mot · GZ02N395 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa nya regionala skattebaser. produceras ungefär förnybar el nästan hälften av landets elproduktion med vattenkraft. De sju skogslänen bidrar med av vattenkraftsproduktion. Vattenkraften spelar en mycket viktig roll i dagens energiproduktion och betydelsen kommer att öka ytterligare genom omställningen till ett klimatsmart och långsiktigt hållbart energisystem eftersom vattenkraften är en nödvändig reglerresurs när produktionen av vindkraft och solel växer. Det borde vara en självklarhet att de kommuner och regioner där vattenkraftsanläggningarna finns kompenseras för de ingrepp i naturen som utbyggnaden medfört. Områden har dämts över när vattenkraften byggdes ut, älvar har torrlagts och möjligheterna till jord- och skogsbruk, renskötsel, jakt, fiske och turism har försämrats eller omöjliggjorts. I jämförbara länder som , , , och ligger beskattningen av vattenkraft på ungefär samma nivå som i . Skillnaden är att medan fastighetsbeskattningen i helt tas in till statskassan går större delen av den skatt som tas ut på vattenkraftsanläggningar i samtliga övriga länder till de kommuner och regioner där de är belägna. De så kallade bygdemedel som finns i är viktiga men marginella jämfört med de resurser som vattenkraften genererar till lokal utveckling i de bygder som berörs i andra länder. I vårt västra grannland, , finns ett väl fungerande system, där de kommuner som släppt till sina forsar för den gemensamma elproduktionen ersätts för de ingrepp vattenkraftsutbyggnaden har medfört. har slagit fast att vattenkraften är en nationell resurs med stark lokal tillhörighet. Utifrån denna grund råder bred enighet över partigränserna om att vattenkraftskommunerna har rätt till en del av värdeskapandet. Tack vare resurserna från vattenkraften har de 173 norska vattenkraftskommunerna bättre möjligheter att erbjuda en bra samhällsservice till företag och medborgare. Systemet är en viktig del av framgångsrika distriktspolitik för att ge alla delar av landet förutsättningar för utveckling och tillväxt. Det är tack vare åtgärder som del av vattenkraftens värdeskapande och geografiskt differentierade arbetsgivaravgifter som de glest befolkade fylkena och kommunerna får likvärdiga konkurrensförutsättningar med mer tätbefolkade regioner. Hela landet kan tas i bruk på ett optimalt sätt. Systemet i består av fyra delar: egendomsskatt (fastighetsskatt), naturresursskatt, koncessionsavgifter och koncessionskraft. Den största delen utgörs av fastighetsskatten. Totalt sett erhåller kommuner och fylken (NOK) för lokal utveckling, vilket motsvarar /KWh. Även i vårt östra grannland är det kommunerna som tar ut fastighetsskatt på vattenkraftsanläggningar. Förhållandena i står på det här området i bjärt kontrast till grannländerna. Endast (SEK) i så kallade bygdemedel stannar i de bygder som släppt till sina forsar. Detta motsvarar /KWh. De stora och växande värden som vattenkraften genererar hamnar nästan helt i kraftbolagens kassakistor eller i statskassan. i och i är de kommuner där mest vattenkraft produceras av landets totala produktion i båda kommunerna. Ändå hör och till de kommuner som tvingas ha landets högsta skattetryck och ständigt kämpa mot avfolkning och försämrad skattekraft. I sammanhanget tål att påpekas att det inte finns i det kommunala skatteutjämningssystemet som tar hänsyn till att vattenkraftskommunerna har släppt till sina forsar med de negativa konsekvenser detta innebär. Med ett norskt system skulle kommuner som och med gott om plats och en god miljö haft resurser att attrahera företag och inflyttare på ett helt annat sätt än vad som är fallet . Medan lokalsamhället i våra grannländer får del av de lokala naturresurserna och de värden dessa genererar är resursrika lokalsamhällen/kommuner i utsatta för ett närmast kolonialt synsätt. Det verkar som om centralmakten fortfarande ser på norra som rikskanslern , som förklarade att i hafva vi ett . Så kan det inte få fortsätta! Kommuner i och med vattenkraftsanläggningar kompenseras på ett helt annat sätt för de ingrepp utbyggnaden har inneburit än vad som är fallet i . Under utbyggnadsstadiet innebär vattenkraften en omfattande ekonomisk aktivitet lokalt. När kraftverket därefter är klart och i produktion generar det däremot endast få jobb lokalt. strömmar de enorma rikedomarna från vattenkraften till , till kraftbolagen och statskassan. Kommunerna blir därför i hög grad beroende av skatteutjämning och regionalpolitiskt stöd. Sammantaget ger detta det falska intrycket att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare när de i själva verket är stora bidragsgivare till den gemensamma välfärden. Kraftverken styrs numera från centraliserade ledningscentraler, ofta i . Även drift- och underhållsorganisationen är vanligen centraliserad och innebär få arbetstillfällen lokalt. Denna verklighet motiverar ett system för att ge vattenkraftskommunerna en rättmätig del av det strömmande vattnets värdeskapning. Kompensationen för ingreppen i miljön ska vara långsiktig och förutsägbar. Föreningen (), med ett fyrtiotal medlemskommuner från till , arbetar för att ett system liknande det norska ska införas även i . I föreningens styrelse finns företrädare för sju av partier. FSV arbetar för att även de svenska vattenkraftskommunerna ska få en rättmätig del av det som den lokala värdeskapande vattenkraften står för. De bygder som släppt till sina forsar har rätt att få en rättmätig del av de värden som skapas lokalt och en rimlig ersättning för de naturingrepp som utbyggnaden av vattenkraften har medfört. FSV och dess medlemskommuner är öppna för olika tekniska lösningar för hur ett system för hur vattenkraftens värdeskapande kan medverka till lokal utveckling och tillväxt. Föreningen menar emellertid att ett första konkret steg bör vara att minst hälften av den fastighetsskatt på vattenkraftsanläggningar som helt går till statskassan överförs till kommunerna/regionerna. Eftersom fastighetsskatten på vattenkraftsanläggningar , 2011, uppgår till , innebär detta (2,KWh). Vi delar uppfattningen att det är logiskt att , liksom andra jämförbara vattenkraftsländer, låter fastighetsskatten gå till kommunerna/regionerna. För att utforma ett långsiktigt och hållbart system för hur vattenkraften kan medverka till lokal och regional utveckling bör en utredning tillsättas. Det är emellertid viktigt att ett system för detta införs . , 2012, har och en gemensam marknad för gröna elcertifikat. Syftet är att stärka den förnybara energiproduktionen på den skandinaviska halvön. Det är då naturligt om inför ett system likvärdigt med när det gäller att ge vattenkraftskommunerna likvärdiga förutsättningar för utveckling som motsvarande kommuner i . I grunden handlar det om att ge alla delar av likvärdiga förutsättningar för utveckling och tillväxt. Per Åsling (C)