mot · GZ02So494 · 2011-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör inkorporeras i svensk lagstiftning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla beslut i ska föregås av en barnkonsekvensanalys. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att statsbudgeten ska kompletteras med en barnbilaga. Barns rättigheter i samhället måste stärkas. antogs FN:s konvention om barnets rättigheter, men trots att ratificerade konventionen 1990 finns det fortfarande stora brister i både lagstiftning och praxis. Det finns en majoritet i riksdag för att inkorporera i svensk lagstiftning, och anser att det nu är hög tid att detta görs. När ratificerade barnkonvention gjordes bedömningen att det inte fanns något behov av lagändringar för att uppfylla konventionens krav. Beslut togs om att i stället anpassa lagstiftningen successivt. blev granskat av som har till uppgift att kontrollera hur staterna förverkligar sina åtaganden enligt . Kommittén rekommenderade då att göra konventionen till svensk lag. De ansåg också att skulle ändra ordningen så att alltid gavs företräde vid en lagkonflikt mellan svensk lag och konventionen. Enligt dagens system är det svensk lag som gäller vid en sådan konflikt. betonar att , och framför allt de fyra grundläggande principerna som handlar om skydd mot diskriminering, barnets bästa, rätt till utveckling samt respekt för barnets åsikter klart och tydligt ska återspeglas i nationella lagar och praxis, att rättigheterna ska kunna åberopas i domstol och att bestämmelserna tillämpas av myndigheterna. Om skulle gälla som svensk lag skulle barns rättigheter och ställning stärkas generellt och särskilt inom rättsväsendet. skulle då automatiskt bli direkt tillämplig hos svenska domstolar och myndigheter. En lagstiftning skulle tydligt visa att barn har rättigheter som myndigheter är skyldiga att ta på allvar. skulle exempelvis tvingas att ta bestämmelserna om gömda barns rätt till vård och utbildning på allvar. erbjuder inte bara skydd utan möjliggör även barns aktiva deltagande. Barns rätt att komma till tals skulle därför stärkas med konventionen som lag. I finns det flera fall där barn inte har fått komma till tals i vårdnadstvister, i utredningar inom eller i asylprocessen. För att ska få fullt genomslag i krävs inte bara lagstiftning utan även utbildning av dem som fattar beslut som på något sätt rör ett barn, t.ex. socialarbetare, jurister, skol- och sjukvårdspersonal. För att omsätta innehåll till praktisk handling krävs att varje verksamhet som berör barn utvecklar metoder och program för att bedöma vad som är barnets bästa. inkorporerades i norsk rätt och gjordes till norsk lag 2003. Anpassningen av norska lagar till konventionen, genom s.k. transformering, har fortsatt parallellt. Enligt norsk lag ska ha företräde vid konflikt med andra lagar. gjordes en utvärdering av norsk lag och praxis i förhållande till . Undersökningen visade att fått en större genomslagskraft i beslutsfattande, lagstiftning och praxis. Jurister, advokater, lärare och socialtjänstemän har utbildats och används nu med samma tyngd inom områden som hälsa, utbildning, övergrepp och straffrätt. Farhågorna att det skulle bli svårt med rättstillämpningen i domstol har inte infriats. Dessutom har kunskapen om barns rättigheter ökat markant i landet, både hos vuxna och hos barn. Barnrättsfrågor har fått ökad uppmärksamhet i medier och högre status bland politiker. anser att den nuvarande transformeringsmetoden, som innebär att lagar ändras och anpassas till konventionens bestämmelser, inte är tillräcklig för att stärka barns rättigheter. När nya problem uppmärksammas där inte följs är det en lång och osäker process att ändra lagen. Dessutom kommer det alltid att uppstå helt nya situationer där barnets rättigheter riskerar att kränkas men som inte har kunnat förutses av lagstiftarna. Därför bör inkorporeras i svensk lagstiftning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Barnperspektivet måste alltid finnas med när lagar stiftas och samhällets resurser fördelas. I riksdag stiftas det ständigt lagar som påverkar barns livssituation. Det kan handla om lagar som ska skydda barn mot övergrepp av olika slag eller som ska stärka barns rättigheter och möjliggöra för dem att komma till tals. Barn påverkas även av andra politiska beslut som inte direkt handlar om dem. Barn behöver en väl fungerande hälso- och sjukvård, skola och förskola. Barn behöver en stadsplanering med utrymme för lek och idrott. Barn behöver en bostadspolitik som skapar hem för dem och deras familjer. Barn behöver föräldrar som mår bra och som har en rimlig inkomst. Barn behöver ett tryggt välfärdssamhälle att växa upp i. Information om och utbildning i behövs därför även bland yrkesgrupper som inte direkt jobbar med barn, såsom politiker, arkitekter, trafik- och stadsplanerare. Många förslag och beslut i statsbudgeten påverkar barns villkor. För att få en överblick av vilka konsekvenser åtgärder och beslut som finns med i statsbudgeten får för barn bör detta redovisas i samband med budgeten. Redovisningen bör gälla alla beslut som i bred bemärkelse påverkar barns livsvillkor. För att stärka barns ställning när det kommer till politiska beslut i bör alla riksdagsbeslut föregås av en barnkonsekvensanalys. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det bör ske ett utvecklat arbete med statsbudgeten utifrån ett barnperspektiv. Därför bör statsbudgeten kompletteras med en barnbilaga där konsekvenser av åtgärder och beslut för barnens del kan utläsas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)