mot · GZ02Sk337 · 2011-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbättrade möjligheter till svenskt personnummer för långtidsbesökare i . Folkbokföringen i har anor . tydliggjordes i en folkbokföringsreform att dess huvudsakliga syfte var att för samhällets behov hålla register över medborgarna. Folkbokföringen blev därmed ett instrument för att effektivisera skatteindrivning, deklarationskontroll, föra socialstatistik och reglera arbetsmarknaden. infördes en modernare informationsteknik (it, då kallad automatisk databehandling, ADB) i folkbokföringen och vi fick våra nuvarande personnummer. fördes folkbokföringen över från pastorsexpeditioner till skatteförvaltningen. registrerar folkbokföringsuppgifterna i lokala folkbokföringsregister vid skattekontoren och i en folkbokföringsdatabas. har därmed också det centrala ansvaret för rättsligt och administrativt stöd inom folkbokföringsområdet. De uppgifter som registreras i folkbokföringen samlas i de flesta fall in genom att får ett meddelande från andra myndigheter. Endast i ett fåtal fall måste individen själv göra en anmälan. Det gäller huvudsakligen namn på nyfödda barn, vissa namnändringar, flyttning samt in- och utvandring. Totalt sker cirka två miljoner ändringar i registren . Alla personer som folkbokförs i får ett personnummer som identitetsbeteckning, och denna sprids också till en lång rad myndigheter för att underlätta kontakterna för individen med desamma. Även personer som inte folkbokförs kan i vissa fall få ett personnummer. Det gäller personer med diplomatisk immunitet som vistas i under , exempelvis anställda vid utländska ambassader eller vissa internationella organisationer. Personnummer tilldelas i dessa fall på begäran av . Personnumret får man av . Den som en gång fått ett personnummer behåller samma nummer livet ut. Det innebär att personnumret inte ändras vid till exempel flyttning från eller till . Bestämmelser om folkbokföring och folkbokföringssystemet finns i folkbokföringslagen (1991:481), folkbokföringsförordningen (1991:749), lagen (2001:182) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet och förordningen (2001:589) om behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamhet (källa ). Att inneha ett personnummer i underlättar påtagligt kontakterna med en lång rad myndigheter. Men i vårt raskt framväxande informationsteknologiska samhälle ger tillgång till ett svenskt personnummer också en betydande förenkling i kontakterna med en lång rad andra samhällsaktörer, inte minst inom både offentliga och privata servicenäringar, men också för många viktiga materiellt kommersiella transaktioner i övrigt. Kravet för att erhålla ett personnummer i är emellertid att man fyller kraven för att bli folkbokförd. Men då folkbokföringsregelverket utgår från tanken att detta omfattar främst permanent boende i landet, helst svenska medborgare, så hindras viktiga grupper som kan ha stort behov av att inneha ett personnummer i för att underlätta sin vistelse och verksamheter här. Till dessa hör bland annat en ökande mängd människor som vistas och verkar i genom de regelverk inom exempelvis Europeiska unionen, som tillkommit för att stimulera en ökad rörlighet och utbyten mellan medlemsstaternas befolkningar. När sådana individer som valt att komma hit , kanske för att man tillbringar sin fritid här och till och med blivit fastighetsägare i med allt vad detta innebär av formella kontaktbehov med det omgivande samhället, så är avsaknaden av ett personnummer något som hämmar deras kontakter till men både för dem själva och för exempelvis en lång rad näringsidkare i . Länder som har längre erfarenhet än av omfattande långtidsturism tycks ha löst detta problem för länge sedan. Bland annat kan detta ske genom att det nationella personnumret för denna grupp ofta både långvarigt och återkommande men tillfällighetsvistande personer mer fungerar som rent identifikationsnummer än som också en databas för medborgarkontroller av olika slag. En förändring i denna riktning kräver naturligtvis att anslutningen till ett sådant reformerat personnummersystem också beaktar huruvida detta ska vara frivilligt eller ej. För den aktuella gruppen tillfällighetsvistande i förefaller det naturligt att så bör vara fallet, men kanske det då är rimligt att överväga även för permanentboende och svenska medborgare att få ta ställning till? Det förefaller under alla omständigheter som rimligt i ett modernt informationssamhälle som det svenska, där personnummer fyller många andra viktiga samhällsfunktioner än att enbart ligga till grund för registrering av permanentboende svenskar, att en översyn över gällande folkbokföringsregelverk görs. Detta bör göras i syfte att underlätta möjligheterna för att erhålla ett svenskt personnummer för en större grupp människor än vad som är möjligt med de få och synnerligen specifika undantag som finns. Inte minst är detta påkallat för att stödja ambitionen att göra till ett ännu mer attraktivt land att vara turist, särskilt långtids- och återkommande turist, i. Vi vill att genom bifall till denna motion ger regeringen detta tillkänna. Finn (M)