ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02MJ393 · 2011-10-03 00:00:00 — Privatisering av de statliga veterinärerna tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att privatisera de statliga veterinärerna. Ett område där staten utgör en dominerande aktör på en konkurrensutsatt marknad är veterinärområdet. De privata veterinärerna är ofta egenföretagare eller småföretagare och arbetar under tillsyn av . har själva omkring 400 anställda, varav ungefär tre fjärdedelar är veterinärer. Dessa konkurrerar således med de privata veterinärerna. Den statliga veterinärorganisationen har en tredjedel av marknaden och får in i statliga subventioner. Att en myndighet har tillsyn över både sin egen och konkurrenternas verksamhet framstår som något orimligt. Det är således tveksamt om kolleger inom samma myndighet ska granska varandra, liksom det inte heller är helt lämpligt att en konkurrent ska granska om de privata företagen uppfyller lagens krav. Som en konsekvens av denna ordning har bland annat de statliga veterinärerna i långt större utsträckning än de privata anlitats av myndigheter för olika typer av utredningar, liksom de i vissa fall får mer fortbildning och information än vad deras konkurrenter får i förhållande till marknadsandelen. Det har också förekommit klagomål om att information som är viktig i det dagliga arbetet som veterinär sprids från staten till de statliga veterinärerna så att dessa får ett informationsövertag gentemot de privata. Det finns ett antal exempel som visar att när näringsverksamhet drivs i statlig regi så uppstår problem. Bland annat riskerar konkurrensen och utbudet på marknaden att hämmas eftersom statens verksamheter upp av skattepengar. Möjligheten att ta ut lägre priser ger staten en större marknadsandel än som skulle vara motiverat på en fri marknad. Det kan heller inte uteslutas att staten ger sin egen verksamhet fördelar genom lagstiftning eller informellt genom att låta kolleger sköta tillsynen av varandra. Till detta kan också läggas att när vinstintresse inte finns i en verksamhet uppstår också problem med effektiviteten, och organisationens vilja att ge kunderna en god service blir lidande. Det är mot den bakgrunden viktigt att avveckla statens engagemang som företagare, som man underlättar för privata veterinärföretag i deras strävan att konkurrera på rättvisa och lika villkor. Därför bör det övervägas i en översyn om de statliga veterinärerna ska privatiseras.
mot · GZ02MJ394 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om strandskydd. Syftet med strandskyddet är att säkerställa förutsättningarna för allmänhetens friluftsliv och att bibehålla goda livsvillkor för djur och växtliv. Att ha tydliga regler som begränsar utbyggandet i tätbefolkade områden är viktigt för att trygga att landets strandnära miljöer inte överexploateras. av stränder är dock påverkade av bebyggelse. I landsbygdsområden, såsom stora delar av , ter sig ett landsomfattande och strikt strandskydd som ett bekymmer. Att kunna bebygga stränder i landsbygdsområden är viktigt för att främja utvecklingen, turistnäringen och inte minst för att öka attraktionen för nyinflyttning. Alliansregeringen har sett till att länsstyrelserna fått uppgiften att granska kommunala dispenser och de kommunala planer som behandlar strandskyddet och vid behov överpröva. har kommunerna fått större makt över beslutsprocessen genom att kunna medge undantag från strandskyddet för åtgärder för landsbygdsutveckling. Länsstyrelserna har fått makten över områden där dispensplikten inte gäller för komplementåtgärder i anslutning till befintlig bebyggelse. Alla dessa åtgärder är viktiga och utgör relevanta steg i rätt riktning. Emellertid bör lagstiftningen om möjligt ses över ytterligare i syfte att medge större frihet till kommunerna. Kommunledningarna har unik kunskap om just sin kommun men alltför ofta överprövas kommunernas beslut med motiveringar som är helt adekvata i kraftigt exploaterade skärgårdsområden men som i inlandskommuner framstår som irrelevanta. Med anledning av ovanstående bör det ske en översyn av strandskyddet.
mot · GZ02MJ399 · 2011-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa symbolmärkning för förenklad källsortering. Det finns en ökad miljömedvetenhet i vårt land där intresset för att välja olika former av miljömärkta livsmedel ökat. Kommunerna lockar med gratis mottagning av hushållens grovsopor i de fall de sorterats. Även via soptaxorna uppmuntrar kommuner till sortering av hushållsavfall. Svenska folket är i grunden positivt inställt till källsortering och återvinning av glas, metallförpackningar etc. vet vi att det ofta är bekvämligheten som styr oss i vår vardag när livspusslet skall falla på plats inte minst om miljöinsatserna kostar både tid, pengar och engagemang. Ett sätt att öka källsorteringen är att förenkla och underlätta själva hanteringen. är det tveksamt att avgöra vad som ska läggas var. Det kan vara svårt att veta vad som till exempel är papper eller kartong, och ännu svårare blir det om olika material används tillsammans. Många sorterar fel eller avstår från att sortera. Man måste nästan vara något av en materialexpert för att veta att allt hamnar rätt. Ett enkelt sätt att underlätta för konsumenterna skulle vara att använda symbolmärkning. Samma symboler skulle kunna finnas såväl på förpackningarna som på de olika återvinningscontainrarna. En jämförelse kan göras vid köp av kläder då det alltid finns tvätt- och skötselråd i form av symboler. De fungerar internationellt oavsett vilket språk man talar. Ett motsvarade system skulle kunna användas för att sortera avfall för återvinning. För att underlätta för den som källsorterar och för att öka effektiviteten i källsorteringen och bidra till en bättre miljö bör vi i utveckla ett system med symbolmärkning för förenklad källsortering och verka för att motsvarande symbolmärkning införs i övriga . Grunden för en sådan tanke finns i som framhåller producentansvaret. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02MJ405 · 2011-10-04 00:00:00 — Metanreduceringsstöd för biogasproduktion från gödsel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att gödselbaserad biogas har en viktig roll i framtidens produktion av förnybar energi. har i sitt förslag till en sektorsövergripande nationell biogasstrategi föreslagit ett metanreduceringsstöd till gödselbaserad biogas på per producerad kilowattimme biogas. Detta motiveras genom att metan, som är en kraftfull växthusgas, nyttiggörs till energi istället för att avgå från stallgödseln direkt till atmosfären. Mycket tyder på att det är svårt att få önskvärt ekonomiskt uppsving och dynamik i gödselbaserad biogasproduktion utan det föreslagna metanreduceringsstödet. Ett införande av ett metanreduceringsstöd skulle göra det möjligt att investera i fler lönsamma biogassystem, vilket medför att marknaden expanderar, intresset ökar och teknikutvecklingen får en skjuts framåt. Detta gäller för såväl anläggningar som kan uppgradera rågasen till fordonsgas som för anläggningar som producerar el och värme. Stödet ses i branschen som en viktig åtgärd för att sätta igång marknaden och för att förbättra möjligheterna för gårdsbaserad biogasproduktion inom lantbruket. Med ett metanreduceringsstöd förbättras möjligheterna väsentligt för att ta tillvara en stor del av den biogaspotential från gödsel som enligt bedöms uppgå till ca . Ett metanreduceringsstöd är därtill förenligt med uppsatta klimatmål om att reducera utsläppen av växthusgaser till atmosfären. I budgetpropositionen blev det dock klart att något metanreduceringsstöd inte ryms i budgeten . Regeringen har dock beslutat att förlänga möjligheten att söka investeringsstöd för biogasanläggningar, men enligt branschen är stöd kopplat till produktionen mer avgörande vid beslut om en eventuell investering. Jag yrkar att regeringen inför ett metanreduceringsstöd som är förenligt med en ökad efterfrågan på förnybar energi och ambitiösa klimatmål.
mot · GZ02MJ406 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en aktionsplan för att utrota den kraftigt giftiga jättebjörnlokan i . rapporterar tidningarna om svåra frätolyckor, inte minst hos barn, förorsakade av jättebjörnlokan (Heracleum Mantagazzianum). Växtsaften innehåller det starkt fototoxiska giftet furocoumarin, som vid beröring med huden i kombination med solljus orsakar svårartade eksem, blåsbildningar samt smärtsamma och svårläkta hudutslag, liksom ljusa hudpartier med pigmentförändringar. Jättebjörnlokan förekommer inte naturligt i utan blev introducerad från som prydnadsväxt, dels växande i trädgårdar och parker, dels torkad som inomhusdekoration. Från dessa trädgårdar har jättebjörnlokan förvildats och finns numera även i bestånd längs vägar, diken och åar inte minst i . Jättebjörnlokan är uppseendeväckande stor, två , och drar genom sitt utseende och sina stora bestånd lekande barn till sig, som då löper stor risk att skadas av växtsaften. Dessutom orsakar växtens förmåga till expansion stora problem eftersom annan vegetation trängs undan, och stora växande bestånd med enbart jättebjörnloka breder ut sig. Jättebjörnlokan kan relativt enkelt bekämpas genom att man strax efter blomningen, men före fröbildningen, hugger av blomställningen. Dessutom stryker man bekämpningsmedel direkt på stjälken, som får växten att vissna och försvinna. Jättebjörnlokan har med viss framgång bekämpats lokalt genom hembygdsföreningar, lokala aktionsgrupper och enskilda, engagerade människor. Någon påverkan på den nationella förekomsten har dessa aktioner dock inte haft. Om man betänker växtens giftighet, att särskilt barn drabbas, att växten har kraftig förmåga till expansion men saknar någon naturlig fiende och att den dessutom inte har någon naturlig hemortsrätt i landet måste slutsatsen bli att den bör utrotas. Att utarbeta en nationell och heltäckande aktionsplan borde vara en uppgift för länsstyrelserna. Den kan sedan effektueras genom exempelvis byalag, kommuner, hembygdsföreningar och beredskapsarbeten. Genom information till allmänheten om faran med jättebjörnlokan skulle helt säkert en stor del av utrotningsarbetet kunna ske ideellt, dock med nödvändiga säkerhetsåtgärder. Skånberg (KD)
mot · GZ02MJ409 · 2011-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över länsstyrelsernas tillämpning av den nya strandskyddslagen. täcker av landets yta och befolkas av av landets befolkning. Vi har över 30 000 sjöar, kust och 2 strömmande vatten. För oss norrbottningar är tillgång till strand och bebyggelse nära vatten av stor betydelse. Stränder och mark finns det gott om i . Därför är det rimligt att norrbottningarna själva vill ha inflytande över plan- och byggfrågor. Enligt gällande lag är det förbud på att bygga närmare strand än om inte särskilda skäl föreligger. Kommunerna äger beslutsrätt om avsteg från strandskyddet utifrån lokala och regionala förutsättningar. Dessa beslut överprövas därefter av i respektive län. Tillämpningen av den nya strandskyddslagen skiljer sig åt högst väsentligt mellan olika län. I får de flesta godkänt när överprövar beslut medan det i är tvärtom. Detta har lett till att norrbottningar upplever den nya lagen som mer restriktiv än den tidigare lagen, vilket är högst märkligt då den nya lagen skulle just underlätta för byggnationer i strandnära lägen. Attraktiva tomter och nya strandnära bebyggelser bidrar till att människorna stannar kvar, lever och arbetar i och får länet att växa. Sjöar, älvar och vattendrag är rikedom. För att strandnära bebyggelse skall utvecklas även i bör därför tillämpningen av länsstyrelsernas överprövningar ses över så att de blir förenliga med lagens intentioner så att alla svenska medborgare upplever att de behandlas lika.
mot · GZ02MJ412 · 2011-10-04 00:00:00 — Insatser för att begränsa dvärgbandmaskens spridning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av kraftfulla insatser för att begränsa dvärgbandmaskens spridning i vårt land. Det är många och stora riskgrupper som finns om i första hand rävens dvärgbandmask skulle få en spridning inom vårt land. Det är alla som är verksamma ute i naturen i arbetet eller , bär- och svampplockare, landsbygdsboende, de som hanterar vilda djur och är hundägare. Trots en massiv insamling av material och omfattande utredningsarbete är kunskapsläget fortfarande oklart. Det måste vara ett statligt allmänt intresse att stödja såväl forskning som annan kunskapsuppbyggnad om dvärgbandmasken och dess spridning. Det behövs också en central handlingsplan gemensam för alla inblandade myndigheter, verk och organisationer. Vi står inför en framtid med allt öppnare gränser och ett varmare klimat. Oönskade arter och smittor kommer att komma in i en allt snabbare takt till landet. Då måste det finnas en handlingsplan, en kompetent och permanent organisation för insamling och övervakning, ett väl utbyggt system för upptäckt och en tydligt utpekad ansvarig myndighet. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02MJ413 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att förtydliga vilka särskilda skäl som kan ligga till grund för dispens från förbudet mot hästhållning på marker som inhägnas med taggtråd. För hästar är ett riktigt val av stängsel vid beteshållning avgörande för hästarnas djurvälfärd. Med minimal skaderisk ska stängslen erbjuda hagar som uppfyller hästarnas behov och hindra flykt till farorna utanför stängslet. får stängsel som innehåller taggtråd inte användas till hästar. Generellt sett anser jag att detta är ett riktigt förbud. Det är dock viktigt att understryka att lagstiftaren öppnat en möjlighet till dispens från förbudet om det föreligger särskilda skäl. Kriterier för en sådan dispens skulle kunna vara att hästarna utgörs av brukshästar, dvs. raser som till sitt temperament är lugnare än varmblod. Betesmarkerna utgörs av stora åkerbeten eller stora naturliga betesmarker. Stängslen är väl uppsatta och väl underhållna med väl spända trådar. Stängslet syns bra, dvs. är inte invuxet i sly eller annan vegetation. Hästarna är vana vid de betesmarker de vistas i. Hästägarna har mångårig erfarenhet av hästhållning innanför taggtråd utan skador på hästarna. Problemet är att den som har en väl fungerande betesdrift inte vet vilka kriterier myndigheten har för att ge dispens. Eftersom förbudet för hästhållning på marker som inhägnas med taggtråd inte grundades på en tillfredsställande undersökning av skador orsakade av olika stängselslag, och forskning saknas, är rättsläget för vad som ska betraktas som särskilda skäl helt enkelt oklart. Dispensansökningar riskerar därför att behandlas godtyckligt av beslutande myndighet. Möjlighet att på ett seriöst sätt prova en dispens, och i vissa fall ge dispens, från det förbud som finns är viktig. Detta eftersom taggtråd kan lämpa sig bättre vid beteshållning på naturbetesmarker, där elstängsel kan vara svåra att hålla fria från vegetation och vattendrag med varierande vattenstånd kan kortsluta dem. På samma sätt är det med beteshållning , där elstängslets funktion kan försämras av stora snömängder, eller vid beteshållning i viltrika områden där vilt ofta river ner eltråden , eller fastnar i den och dör. Jag anser därför att det finns ett behov av att förtydliga vilka särskilda skäl som kan ligga till grund för dispens från förbudet för hästhållning på marker som inhägnas med taggtråd. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02MJ416 · 2011-10-04 00:00:00 — Tolkningen av EU:s avfallsdirektiv snö som avfall tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av tolkningen av EU:s avfallsdirektiv att snö klassas som avfall då det blir föremål för väghållningsinsatser. Vinterväghållningen och snöröjningen har varit ett aktuellt ämne i och med de snörika vintrarna . För en stad som är stora snömängder särskilt utmanande bl a på grund av en tät stadsstruktur, den redan ansträngda framkomlighetssituationen inte minst för kollektivtrafiken samt tolkning av EU:s avfallsdirektiv som innebär att snö som blir föremål för väghållningsinsatser klassas som avfall. Väglagen ställer krav på god väghållning och framkomlighet och inte minst samhället kräver framkomlighet även under snörika perioder. är ensamt i EU om att klassa snö som avfall då den blir till föremål för väghållningsinsatser. En följd av avfallsklassningen är att det blir förbjudet att tippa snö i vattenområden. Det innebär att det krävs dispens från för sjötippning av snö. /11 föll det i inner- och ytterstad snö på ytor där är ansvarig väghållare. Av den mängd föll snö enbart i . tolkning medför en orimlig hantering som inte ser till den samlade miljöbelastningen. När snön smälter blir det vatten och hanteras av dagvattensystemet, och därför borde ett rimligare förhållningssätt vara att betrakta snö som fruset dagvatten med likvärdiga hanteringskrav. Som det är avgör temperaturen hur nederbörden får hanteras. Självklart ska verksamhetsutövaren kontrollera miljöeffekterna av sjötippning av snö på samma sätt som verksamhetsutövaren kontrollerar och följer upp annan verksamhet. Men det blir orimligt, inte minst miljömässigt, om alternativet till sjötippning eller landdepå blir att snön måste transporteras med lastbil långa sträckor vilket enligt trafikkontor de facto är det enda realistiska alternativet. Den totala miljöbelastningen blir då större, särskilt när det handlar om stora snömängder som de senaste två vintrarna. stads trafikkontor har genomfört mätningar som visar att miljökvalitetsnormerna underskrids med god marginal och att sjötippning därför inte utgör en negativ miljöpåverkan. Alternativet till sjötippning är snöupplag. Inom gränser finns det inte tillräckligt stora snöupplag för att klara den volym snö som kommit under denna vinter. Det innebär att snön måste transporteras längre bort. Bortforsling av snö med tung lastbil långt utanför kommungränsen är i sig ingen miljömässigt bra lösning. Det leder även till ökat buller och ökad trafik. Problembeskrivningen ovan är inte specifik bara för utan det finns även andra tätorter och platser som drabbas av tolkning av att snö som samlas ihop för bortforsling klassas som avfall. Vi behöver få till ett rimligare regelverk där det inte är en temperaturfråga som avgör snöhanteringen.
mot · GZ02MJ417 · 2011-10-05 00:00:00 — norra som gott exempel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge nationell status när det gäller metodutveckling i fråga om lokalt beslutsfattande och lokalt förankrad samverkan och samförvaltning till gagn för yrkesfiske och naturvärden i . ligger inom artrikaste havsområde. finns här även första , , med mer än 200 djurarter och alger som inte finns någon annanstans i landet. Ett område med så stora naturvärden kräver en omsorgsfull förvaltning och samförvaltas fisket i området av lokala yrkesfiskare, forskare, , och förtroendevalda från Tanums och kommuner. Inom pågår vilket har varit omdiskuterat, trålfiske, burfiske och hummerfiske enligt en överenskommelse . KosterVäderöfjordsöverenskommelsen kom till stånd mellan fiskare och forskare, aktuella myndigheter och yrkesfiskets organisationer efter många års diskussioner fyllda med misstro och konflikter om bl.a. reservat, om fiskets och kustfiskets nuvarande roll och påverkan på den miljön och om fiskets och framtida möjliga utveckling. KosterVäderöfjordsöverens-kommelsen kom till stånd tack vare att det utvecklades, med stor delaktighet av och Tanums kommuner, en gemensam syn på hur lokalt beslutsfattande, medansvar, öppenhet och dialog mellan parter som har intressen i det området borde utformas. Tack vare denna metodutveckling och beslutsmodell som alla känner sig delaktiga i finns nu både en hållbar överenskommelse om hur reglering av räkfisket parallellt med skyddandet av unika naturvärden i skall genomföras och en modell för hur en lokal samförvaltning kan utformas. Det är fråga om metodutveckling av lokal demokrati till gagn för ett hållbart kustfiske med stor hänsyn till djur och växtliv. Denna metod med stark lokal förankring bör ges ökad spridning runt om i , och därför bör ges ett nationellt erkännande och status som förebild att efterlikna. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02MJ418 · 2011-10-05 00:00:00 — Städning av nedskräpade kuststränder och marint skräp tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av ansvarsfördelningen mellan kommun och stat när det gäller marint skräp och städning av nedskräpade kuststränder. har en mycket lång kust med öppna stränder rakt mot öppet västerhav. Det stormar ofta på och resultatet av vad dessa häftiga vågors färd mot land möter vi varje i form av uppspolat marint skräp på stränderna. År ser det lika bedrövligt ut. Eftersom skräpet oftast är lätt identifierat med tydliga avsändare är det lätt att förstå att det inte är skräp som slängts på stränderna av vanliga från land kommande nedskräpande turister eller kommuninvånare. Nej det är marint skräp med internationell avsändare som hivats i havet från fartyg på internationellt vatten eller förts med strömmarna via tidvattnets skiftningar. Det kan i mångt och mycket liknas vid hur den olja som med strömmar och vågor flutit in mot . Däremot uppstår nu en intressant ansvarfördelning mellan stat och kommun eftersom det är skillnad på skräp och skräp. Skräp tolkas enligt gammal lag som kommunalt ansvar utifrån aspekten att det handlar om vanlig renhållning och vardaglig nedskräpning, vilket mycket riktigt är kommunens ansvar men kan knappast jämföras med den stora mängd marint skräp som från stora vida haven flyter i land på år ut och år in. Därför behövs en översyn av ansvar och kostnader på nationell nivå för städning av nedskräpade kuststränder likaväl som det krävs ett nationellt initiativ för att föra upp samma problematik med ansvar för marint skräp på den internationella agendan. Det gäller att finna en långsiktigt lösning vad avser finansiering av städning av stränder men också internationella insatser och initiativ från statens sida så att vi får en lagstiftning som stöder natur- och miljövårdens mål att det är förbjudet att skräpa ned och förorenaren betalar. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02MJ419 · 2011-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att eftersträva tillåtelse att producera alkoholhaltiga drycker från svenskt trä. Senast Systembolaget sålde en flaska brännvin gjord av trä var . Många klassiska svenska akvaviter och brännviner såsom Exportsprit, Reimersholms och Gammal Akvavit tillverkades tidigare av svenskt trä. är dock dessa taffelbrännviner enbart ett minne blott. Enligt EU:s förordning 110/2008 får bara jordbruksprodukter användas för framställning av spritdrycker. Denna förordning bör arbeta för att förändra. Spritdrycker gjorda av trä är inte mer skadliga än andra. Därför vore det logiskt att tillåta även denna form av förädling av den svenska skogen. Den svenska skogen kan skapa ytterligare värden från stubbe till nubbe!