mot · GY02T19 · 2011-06-02 00:00:00 — med anledning av skr. 2010/11:139 granskning av kostnadskontroll i stora järnvägsinvesteringar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör genomföra de åtgärder som rekommenderas av vad gäller ökad kostnadskontroll i stora järnvägsinvesteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genomföra de åtgärder som den parlamentariska utredningen om en effektiviserad planeringsprocess föreslog. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka den kommunöverskridande/regionala planeringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra det möjligt att riksintresseklassa stråk där större strategiska väg- och järnvägsobjekt planeras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge ett tydligt uppdrag att pröva nya kostnadseffektiva upphandlingsmodeller. har granskat kostnadskontrollen i stora järnvägsinvesteringar. bedömning i granskningsrapporten är att staten inte har gjort tillräckligt för att säkerställa en god kostnadskontroll. lämnar följande rekommendationer till regeringen: För att förbättra kostnadskontrollen i användandet av offentliga medel bör regeringen skapa ett system för systematisk uppföljning av de ekonomiska planerna i sin helhet. Regeringens rapportering till bör utvecklas inom området och ge information om de avslutade järnvägsprojektens kostnad i förhållande till vad som angavs i respektive initiala beslut. Regeringen bör överväga att låta utreda utfallsbaserade kalkylmetoder för att öka systematiken i planerade projekt när de jämförs med kostnadsutfall i avslutade projekt. Regeringen bör utveckla formerna för extern kvalitetssäkring av kostnadskalkyler i större och mer komplicerade investeringsprojekt. Vi delar helt och fullt uppfattning att det behövs kraftfulla åtgärder för att hejda den orimliga kostnadsutvecklingen på infrastrukturområdet. De åtgärder som föreslår att begär hos regeringen bör enligt vårt förmenande genomföras. Gällande plan kan vara underfinansierad med över 90miljarder kronor Även förhållandevis små årliga avvikelser uppåt från den beräknade kostnadsutvecklingen kan gräva stora hål i de nationella investeringsplanerna. Vi har låtit studera hur finansieringen av den nationella planen för perioden 20102021 förändras givet olika antaganden om den framtida kostnadsutvecklingen. Som framgår av tabellen nedan skulle en genomsnittlig årlig prisstegring som överstiger NPI1 leda till en underfinansiering på , vilket motsvarar kostnaden för planperiodens överlägset största vägprojekt, dvs. Skulle den årliga prisutvecklingen avvika ytterligare en procentenhet från NPI ökar underfinansieringen till . I sammanhanget bör det nämnas att prisutvecklingen avvikit med i genomsnitt relativt NPI, och fortsätter priserna att öka i samma takt under innevarande planperiod uppstår således en underfinansiering på omkring 40miljarder kronor. Skulle priserna stiga i samma takt som , dvs. , uppgår underfinansieringen till hela 90miljarder kronor per år.2 Realt utfall för investeringsramen 20102021 beroende på kostnadsutveckling, tkr, priser En ineffektiv planeringsprocess leder till stora merkostnader för skattebetalarna En långsam och ineffektiv process för planering och genomförande ser vi som en av de viktigaste orsakerna till kostnadsexplosionen på infrastrukturområdet. Forskningen ger vid handen att tidsutdräkten vid planering av infrastrukturinvesteringar starkt påverkar investeringskostnaden. Studier har visat att varje ytterligare år av planering i genomsnitt ökar kostnaderna för ett projekt med 4,5 %.3 För Förbifart , som är kostnadsberäknad till , skulle alltså försening innebära ökade kostnader för skattebetalarna på ca . Ett liknande fall där vi redan vet kostnaden för en långsam planeringsprocess är järnvägsprojektet . Där har den långsamma planeringen enligt beräkningar lett till merkostnader på ca . Genomför de åtgärder som den parlamentariska utredningen om en effektiviserad planeringsprocess föreslog tillsatte regeringen en parlamentarisk kommitté med uppdrag att föreslå förändringar i regelverket kring planering av infrastruktur. En enig kommitté lämnade bl.a. följande förslag för att ytterligare förenkla och förtydliga regelverket4: Om ett väg- eller järnvägsprojekt inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska det inte krävas en miljökonsekvensbeskrivning. I en järnvägsplan ska även byggande av väg som är en följd av järnvägsprojektet få regleras och vice versa. Den nuvarande obligatoriska tillåtlighetsprövningen avskaffas. I stället ska regeringen avgöra vilka projekt som ska prövas. Om och en kommun slutligen inte kan komma överens om lokaliseringen och utformningen av en väg eller järnväg, föreslår kommittén att verket ska överlämna frågan om att fastställa väg- eller järnvägsplanen till regeringen. Om regeringen fastställer planen, ska det innebära en skyldighet för kommunen att anpassa detaljplaner eller områdesbestämmelser så att väg- eller järnvägsplanen kan genomföras. Planeringen av spårväg och tunnelbana ska kunna ske enbart genom detaljplanläggning enligt (PBL). beslut att fastställa en väg- eller järnvägsplan ska få överklagas endast av den som före granskningstidens slut skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. Kommittén har bedömt att de lämnade förslagen innebär att planeringsprocessen kommer att ta ett till än . Sammantaget innebär detta enligt kommitténs bedömning att planeringskostnaderna för staten kommer att minska med . En annan viktig effekt av en kortare planeringstid är att byggstart kan ske tidigare och att investeringsprojekten blir färdiga att tas i bruk tidigare. Värdet av detta bedöms bli ca , räknat på samtliga nytillkomna objekt enligt den nationella planen för transportsystemet 20102021. Stärk den kommunöverskridande/regionala planeringen Vi menar att den regionala planeringen måste förstärkas. Den regionala utvecklingsplaneringen bör även omfatta fysisk planering, vilket skulle kunna ske genom att de regionala utvecklingsprogrammen uppgraderas och ges samma status som en översiktsplan. En sådan förändring skulle öka möjligheterna att på ett tidigt stadium identifiera och hantera intressekonflikter mellan kommuner. Vidare skulle dialogen mellan stat och region underlättas om det fanns tillgång till långsiktiga och tydligjorda regionala prioriteringar när det gäller transportinfrastrukturen, vilket inte minst är angeläget i storstadsregionerna. En kommunöverskridande fysisk planering kan vidare antas bidra till att minska tendenserna till ett utglesat bebyggelsemönster där bostäder och arbetsplatser lokaliseras till perifera lägen utan kollektivtrafikförsörjning. Gör det möjligt att riksintresseklassa stråk där större strategiska väg- och järnvägsobjekt planeras Vi menar att stora, strategiska projekt som är centrala för att uppnå klimat- och tillväxtmål ska kunna riksintresseklassas. Om något klassas som riksintresse, kan regeringen med stöd av det befintliga regelverket i (PBL) besluta om ett s.k. planföreläggande, dvs. att en kommun åläggs att ta fram de detaljplaner som krävs för att projektet ska kunna slutföras. Vi anser att regeringen bör ge ett tydligt uppdrag att pröva nya metoder för upphandlingar, t.ex. funktionsupphandling med helhetsåtagande, för att pressa byggkostnaderna och minska genomförandetiderna. Metoden har tidigare använts med mycket lyckat resultat. Ett exempel är Norrortsleden i som färdigställdes före tidsplan och blev billigare än beräknat. i (S) Det gängse sättet att kompensera de statliga myndigheterna för pris- och löneökningar är att justera upp anslaget med nettoprisindex, NPI. , PM 2011:36. Flyvberg B, Skamris Buhl (2004), What Causes cost Overrun in Transport Infrastructure Projects?, Transport Reviews, vol. 24:1, s. 318. En effektivare planering av vägar och järnvägar (SOU 2010:57).