ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02Fö234 · 2011-10-04 00:00:00 — Flygresurser för effektiv brandbekämpning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att släckresursen flygande släckmaterial bör rekvireras och koordineras på motsvarande sätt som annat tungt släckmaterial dvs. inom ramen för den nationella . I sker ett stort antal skogs- och industribränder som dels bidrar till stora ekonomiska förluster för mark- och fastighetsägare, dels innebär påfrestningar på den kringliggande miljön samt fordrar stora samhälleliga resurser för bekämpning och begränsning. En av de mest effektiva resurserna vid skogsbrandssläckning och brandbekämpning i stora industrianläggningar och fastigheter är de flygande släckresurserna. Dessa utgörs av flyg och helikoptrar som används till att släppa släckmedel från luften. Dagens arbete och ansvarsfördelning med att bekämpa bränder rent generellt fungerar tillfredsställande men kan effektiviseras för att fungera bättre. Ett område som rymmer en stor förbättringspotential gäller de flygande släckresurserna. Förbättringen kan bland annat bestå i att dessa görs tillgängliga för ansvarig insatsledare, att de effektiviseras och att det klargörs inom vilken organisation de hanteras. Historiskt har Försvarsmaktens tunga helikoptrar utgjort en tillgänglig resurs för landets räddningstjänster vid bekämpande av större skogsbränder, bränder i stora industrianläggningar eller fastigheter eller då just flygande släckresurser ansetts effektivt och nödvändigt. visar det sig dock att då ansvarig räddningstjänst och insatsledare via SOS eller MSB efterfrågar och försöker rekvirera flygande släckresurser står Försvarsmaktens helikoptrar ej längre till förfogande. Istället hänvisas aktuell räddningstjänst- eller insatsledare till privata aktörer som erbjuder flygande släckresurser. Aktuella fall har visat att dessa resurser på nationell basis sällan har helikoptrar med tillräcklig kapacitet. Lösningen har då blivit att söka internationellt samarbete. Problem uppstår då ansvarig räddningstjänst- eller insatsledare saknar en transparent bild över på vilka grunder och av vem resursen flygande släckresurser kan rekvireras inom ramen för lagen om skydd mot olyckor, LSO. Snabb tillgång till flygande släckresurser med tillräcklig kapacitet innebär självklart att konsekvenserna av omfattande skogs-, industri- och fastighetsbränder kan begränsas. Att just de flygande släckresurserna har en så oklar roll som resurs och att en oklar bild råder över vem/vilka som har rådighet att rekvirera dessa resurser är allvarligt. En ny rimlig ordning vore att släckresursen flygande släckmaterial rekvireras och koordineras på motsvarande sätt som annat tungt släckmaterial dvs. inom ramen för den nationella . Mot bakgrund av det ovan angivna bör tillkännage för regeringen som sin mening vad som i motionen anförts om att släckresursen flygande släckmaterial rekvireras och koordineras på motsvarande sätt som annat tungt släckmaterial dvs. inom ramen för den nationella . Per Åsling (C)
mot · GZ02Fö235 · 2011-10-03 00:00:00 — Räddningsinsatser över gränsen mellan och tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att låta ett finskt befäl leda en räddningsinsats i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att inleda samtal med den om att tillåta svenska befäl att leda en räddningstjänstinsats i . I finns traditionellt ett stort samarbete över gränsen. Trots mångåriga existens och de båda staternas medlemskap i unionen finns fortfarande en lång rad av omotiverade gränshinder kvar i både och . Dessa hinder skapar onödiga svårigheter för medborgarna i gränsområdet och måste därför skyndsamt undanröjas. Ett exempel är möjligheten att använda sig av respektive lands räddningstjänst på andra sidan gränsen vid behov. måste en räddningsinsats i ledas av ett svenskt befäl. För flera kommuner i gränsområdet är det mer rationellt och tryggare för medborgarna att skapa avtal där den räddningstjänst som befinner sig närmast en ort också har det huvudsakliga ansvaret för en insats, oavsett på vilken sida av gränsen som orten ligger. Detta kräver dock att båda länderna ändrar sitt regelverk så att en räddningsinsats kan få ledas av ett befäl från respektive land, oavsett på vilken sida av gränsen som insatsen behövs. Att en regeländring är nödvändig kan belysas med följande exempel: Med dagens regelsystem måste den svenska räddningstjänsten köra från centralorten till , med en regeländring kan räddningstjänsten på andra sidan älven passera en bro och starta släckningsarbetet .
mot · GZ02Fö236 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontroll av brandsäkerhet vid campingplatser. Konsekvenserna av en storskalig brand på en fullbelagd campingplats kan vara direkt förödande. Lyckligtvis har vi än så länge varit förskonade från dylika katastrofer i . Bland annat är avståndet mellan husvagnsekipagen/husbilarna/tälten en viktig faktor i sammanhanget. Det har tagits fram rekommendationer på säkerhetsavstånd av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap men dessa säkerhetsavstånd är just bara rekommendationer. Om ett sällskap väljer att ställa sig närmare än det rekommenderade avståndet är det ingen som kan hindra dem från att göra det. I förebyggande syfte för att öka brandsäkerheten kan en lagreglering av tillsynen över brandsäkerheten på campingplatserna vara på sin plats. torde vara en lämplig tillsynsmyndighet i sammanhanget.
mot · GZ02Fö237 · 2011-10-05 00:00:00 — Krav på sprinkler i alla äldreboenden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa krav på sprinkler i alla äldreboenden. De äldre har särskilt stort behov av hög brandsäkerhet då de kan ha svårt att både röra sig och orientera sig. En undersökning som SVT:s gjorde visade att trots 400 bränder på svenska äldreboenden saknade många direktlarm och sprinkler och ibland till och med en brandvarnare. Undersökningen visade att i var tredje svensk kommun fanns äldreboenden som inte hade direktlarm till larmcentralen SOS, att vissa boenden helt saknade brandvarnare och att inte en enda kommun hade sprinkler i samtliga boenden. Det visade sig att sprinkler tvärtom var mycket ovanligt. dör i snitt 5 människor efter bränder på äldreboenden och fler än 50 skadas. Men av alla tusentals äldreboenden i landet är det bara enstaka som har det skydd som kan rädda liv. vill att det ska finnas ett krav på att alla särskilda äldreboenden ska ha ett larm anslutet till SOS-centralen och räddningstjänsten. Man vill också att det ska finnas sprinkler. träder ändrade byggregler i kraft. I dessa ingår krav på sprinkler i sjukhus och i särskilda boenden för personer med vårdbehov. Reglerna gäller dock vid nybyggnad och vid ändring eller ombyggnad. Det finns alltså inga krav på att installera sprinkler i redan befintliga boenden. De äldre som har svårt att röra sig skulle ges en bättre möjlighet att överleva både brand och rök om krav på sprinkler infördes även på befintliga boenden. Därför bör regeringen tillse att sådana krav införs. Per Ramhorn (SD)
mot · GZ02Fö239 · 2011-10-05 00:00:00 — Avskaffande av särbehandling i krigsmakten tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett avskaffande av särbehandling inom försvaret. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att försvaret bör ges ett undantag i diskrimineringslagen. blev det möjligt för kvinnor att tjänstgöra som officerare. Det dröjde dock innan samtliga yrkesgrenar och tjänster blev tillgängliga för kvinnor. Ända fram till nu har andelen kvinnor i försvaret fortsatt att vara avsevärt lägre än andelen män. Militärt ledarskap har alltid varit något speciellt. Den som har ansvaret för att leda andra på uppdrag som kan innebära risk för liv och lem innehar ett för dagens arbetsliv högst ovanligt arbete. Övning i militära sammanhang innebär bland annat träning i att systematiskt och kraftfullt hota eller använda våld, vilket ställer utomordentliga krav på den som leder verksamheten. Att vara yrkesofficer i operativ tjänst går inte att jämföra med ett vanligt kontorsarbete. Det är bokstavligt talat livsviktigt att de som anställs som yrkesofficerare är de bästa som överhuvudtaget går att frambringa bland de sökande. Så är dock inte fallet. Enligt försvarets jämställdhetsplan har vi nu fått en situation där vi i realiteten har sänkt kraven för att få fler kvinnor antagna till såväl yrkesofficerare som soldater. Detta är helt oacceptabelt. En jämställdhetspolitik för krigsmakten bör vara inriktad på att låta alla som vill söka anställning om de uppnår kraven, inte på att sänka kraven för att uppnå en godtyckligt vald könsfördelning. Det senare alternativet innebär att vi ökar risken för att svenska liv förloras i strid tack vare bristfälligt officers- och soldatmaterial. Vi anser därför att den nuvarande särbehandlingen inom försvaret bör avskaffas och att kraven för anställning bör utformas på ett sådant vis att de möjliggör att de bäst lämpade sökande får förmånen att anställas i den svenska krigsmakten. För att åstadkomma detta är det vår mening att försvaret måste få ett tydligt undantag från de bestämmelser som anges i diskrimineringslagen.
mot · GZ02Fö242 · 2011-10-03 00:00:00 — Utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap anvisar till utgiftsområde 6 Försvar och samhällets krisberedskap 2 utöver vad regeringen föreslagit för eller således 7 enligt uppställning: Anskaffning av materiel och anläggningar Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar Vi höjer anslagen kraftigt med fokus på att återgå till ett ordentligt invasionsförsvar. Inbegripet i anslagshöjningarna är en total omställning av JAS Gripen till E/F-versionen samt en årlig beställning om 12 plan.
mot · GZ02Ju246 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att införa solidariskt straffansvar. Det är ett välkänt faktum att juridiska personer inte kan dömas till fängelse. Däremot kan de begå brott, men det beror snarare på företagets personal än på företaget i sig. Om svenska företag begår brott utdöms i regel böter om än dryga i den mån de alls döms för brottet. Dessa böter är tänkta att drabba företagets ägare och ledning, men i praktiken är det snarare företagets kunder som drabbas genom höjda priser. Även företagets anställda kan drabbas genom de uppsägningar som kan ske till följd av böterna eftersom de kan framtvinga besparingar. Tyvärr är det sällan som de ansvariga i ledningen ställs till svar för sina handlingar. Därför saknas egentliga påföljder som avskräcker företagsledningar från att begå brott i företagets namn och verksamhet. I finns en annan lagstiftning. Där är firmatecknare och styrelse solidariskt straffansvariga för vissa typer av brott som sker oavsett uppsåt. Exakt hur och i vilken omfattning kan variera beroende på delstat, brottets omfattning och art samt omständigheterna i övrigt. Exempel på detta är redovisningsbedrägeriet, kursmanipulationerna och trolösheten mot huvudman som orsakade konkurserna i och . Faktum kvarstår dock: Om en juridisk person begår brott, t.ex. kartellbildning, skattefiffel, bedrägeri, oaktsamhet, arbetsmiljöbrott, diskriminering, kan företagets ledning hållas juridiskt ansvarig även om man inte deltagit aktivt i brottet. I vissa fall kan t.o.m. oaktsamhet vara brottslig. Det ligger i allas intresse att både fysiska och juridiska personer eftersträvar laglydighet främst genom efterlevnad av våra oskrivna lagar i form av heder och samvete. Men tydligen räcker inte det, vilket flera medialt uppmärksammade och misstänkta kartellskandaler har påvisat; Arla (2007), , och (2007), (2010), (2010) och Sweboat (2011) bara för att nämna några få i närtid. Om rättssamhället antingen saknar påföljder som avskräcker potentiella brottslingar i företagen eller om påföljderna inte drabbar de ansvariga personligen är något fel. Därför vore det lämpligt att utreda ett införande av solidariskt straffansvar för firmatecknare, styrelseledamöter och nyckelpersoner i företag som begår brott.
mot · GZ02Ju247 · 2011-10-03 00:00:00 — Brottsprovokation vid sexualbrott mot unga på internet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att använda sig av brottsprovokation när det gäller sexualbrott mot unga på internet. Internet har en självklar plats i de flesta människors vardag. Många ungdomar och äldre är aktiva och chattar på olika hemsidors forum. Tyvärr gör anonymiteten på internet det möjlig för vuxna att använda sig av hemsidor som är riktade till ungdomar och där försöka skapa sexuella kontakter med minderåriga. I syfte att komma åt vuxna som har sexuella kontakter med barn bör vi tillåta polisen att genomföra brottsprovokation. I det här fallet innebär det att en polis utger sig för att vara t.ex. en minderårig flicka och låter sig kontaktas av vuxna som söker sexuell kontakt. Efter att tillräckligt material samlats för att styrka brott kan den vuxne identifieras och lagföras. Likaså kan brottsprovokation användas i syfte att få tillgång till forum på internet som kräver lösenord för tillgång. har, i syfte att undgå upptäckt, skapat skyddade forum som endast medlemmar kan komma in på. Om en polis kan utge sig för att vara en medlem och därigenom få tillgång till det slutna forumet kan brottsbekämpande myndigheter komma åt och slå ut detsamma samt förhoppningsvis spåra de pedofiler som berett sig tillgång till forumet. Brottsprovokation bör i huvudsak tillåtas för brott som riktar sig mot särskilt försvarslösa grupper som barn eller minderåriga. Metoden kräver en strikt reglering för att inte missbrukas. Dock överstiger dess fördelar vida den börda som kontrollen innebär. Att få tag i förövare innan de kan förgripa sig på våra barn eller ungdomar och förstöra deras liv måste anses vara tillräcklig grund för att se över möjligheten.
mot · GZ02Ju253 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga att ersätta bötesstraffet för ungdomar med ungdomstjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska överväga att se över att införa helgavskiljning, en ny straffpåföljd för unga lagöverträdare. I förhållande till sin andel av befolkningen är ungdomar mer brottsaktiva än någon annan åldersgrupp. De flesta unga som begår brott gör det bara vid något enstaka tillfälle, men en liten grupp fortsätter att begå brott och deras brottslighet tenderar att bli allt grövre . För samhället är det viktigt att fånga upp dessa ungdomar innan deras brottslighet eskalerar. Ju längre ungdomar hinner fortsätta begå brott, desto svårare blir det att hjälpa dem tillbaka till ett vanligt liv. Tidiga och tydliga åtgärder mot ungdomsbrottslighet motverkar grov brottslighet . Jag anser att dagens straffpåföljder för ungdomar är otillräckliga. En vanlig straffpåföljd är dagsböter. En dagsbot är tänkt att motsvara en dags nettoinkomst, och antalet dagsböter beskriver hur allvarligt samhället ser på brottet. Då många unga människor, i synnerhet de som ofta ägnar sig åt kriminell verksamhet, ofta saknar inkomst förlorar dagsboten en stor del av sitt tänkta värde. De som betalar de relativt låga böterna är dessutom ofta inte ens gärningsmannen själv, utan dennes föräldrar. Därmed får påföljden ingen påtaglig konsekvens för individen, utan snarare för dennes föräldrar. Har den unge föräldrar som kan och vill betala klarar denne sig lindrigare än om personen är ensam i världen, vilket gör påföljden ojämlik. Böter bidrar inte heller direkt till att bryta ett kriminellt beteende. Sedan påföljden ungdomstjänst infördes är bötesstraffet inte längre den vanligaste påföljden, vilket är bra, men det är fortfarande en stor andel som döms till böter. kan också den unge själv bestämma om ungdomstjänst ska accepteras eller inte. Detta innebär att det går att förhandla med domaren om vilken påföljden ska bli böter eller ungdomstjänst. Detta ger olyckliga signaler om att den unge har makten över domstolen genom att själv kunna bestämma sin påföljd. Mot den här bakgrunden anser jag att böter är en påföljd anpassad för vuxna och föreslår därför att bötesstraff bör avskaffas för dem under . Jag anser också att ungdomar ska kunna dömas till en ny påföljd: helgavskiljning. Ungdomar som begår brott vistas ofta i miljöer, eller umgås i kretsar, där brottslighet accepteras eller uppmuntras. Helgavskiljning skulle innebära att den unge lyfts ur den vanliga umgängeskretsen , då de flesta brotten begås, och i stället får delta i olika påverkansprogram. På så vis skulle den unge få en kännbar konsekvens, men framförallt skulle han eller hon få hjälp att lämna ett destruktivt kriminellt liv bakom sig. Vi avgör hur det ska gå för ungdomarna som är på väg att ta nästa steg i sin kriminella karriär. Jag vill att ungdomarnas i fel kompisgäng byts med engagerade vuxna. På så sätt ökar chansen att den första domen också blir den enda.
mot · GZ02Ju254 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över uppföljningen och agerandet vid brott på anstalter. Att dömda brottslingar fortsätter att begå brott även efter det att de omhändertagits är ett återkommande fenomen. På landets anstalter polisanmäls brott, såsom narkotikabrott, skadegörelse, misshandel och olika former av hot. Ytterst få av dessa anmälningar leder dock till åtal. Detta sänder inte bara ut signaler om att det är accepterat att begå brott, utan kan också försvåra vid bedömningar av om den dömde har gjort sig förtjänt av villkorlig frigivning eller tidsbestämning av livstidsstraff. Den bakomliggande faktorn till detta sägs vara att åklagarna ej finner det mödan värt att åtala någon som redan sitter omhändertagen för ett längre straff. De undantagsfall som leder till åtal består i regel av grövre brott, såsom mord eller grövre fall av misshandel. Bakgrunden är att domstolsväsendet mycket sällan dömer redan omhändertagna brottslingar till ytterligare påföljder. Detta leder till att de mindre brotten på anstalterna ofta prioriteras bort. I slutänden medför detta en oacceptabel situation som inte bara är fel ur en rent juridisk synvinkel, utan även skapar en stor otrygghet på landets anstalter, för såväl dömda brottslingar som personal. Det är en olycklig väg att gå att se mellan fingrarna med mindre brott, bara för att gärningsmännen redan funnits skyldiga till andra brott. En lagöverträdelse är en lagöverträdelse och bör behandlas lika, oavsett om den begås på öppen gata eller bakom anstaltens låsta dörrar. En skärpt tillsyn och uppföljning av de polisanmälningar som görs på landets anstalter är således en viktig prioritering för såväl rättssäkerheten som tryggheten på otrygga platser. Undertecknade önskar således att ser över uppföljningen avseende brott som begås på anstalter.
mot · GZ02Ju259 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förhindrande av räddningsinsats i syfte att stävja våldet mot räddningspersonal, t.ex. poliser, brandmän och ambulanspersonal. Stenkastning mot utryckningsfordon har varit ett problem runt om i landet. , , och är alla drabbade. Situationen är bekymmersam och det måste på ett mycket tydligare sätt markeras att aggressioner som riktas mot räddningstjänstens personal inte är acceptabla. Brandmän, poliser och ambulanspersonal som riskerar sina egna liv för att rädda andras ska inte behöva bli utsatta för stenkastning eller dylika angrepp. Önskemål har, på förekommen anledning, inkommit från räddningstjänsten om att en ny lag ska införas under benämningen förhindrande av räddningsinsats. Av stor vikt är också att den utsatta personalens del i hela räddningsinsatsen beaktas. En kastad sten mot en brandman kan benämnas som våld mot tjänsteman, men vi bör även vara medvetna om att brandmannen då kanske förhindras att rädda personer ur ett brinnande hus. Anser vi att straffskalan för våld mot tjänstemän ska vara anpassad för de fall då en brandman förhindras att släcka en brand med följden att ett antal personer brinner inne? Situationen som den är är inte acceptabel. Självfallet löser inte hårdare lagstiftning alla bekymmer, men det är viktigt att det finns tydliga regler. Därefter kan vi ta itu med de mer långsiktiga lösningarna som t.ex. föräldraansvar, trångboddhet, integration och arbetslöshet.
mot · GZ02Ju266 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att samhället måste ta ett större ansvar för att åtgärda butiksrånen. presenterade en rapport rörande rånutvecklingen mot butiker . Där visar man att rånen ökat . av rånen 2008 begicks i våra tre storstadslän. En ökning från . En butik som varit utsatt för rån hade en större risk att utsättas igen. Flest butiksrån begicks mot livsmedelsbutiker. Därefter kom kiosker, tobaksaffärer, bensinstationer och videobutiker. De flesta skedde . Därutöver kan nämnas att de flesta begicks av ungdomar och rånbytet var . I rapporten finns det mer intressant information men jag slutar där och uppmanar andra intresserade att ta del av den. Vad jag vill komma till är att vi måste från samhällets sida engagera oss mer i denna problematik. Vi kan inte över lämna åt företagarna och deras organisationer att bära huvudansvaret. Det här är ett samhällsproblem som vi måste vara med och ta ansvar för.
mot · GZ02Ju267 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en genomlysning av den rådande situationen när det gäller handläggningen av vapenlicenser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge den ansvariga myndigheten i uppdrag att åtgärda problemet med långa handläggningstider för vapenlicenser. Handläggningstider för vapenlicenser är enligt uppgift rekordlånga. Detta gäller i första hand i storstadsregioner. Där kan det ta för en köpare att få licens till sitt nya vapen, när det på mindre orter tar . Enligt samma informationskälla är detta ett stort problem för vapenhandlare och det tär på deras företag ekonomiskt. Ett skäl som åberopas till de långa handläggningstiderna är att de beror på genomlysning personalbrist och semestrar. De som ansöker om licensen hänvisar till att de betalar och anser därför att de bekostar tjänsten gott och väl. Vad vi alla kan vara överens om är att det finns ett problem som behöver lösas. Det kan inte vara rimligt med så långa handläggningstider som när man kan visa på att det går att handlägga licenserna . En av situationen måste ske och en förbättring komma till stånd .