ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H002C308 · 2011-10-04 00:00:00 — Stopp för s.k. målvakter vid fordonsrelaterade kostnader tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om legal panträtt i fordon. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätt att flytta felparkerade fordon. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om körförbud vid obetalda skatter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om spärr för nyregistrering av fordon. Så kallade bilmålvakter är ett växande problem. Det finns exempel på personer med tusentals fordon registrerade i sitt namn, med mångmiljonskulder i obetalda felparkeringsavgifter och skatter, som de saknar både tillgångar och körkort. Dessa personer är med stor sannolikhet så kallade bilmålvakter, som mot betalning registrerar andras bilar i sitt namn. Genom registreringen undviker fordonets användare betalningsansvaret för skatter och avgifter som är kopplade till fordonet. Dessa påförs i stället bilmålvakten som inte bryr sig om att betala dem. Bilmålvakten saknar i regel tillgångar som kan utmätas av kronofogden, och kan därför fortsätta att dra på sig skulder utan att riskera några konsekvenser. Vi föreslår nu att en legal panträtt uppstår i fordonet för varje skuld avseende trängselskatt, fordonsskatt och felparkeringsavgift. Detta gör det lättare för kronofogden att driva in obetalda skulder genom försäljning av fordonet. Fördelarna med att använda sig av en bilmålvakt minskar då kraftigt. Vi föreslår vidare att stat och kommun får rätt att flytta ett felparkerat fordon om den registrerade ägaren har obetalda felparkeringsavgifter på mer än . Fordonet återlämnas först när skulderna reglerats. Går skulderna till utmätning har kronofogden rätt att beslagta fordonet för försäljning. Vi föreslår även att Transportstyrelsen får utfärda körförbud för fordon med obetalda fordonsskatter och trängselskatter, för skulder . Transportstyrelsen får med vårt förslag också möjlighet att vägra nyregistrera ägare till ett fordon, om den personen har obetalda fordonsrelaterade skulder på ett betydande belopp. Motionen grundar sig på de förslag som Transportstyrelsen och kronofogden presenterade . har inget hänt. Det är dags nu att sätta stopp för bilmålvakterna.
mot · H002So392 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förstärkningar av kompetensen hos personal anställd i all verksamhet under LSS. finns det inga direkta krav på utbildning eller kompetens för de flesta som jobbar inom LSS. Enda direkta kraven som ställs är för de personer som är föreståndare för verksamheter. I övrigt är det fritt fram att anställa i princip vem som helst. Kravet i LSS om att det i övrigt ska finnas personal för en ändamålsenlig verksamhet kan även det ifrågasättas mot bakgrund av att många kommuner inte prioriterar detta område och att det saknas resurser. Vid en genomförd undersökning av Vision framgick att av socialcheferna inte anser sig ha marginaler för att bedriva LSS i enlighet med lagens krav. Det finns även anledning att ifrågasätta huruvida kontrollen av efterlevnaden verkligen fungerar när undersökningen uppvisar sådana brister. Vi upplever det som om funktionshindrade har hamnat mellan stolarna när vare sig regeringen, eller Kommuner och Landsting tar på sig ansvaret för missförhållandena. Alla som är i behov av LSS måste känna tillit till personalens kompetens och att personalen även vidareutbildas och håller sina kunskaper uppdaterade. Personalen som arbetar i direktkontakt med klienter måste känna sig bekväma i sin yrkesroll och känna att de har den kompetens och de kunskaper som krävs för att göra ett bra arbete. I annat fall riskerar vi fortlöpande larmrapporter om missförhållanden på serviceboenden och nya skandaler. Klienter inom ramen för LSS är en av de mest utsatta grupperna i och måste få känna trygghet. Det är även av största vikt för att anhöriga ska känna sig trygga och känna förtroende för verksamheten. I syfte att stärka allmänhetens förtroende utifrån bidragsfusk är det även av särskild vikt att nationella kompetenskrav ställs. Vi anser för det första att det måste tas fram tydliga riktlinjer för kraven på kompetens hos all den personal som arbetar inom LSS. För det andra måste staten se till att uppföljning och kontroll verkligen fungerar så att kommunerna inte kan smita från sitt ansvar gentemot sina medborgare. För det tredje måste det finnas en tydligare vilja att förändra och samarbetet mellan , SKL och de enskilda kommunerna måste förstärkas. Per Ramhorn (SD)
mot · GZ02Fi3 · 2011-11-28 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:40 Ändrad tillsyn över kreditvärderingsinstitut avslår regeringens proposition 2011/12:40 Ändrad tillsyn över kreditvärderingsinstitut. är () övergripande behörig myndighet för tillsynen över de finansiella marknaderna i . Regeringen avser nu att bryta denna praxis och förflytta delar av den kompetens och de befogenheter som ligger under FI till motsvarande myndighet på federal EU-nivå, och istället låta (Authority) överta verksamheten. Den befogenhet som berörs avser tillsynen över kreditvärderingsinstitut. Propositionen föreslår vidsträckta befogenheter för den federala och därmed utom svensk kontroll och ansvarsutkrävande myndigheten . Bland annat föreslås den kunna göra fysiska platsundersökningar, helt utan förhandsanmälan, och den föreslås även kunna förelägga viten för såväl fysiska som juridiska personer för att förmå dem att underkasta sig en utredning eller en undersökning. Tillika ska den även kunna delegera uppgifter till och begära olika konkreta åtgärder, exempelvis att utreda en särskild uppgift eller genomföra en platsundersökning. Av lagen (2010:1010) om kreditvärderingsinstitut framgår att är behörig myndighet enligt förordningen om kreditvärderingsinstitut. Men enligt proposition 2011/12:40 medför ändringsförordningen (EU) nr 513/2011, som ligger till grund för propositionen, att de nationella behöriga myndigheternas befogenheter och uppgifter som rör tillsyn över kreditvärderingsinstitut [upphör]. Därav följer också att de bestämmelser i lagen om kreditvärderingsinstitut som t.ex. reglerar befogenheter och möjligheter att ingripa blir obsoleta och bör upphävas. uppfattning är att vissa standardiseringar av regelverk som syftar till att underlätta handeln på den inre marknaden i vissa fall mycket väl kan vara av godo. Men i detta specifika fall rör det sig inte enkom om en standardisering av regelverk och förordningar, utan om en regelrätt maktförskjutning från en svensk myndighet under regeringens kontroll till motsvarande myndighet på EU-nivå bortom regeringens kontroll. Den typen av maktförskjutning vänder vi oss emot huvudsakligen av principiella skäl, då vi ser ett egenvärde i att makten och kontrollen över det offentliga ligger under regeringen och samt inte minst ytterst under det svenska folket. Med anledning av vad som ovan anförts menar vi att inte ska fråntas några befogenheter vad avser det berörda området och att propositionen således ska avslås i sin helhet.
mot · GZ02K1 · 2011-11-22 00:00:00 — med anledning av redog. 2011/12:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om oberoende organ för tillsyn av olika statliga verksamheter. Frihetsberövanden är, med undantag för de som sker inom ramen för rättsväsendet, förbjudna i regeringsformen. Varje frihetsberövande utgör i sig ett starkt ingrepp i den personliga integriteten och rörelsefriheten. Varje del av varje frihetsberövande bör därför vara omgärdad med tillräckliga kontrollorgan och system för att minimera mjöligheten att fel begås i verksamheten och så att de fel som ändå begås uppmärksammas och så snabbt som möjligt kan korrigeras. Kriminalvården utgör den myndighet som verkställer de frihetsberövanden som är nödvändiga i en rättsstat. En väl fungerande tillsyn är central för den slutna verksamhet som kriminalvården utgör. Den tillsyn som JO utför är inte kontinuerlig och heller inte fullständig men är ändå mycket betungande för JO. Av de 6 911 avgjorda ärenden som JO behandlade under förra verksamhetsåret gällde den överlägset största andelen, 1 203 stycken, ärenden om kriminalvård. Antalet ger en klar indikation på det starka behov av systematiserad och tematisk tillsyn av Kriminalvården som finns, en tillsyn som inte utförs. En övervägande del av tillsynen av Kriminalvården ansvarar den egna myndigheten för. En modern kriminalvård ska ha en självständig tillsyn utifrån. Vi har därför länge krävt att en oberoende instans utanför Kriminalvården som ska sköta tillsynen över Kriminalvården inrättas. Detta bör utredas. Även andra statliga verksamheter har en organisation av sin tillsynsverksamhet som inte är tillfredsställande. Det rör t.ex. verksamheter. Det är viktigt att identifiera övriga statliga verksamheter som med myndighetsutövning i olika former har en stor inverkan på människors vardagsliv, men som saknar oberoende och effektiv tillsynsverksamhet, och därefter lämna förslag på hur verksamheten kan förbättras. Detta bör också utredas. i (S)
mot · GZ02K2 · 2011-11-30 00:00:00 — med anledning av redog. 2011/12:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning för att på ett samlat sätt se över hur ordinär tillsyn kan ordnas för verksamheter som saknar detta. Den offentliga organisationen för tillsyn över den offentligdrivna verksamheten är splittrad vad avser såväl hur den utförs som av vem och hur den finansieras. För viss verksamhet saknas tillsyn och det enda ordinarie tillsynsorganet är Justitiekanslern. Det handlar exempelvis om Kriminalvårdens och verksamheter. Detta medför att kontrollen över verksamhetens effektivitet och rätta utförande riskerar att brista och att enskildas förtroende för samhället minskar. Till detta kommer att ombudsmän som är ett extraordinärt tillsynsorgan under av år kommit att få en alltmer ansträngd ärendesituation, som senast sökt underlätta genom ökade delegationsmöjligheter. Det är dock klart för att JO alltmer kommit att få en roll som ordinärt tillsynsorgan, för verksamhetsområden där normal tillsyn inte finns eller är välkänd. Även inom andra områden finns behov av en översyn av tillsynsverksamheten (jfr förslag i SOU 2004:100 Tillsyn Förslag om en tydligare och effektivare tillsyn). Ett genomförande av en ny tillsynsorganisation som medför att all offentlig verksamhet bedrivs under effektiv tillsyn, kommer dels leda till en kvalitativt förbättrad verksamhet, dels minska belastningen hos JO och Justitiekanslern. Oavsett hur den nya organisationen blir ska den innebära att ordinär tillsyn införs för verksamheter som saknar detta. Ett införande av en utökad mer enhetlig tillsynsorganisation behöver inte medföra utökade kostnader för det allmänna. Tillsyn finansieras delvis med skatt, delvis med avgifter. Exakt hur det kommer att bli i slutänden är svårt att avgöra . Av Justitieombudsmännens redogörelse framgår (s. 14) att prövningen av klagomålsärenden tar huvuddelen av JO:s handläggningsresurser i anspråk, varför antalet inspektioner och övriga granskningar på JO:s eget initiativ minskat ytterligare och ligger på en betydligt lägre nivå än vad JO anser vara önskvärt. Mot bakgrund av detta och vad som ovan framkommit om avsaknaden av ordinära tillsynsorgan inom delar av den statliga verksamheten, anser att ordinära tillsynsorgan måste skapas för de verksamheter som saknar detta. Exakt hur detta ska ske och vilka områden som berörs, är svårt att avgöra . Detta måste bli föremål för en statlig utredning. Några av effekterna av utredningens förslag bör bli att stärka kvaliteten i den granskade verksamheten och att återupprätta JO:s roll som extraordinärt tillsynsorgan. föreslår således att ska tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning för att på ett samlat sätt se över hur ordinär tillsyn kan ordnas för verksamheter som saknar detta.
mot · GZ02K3 · 2011-11-30 00:00:00 — med anledning av redog. 2011/12:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beakta JO:s ställning som extraordinärt tillsynsorgan och se över bristen på ordinarie tillsynsorgan för verksamheter vilka är föremål för omfattande ärendehantering hos JO. När behandlade JO:s ämbetsberättelse för perioden konstaterade utskottet att JO i rad hade uppmärksammat på det faktum att det inom flera viktiga samhällsområden saknas ordinära tillsynsorgan. Utskottet konstaterade då att det här handlar om verksamheter som är av stor betydelse för många människors personliga och ekonomiska förhållanden: socialförsäkringarna och kriminalvården. Bristen på ordinarie tillsynsorgan inom dessa områden är, med JO:s och utskottets ord, närmast häpnadsväckande. Det är problematiskt att så betydelsefulla områden som de ovannämnda därtill kommer exempelvis delar av verksamhet saknar något ordinarie tillsynsorgan. JO:s arbetsbelastning har således under en följd av år ökat, inte minst på grund av tillströmningen av tillsynsärenden inom de ovannämnda områdena. JO ägnar alltför stor del av sin verksamhet åt ärenden som borde behandlas i ett annat sammanhang. Följden av detta är att JO:s ställning som extraordinärt tillsynsorgan under äventyras, eftersom tiden inte räcker till för att JO ska kunna fullgöra denna uppgift på det sätt som är meningen. I samband med behandlingen av JO:s ämbetsberättelse för perioden kan det konstateras att JO fortfarande ägnar alltför stor del av sin tillsyn åt denna typ av ärenden. Dock bör det i sammanhanget noteras att ärendetillströmningen inom ett av dessa områden socialförsäkringen faktiskt har minskat dramatiskt. JO konstaterar i denna del att utvecklingen är glädjande och att det minskade antalet ärenden tyder på att håller på att få kontroll över sina handläggningsproblem. uttrycker JO att det stora antalet klagomålsärenden medför att utrymmet för inspektioner minskar. Vi menar att det i längden inte är rimligt att belasta ombudsmän med denna typ av tillsynsärenden. I synnerhet med tanke på hur viktiga de samhällsområden är som berörs är tillsynsorgan av utomordentlig vikt ytterst handlar detta om rättssäkerhet för den enskilde. Per (M) Skånberg (KD)
mot · GZ02T1 · 2011-11-02 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:25 Genomförandet av det tredje körkortsdirektivet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge regeringen i uppdrag att göra en översyn kring validering av utländska körkort i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör frånhända sig lagstiftningsrätten och att detta fortsättningsvis bör slås fast genom förordningar. Enligt gällande rätt kan utbyte av ett utländskt körkort mot ett svenskt endast ske för EES-körkort samt körkort utfärdade i och . Att de sistnämnda länderna jämställs med EES-länder hänförs till de bilaterala avtal har med dessa länder om utbyte av körkort. Att EES-körkort kan bytas ut mot svenska körkort är i sig inget som föranleder några frågor med tanke på graden av harmonisering, precis som det argumenteras i regeringens proposition. Däremot finns det anledning att diskutera tredjelandskörkort och de övriga exempel som nämns vid sidan av EES-länderna. är en del av globaliseringen. En globalisering som medför att gränser suddas ut och att människor söker sig från sina hemländer till andra länder. Utbildning, forskning och jobb är en stor anledning till att människor rör sig över världen. Globaliseringens positiva effekter måste beaktas och tillvaratas när människor flyttar över gränser och söker sig till nya länder att verka i. Ett sätt att göra det på är att utvidga de nuvarande utbytesmöjligheterna för utländska körkort till svenska körkort, så att människor från fler länder som uppfyller de svenska körkortsreglerna får möjlighet att få ett svenskt körkort. Många människor som valt att komma till för att utbilda sig och som sedan får ett jobb skulle få en ökad frihet om möjligheterna att få ett svenskt körkort fanns. Regeringen bör beakta synpunkter från remissinstanser som som ställt sig frågande till varför just och ska ha generösare regler än andra att få körkort utbytta till svenska. Det är angeläget att regeringen får i uppdrag att göra en översyn av reglerna i syfte att utvidga de nuvarande reglerna för körkortsvalidering från EES-länderna, och till att också omfatta medborgare från fler länder. En lösning på problemet kan vara att regeringen frånhänder sig lagstiftningsrätten och att detta fortsättningsvis slås fast genom förordningar.
mot · GZ02C5 · 2011-12-06 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:28 Enklare avbetalningsköp m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att anlita sakkunniga vid värdering vid handräckning av varor som förmodas överstiga ett värde av . I regeringens proposition om enklare avbetalningsköp så föreslås en ändring i 15 § lagen om avbetalningsköp mellan näringsidkare m.fl. enligt nedan Vid handräckning skall kronofogdemyndigheten Om det behövs får en eller flera sakkunniga anlitas att biträda vid Om det behövs får en eller flera sakkunniga anlitas för att biträda Min mening är att det vid handräckning av varor som förmodas överstiga ett värde av är av vikt att en professionell bedömning av varans verkliga värde säkerställs. Därför bör det lagfästas att sakkunniga alltid ska anlitas vid värderingen. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GZ02K4 · 2011-12-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:31 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet avslår proposition 2011/12:31 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet. I proposition 2011/12:31 redovisar regeringen en bedömning utifrån uppfattningen att länsstyrelseverksamheten bör koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser. En bild man försöker skapa är att det är av ringa betydelse. Att på detta sätt gå före utredaren uppdrag är att hasta fram, men också att köra över alla de kommuner och landstingspolitiker runt om i landet som jobbar med regionfrågan. Att påstå att centralisering av viss verksamhet är av ringa omfattning är ett hårt slag mot mindre länsstyrelser, men det innebär också att man påskyndar den urbanisering som pågår. De anställda på statliga myndigheter har oftast en högre utbildning, och lyfter man då bort vissa arbetsuppgifter från länsstyrelserna minskar man möjligheterna till ett brett arbetsmarknadsutbud. Under den senaste mandatperioden har klyftorna mellan stad och landsbygd ökat, visar olika utredningar, däribland en som gjorts av egen utredningstjänst, . Regeringen har sänkt skatterna med , men fördelningen har varit ytterst ojämn. De som förlorat mest är de som bor i glesbygd och i mindre kommuner. Regeringen har som mål för regionalpolitiken att ha utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. Menar regeringen allvar med målet bör förslaget i propositionen om ändring i viss länsstyrelseverksamhet inte genomföras. Att gå händelserna i förväg vad gäller regionbildningen är också fel väg. I stället bör man invänta utredning, och när man där lagt fast regionerna bör man utreda och föreslå var inom regionerna olika myndighetsuppgifter ska ligga. Vi förespråkar i stället en aktiv utvecklingspolitik för landsbygden och våra olika regioner med offensiva satsningar på energiomställning, tryggad samhällsservice, satsning på högskolor och kvalificerad yrkesutbildning, infrastrukturinvesteringar och bredband, branschprogram för strategiskt viktiga näringar som skogsindustrin, stål, gruvor, fordon, läkemedel och life science, besöksnäringen, bostadsbyggande, satsningar på klimatinvesteringar och förnybara bränslen, satsningar på småföretag och bättre villkor för de gröna näringarna som betyder så mycket för sysselsättningen i glesbygden.
mot · GZ02Ub1 · 2011-12-14 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:36 om användningen av basanslaget för forskning och forskarutbildning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga om systemet för fördelning av basanslaget är väl avvägt i relation till målet att varje universitet och högskola ska ha förutsättningar att fatta långsiktiga beslut om sin forskning och att värna lärosätets integritet gentemot samarbetspartner. Medel ur lärosätenas basanslag för forskning används som samfinansiering av forskning som beviljats medel av offentliga och privata finansiärer. Samfinansiering kan ske genom att forskares tid finansierad med basanslag läggs in i externt finansierade forskningsprojekt eller genom att basanslag används för att täcka indirekta kostnader och lokalkostnader. Samfinansiering innebär att lärosätet accepterar att forskningen riktas mot visa områden som ofta prioriteras av externa finansiärer. Utifrån skattningar är det tydligt att det finns stora skillnader mellan olika lärosäten vad gäller hur stor andel av basanslagen som går till samfinansiering. har ofta en betydligt lägre andel av basanslag uppbundna i samfinansiering jämfört högskolor med examenstillstånd och övriga högskolor. För flera högskolor innebär skattningar att samfinansiering och kostnader för forskarutbildningen finansierad med basanslag tar i anspråk hela eller nästan hela basanslaget. Det leder till att ledningen vid dessa lärosäten har begränsade möjligheter att styra verksamheten. Utrymmet för att bygga upp forskarkompetens och infrastruktur för nya forskningsinriktningar som ännu inte väckt intresse hos externa forskningsfinansiärer blir begränsat. På samma sätt blir förutsättningarna för att ge lektorer och professorer möjlighet till forskning i tjänsten små. Det innebär vidare att möjlighet till forskningsanknytning i utbildningen på grundnivå och avancerad nivå i form av lärare som bedriver egen forskning är begränsad. samlade bild är att basanslaget i realiteten inte vid alla lärosäten ger utrymme för att kunna driva en verksamhet som möter alla de intentioner som har gett uttryck för när det gäller basfinansieringen. Regeringen bör därför följa rekommendation och överväga om systemet för fördelning av basanslaget är väl avvägt i relation till målet att varje universitet och högskola ska ha förutsättningar att fatta långsiktiga beslut om sin forskning och att värna lärosätets integritet gentemot samarbetspartner.
mot · GZ02Ub2 · 2011-12-13 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:36 om användningen av basanslaget för forskning och forskarutbildning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lärosätenas årsredovisningar, detta med anledning av av basanslaget för forskning och forskarutbildning. finansieras en del av forskningen på de olika lärosätena genom externa finansiärer. Detta är en fördel då forskningen kan utökas i väsentlig grad på de olika lärosätena. Ofta samfinansieras projekt med resurser från såväl externa bidragsgivare som statens basanslag. Detta är nödvändigt för att locka till sig externa bidragsgivare. En nackdel är dock att basanslagen binds upp i dessa samfinansierade projekt, vilket kan medföra att högskolornas frihet och integritet minskar. Dessutom kan det innebära att basanslagen inte används på det sätt regeringen från början avsett. En annan farhåga från är att en för stor del av basanslaget används för forskarutbildning och inte till renodlad forskning. Samfinansiering är en finansieringsform som även kommer att utgöra en betydande del av lärosätenas finansiering av forskning. Det är dock mycket angeläget att klara regler utfärdas och att lärosätenas årsredovisningar innehåller följande: Storleken på de externa bidrag som har mottagits . Hur stor andel av de externa bidragen som har förbrukats samt till vad. Hur stor andel av basanslaget som har förbrukats. Hur stor andel av basanslaget som har använts till forskning respektive forskarutbildning. Hur stor andel av basanslaget som har använts till samfinansiering. Det är angeläget att lärosätenas årsredovisningar innehåller klara uppgifter på hur basanslaget och de externa bidragen har använts samt hur detta lever upp till regeringens intentioner. Detta eftersom samfinansiering av forskningsprojekt har en omfördelande effekt och påverkar lärosätenas handlingsutrymme.