen gynna barnet att föräldrarnas förhållande förvärras och parternas position kring tvistefrågan polariseras. Ju tidigare parterna kan komma överens desto bättre. Det bästa vore om parterna kom överens redan i samband med separationen, det näst bästa vore om parterna kunde lösa frågan hos familjerätten, men i de fall inget av alternativen nås är det alltid bättre att parterna når en samförståndslösning genom medling och förlikning än att domstolen slutligen avgör frågan. Jag anser därför att regeringen ska låta utreda ökade möjligheter till alternativa tvistelösningar för att på bättre sätt tillvarata barnens bästa kring vårdnadsstrider.
mot · GZ02C386 · 2011-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, byggande samt konsumentpolitik anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 18 Samhällsplanering, byggande samt konsumentpolitik enligt uppställning: Regeringens förslag (tkr) Anslagsförändring (tkr) föreslår ett anslag på till för spridande av information om hur den kooperativa hyresrätten kan utvecklas och stärkas. menar att upplåtelseformer som är icke-spekulativa bör stärkas. Ett investeringsstöd för byggande av hyresrätter bör införas. Stödet innefattar även hyresrätter för studentboende. Regelverket bör hämtas från tidigare insatser för bidrag och stimulanser för nyproduktion av hyresrätter. Stödet ska uppgå till högst av produktionskostnaden per lägenhet och maximalt . Vi avsätter från för detta, och därefter . 15 000 lägenheter bör kunna byggas med dessa villkor . har även förslag om att stödja upprustning av lokaler inom välfärdssektorn liksom stöd för ökad tillgänglighet och kultur- och möteslokaler, se budgetmotionen. För att öka tillgängligheten föreslår att ett hissbidrag inrättas. För detta ändamål anslås . Stödet ges om högst per hiss. Stödet uppgår till av kostnaden. 10 miljoner anslås till för informationsverksamhet för bättre upphandlingar i kommuner och att motverka ekonomisk brottslighet vid bostadsbyggande. anslås till för informationsverksamhet för bättre upphandlingar i kommuner och att motverka ekonomisk brottslighet vid bostadsbyggande. Vi föreslår en satsning på kommunala konsumentvägledare eftersom vi anser att deras arbete i kombination med den kommunala budget- och skuldrådgivningens insatser kan förebygga att människor fastnar i livslånga skuldfällor. Den förra regeringen tillsatte en utredning i syfte att se över den kommunala konsumentvägledningen och ge förslag på hur en hög och likvärdig nivå på denna kan uppnås i hela landet. De borgerliga partierna har varit av den uppfattningen att det bör vara upp till respektive kommun att bestämma om de ska ha konsumentvägledning eller inte, (bet. 2005/06:LU33 s. 63), men i den nya budgetpropositionen verkar ambitionen möjligen ha ändrats. För att garantera alla människors tillgång till god konsumentvägledning vill vi att fler kommuner ska ha tillgång till konsumentvägledning. Vi inför därför ett stimulansbidrag för detta ändamål. Ett stöd på till kommunerna som ska administreras av . I första hand ska se till att de största kommunerna har tillgång till konsumentvägledning. Skulle detta inte vara tillräckligt är vi villiga att återkomma med ett lagförslag i frågan (se vår motion Konsumentfrid och skuldsättning, 2011/12:C329). Amineh Kakabaveh (V)
mot · GZ02C392 · 2011-10-03 00:00:00 — En snabbare plan- och bygglovsprocess tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över möjligheterna att överklaga beslut i plan- och bygglovsärenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se till att handläggningstiderna förkortas när beslut överklagas i ärenden som inte har prejudicerande karaktär. Dagens prövning enligt PBL kännetecknas av ett krångligt regelverk och stora möjligheter till överklagningar. I många områden överklagas i stort sett varenda detaljplan. Det är inte ovanligt att överklagningarna sker i flera led, från planärende till bygglov. Ofta görs dessa överklagningar ända upp i högsta instans och har karaktären av rena okynnesöverklaganden. I slutändan är det dessutom få överklaganden som leder till förändringar. Detta skapar onödiga kostnader, inte bara för den som vill genomföra en byggnation utan även för det skattefinansierade rättsväsendet. Den totala kostnaden för de överklagningsprocesser som har skett inför byggnation beräknas nu uppgå till . Systemet skapar orimligt långa handläggningstider, ibland upp till . Den som ger sig in i ett planarbete, vars utgång och tidsperspektiv de inte kan kontrollera, tar alltså en mycket stor risk. Därför vore det mycket angeläget att minska antalet instanser vid överklagande av planer och bygglov. Det bör även undersökas om det går att snabba på behandlingen av överklaganden som uppenbart inte har förutsättningar att vinna gehör. Man bör därför kunna överväga om bör ingå i prövningskedjan eller om man mot bakgrund av begränsade resurser på kan minska antalet steg i prövningskedjan. Genom att ta bort blir antalet instanser i kedjan jämförbar med ärenden som prövas enligt . Förutom att möjligheterna till överprövning skärps så bör man kunna säkerställa en tidsgräns för handläggningen, vilket skulle leda till att man minskar enskildas och företags kostnader och den osäkerhet om investeringen som uppkommer i och med de långa handläggningstiderna. Därför bör det prövas om det inte går att införa en längsta handläggningstid för de överklagade ärenden som inte är av prejudicerande karaktär. En mer effektiv plan- och bygglag ligger väl i linje med regeringens ambitioner när det gäller regelförenklingar.
mot · GZ02C395 · 2011-10-04 00:00:00 — Näringstillstånd efter konkurs och insolvens tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om näringstillstånd efter konkurs och insolvens. Det är viktigt att ha ett uppmuntrande och välkomnande företagsklimat. Det är individers idéer och drivkraft som ligger till grund för bildandet av nya företag. Därför behöver vi ett regelverk för insolvens som följer tiden och som speglar hur samhället ser ut . Insolvensregler har flera funktioner allt från att hantera hur någon befinns insolvent via reglering av hur man kommer ur insolvens till hur man skall förhindra att den insolvente inte uppfyller sina ekonomiska åtaganden. Enligt den granskning som gjorde av behöver riskerna med att driva företag begränsas och även insolvenslagstiftningen ändras. hade enligt en alltför restriktiv lagstiftning gällande näringsidkares möjligheter att få skulder avskrivna. Väldigt många företagare behöver erfarenheten från misslyckade projekt för att kunna skapa konkurrenskraftiga bolag . En snabb skuldavskrivning underlättar för entreprenören att starta om och skapa morgondagens arbetstillfällen. Insolvens bör inte heller leda till att man blir paria på livstid. Det finns flera argument för detta synsätt från att det är orättvist till att det är ekonomiskt skadligt för hela ekonomin om risktagning bestraffas alltför hårt. Få är villiga att starta företag när det är omöjligt att komma på benen igen efter det att affärsidén inte har burit. Regelverket för insolvens har setts över i en utredning som kommer en bit på vägen till ett bättre företagarklimat. Dock kvarstår en del delar för att än bättre möta vår tid och hur ekonomin ser ut . En balans måste finnas där risk uppmuntras utan att skapa instabilitet för andra. En modell som kan beaktas är att staten inför en form av pantkonto där den insolvente kan överföra kontanter som fungerar som en säkerhet för företag som personen innehar en affärsrelation med. Det skulle vara en enkel modell för att överbrygga de vardagsproblem som insolventa möts av svårighet att få kreditkort, telefonabonnemang och liknande, vilka är väsentliga för att agera i det öppna samhället. Människor skall och bör inte diskvalificeras på livstid på grund av en konkurs. Såväl människor som idéer behöver testa sin bärkraft. Även den som hamnat i konkurs bör kunna få en andra chans vad beträffar näringstillstånd. i (M)
mot · GZ02C397 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av för att stärka den fria etableringsrätten. Möjligheten att etablera sig för att driva näringsverksamhet är en central del för lokalt entreprenörskap. Vissa föreskrifter i (PBL) öppnar dock för olyckliga tolkningar och försvårar vid etableringen. Områden klassificeras exempelvis efter karaktär, vilket begränsar näringsidkare som vill starta företag i ett bostadsområde då hänsyn ej tas till vilken typ av verksamhet det rör sig om. PBL bör revideras i syfte att säkerställa en sund utveckling av byggnation och företagande i lokal närmiljö. PBL infördes med syftet att decentralisera ansvaret för planläggning från staten till kommunerna och som ett led i en modernisering av planering och byggnation riktade till enskilda. PBL har dock inte hängt med i takt med utvecklingen. Det är framförallt 2 kap. 4 § och 5 § som utgör hinder för fri etablering. Paragrafen klargör att bebyggelse skall lokaliseras till mark som är lämpad för ändamålet, vilket innebär att klassificeringen bostadsområde kan utgöra hinder för nyetablering av företag. Detta gäller även om företaget varken har skymmande lokaler eller utövar farlig verksamhet. Den nya (2010:900) skulle förenkla och förtydliga de regler som styr den fysiska planeringen och vissa byggrelaterade frågor. Trots flera välkomnade förbättringar jämfört med den gamla lagen så löser lagen inte de problem som denna motion tar upp. PBL behöver således fortfarande ses över vad beträffar de byråkratiska tillkortakommanden som återfinns i 2 kap. 4 § och 5 § PBL. Denna brist på flexibilitet riskerar att lägga krokben för mindre företag som vill etablera sig. Lagens omodernt utformade föreskrifter tar inte hänsyn till hur företag bedrivs och vilken inverkan de har på sin närmiljö. Restriktioner bör finnas vad beträffar möjligheten att bedriva hälsofarlig verksamhet i bostadsområden. PBL bör dock revideras så att lagen, med ett generöst och flexibelt förhållningssätt, utformas så att den inte stjälper lokala företagare från att etablera sig. Innebörden av fri etableringsrätt bör stärkas och säkerställas. Därför bör en översyn av PBL genomföras så att hänsyn tas till verksamheters karaktär och förutsättningar som ett led i arbetslinjen. i (M)
mot · GZ02C399 · 2011-10-04 00:00:00 — Byggande av bostäder särskilt hyresrätter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att satsa på en offensiv bostadspolitik för att bygga fler hyresrätter. Ett modernt välfärdssamhälle som ska ta hand om de svaga i samhället. Ett av de utanförskap som vi ser är hemlöshet, som är både en bostadsfråga och en socialpolitisk fråga. Det är ett hårt slag att mista sin bostad. Mat för dagen, kläder på kroppen och tak över huvudet behöver alla. Och det måste vi gemensamt i samhället se till att det finns. Nya grupper av hemlösa har uppmärksammats: kvinnor, barn, arbetslösa, fattiga och personer med svåra missbruk samt personer med en psykisk sjukdomsbild. Barnfamiljer som vräks är en fullständig katastrof. Vi måste uppnå nolltolerans när det gäller hemlöshet. Tyvärr har det sociala klimatet hårdnat i vårt land med utförsäkringar och fler som går på socialbidrag till följd av att de har trängts ut ur a-kassan. Hemlöshet måste alltså handla om två olika perspektiv, dels att se till att de som är hemlösa kan få ett värdigt boende, dels att förhindra att fler hamnar i hemlöshet. Det förebyggande arbetet kan inte nog betonas som stöd vid risk för vräkning och boendestöd. De som är hemlösa måste erbjudas boende i någon form som de ges stöd att nå målsättningen att få en egen bostad. Nytillskott av bostäder är nödvändigt för att skapa flyttningsrörelser som resulterar i att äldre lägenheter blir lediga för hushåll som står utanför bostadsmarknaden. Bostadssituationen bidrar till segregation i vårt samhälle. Det gör att klyftorna blir större och att ojämlikheten ökar istället för tvärtom. Att ändra utvecklingen på bostadsmarknaden är nödvändig. Att bygga hyresrätter för att få till en rörlighet på bostadsmarknaden är en viktig nyckelfaktor för att komma till rätta med problemet. För att öka mobiliteten på bostadsmarknaden och för att öka chanserna att få en egen bostad för människor i samhället som varit i utsatta situationer måste det finnas en sammanhållen och offensiv bostadspolitik som ser över alla möjligheter som finns för att bygga fler bostäder och då särskilt hyresrätter som det nu råder brist på, inte minst i våra storstadsområden där bostadsbristen är påtaglig.
mot · GZ02C4 · 2011-10-13 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:12 Rätt till namn som förvärvats i en annan stat inom EES tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den som genom födelse, ändrat civilstånd eller något annat familjerättsligt förhållande har förvärvat ett namn i ett annat land ska få förvärva det namnet också i . I propositionen föreslås att den som genom födelse, ändrat civilstånd eller annat familjerättsligt förhållande har förvärvat ett namn i ett annat EES-land eller i ska få förvärva det namnet också i , om han eller hon vid det utländska förvärvet var medborgare eller hade hemvist i den andra staten eller hade annan särskild anknytning dit. Förvärvet ska kunna ske genom en enkel anmälan till som är avgiftsfri. Det är en självklarhet att en persons namn är detsamma var han eller hon än befinner sig. Att ha olika namn i olika länder ställer till problem både yrkesmässigt och privat. Det namn som finns i officiella handlingar används exempelvis vid utfärdande av pass och andra legitimationshandlingar. Vi ställer oss bakom propositionen i stort men vi anser, såsom påpekar i sitt remissyttrande, att anledning saknas för att begränsa tillämpningen till endast EES-området samt . Propositionens förslag bör i stället tillämpas för alla länder. Det är ologiskt och inkonsekvent och skapar onödiga hinder att tillämpa reglerna olika för människor ifrån olika delar av världen. I propositionen skriver regering att rätten att få ett namn erkänt bör begränsas till förvärv i ett annat EES-land och . Att låta möjligheten omfatta de namnförvärv som gjorts i länder utanför EES samt kan medföra praktiska svårigheter. Regeringen bedömer mot denna bakgrund att en generell reglering inte bör införas utan att konsekvenserna bättre går att överblicka. Vi anser att svårigheterna med att hantera namnbeslut från länder utanför EES-området överdrivs av regeringen. Vi finner inga argument för att kontroll och prövning av underlaget blir olika beroende på ursprung.
mot · GZ02C400 · 2011-10-05 00:00:00 — Förbud mot prispåslag för vidareförsäljning av evenemangsbiljetter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla ett lagförslag om förbud mot prispåslag vid vidareförsäljning av evenemangsbiljetter. Det finns ingen lag eller reglering för hur mycket priset får höjas vid vidareförsäljning av evenemangsbiljetter. Som en konsekvens kan vi se hur många tjänar pengar på att köpa upp biljetter till populära tillställningar, för att sedan sälja dem vidare med vinst vilket drabbar de som söker biljetter av intresse för evenemanget. Det bör därför lagstiftas om ett förbud mot prispåslag vid vidareförsäljning av biljetter till samtliga evenemangstillställningar och att straffet mot detta blir kännbart för att uppnå en stävjande effekt.
mot · GZ02C401 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skattefrihet för uthyrning av en del av bostad.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över regelverket för andrahandsuthyrning. 1 Yrkande 1 hänvisat till SkU. Bostadsbristen är betydande på många håll, inte minst i storstadsregionerna. För att lösa de mest akuta problemen vill vi göra det skattefritt att hyra ut halva bostaden. Den statsfinansiella kostnaden skulle inte bli så stor, och det skulle vara ett lågt pris att betala för att frigöra många bostäder. Mycket talar för att de bostadstillfällen som förslaget genererar skulle kunna uppstå just i storstäderna där vi har störst bostadsbrist. De samhällsekonomiska vinsterna skulle helt enkelt bli stora om vår bostadsyta nyttjades på ett mer effektivt sätt. Nästan 25 000 bostäder i står tomma och skulle kunna hyras ut i andra hand detta enligt en undersökning som har gjort. Handelskammaren lät intervjua 1 000 personer i angående andrahandsuthyrning. av dessa personer som inte hyr ut skulle kunna tänka sig att göra det. vill alltså hyra ut men gör inte det. Varför tillvaratar vi inte denna vilja om behovet verkligen är så stort? Det måste bli enklare och mer lönsamt för privatpersoner att hyra ut sin bostad. En bidragande orsak till att många avstår från att hyra ut i andra hand är att det inte lönar sig och att oförutsägbarhet råder beträffande avtalad hyra eftersom hyresgästen kan överklaga, och att detta kan resultera i återbetalningsskyldighet. Handelskammaren vill liksom se mer flexibla regler och skattebefrielse vid andrahandsuthyrning. finns ingen väl fungerande marknad för andrahandsuthyrning, där personer som har ett förstahandskontrakt på en hyreslägenhet kan hyra ut. Regelverket för andrahandsuthyrning måste ses över i syfte att förbättras och underlätta andrahandsuthyrning. I vårt grannland är det skattefritt att hyra ut av den egna bostaden. Enligt är det möjligt att pröva samma modell i med skattefrihet vid uthyrning av del av bostad.
mot · GZ02C402 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring i namnlagen. Många lagar har rötter långt tillbaka i tiden och är tydligt influerade av det rättsläge och de samhälleliga normer som gällde då. Ett exempel på en sådan lag är namnlagen. Längre tillbaka i tiden behöll i de flesta fall såväl kvinnor som män sina efternamn hela livet men i och med den reform med fasta efternamn som skedde blev den att kvinnan vid giftermål kom att ta makens namn. har läget än en gång blivit ett annat och är det återigen vanligt att kvinnan behåller sitt efternamn vid giftermål. kan det till och med vara så att mannen tar sin hustrus efternamn. Därtill är det mycket vanligare att människor lever tillsammans utan att vara gifta. Det blir också vanligare med relationer över nationsgränserna där olika namnkulturer möts och förs vidare till gemensamma barn. Föräldrar med rötter i exempelvis respektive kan ha önskemål om att gemensamma barn ska ha namn från båda sidorna av familjen, kanske med anledning av ett eventuellt dubbelt medborgarskap. Vid giftermål vill ibland den ena parten behålla sitt eget efternamn och därutöver lägga till makens eller makans efternamn för att alla medlemmar i familjen ska ett gemensamt namn. I praktiken har de ett dubbelnamn och när de sedan får barn vill de ofta att barnen ska få samma namnkonstruktion. Då visar det sig att mellannamnet inte får ärvas utan bara efternamnet. I praktiken kan det leda till att syskon får olika efternamn. Om en kvinna när hon gifter sig behåller sitt eget efternamn får barnet kvinnans och mannens efternamn. Om kvinnan senare bestämmer sig för att lägga till mannens efternamn (t.ex. för att förenkla en flytt utomlands) får de syskon som föds efter det enbart mannens efternamn. Så länge föräldrarna hade olika efternamn var det okej för barnen att få två efternamn, men när mamman tog pappans efternamn förvandlades hennes gamla efternamn till ett mellannamn. Eftersom mellannamn inte går att ärva får syskonen olika efternamn. som översynen av namnlagen pågår hamnar familjer i dilemma kring sina barns namn. En översyn av namnlagen har inletts. En sådan översyn är efterlängtad av många och det är angeläget att processen skyndas på. Det vore önskvärt om man i den utredning som pågår även kunde hitta en lösning på den situation rörande mellannamnens status som läget ser ut så att de mellannamn som finns framöver kan omvandlas till efternamn om bäraren så önskar. Då skulle barnet vid beslut kunna få båda föräldrarnas efternamn, och gifta par skulle kunna ha båda makarnas efternamn.