ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02So444 · 2011-09-22 00:00:00 — Serveringstillstånd vid yrkesmässig personbefordran tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alkohollagen bör vara neutral när det gäller vilka transportmedel för yrkesmässig personbefordran som det kan medges serveringstillstånd för. I alkohollagen regleras vilka tillstånd som behövs vid servering av spritdrycker, vin och starköl till allmänheten. I en av paragraferna förtecknas olika transportmedel för vilka en kommun kan medge serveringstillstånd, varvid framgår att servering på såväl fartyg och luftfartyg som järnvägståg i inrikes trafik kan beviljas tillstånd. Övriga fordon som används för yrkesmässig trafik för personbefordran såsom bussar och limousiner finns dock inte med i uppräkningen och det bör ändras. finns det bussar och spårvagnar som byggs om och inreds för att fungera som rullande restauranger eller konferensutrymmen. Kök installeras och inredningen i övrigt anpassas till en ny typ av persontransporter med benstöd, monitorer för filmvisning, trådlöst nätverk, eluttag och datoranpassade bord. Ombordservicen utförs naturligtvis av annan person än föraren, och resenärerna kan därmed erbjudas en komplett service under transporten. Att tillhandahålla alkoholhaltiga drycker skulle ytterligare öka servicenivån. Behovet av en revidering av den aktuella paragrafen blev uppenbart då ett bussföretag i glesbygd startade rullande konferensverksamhet. En buss byggdes om för ändamålet och utrustades med alltifrån kök till trådlöst internet. fick företagaren ett provisoriskt serveringstillstånd, något som upplevdes mycket positivt då det blev ordning och reda på bussen. var det svårt för förarna att överblicka om resenärerna till exempel drack alkohol ur medhavd väska. Tack vare serveringstillståndet och den extra personal som då medföljde kunde detta stävjas. har jag uppmärksammats på att limousinserviceföretag i yrkestrafik också arbetar för att få rätt att söka serveringstillstånd. Syftet är att de vill tillhandahålla bättre service men också för att kunna ha kontroll på vad kunderna dricker och hur mycket. har de heller inte rätt att ta emot en kunds flaskor för att lagra så att de finns på plats när kunden hämtas. En kund som inte helt sällan kan vara ett brudpar. Med hänvisning till ovanstående bör därför regeringen överväga att skriva om paragrafen så att den blir neutral då det gäller vilka transportmedel för personbefordran som kan medges serveringstillstånd. I olika politiska sammanhang brukar vi eftersträva skrivningar som är neutrala med avseende på teknik och istället utgå från funktion. Det tycker jag är en god princip.
mot · GZ02So445 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka antalet vävnads- och organdonatorer. Tänker du med hjärtat? Många svårt sjuka svenskar skulle önska att du gjorde det. Efterfrågan på organ och vävnader för transplantation är nämligen mycket större än tillgången. Vid årets början var det till exempel 600 som väntade på en ny njure och 75 som köade för att få en ny lever. Samtliga mycket svårt sjuka, men som alla ändå bedömdes ha förutsättningar att genomgå en transplantation och därefter kunna fortsätta att leva ett värdigt liv. Undersökningar som gjorts visar att de flesta svenskar är positiva till att donera sina organ. Problemet är bara att alltför få meddelar detta till sina anhöriga eller till donationsregistret. Att donera sina organ ska givetvis vara ett självständigt och aktivt fattat beslut, men vi kan heller inte bortse från de stora problem som uppstår inom sjukvården. Det är förfärligt att möjligheten att rädda liv äventyras till följd av bristen på . Och det är tragiskt med all den frustration och förtvivlan som inträder när man som sjuk väntar på ett organ, eller om man som släkting väntar på att ens anhörige ska få ett nytt organ. I ett föregångsland som måste vi kunna låta många fler svårt sjuka få chansen att överleva och få ett fortsatt värdigt liv. Som ett exempel kan nämnas det katolska där andelen är mycket stor. De har ett omvänt system där alla medborgare som inte aktivt tackar nej till att vara donator förutses göra det. Det är ett intressant exempel som borde diskuteras också i . Organdonation är samhällsekonomiskt värdefullt. Om man nu ska värdera en överlevnad i pengar, kostar till exempel en dialyspatient, som går på dialys , sjukvården 400 000 - /år. Det är alltså kostnaden för behandlingen. Till det bör räknas kostnaden för att den sjuke kanske inte förmår arbeta eller är i behov av personlig assistans. Om man då vet att en donator kan rädda 5-6 personer till fortsatt liv, ger det stora möjligheter. Än viktigare är varje enskild individs möjlighet till fortsatt liv. Vi kan inte mäta ett liv som en kostnad, livet är ovärderligt, och alla människor ska ha rätt att bestämma över sitt liv. Det är en grundläggande förutsättning. Men vi behöver bli fler som tar ställning, antingen för eller emot donation. Även om vi då väljer att inte donera, underlättar vi åtminstone för våra anhöriga i händelse av vårt frånfälle. Människokroppen är fantastisk. Tack vare omfattande forskning kan vi göra stora underverk. Låt oss ta till vara det och ge svårt sjuka människor ett hopp.
mot · GZ02So446 · 2011-09-22 00:00:00 — Ökad tillgänglighet en mänsklig rättighet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att leva upp till FN:s konvention om mänskliga rättigheter när det gäller personer med funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att sanktioner ska kunna utdömas vid bristande tillgänglighet.1 1 Yrkande 2 hänvisat till CU. beslutade (prop. 1999/2000:79) att anta ett mycket ambitiöst mål för att uppnå en tillgängligare miljö för personer med funktionsnedsättning. skulle så kallade enklare hinder vara åtgärdade för att underlätta för personer med funktionsnedsättning att röra sig i olika miljöer och även förbättra deras delaktighet i det offentliga rummet. har den uppsatta tiden gått ut och även om arbetet intensifierades återstår dessvärre oändligt mycket att göra. Arbetet måste därför fortsätta men också skärpas. Nuvarande regering har lagt fast en ny strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken för perioden 20112016. Det är mycket bra. I synnerhet som den handlingsplanen innehåller mätbara mål som gör den tydligare samt lättare att följa upp och utvärdera, något som undertecknad tidigare efterlyst. Men likväl behöver fler åtgärder vidtas. Det kan tyckas vara en sympatisk hantering att först arbeta med nationella mål och att sedan mäta resultatet av dessa. Men om resultaten uteblir måste det finnas beredskap för att också använda mer tvingande metoder. Den nya som trädde ikraft är därvid ett steg i rätt riktning. Det bör övervägas om sanktioner ska kunna utdömas vid bristande tillgänglighet.
mot · GZ02So451 · 2011-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av valfriheten för äldre. infördes lagen om valfrihetssystem (LOV). Det är ett utmärkt initiativ från alliansregeringen som ger kommunerna möjlighet att införa valfrihet inom bl.a. äldreomsorgen. Det är naturligt att införande av nya reformer tar lite tid och att de uppvisar en del barnsjukdomar. De som ska genomföra reformerna, i det här fallet kommunerna, har också en del invanda arbetssätt och föreställningar att ändra för att valfriheten ska fungera till de äldres fromma. Och för de äldre innebär reformen en ny valfrihet som inte funnits tidigare, vilket det också kan ta tid att anpassa sig till och veta vilka krav man kan ställa och vilken rätt man har. Enligt har intresset av att utreda ett införande varit stort. 212 kommuner har fått stimulanspengar för detta. Men dessvärre är det bara i dagsläget 69 kommuner som har valfrihetssystem i drift för sina äldre. Vi anser att det finns ett värde i att alla äldre i hela landet får samma rätt att välja äldreomsorg på samma sätt som alla barn och ungdomar och deras föräldrar i hela landet har rätt att välja förskola och skola. Kommunerna bör inte kunna hindra sina äldre invånare från att välja mellan olika godkända anordnare av hemtjänst och äldreboende. Det handlar om respekt för människors egen vilja och en tilltro till hennes förmåga att fatta kloka beslut om sig själv och de nära och kära. Här finns det skäl att överväga en skärpning av lagen så att rätten att välja omfattar alla och inte bara vissa. Det är fel att äldre blir utlämnade åt kommunpolitikernas godtycke valfriheten ska vara deras och inte politikernas. I dagens lagstiftning finns också möjligheter till skickeval, dvs. att man inte behöver välja anordnare utan blir hänvisad någon av kommunen. Det i sin tur ger upphov till medvetet eller omedvetet gynnande av vissa anordnare från kommunens sida. Vi anser att den som söker hemtjänst (eller i förekommande fall anhörig eller god man) också ska kunna välja anordnare. För att underlätta ett sådant val bör särskilda informatörer finnas. Objektiv och jämförbar information bör tas fram från alla anordnare så att man får en god överblick över vad de olika anordnarna står för och kan erbjuda.
mot · GZ02So452 · 2011-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra till svensk lag. Barn ska behandlas med respekt, ha rätt att komma till tals och barns bästa ska alltid komma i första rummet när man fattar beslut som rör barn. Det är vad säger, men det fungerar inte alltid i praktiken. Trots stora informationsinsatser, satsningar på kunskapsuppbyggnad och kompetensutveckling i , inrättandet av en barnombudsman och lagändringar finns det starka skäl att fortsätta arbetet med att garantera barns rättigheter så att lever upp till de åtaganden som förpliktigat oss genom . antog konventionen om barnets rättigheter, . ratificerade konventionen året därpå, , och strax därefter trädde konventionen i kraft. presenterades utredningsbetänkandet Barnets bästa i främsta rummet (SOU1997:116) som ansåg att det räckte med att anpassa våra lagar till konventionen. behövde inte inkorporeras i rättssystemet var slutsatsen. Men när det fortfarande inte fungerar fullt ut ansträngningar är det att tänka nytt. Om det krävs att görs till lag för att stärka barns rättigheter och öka kunskapen om och efterlevnaden av är det att göra det . I som presenterades ingick en undersökning där det framkom att endast vart femte barn hade hört talas om . Ändå har barn, enligt konventionen, rätt att känna till sina egna rättigheter. har, enligt artikel 42 i konventionen, ett ansvar för att kännedom och kunskap om konventionen sprids i hela samhället, inte minst till föräldrar, politiker, olika yrkesgrupper som arbetar med barn och inte minst barnen själva. Med ökad kunskap följer också större förutsättningar för barnen att få hjälp när deras rättigheter kränks och att slå larm när andra drabbas. antog regeringens förslag om en strategi för att stärka barnets rättigheter i . Den har kommit till för att ge barn starkare rättigheter på alla områden och för att öka medvetenheten hos olika aktörer. Därför omfattar den alla offentliga aktörer på både nationell och lokal nivå, såväl regeringen som våra stora myndigheter liksom kommuner och landsting. En kartläggning görs nu inom av hur svensk lagstiftning förhåller sig till de rättigheter barn har enligt . Denna kartläggning kommer att bidra till kunskapen om var det finns brister i skyddet och stödet för barn. Såväl strategin som kartläggningen bidrar till att lyfta upp frågorna om barns rättigheter men är inte tillräckliga. Om blir svensk lag innebär det att den får direkt rättslig verkan i och att barns rättigheter stärks. Det ska vara en självklarhet att alla människor har lika värde och samma rättigheter, oberoende av ålder. Den nuvarande transformeringsmetoden, att anpassa lagstiftningen till bestämmelser, är otillräcklig. Det behövs mer och därför bör göras till svensk lag.
mot · GZ02So455 · 2011-09-29 00:00:00 — Handel med obeskattade cigaretter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om illegal handel med cigaretter. Illegal handel med obeskattade cigaretter är en betydande inkomstkälla för den organiserade brottsligheten. Färsk statistik från () visar att så mycket som av de cigarettpaket som säljas i är obeskattade. Det innebär också att i potentiella skatteintäkter kommer att gå förlorade . och polisen gör viktiga insatser men det verkar fortfarande finnas brister i lagstiftningen som innebär att en effektiv tillsyn över tobaksförsäljningen försvåras. Tobakslagen förbjuder inte handlare att inneha cigaretter som inte har punktbeskattats i . Aktuella rättsfall har också visat på svårigheter att vidta rättsliga åtgärder mot handlare eftersom det sällan kan uteslutas att illegala cigaretter som inte förvaras på en synlig plats i butiken är för privat konsumtion. Den organiserade brottsligheten är precis som alla andra verksamheter beroende av sina inkomstkällor och det är därför viktigt att vidta åtgärder som försvårar handeln med illegala cigaretter. En minskning av utbudet av obeskattade cigaretter är också viktigt för att handlare som väljer att sälja illegala cigaretter inte ska premieras till förmån för dem som väljer att enbart sälja laglig tobak. Rimligheten i att en tobakshandlare över huvud taget innehar obeskattade cigarretter i sin butik kan starkt ifrågasättas. För att undvika problematik med fastställande av vilken mängd som kan antas vara avsedd för personligt bruk bör regeringen överväga att helt förbjuda förvaring av cigarretter för vilka svensk punktskatt inte är erlagd eller som inte överensstämmer med tobakslagens, förordningen avseende tobaksskatts eller annat relevant regelverks bestämmelser i en lokal där affärsverksamhet bedrivs. Regeringen bör därtill överväga att se över myndigheters möjligheter att straffa återförsäljare som handlar med illegala cigaretter. Förutom att det försvårar fortsatt försäljning för berörda återförsäljare kan det avskräcka andra från att följa samma exempel. Straffskalan för tobakssmuggling är väsentligt lägre än för narkotikasmuggling, vilket leder till att brottslingar tenderar att föredra att smuggla tobak framför narkotika. Regeringen bör överväga att se över straffsatserna för tobakssmuggling och en skärpning av dessa bör övervägas eftersom brottet orsakar skada för enskilda privatpersoner, näringsidkare samt gynnar den organiserade brottsligheten. Abdirizak Waberi (M)
mot · GZ02So456 · 2011-09-28 00:00:00 — Utökad valfrihet i äldreomsorgen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att införa valfrihet inom äldreomsorgen. reglerar lagen om valfrihetssystem (LOV) vad som ska gälla för kommuner och landsting som överlåter valet av utförare av stöd-, vård- och omsorgstjänster till en brukare eller patient. LOV är ett alternativ till lagen om offentlig upphandling (). När ett valfrihetssystem införs av en kommun eller ett landsting får brukaren eller patienten möjlighet att själv välja vem som ska utföra den efterfrågade servicen. Såväl privata företag som ideella organisationer kan ansöka om att bli godkända leverantörer. För den enskilda personen innebär det ett reellt inflytande eftersom han eller hon själv kan välja leverantör av exempelvis äldreboende eller hemtjänst. I jämförelse med alternativet, upphandling, sker anbudsprocessen utan att slutanvändaren, den enskilda individen, har någon möjlighet till insyn eller påverkan. Införandet av lagen om valfrihetssystem följdes av ett riksdagsbeslut om vårdval i primärvården. Beslutet innebar i korthet att landstingen är skyldiga att införa valfrihetssystem inom primärvården. I praktiken innebär det att alla personer får rätt att välja mellan olika vårdgivare i primärvården. Vidare får alla vårdgivare som uppfyller de av uppställda kraven i vårdvalssystemet rätt att etablera sig med offentlig ersättning. Fördelarna är flera. Alla kan själva välja vilken vårdcentral de vill besöka, tillgängligheten ökar och personal inom vården får fler karriärmöjligheter genom möjligheter att starta egen verksamhet. Det är naturligt att nästa steg blir att göra det obligatoriskt för alla kommuner införa valfrihet inom äldreomsorgen. Äldre som är i behov av stöd måste först få ett beslut om stöd från sin kommun. Därefter är det oftast så att kommunen pekar ut vem som ska leverera tjänsten. Om brukaren eller patienten har önskemål om att exempelvis bo på ett specifikt uppfylls det om kommunen bedömer att det är nödvändigt. Detta är inte rimligt. Det rimliga är att äldre personer som genom sina liv fattat en lång rad av viktiga beslut om jobb, livskamrat, barn, boende etc. på ålderns höst själva får möjligheten att kunna besluta om den viktiga omsorgen. Vi anser att ett obligatoriskt valfrihetssystem för äldreomsorg skulle kunna införas i alla kommuner. Ett införande av valfrihetssystem i samtliga kommuner skulle innebära att alla äldre som har fått ett biståndsbeslut själva skulle kunna välja vårdgivare. Vidare skulle alla vårdgivare som uppfyller kommunernas uppställda krav ha rätt att etablera sig med offentlig ersättning, vilket skulle kunna skapa nya arbetstillfällen inom service, vård och omsorg.
mot · GZ02So474 · 2011-09-26 00:00:00 — Nationella riktlinjer för demensvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av nationella riktlinjer som klargör vilken behandling eller vilka läkemedel som ska sättas in i olika situationer och om att dessa riktlinjer även bör vara obligatoriska. Den svenska demensvården är en kostsam men en bra och välbehövlig vårdform. finns det mer än 150 000 kända demensfall i . Demenssjukdomen kommer oftast smygande och innebär för de flesta människor ett ökat behov av vård och omsorg samt ett stort stöd i vardagen. För många anhöriga innebär det också en krävande och förändrad livssituation. Gjorda undersökningar visar att bromsmediciner mot Alzheimers som sätts in på ett tidigt stadium har en mycket god effekt på av de drabbade. Det innebär att om rätt medicinering kan sättas in i rätt tid så kan av det demensvården kostar sparas. För att komma tillrätta med vilka insatser och vilken medicinering som kan vara till nytta i demensvården behövs det nationella riktlinjer som klargör vilken behandling eller vilka läkemedel som skall sättas in i olika situationer. Dessa riktlinjer bör även vara obligatoriska.
mot · GZ02So475 · 2011-09-29 00:00:00 — Familjeklassning av narkotiska preparat tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att familjeklassa narkotiska preparat. Allt fler beställer narkotika över internet. Det visar en rapport från (). Den långsamma process som behövs för att narkotikaklassa ett nytt ämne gör att det ständigt finns lagliga substanser tillgängliga. Det räcker med att göra en liten ändring på molekylnivå för att substansen ska klassas som laglig igen. Det är inte rimligt att det ska vara så. Därför är det viktigt att det införs en så kallad familjeklassning på vissa substanser. Familjeklassning innebär att man kan narkotikaklassa preparat som har ungefär liknande uppbyggnad och effekt.
mot · GZ02So479 · 2011-09-30 00:00:00 — FN:s konvention om barns rättigheter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att FN:s konvention om barns rättigheter bör göras till svensk lag. FN:s konvention om barns rättigheter har funnits . Den har betytt och betyder mycket runt om i världen. har skrivit under konventionen, men inte gjort den till lag. Det betyder att barns rättigheter är beroende av vilka värderingar som driver utvecklingen i samhället. Det är barnfamiljer med yngre barn, barn till ensamstående föräldrar, barn i familjer med långvarig arbetslöshet, barn i familjer där det finns missbruk och barn i familjer med ett barn som har funktionsnedsättning som främst drabbas av fattigdom. Att klyftorna har ökat också mellan barn är en självklar konsekvens av att samhällets trygghetssystem vid sjukdom och arbetslöshet fortsätter att försämras. De fattiga har blivit fattigare den fattigaste tiondelen av barnfamiljerna har försämrat sin inkomststandard . De rika blir rikare den rikaste tiondelen av barnfamiljerna har ökat sin standard . Det finns forskning som visar att barn mycket tidigt blir medvetna om familjens ekonomiska situation, att de är lojala med föräldrarna och tar på sig ett vuxenansvar. Vi måste använda den kunskap som forskningen ger när politiken formas för det krävs insatser inom alla samhällsområden. Vi måste våga dra konsekvenserna och ändra politiken, reglerna och systemen så att barnen och de unga skyddas. Inte ett enda barn eller en enda ung människa ska behöva uppleva det utanförskap som fattigdom leder till därför måste politiken bidra till att förhindra fattigdom hos de vuxna i !
mot · GZ02So482 · 2011-09-22 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att snabbt ta fram en åtgärdsplan för att människor inte ska hamna i fattigdom. I vårt land lever alldeles för många i ekonomisk utsatthet, vilket nedanstående statistik med förskräckande tydlighet visar. Det finns framför allt tre fattigdomsdefinitioner som frekvent förekommer i litteratur och statistik: en absolut, en relativ och en dual. Även om det finns olika mått så ger alla samma bild av vilken grupp som i störst utsträckning finns som ekonomiskt utsatt. Ensamstående föräldrar är den grupp som är mer utsatt än andra grupper. Följande statistiska uppgifter har tagits fram av , vilket verifierar ovanstående. Andelen personer i hushåll med en disponibel inkomst av medelvärdet har för ensamstående med barn stigit från 2002 till 2009. Ungefär vart tredje barn till en ensamstående kvinna lever i ett hushåll under den relativa gränsen för ekonomiskt utsatta. Antal barn i hushåll som fått ekonomiskt bistånd har ökat från 136 2003 till 141 2010. Antal hushåll har ökat från 201 2003 till 217 2010. Det finns en stor mängd statistik som ger samma bild och som visar på ett växande samhällsproblem. Mot denna bakgrund är det angeläget att snabbt ta fram en åtgärdsplan för att människor inte ska hamna i fattigdom.
mot · GZ02So485 · 2011-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom bör tas fram. Alldeles för många barn växer upp i familjer med mycket dålig ekonomi. Barnfattigdomen som krisår framgångsrikt pressats tillbaka började åter växa 2007 som en följd av regeringens förda politik. Efter detta har såväl lågkonjunktur som finanskris förvärrat situationen ytterligare och lever över 220 000 barn i fattiga familjer enligt Rädda Barnens senaste index. Att växa upp i fattigdom handlar inte i första hand om mat på bordet, även om det också är verklighet för en del barnfamiljer. Men man bor sämre än andra, och i mer utsatta områden. Barnen har inte råd med glasögon, eller en cykel, och kan inte bjuda hem kompisar för man inte har råd att bjuda på eftermiddagsfika. Gemensamt för föräldrarna är att de saknar jobb, alternativt jobbar deltid. Därför måste arbetsmarknadspolitiken inriktas mot att skapa fler jobb. Men kampen mot barnfattigdom handlar inte bara om en framgångsrik jobbpolitik. Utan också i väldigt stor omfattning om välfärden och barns egna arenor. En välfärd som omfattar alla bidrar till att minska de ekonomiska klyftorna. Ökningen av antalet fattiga barn och ungdomar är det kanske tydligaste beviset på att den borgerliga regeringens politik är orättfärdig. En regering som lånar pengar till skattesänkningar som man helt saknar en politik för att motverka fattigdomen bland barn och unga är inte en regering som investerar . Barnfattigdom har ingen plats i . Barn som lever i fattigdom är ovärdigt ett modernt välfärdssamhälle och behövs en medveten kraftsamling och tydliga mål och visioner. Vi vill se att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom tas fram som fokuserar på att både motverka och förebygga. Vi måste vända på varje sten och handlingsplanen ska utgå från som vi för övrigt tycker ska inkorporeras i svensk rätt och bli lag. i (S)