mot · GZ02U302 · 2011-10-05 00:00:00 — en levande tragedi och ett diplomatiskt misslyckande för och EU tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den svenske journalisten och medborgaren som sitter fängslad i men inte är anklagad, än mindre dömd, för något angivet brott. var en sorgens dag. Den dagen hade den svenske journalisten och medborgaren , född och bosatt i tillsammans med hustru och barn, suttit fängslad , gripen i huvudstad , icke anklagad, icke dömd. öde är framför allt en mänsklig tragedi: En familjefar har av politiska skäl skilts från sin familj, inte minst sina barn, . Detta brott mot mänskliga rättigheter, mot anständighet och känsla för livets värde, kommer för alltid att prägla bilden av den och de som grep honom. De må ha sina personliga skäl. Men rent mänskligt visar de framför allt att de har ett hjärta av sten. Det har gått över fängslades. sitter fängslad utan rättegång. I skuggan av terrorattackerna i passade president på att sätta stopp för all kritik av det befriade landets ledning. Den oberoende pressen stängdes, politiker, statstjänstemän och minst elva journalister fängslades utan rättegång, bland dem den eritreanske och svenske medborgaren . var delägare till tidningen där han också arbetade. Arresteringsvågen började och fängslades . är den ende svensk som av har utsetts till samvetsfånge. Han är också den ende EU-medborgare som sitter fängslad blott för sina åsikters skull. Skam för den regim som är så rädd för sanningen att den inte tål öppen debatt, ingen insyn, ingen medmänsklighet. Brotten mot de mänskliga rättigheterna har accelererat i . I en rapport från , You to , , kritiseras de omfattande brotten mot mänskliga rättigheter i landet. Rättssystemet är med vanliga krav på rättssäkerhet lika godtyckligt som obefintligt, fängelseförhållandena är fruktansvärda. Enligt ett reportage i lever som fånge nr 36 i ett ödsligt beläget fängelse, kedjad under jord. Cellerna uppges vara fuktiga, överfulla och hälsovådliga. Fångarna har dålig tillgång till vatten och svälter. Det viktigaste i den sällsynta rapporten i , låt vara en extremt klen tröst, kan ändå sägas vara att från trovärdiga källor bekräftades att vid den punkten ännu var vid liv. Än har en framstående företrädare för eritreanska regimen gjort gällande att inte någonsin kan påräkna rättegång eftersom han av regimen tillsammans med andra fångar påstås utgöra ett hot mot nationen existens. Någon tillstymmelse till bevis har dock ej framlagts av för att styrka denna muntliga anklagelse. Dessvärre finns i skrivande stund inte ens full vetskap om lever eller ej. för mänskliga rättigheter i har i åtskilliga fall fällt för brott mot mänskliga rättigheter. beslutade Afrikanska kommissionen för mänskliga rättigheter att den eritreanska staten bryter mot flera artiklar i den afrikanska stadgan om mänskliga rättigheter. Den krävde därför att journalisterna skulle friges, dessutom att de skulle kompenseras ekonomiskt. Massarresteringar av journalister har ägt rum inte bara , utan även och . Enligt Reportrar utan gränser sitter 30 journalister i fängelse. befinner sig därmed i nivå från botten betraktat med och . I ett världsindex över pressfriheten rankas som det värsta landet i världen för reportrar att verka i. Den svenske medborgaren avled i eritreanskt fängelse väntan på rättegång. Också fyra av de 2001 gripna journalisterna har enligt Reportrar utan gränser avlidit. kom uppgifter av trovärdigt slag om att hela nio av de elva politiker som fängslades är i livet. Dödsorsaken tycks i flertalet fall vara brist på läkarvård, vanvård eller tortyr. Företrädare för har inte vid något enda tillfälle tillåtits besöka . Att vi är synnerligen oroade välbefinnande ligger i öppen dager. Att någon officiell företrädare för och inte heller någon i hans familj har tillåtits kontakta, än mindre besöka, , är plågsamt intill outhärdlighet. Den enda kontakt som över huvud taget förekommit är något telefonsamtal vid den oväntade tillfälliga tvådagarsfrigivningen för nu . Det enda humana och rättvisa som kan göras är att beslutar att släppa fri och låta honom, om han så vill, vilket är sannolikt, återförenas med sin familj, hustru och äldre barn. Även eritreanska barn, om det nu är som så att gör gällande att endast är eritreansk medborgare, har oavvislig rätt till sina föräldrar. Ingen regim äger rätten att skilja barnen från all kontakt med föräldrarna. Det gäller även barn. menade många av oss att tysta diplomati dessvärre var resultatlös. Även har mer av samma politik utåt visat sig verkningslös. Vi noterar dock med stor tacksamhet och uppskattning att statsminister och utrikesminister vid försökte få till ett möte med president , något denne inte bara avböjde utan också värjde sig emot. Det tyder dessvärre på att president är rädd för att möta företrädare för demokratier och företrädare för dessa med annan syn på mänskliga rättigheter än han själv företräder. I detta avseende är det bara synd om president : Han skadar inte bara de människor han håller fängslade utan rättegång utan också hela sitt land som han väljer att chikanera inför en hel värld och försvårar för dess medborgare att röna respekt utomlands. Vad göra i detta läge? Det är uppenbarligen dags att komplettera diplomatiska kontakter som måste förekomma med vad som bör benämnas smart diplomacy. I första hand måste nu arbeta genom Europeiska unionen i kontakter med Afrikanska motsvarigheten, Afrikanska unionen, för att öka både påtryckningarna och kontaktvägarna med . Därtill måste vi gripa tillfället att samarbeta intensivt med som avser att öppna en permanent mission oklart på vilken diplomatisk nivå i Asmera. Frågan är om påtryckningarna skall ske genom indraget bistånd eller villkorat sådant att ha en bestämd principiell uppfattning kan vara vanskligt när kontakterna gäller en regim med så svårförutsägbart reaktionsmönster som den eritreanska. Indraget bistånd från Europeiska unionen till kan dock inte avfärdas; måste inom ständigt påtala att bistånd inte är ovillkorligt utan måste mötas med respekt för mänskliga rättigheter. Att skurit ned sitt bistånd till från till ungefär 4 finns det i riksdag stor uppslutning kring mot bakgrund av den skändliga behandlingen av en svensk medborgare i . Också andra påtryckningar i form av frågor i alla forum där eller EU möter måste användas. Sanktioner i form av reseförbud som riktas mot eritreanska regerings- och myndighetsföreträdare behöver nyttjas, liksom strategiska hinder mot handel som gynnar regimen i Asmera. Däremot finns ingen anledning att motsätta sig humanitärt bistånd som går direkt till fattiga individer, låt vara att det ligger i farans riktning att den politiskt isolerade regimen i första hand söker gynna sig själv vad gäller allt bistånd utifrån. Men om inte Europeiska unionen och byter strategi kommer att dra fallet i långbänk. bör därför utarbeta en strategi så att i alla forum där finns med EU, WTO, eller FN och dess organ konfronterar företrädare med fall. Inreseförbud för regeringsrepresentanter och nej som svar på visumansökningar för att resa till är smärtsamma åtgärder för varje land som vill vara med i det internationella samarbetet. Att låsa utländska tillgångar, t.ex. bankkonton, som tillhör eritreanska makthavare och myndigheter är andra effektiva påtryckningsmetoder. Eftersom det därtill är bekant vilket påtalats innan det blev mer bekant och rent av en nyhet i svenska medier denna höst att eritreanska medborgare i exil tvingas betala av sin inkomst till hemlandet, bör denna sak granskas och utvärderas av svenska myndigheter liksom banker. Påtryckningen från eritreanskt håll, om man inte betalar, att det finns risk att anhöriga i råkar illa ut, borde vara en stark signal till alla exileritreaner att motsätta sig denna beskattning. Denna avgift är att likna vid statsterrorism, och ingen demokrati kan förfara så. Att förhindra denna överföring av pengar till ett slags beskattning som saknar laglig grund är angeläget inte bara så länge hålls fängslad utan fram till dess slutar att förfölja egna medborgare i t.ex. vårt land. Det som kan synas vara en liten summa pengar för oss, kan vara en betydelsefull inkomstkälla för regeringen i Asmera. antog glädjande nog en resolution som kräver frigivning. Det är viktigt att Europeiska unionen och inte minst följer upp denna resolution för att befrämja mänskliga rättigheter i och för att få och andra fångar frisläppta. För EU:s del är det att överväga att helt stoppa biståndet till staten , än mindre att ökat det utan klara motprestationer på de mänskliga rättigheternas område. har och EU enats om ett nytt biståndsavtal. Summan ökade från till , en ökning . Denna överenskommelse sänder helt fel signal till ledarskap. Den bör verka för att EU stoppar allt icke-humanitärt bistånd till . Det finns ingen anledning att EU ska prioritera att stödja regimen i ett land som håller en EU-medborgare fängslad utan rättegång och totalt saknar ambition att påbörja demokratiska reformer. Däremot är det viktigt att det humanitära bistånd som går direkt till eritreaner i nöd kan fortsätta. Diktaturer hatar strålkastare, de älskar mörkläggning för att där utföra sina illdåd. president skall inte få begå omfattande övergrepp på eritreaners mänskliga rättigheter i tysthet.