mot · GZ02MJ469 · 2011-10-05 00:00:00 — Detta är några av alla intressanta och viktiga initiativ för att skapa hållbara gröna lösningar i miljöer. De kommer inte att ersätta nödvändig livsmedelsproduktion eller lösa alla problem men man kan utgå från att kunskaper och intresse för ekosystem och ansvar för miljö och naturresursfrågorna uppmärksammas och utvecklas. Att människor flyttar från landsbygd till stad uppstår ofta i längtan efter den fria och vilda naturen och efter upplevelser och genuina verkliga värden. Att odla egna produkter skapar betydelsefulla värden, men också en överbryggande förståelse för produktion av mat och gemensamma värden. 20Hot mot och utarmning av småkommuner Då trängseln ibland blir stor och då orter bestämmer sig för att anlägga externa handelsområden tar utvecklingen ofta en ny form. Även då minskar ofta landsbygdens möjligheter genom att det blir ännu svårare att bibehålla en handel i kringkommunerna om ett handels-/köpcentrum växer upp och därmed stjäl en stor del av ett kundunderlag från orter runtomkring. Ofta ser man inte den effekten från ett övergripande håll utan snarare ser man bara effekten av hur många arbetstillfällen ett köpcentrum kommer att skapa. Man ser inte heller förödelsen av jordbruksmark, vilket ofta är fallet då man gärna placerar dessa köpcentrum och handelsområden på platt , vilket ger många parkeringsplatser på ett enkelt sätt. Det är också så att ett köpcentrum bygger sin existens på att människor har tillgång till bil, då det sällan planeras eller byggs ut kollektivtrafik före, men kanske i efterhand då man byggt upp själva handelsområdet. I genomsnitt försvinner en dagligvarubutik . minskade antalet dagligvarubutiker . Den bakomliggande orsaken är utbyggnaden av externa köpcentrum, stormarknader, som slår ut lokala boendenära butiker. Enligt siffror från numera nedlagda förlorade 300 mindre orter sina sista livsmedelsbutiker . Denna utveckling slår mest mot icke bilburna, äldre, sjuka och handikappade. krävde därför en utredning kring möjligheten att införa ett tillfälligt stopp för större handelsetableringar utanför tätorter. har också drivit frågan. har till skillnad från de andra nordiska länderna inte någon central reglering av utbyggnaden av externhandel. I , och finns däremot lagstiftning som i princip sätter stopp för etablering av större köpcentrum utanför tätorterna. En fortsatt etablering av externa köpcentrum i den takt vi sett kommer sannolikt att kraftigt försämra tillgången på kommersiell service i mindre orter och verka kontraproduktivt för en hållbar utveckling hos småföretag i gles- och landsbygd. Hållbar utveckling och lokal ekonomi är nära sammanlänkade. Varor, tjänster och livsmedel som produceras lokalt har jämförelsevis lågt transportinnehåll och är även lättare att återföra i kretslopp än sådant som förs in utifrån via fjärrhandel. Om företagen på en ort företrädesvis handlar av varandra ökar omsättningen i trakten och man förstärker varandras ekonomi, minskar transportbehovet och klimatpåverkan samt skapar bättre ekonomi i varje företag. Överallt där det finns människor, föreningar och företag finns det också pengar. Nästan alla har ett konto på en bank, vanligast på någon av de fyra stora affärsbankerna. Där har insättarna minimalt inflytande över till vem och var banken lånar ut slantarna eller om de används i spekulationssyfte. I arbetet med att skapa ett långsiktigt hållbart samhälle måste vi därför lyfta in diskussionen om pengar. I medeltal har var och en av nästan 9,5 miljoner invånare på ett bankkonto: sammanlagt . Vi bör inte längre överlåta åt någon annan att prioritera till vad och var sparpengarna ska användas, vilket vi gör när vi sparar på ett bankkonto. För att finansiera en hållbar lokal utveckling gäller det att tänka om, och fundera över om de sparpengar som finns i bygden skulle kunna organiseras på ett smartare sätt och ingå i ett lokalt kretslopp. Det handlar inte alls om att folk ska skänka bort sina pengar utan om att spara och låna lokalt i en form som också ger inflytande. Om av sparpengarna kunde ingå i ett lokalt kretslopp skulle göras tillgängliga för lokal utveckling! Tillgången till lokalt riskkapital har dock länge varit en svår fråga för entreprenörer på landsbygden. De stora affärsbankerna har svikit sina landsbygdskunder och har inte ögon för innovativa satsningar utan kräver oftast traditionell lönsamhet från start. Här har särskilt de framväxande lokala kreditgarantiföreningarna fått en allt starkare roll. De deltagande företagen garanterar ömsesidigt delar av varandras banklån och kan på så sätt hjälpas åt och täcka upp där privat finansiering, banker och staten inte vågar ta risker. ger också landets 60-tal fria sparbanker bättre krediter till småföretag och hushåll jämfört med andra banker, och finns även JAK:s bygdelån och Ekobankens specialsatsningar på ekologiska och uthålliga idéer riktade till landsbygdens verksamheter. Slutligen bör försök med kommunala obligationer prövas som metod att, vid brist på tillgängligt investeringskapital, finansiera kommunala satsningar. I finns ett exempel som finansierat ett solcellsprogram på så vis. Även om landsbygden ofta löser eller lämnas att lösa sina problem själva är det av stor vikt att hela samhällsstrukturen ser fördelar och möjliggör de fördelar som gynnar den lokala ekonomins utveckling. Världen är både lokal och global. En utveckling som lett till allt fler sammanslagningar av kommuner och stora globala rörelser som arbetar brett för förändring har haft och har en framträdande roll. Alla känner till de aktiva miljöorganisationer som fungerar som våra väckarklockor och ger oss insikter som påverkar våra livsval. Viljan att rädda världen och förhållandet i vår egen vardag är både tydliga och komplicerade. Många medborgare lever i en frustration om att vilja göra mer. som ett politiskt engagemang inte alltid är det sätt man vill arbeta på. På många håll runt om i och i våra nordiska grannländer, kan man konstatera att människor går samman och arbetar för sin bygds framtid, utveckling och överlevnad. Detta är något som sker framförallt på landsbygden, men förekommer även i städer. har många lokala bygdegrupper bildats som fyller en funktion som saknats inte minst där kontakten mellan politiken och samhället misslyckats. I den globaliserade världen har även beslutsnivåerna förskjutits. Vi har ett EU som genom just sin gemenskap kan genomföra förändringar med större genomslagskraft. Den stora baksidan kan vara att nationer inte har möjlighet att ha nationella regler som kan vara eller upplevas vara bättre. och de nordiska länderna har genomgått många förändringar där kommuner slagits samman framförallt på ekonomiska grunder, för att klara servicen som avfolkningen skett. Effekten har dessutom gett ett minskat antal kommunpolitiker. Kommunkontor placeras i centralorter och den demokratiska strukturen förändras stegvis. Effekten av kommunsammanslagningar har inte gett de positiva effekter som var avsikten. För att förstå ett land måste man börja med att förstå kommunerna. I grunden för all politik ligger makt- och inflytandefrågorna. Det är viktigt att säkra möjligheterna att kontinuerligt påverka och förändra. För medborgarnas inflytande över utvecklingen på en liten ort är det egentligen bara den kommunala arenan som ligger inom räckhåll. För offentlig styrning kan skatter användas som både piska och morot. Det är ett faktum att alltfler människor bor på två ställen som fritidsboende i en kommun och med vardagsbostad i en annan vilket kunde användas för att skapa vissa skatteintäkter även i fritidskommunen. Kommuner som är attraktiva en kort säsong (ofta sommar eller vinter) men mindre intressanta , upplever att kraven på service i alltför stor utsträckning behöver anpassas för den intensiva och korta högsäsongen. Potentialen för att räta upp detta är stor: om de som delårsbor på mindre orter också skulle skriva sig där, skulle det ge en nettoinflyttning för 189 av våra 290 kommuner med motsvarande skatteintäkter. Former för att aktivera denna potentiella skattebas behöver utredas vidare. De elproducerande kommunerna har krävt en skatteretur för de värden de levererat till nationalhushållet och taxerat sina egna älvar på. , till exempel, levererar el från sin reglerade älv till hela landet men vinsten plockas till största delen ut någon annanstans. Ett skatteutjämningssystem som är individknutet kan vara en intressant tanke. Ser man människorna som resurser, som humant kapital, så subventionerar ofta landsbygdskommuner städerna med grundutbildad arbetskraft. har en kommun utgifter för sina invånare under hela deras uppväxt för att sedan ofta tvingas se dem flytta till en stad och där generera skatteintäkter som produktiv vuxen. i livet kanske de kommer tillbaka för att leva sina sista år i sin hembygd och riskerar då att igen mest kosta skattemedel. På landsbygden måste man ofta kombinera olika arbeten, säsongsföretagande, vanliga småföretag och olika anställningar för att skapa sig sin försörjning. Ett gammalt krav är att införa en kvittningsrätt mellan olika inkomster. Den som startar företag får redan nu kvitta underskott av näringsverksamhet mot inkomst av tjänst, men ett permanent system kan hjälpa till att överbrygga ojämnheten i inkomstflödena. Det här är några förslag som bör studeras vidare av en utredning om skatteförändringar för landsbygdsboende som bör tillsättas av regeringen. För att hela landet ska kunna leva krävs att invånarna har möjlighet att få tillgång till en viss service. Detsamma gäller landets nya inflyttade medborgare, och alla medborgares rätt utifrån olika krav på en fungerande vardag; med olika funktionsnedsättningar följer olika behov. När underlaget för servicen försvinner då försvinner också själva servicen och människor lämnas kvar på orter där samhällsansvaret närmast har abdikerat. Genom att vi alla betalar skatt har vi också rätt till den gemensamma servicen. Det ska vara enkelt att få information från våra myndigheter om våra rättigheter och skyldigheter i samhället. var utredningen om utveckling av lokal service i samverkan klar. Den kom att heta Se medborgarna för bättre offentlig service, SOU 2009:92. Utredaren skriver i sin programförklaring att mindre orter och samhällen fått sämre tillgång till offentlig service, men även i storstäder har en försämring skett, genom att det är allt svårare att träffa sakkunniga tjänstemän som tar sig an enskilda personers ärenden. Det finns en uppmaning att bryta myndigheternas utveckling mot allt större, koncentrerade och specialiserade enheter. Utredningen innehåller många viktiga förslag på lösningar att förändra en pågående negativ utveckling. Många har förväntat sig ett initiativ från regeringen att gå vidare med förslagen i utredningen, men inget har hänt. Vi anser att det är absolut nödvändigt att ta itu med en utveckling som leder till en alltmer urholkad service runt om i landet. En särställning i landsbygdens ekonomi utgörs av matproduktionen. Matråvaran odlas främst på landsbygden och där finns också kunskaperna om traditionell mat. Detta område har fått ett välförtjänt uppsving och getts allt större betydelse vid olika turistsatsningar. Ofta, men långt ifrån alltid, står kvinnligt företagande bakom lyckade satsningar. Eldrimner i är nationella centrum för mathantverk. Det har gett inspiration på flera håll till nätverk av odlare, producenter och förädlare som återerövrar gammal kunskap om konsten att framställa genuina smaker av råvaror ett genuint mathantverk helt enkelt! Liknande matkluster byggs upp på flera håll i landet där det unika och det smakrika är en del, eller fyller hela företagets idé. Kombinationen ekologiskt och närproducerat är två bra kriterier för att få bättre produktion utan onödiga gifter, och mindre långväga och onödiga transporter. Att kunna välja närproducerat och ekologiskt är något många fler vill göra även i de offentliga köken. Ett stort problem är den kontinuerliga nedläggningen av tillagningskök i skolor, på sjukhus och äldreboenden. Köken stängs och ersätts med mottagningskök där färdiglagad mat bara värms upp före servering. Istället lagas maten i stora industrianläggningar och den färdiglagade maten transporteras långa sträckor. Tillagningsköken är helt nödvändiga för att man ska kunna välja närproducerade råvaror. har drivit förslag om skolkökslyft och att man i den offentliga upphandlingen ska ställa krav som gynnar lokal matproduktion. Vi vill i , i kommunerna och i landstingen satsa på en vällagad ekologisk och närodlad mat med genuin smak. Vi är övertygade om att det är viktiga förslag för att gynna lokal kvalitativ matproduktion. Andelen företagare bland personer som är utrikes födda är generellt sett högre än i övriga delar av befolkningen i . Trots det är andelen utrikes födda företagare inom de gröna näringarna och i landsbygdens övriga näringsliv mycket låg. Få nyanlända invandrare bosätter sig på landsbygden eller får arbete i företag som finns på landsbygden. Vi tror att det finns mycket som kan göras genom rådgivning för etablering på landsbygden, bland annat genom att satsa på rådgivningscentrum och/eller jobbannonser på fler språk än svenska och också genom att aktivt arbeta med de hinder som finns i det svenska samhället. Att se möjligheterna öppnar dörrar för olika människors kompetenser genom språk, genom erfarenhet och utbildning. I utredningen som möjlighet, SOU 2008:56, föreslås en rad konkreta åtgärder som grön lots, grön validering, grönt kort, grön sfi, exportsatsningar med invandrare som representanter och andra strukturella åtgärder. Att finna positiva incitament till boende utanför storstadsförorterna är en angelägenhet för alla parter. Landsbygden ropar efter mer folk och invandrare ropar efter mening och sammanhang mötet behöver organiseras och förslagen och modellerna finns! 27Infrastruktur, undertrafikerade järnvägars underhåll , , Frykdalsbanan med flera är järnvägar som är en del av infrastruktur: en bra och smart del av vår infrastruktur. inser de flesta att klimatfrågan är en stor och övergripande fråga, att den pågående klimatförändringen inte kan tänkas bort och att alla har ett ansvar för att medverka till att minska våra utsläpp av klimatpåverkande växthusgaser. En faktor är på vilket sätt vi transporterar oss och på vilket sätt vi transporterar det vi konsumerar, allt från råvaror till färdiga produkter. Om transporterna skulle stå för sina klimatutsläpp så skulle samhällets flöde av produkter förmodligen se helt annorlunda ut. Delvis kanske vi hade haft mer av närproducerade produkter, eftersom kostnaderna för att frakta inte minst mat mellan produktion, förädling och förpackning sannolikt inte skulle se ut som det gör . Som ett exempel kan vi fiska fisk utanför som sedan transporteras till andra sidan jorden för att fileas och rensas och i nästa steg transporteras till ytterligare någon plats för att förpackas och kommer tillbaka till för försäljning. Väldigt mycket av det som rullar på våra vägar är svårt att förändra men det är en del av samhällsutvecklingen som kan vara på sin plats att ifrågasätta. En mer konkret del i att minska klimatutsläpp från transportsektorn är att förflytta mer från väg till järnväg. är det parti som driver på utvecklingen för ett bättre och mer fungerande och utbyggt järnvägsnät i . Vi anser att det är hög tid att satsa på ett modernt och framtidsinriktat transportsätt. Likaväl som vi vill ha nya spår för framtiden, är vi måna om att använda och behålla varje meter av svensk befintlig järnvägsräls. Av den anledningen slår vi vakt om de undertrafikerade banornas möjligheter att utvecklas och avsätter också pengar i vår budgetmotion; budgetsatsning på dessa banor är hela-landet-potten. Flera av dessa banor är viktiga transportstråk för gods och virke, med underhåll och satsningar såsom bland annat omlastningsstationer. Här är gamla järnvägar moderna transportvägar! Med bristande investeringar i utbyggnaden av dubbelspår och därmed kapacitetsbrist på de befintliga spåren påverkas inte bara gods- och passagerartrafiken mellan stadskärnor. Det omöjliggör också fler tågstopp för den regionala trafiken. I en mindre tätort kan en tågstation innebära ökad inflyttning och därmed ökat underlag för den kommunala servicen. Ett bra exempel är hur en negativ trend bröts i då Upptåget började stanna där och när det blev lätt att arbetspendla till både och . Vi ser vinsterna med att väga samman det som anses vara motstående intressen. Vi menar till exempel att jobbtillfällen inte alls måste innebära försämrad miljöhänsyn, att effektivt strandskydd inte måste stå i motsats till lokal ekonomisk utveckling, att biobränsleproduktion inte måste konkurrera med matframställning eller att klimatarbetet inte behöver ske på bekostnad av satsningar på biologisk mångfald. Tvärtom, ur det allt överskuggande klimathotets perspektiv är det nu och genom sammanvägningen av dessa tre dimensioner ekologiskt, socialt och ekonomiskt vi har chansen att bygga det verkligt hållbara och människovänliga samhället som är varsamt mot människor, miljö, natur och klimat. Vidare menar att det egentligen inte föreligger något motsatsförhållande mellan stad och land. Befolkningen på jorden bor nu till den övervägande delen inte längre på landsbygden, som tidigare i historien. Staden är en viktig tillgång också för landsbygdens människor genom sitt kulturutbud, sin stimulans och sociala dynamik. Men är det på landet som den historiska energi- och resursomställningen sker och som berör alla och livets alla delar. Här växer biomassan och skogen, här sluts kretsloppen, här sker mat- och energiproduktion, här filtreras grundvattnet, här blåser vindarna som driver vindsnurrorna och strömmarna som laddar elgeneratorerna, här simmar havens och sjöarnas matfisk och här ligger lagerresurserna i form av mineraler och fossil. Finns det inte reella möjligheter att bo och verka där kan dessa processer inte heller tjäna samhället. Tror omvärlden och beslutsfattare inte att det är lönt att satsa, bo och investera på landsbygden, så satsas, bebos och investeras heller ingenting. Den parlamentariska utredningen landsbygden, SOU 2006:101, ville samla det offentliga ansvaret för landsbygdsfrågorna i och ge strategiska verktyg till län, landsting och kommuner att även där ta ett samlat och riktat ansvar. Dess förslag har under den nuvarande regeringen inte ens blivit till en proposition. Däremot skrev regeringen en tunn och till intet förpliktigande skrivelse 2008 och lade dessutom ner . Myndigheten var en betydande kunskapsgenerator i samhällskroppen, men dess kunskapsbank har tyvärr inte fått någon ny administrativ hemvist. Landsbygdspolitiken behöver således uppvärderas utifrån insikten om vad hela landet har att vinna och därför kvarstår utmaningen för vilken regering som helst att göda den kraft som kloka och aktiva människor, byalag, lokala företag och insiktsfulla byråkrater redan kämpar för att sprida. Så kan vi bygga ett befolkat, hållbart, levbart och klimatsmart land och ta ett samlat grepp om detta.