mot · GZ02Sf325 · 2011-10-05 00:00:00 — 4.1Bortre gräns i asylprocessen5 4.2Rätten att arbeta under asyltiden5 4.3Introduktion och svenskundervisning från första dagen6 4.4Höjd dagersättning för asylsökande7 4.5Rätten till eget boende7 4.7Rätten till vård på lika villkor9 5Kommunernas skyldigheter i flyktingmottagandet11 5.1Dagens utformning av flyktingmottagandet11 5.2Behov av ett reformerat system12 5.3Bindande lagstiftning om flyktingmottagande12 5.4Anhöriginvandrares rätt till introduktion13 5.5Rehabilitering som en del av introduktionen14 5.7Mottagandet av ensamkommande barn15 5.8Konjunkturoberoende insatser riktade till nyanlända16 5.10Utvecklat arbete med rekryteringsmässor17 5.11Obligatoriska kravprofiler vid rekrytering18 5.12Likabehandlings/mångfaldsplaner mot diskriminering18 5.13Flerspråkighet och tvärkulturell kompetens merit vid anställning19 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i regleringsbrevet bör ges i uppdrag att informera om möjligheterna till undantag från krav på arbetstillstånd i samband med att ansökan om att uppehållstillstånd lämna in. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i målbeskrivningen angående mottagandet av flyktingar bör ange att introduktionsinsatser ska påbörjas dag ett, innehålla en betydande del svenskundervisning och inte avbrytas förrän ärendet är avgjort i alla instanser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydliggöra kommunernas ansvar för att skapa fritidsverksamhet för asylsökande som bor på förläggningar och i eget boende. begär att regeringen återkommer med förslag på en ändring av förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen lägger fram förslag om återställande av bostadsersättningen vid eget boende i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till hur regler för bostadsbidrag för asylsökande bör utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att komma till rätta med trångboddhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att införa skolplikt även vad gäller asylsökande barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen omgående bör skicka utredningen om rätt till vård på remiss. begär att regeringen lägger fram förslag om full sjukvård och tandvård för asylsökande och papperslösa. begär att regeringen ger i uppdrag att ta fram information om landstingens skyldigheter att tillhandahålla hälsoundersökningar för asylsökande m.fl. i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen återkommer med förslag till lagstiftning om att alla kommuner ska vara skyldiga att ordna vidarebosättning för nyanlända flyktingar i enlighet med vad som anförs i motionen.1 begär att regeringen återkommer med förslag till ändring av 3 § fjärde stycket förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. i enlighet med vad som anförs om anhöriginvandring i motionen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att sprida den kunskap som finns i fråga om tortyr- och traumaskador till primärvård, socialtjänst, barnavård och psykiatri.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att rehabilitering ska vara en självklar del av rätten till vård.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvalitetshöjning av sfi.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en särskild lagstiftning som gör alla kommuner skyldiga att ha beredskap för att ta emot ensamkommande barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett barn som blir myndigt innan ansökan om uppehållstillstånd slutgiltigt prövats inte bör flyttas från kommunalt ungdomsboende till ett anläggningsboende för vuxna eller till eget boende. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om handläggningen av ärenden som rör ensamkommande barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utforma särskilda konjunkturoberoende insatser riktade till nyanlända.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt valideringsuppdrag till Arbetsförmedlingen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett uppdrag till Arbetsförmedlingen att systematisera anordnandet av rekryteringsmässor över hela landet.1 begär att regeringen återkommer med förslag om hur en lagändring om obligatoriska kravprofiler i enlighet med vad som anförs i motionen bör utformas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla arbetsgivare med fler än tio anställda ska omfattas av skyldigheten att upprätta mångfalds- och likabehandlingsplaner gällande samtliga diskrimineringsgrunder.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att styrkt tvärkulturell kompetens, liksom flerspråkighet, ska räknas som merit vid alla offentliga anställningar.1 1 Yrkandena 12, 13, 20 och 2225 hänvisade till AU. 2 Yrkandena 14 och 15 hänvisade till SoU. 3 Yrkandena 16 och 21 hänvisade till UbU. Svensk flyktingpolitik har hårdnat väsentligt och rättssäkerheten för asylsökande har försämrats i samma takt. utvecklar sin syn på hur svensk flyktingpolitik i grunden måste omprövas i en särskild motion om flykting- och migrationspolitiken. I det följande vill vi i stället rikta fokus på den del som rör det svenska mottagandet av flyktingar och på ansvarsfördelningen mellan olika aktörer. Det är oundvikligt att sätta in frågan om flyktingmottagande i ett sammanhang som rör rasism och främlingsfientlighet. När främlingsfientliga strömningar breder ut sig i samhället är det ofta flyktingar och invandrare som får klä skott för människors oro och bära ansvaret för försämringar i välfärden, bostadsbrist och arbetslöshet. Risken är då stor att etablerade politiska partier börjar befästa utgångspunkten att det skulle vara flyktingarna som är problemet. Det ständiga misstänkliggörandet av flyktingar och invandrare tjänar ett politiskt syfte. Exempelvis ger de införda reglerna om försörjningsansvar vid anhöriginvandring och tvångsflyttning av nyanlända flyktingar intryck av att människor som har invandrat egentligen inte är intresserade av att skaffa sig ordentliga jobb och bostäder utan att vi mer eller mindre tvingar dem. När inskränkningar i flyktingmottagandet har genomförts, har det inte sällan funnits en underliggande argumentation om att det kan hjälpa till att stoppa främlingsfientliga strömningar. menar att detta är en mycket farlig strategi. Politikens ansvar är att aldrig sätta utsatta grupper mot varandra. Kostnaderna för att människor, invandrade som svenskfödda, är arbetslösa och av andra skäl är i behov av socialförsäkringssystemen botas inte genom att flyktingmottagandet begränsas, utan genom att en annan ekonomisk politik förs. Det handlar inte om antingen flyktingmottagande eller satsningar på skola, äldreomsorg och sjukvård. Vi har råd och är skyldiga att utveckla välfärden för alla som bor i och vi är skyldiga att fullfölja våra internationella åtaganden om flyktingars rättigheter. Ett värdigt och positivt mottagande är avgörande för att möjliggöra tillhörighet i ett nytt land och för att alla mäns, kvinnors och barns ovillkorliga rättighet att, i enlighet med internationella konventioner, söka och finna en i ska garanteras. utgångspunkt är att all kraft ska inriktas på att ge asylsökande och nyanlända flyktingar ett bra bemötande och en god introduktion av hög kvalitet. Dessa insatser ska bygga på rätten och möjligheten till samma villkor som den som tidigare är bosatt i och fokusera på den enskildes initiativkraft och förmåga. I och med den nya instans- och processordning som infördes , då lades ner och överprövningen i asylärendena flyttades över till de allmänna förvaltningsdomstolarna, togs ett viktigt steg mot en ökad rättssäkerhet i asylprocessen. Många allvarliga problem kvarstår emellertid både i asylprövningssystemet och i den process som tar vid när denna avslutats. Den nedbrytande väntan som råder innebär att många asylsökande lever fastlåsta i avskurenhet och passivitet, vilket i sig försämrar möjligheterna inför det fortsatta livet i . 4.1Bortre gräns i asylprocessen Handläggningstiderna för ärenden om uppehållstillstånd har varit ett stort problem . Att människor låses fast i den ovissa väntan som asylprocessen innebär är förödande för förutsättningarna för det fortsatta livet i efter det att uppehållstillstånd beviljats. Det har gjorts återkommande lagändringar och vidtagits åtgärder för att försöka komma till rätta med problemen, men utan att några förbättringar har åstadkommits. De längsta godtagbara handläggningstider som regleringsbreven föreskriver har dessvärre ingen som helst påverkan på verkligheten. Därför föreslår att en bortre gräns ska införas i asylprocessen. Mer om detta krav i vår motion om flykting- och migrationspolitiken (2010/11:Sf241). Enligt en bestämmelse i utlänningsförordningen (4 kap. 3 a § UtlF) har möjlighet att bevilja asylsökande undantag från kravet på arbetstillstånd. Denna bestämmelse har tillkommit för att bereda i första hand asylsökande möjlighet till meningsfull sysselsättning i . Denna rättighet har efter krav från utvidgats för personer som har fått ett avvisningsbeslut som inte kunnat verkställas på grund av omständigheter i deras hemländer. menar att i betydligt högre utsträckning än bör använda sig av denna möjlighet att bevilja asylsökande undantag från kravet på arbetstillstånd. Enligt vår mening bör vara skyldigt att informera den asylsökande om denna möjlighet redan när ansökan om uppehållstillstånd inlämnas. I och med de nya reglerna för utomeuropeisk arbetskraftsinvandring, som trädde i kraft , har möjligheten att arbeta begränsats. Asylsökande som saknar identitetshandlingar eller som inte medverkar till att klargöra sin identitet, ska inte längre undantas från kravet på arbetstillstånd. Orsaken sägs vara att den ordning som gäller innebär en stor arbetsbörda för som man härigenom avser underlätta. är kritiskt till detta och menar tvärtom att möjligheterna att arbeta måste stärkas jämfört med . Rätten att arbeta ska vara regel snarare än undantag. Detta är viktigt inte minst för att stärka flyktingars möjligheter på arbetsmarknaden och deras fortsatta liv i . Även asylsökande ska omfattas av kollektivavtal och övriga trygghetssystem på den reguljära arbetsmarknaden. Därför bör i sitt regleringsbrev ges i uppdrag att informera om möjligheterna till undantag från krav på arbetstillstånd i samband med att ansökan om uppehållstillstånd inlämnas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enligt de mål som satts upp för mottagandet ska svenskundervisning erbjudas och arbete och praktik särskilt uppmuntras. Målsättningen är att ska erbjuda alla vuxna sökande , som inte har ett lagakraftvunnet beslut, att delta i s.k. organiserad sysselsättning. För sökande som inte har fått beslut eller som väntar på svar på ett överklagat beslut erbjuder svenskundervisning som följer kursplanen för svenska för invandrare (sfi). Målet är att alla sökanden ska erbjudas 15 timmars undervisning fördelat per dag, . finns dock omfattande problem med den organiserade sysselsättningen som svarar för. Denna bedrivs ofta med en alltför låg ambitionsnivå. Endast en minoritet av de asylsökande deltar i verksamheten. Flera tidigare utredningar har pekat på de brister som finns jämfört med de syften som angetts för verksamheten. Ett av dessa syften är att förbereda den asylsökande för ett liv i , dvs. att förbereda integrationen när uppehållstillståndet väl har beviljats. Det finns mycket som tyder på att återvändandeperspektivet tagit över under hela mottagandet och att en allt mindre andel av de asylsökande får tillgång till språkundervisning . Kravet att svenskundervisning ska ingå i utbudet av organiserad verksamhet har lyfts ur regleringsbrev . Det har inneburit att i fr.o.m. inte längre erbjuder någon svenskundervisning för asylsökande. Detta är en fullständig katastrof för möjligheterna till en framgångsrik integration på arbetsmarknaden och i samhället i stort. Det är viktigt att den organiserade sysselsättningen håller hög kvalitet med undervisning i svenska som en grundläggande beståndsdel, inte minst med tanke på att har rätt att sätta ned dagersättningen för asylsökande som inte deltar i verksamheten. Kunskap är aldrig tung att bära och det finns därför bara vinster i att bemöta den asylsökande som om han eller hon kommer att stanna för att därför vinna tid i den senare integrationsprocessen. Vi menar att svenskundervisning och andra introduktionsinsatser ska starta när asylsökande kommer till och den ska inte avbrytas förrän ett asylärende är prövat i alla instanser. ska betyg och reell kompetens valideras och nödvändig kompletterande utbildning ges utan dröjsmål för att möjliggöra för arbete. Regeringen bör i målbeskrivningen angående mottagandet av flyktingar ange att introduktionsinsatser ska påbörjas dag ett, innehålla en betydande del svenskundervisning och inte avbrytas förrän ärendet är avgjort i alla instanser. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kommunerna har ansvar för att skapa en meningsfull tillvaro för alla invånare. Detta gäller även de asylsökande som finns i eget boende. Centralt för en lyckad integration är att asylsökande ska ha kännedom om och känna samhörighet med det svenska samhället. finns mycket små resurser utanför mottagningsenheterna som stimulerar en sådan process och som möjliggör för asylsökande att komma i kontakt med andra människor och med det omgivande samhället. Det är därför mycket viktigt att stärka kommunernas ansvar för att skapa fritidsverksamhet både för de barn, unga och vuxna asylsökande som bor på förläggningar och i eget boende. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.4Höjd dagersättning för asylsökande Dagersättningen till asylsökande regleras i förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. I enlighet med dessa bestämmelser utbetalas för ensamstående per person, inklusive egen mathushållning och för sammanboende vuxna per person. Ersättningen för barn varierar beroende på barnets ålder. För denna summa ska den asylsökande kunna betala för uppehälle, mediciner, läkarbesök, kläder osv. Ersättningsnivån har inte ändrats . menar att denna ordning är ovärdig. Dagersättningen till asylsökande ligger redan långt under möjligheten till skälig levnadsstandard och ersättningen riskerar att urholkas ytterligare. föreslår därför att dagersättningen till asylsökande ska höjas med per dag och att dagersättningen ska värdesäkras i förhållande till prisutvecklingen genom att den knyts till konsumentprisindex (KPI). I vår budgetmotion för utgiftsområde 8 anvisar vi för denna reform. Mot denna bakgrund bör regeringen återkomma med förslag på en sådan ändring i förordningen (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. Detta bör begära. 4.5Rätten till eget boende Asylsökandes rätt till s.k. eget boende (Ebo) infördes för att stimulera boende utanför Migrationsverkets anläggningsboende. ordnade endast mellan av de asylsökande sin bostad på egen hand. som antalet asylsökanden som bor i eget boende successivt har ökat har genomfört omfattande nedskärningar vad gäller antalet mottagningsplatser på förläggning. bor av de asylsökande i eget boende. Frågan om Ebo är mycket omtvistad i den svenska debatten. drog den dåvarande socialdemokratiska regeringen in det redan tidigare mycket låga bostadsbidraget till asylsökande som väljer att bo i eget boende, för att hänvisa asylsökande till anläggningsboende. Bakgrunden var att bl.a. kommunpolitiker i de tre storstadsregionerna ställt detta krav som ett led i begränsandet av flyktinginflyttningen i dessa kommuner. Syftet var att pressa de asylsökande att välja bort möjligheten till eget boende. Rättigheten för asylsökande att välja att bo i eget boende sägs nämligen ofta vara en av huvudorsakerna till att flyktingmottagandet i är så ojämnt fördelat, eftersom den innebär att asylsökande som kommer ensamma ofta väljer att bo nära människor de känner till och att de därefter tenderar att stanna kvar i kommunen efter att eventuellt uppehållstillstånd beviljas. Risken för trångboddhet och dåliga boendevillkor brukar ofta lyftas fram. Slopandet av bostadsersättningen har emellertid inte minskat antalet asylsökande som väljer denna boendeform. Däremot har det inneburit att dessa ofta redan mycket fattiga människor blivit ännu fattigare och ännu mer beroende av att anhöriga eller andra landsmän tar emot dem som inneboende utan att ta ut hyra. Dessutom är villkoren på ofta allvarligt undermåliga och knappast bättre ur trångboddhetssynpunkt. De asylsökande som väntar på besked får inte någon bättre social situation på en flyktingförläggning. Under punkten Kommunernas skyldigheter i flyktingmottagandet klargörs att kommunerna måste få tillräcklig ersättning från staten för flyktingmottagandet. Att avveckla asylsökandes rätt att bo i eget boende kommer inte att lösa de problem som finns i storstadsregionerna med exempelvis segregation och trångboddhet. Ungefär hälften av dem som söker asyl ordnar sin bostad själva och många har av naturliga skäl sökt sig till bostadsorter där det finns en rimlig chans att få arbete och där släktingar eller bekanta kunnat ordna bostad. Bostadsbristen i storstäderna, som skapat trångboddhet inte bara för asylsökande, har förvärrats av den kraftiga minskningen av bostadsbyggandet och av den nedskärnings- och privatiseringspolitik som förts . En begränsning av rätten att välja boendeplats ligger helt i linje med det hårda klimatet i svensk flyktingpolitik. menar att det är helt andra insatser som måste tillskapas än att kringskära asylsökandes rättigheter att välja var de ska bosätta sig . Sociala problem minskar inte för att man lyfter ut en grupp från ett bostadsområde. värnar de asylsökandes rätt att själv välja bostadsort. Vi vill också stärka de redan små ekonomiska förutsättningarna för asylsökande att själva svara för sina boendekostnader vid val att bo i eget boende. Detta vill vi göra så att möjligheten att faktiskt svara för sina egna hyreskostnader ska finnas. I vår budgetmotion för utgiftsområde 8 anvisar vi för att införa en bostadsersättning för asylsökande i eget boende med en ersättningsnivå på för ensamstående och för familjer. Regeringen bör därför återkomma med förslag om återställande av bostadsersättningen vid eget boende enligt vad som ovan angivits. Detta bör begära. För att stärka asylsökandes ekonomiska förutsättningar att själva svara för sina boendekostnader bör ett vanligt bostadsbidrag införas som även ska kunna erhållas vid boende i andra hand eller som inneboende. För att detta ska fungera behöver möjligheterna för asylsökande att få förstahandskontrakt förbättras. Regeringen bör därför se över hur generella bostadsbidrag för asylsökande kan utformas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. vill i sammanhanget också understryka att alla barn som bor i en kommun har rätt till en boendesituation som ger tillräckligt utrymme och möjlighet till integritet. Enligt ska de rättigheter som anges i konventionen tillfalla alla barn oavsett barnets ställning i landet. Därför bör regeringen tydliggöra ansvar för att även barn till asylsökande ska få ett tillräckligt skydd så att exempelvis extrem trångboddhet kan undvikas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har tidigare drivit och fått igenom att barn till asylsökande ska ha rätt till skola och förskola på i huvudsak samma villkor som bosatta svenska barn, men mycket återstår att göra. Det är därför nödvändigt att överväga att skolan tar ett mer uppsökande ansvar för barn till asylsökande. För att garantera dessa barns grundläggande rättigheter bör regeringen överväga möjligheten att införa skolplikt även vad gäller asylsökande barn. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.7Rätten till vård på lika villkor Den medicinska etikens mest grundläggande princip är alla människors rätt till vård efter behov. Ekonomisk, social eller juridisk ställning, politisk eller religiös tillhörighet, etnisk bakgrund, kön och liknande faktorer får inte påverka den medicinska professionens handlande. De människor som av olika skäl kommer till för att få skydd har ofta ett stort behov av sjukvård. Det bottnar i de traumatiska händelserna som många bär med sig från sitt hemland och det trauma det innebär att bryta upp och fly till ett annat land. Det är framför allt psykiatrisk vård som efterfrågas. har kritiserats av FN:s särskilda rapportör för rätten till hälsa, , för att brista avseende de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. Huvudpunkten i hans kritik gäller det faktum att asylsökande och papperslösa inte har samma tillgång till vård som andra i . Det innebär att en grupp som ofta har särskilt stora behov av exempelvis primärvård och psykiatri inte får dessa tillgodosedda. Senast vid to Health Summit i upprepade sin kritik och yttrade via videolänk bl.a. följande: När papperlösa krävs på vårdavgifter, som inte krävs av andra som bor i , utgör det ett diskriminerande hinder mot deras åtnjutande av bästa möjliga hälsa. De kan inte betala avgifterna och får därför inte den medicinska vård de behöver. Tuberkulosen behandlas inte, cellgiftbehandlingen uteblir. Den prenatala vården försummas, modern och barnet hamnar i fara. - - - I kommer respekt för papperslösas rätt till hälsa att bidra till att göra slut på en tyst, dold, allvarlig orätt, en orätt som orsakar smärta och hotar liv. lade regeringens särskilda utredare fram förslaget Vård efter behov och på lika villkor en mänsklig rättighet (SOU 2011:48). Utredningen föreslår att asylsökande och papperslösa personer oavsett ålder ska erbjudas subventionerad hälso- och sjukvård av det landsting inom vars område de bor eller vistas. Vården ska erbjudas i samma omfattning och på samma villkor som den som erbjuds bosatta personer. Utredningen har vid tiden för denna motions skrivande ännu ej skickats på remiss. Regeringen bör omgående sända utredningen på remiss. Detta bör tillkännage som sin mening för regeringen. Flera landsting vittnar om det ökade behovet av stöd till asylsökande och att det saknas både resurser och kompetens. I andra landsting har man iakttagit att de avsatta medlen för sjukvård till asylsökande inte används eller att det är oklart hur de använts. På grund av att landstingen inte i tillräcklig utsträckning kompenseras för kostnaderna för hälso- och sjukvård för asylsökande finns ett växande underskott. Härmed finns det en uppenbar risk att asylsökande inte ges den tillgång till vård de med nu gällande regelverk har rätt till. Sjukvård för asylsökande vuxna ges endast för s.k. akuta sjukdomar. Även om asylsökande barn ska ha rätt till övrig vård, finns det tydliga signaler på att barns akuta tillstånd ifrågasätts. Ett motiv för detta sägs vara att det vore oetiskt att påbörja en längre behandling som måste avbrytas för att den asylsökande inte får uppehållstillstånd. Det är enligt otvivelaktigt mer oetiskt att tvinga människor att vänta med att få vård till dess att tillståndet blivit akut, vilket orsakar såväl onödigt lidande som ökade landstingskostnader. menar att asylsökande och papperslösa ska ha rätt till full sjukvård och tandvård på samma villkor som alla andra i . Det innebär att de ska ha rätt till behandling även för icke akuta sjukdomstillstånd för att värna alla människors grundläggande rätt till vård och för att respektera den medicinska etikens grundläggande principer.