mot · GZ02Sf313 · 2011-10-05 00:00:00 — Företag med upp till 10 anställda ska helt slippa betala fjorton dagars sjuklön och i företag med 10 till 15 anställda sker en avtrappning. Förslaget om avskaffat sjuklöneansvar för småföretag redovisar vi i motion 2011/12:Sf281. En kompletterande modell som bör övervägas är att inrätta ett särskilt högriskskydd så att arbetsgivare vid anställning av långtidssjuka undantas från sjuklöneansvaret. Vi vill individanpassa sjukförsäkringen så att ersättning kan ges i fler steg än dagens fyra. kan ersättning ges för en nedsättning av arbetsförmåga på fyra nivåer: 25, 50, . Det är ett stelbent system som inte tar hänsyn till den komplexa verkligheten. Till exempel innebär det att den som arbetar och känner att hon eller han vill pröva att arbeta mer måste gå upp till . Det kan vara ett för stort steg för att klara utan att hälsan försämras eller för stort för att ens våga försöka ta. Genom fler nivåer med mindre avstånd individanpassas sjukförsäkringen och det blir lättare och mindre riskabelt att pröva att börja arbeta igen. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag om att sjukpenning ska kunna ges på fler än de fyra nivåer för nedsatt arbetsförmåga som finns . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. måste i sina bedömningar ha möjlighet att se hela människan. får de inte längre ta individuella hänsyn till faktorer såsom ålder, kön och tidigare arbetslivserfarenhet vid bedömning av arbetsförmågan. Detta trots att sådana faktorer kan göra att samma sjukdom kan få helt olika konsekvenser för olika människors möjligheter att försörja sig genom arbete. Att denna möjlighet tidigare fanns var framför allt för att personer nära pensionsåldern som är sjuka men som har en liten restarbetsförmåga inte skulle behöva flytta till en helt annan del av landet för ett nytt deltidsjobb. Regeringen bortser från att ålder, kön och tidigare arbetsuppgifter påverkar våra möjligheter att tillfriskna och förmågan att försörja sig genom arbete. Vi i avvisar denna förenklade människosyn. Vi vet att vi alla har olika förutsättningar att tillfriskna och att därför måste ha möjlighet att ta individuell hänsyn. Mot bakgrund av det som anförs bör det införas en möjlighet att ta individuell hänsyn för bedömning av rätten till sjukpenning i enlighet med reglerna som gällde innan proposition 2007/08:136 trädde i kraft. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. medicinska rådgivare har till uppgift att hjälpa handläggarna att tolka behandlande läkares bedömning av den sjukes tillstånd. Trots att medicinska rådgivare aldrig träffar den enskilda personen blir dennes tolkning ofta helt avgörande för handläggarens beslut. Att personer blir nekade sjukpenning på grund av en bedömning gjord av en person de inte har träffat är naturligtvis problematiskt. Detta särskilt om orsaken till det negativa beslutet är bristfälliga underlag eller annat som hade kunnat upp om man hade träffats ansikte mot ansikte. Att inte alltid gör tillräckligt för att kontakta behandlande läkare när detta inträffar är allvarligt. De behandlande läkarnas roll i sjukskrivningsprocessen bör stärkas, inte minst eftersom de har kunnat följa den sjukskrivne . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.7Trygghet för dem som behöver att bli friska Att den tidsbegränsade sjukersättningen har avskaffats drabbar nu särskilt dem som behöver lugn och ro för att bli friska. För att komma tillbaka från till exempel vissa psykiska sjukdomstillstånd är det viktigt att känna trygghet och slippa oroa sig för sin ekonomiska situation. Att då utsättas för återkommande prövningar av arbetsförmågan kan för dessa grupper påverka hälsan och tillfrisknandet negativt. För dem vore det värdefullt med en möjlighet att beviljas sjukpenning för längre perioder utan återkommande prövning av arbetsförmåga. Detta skulle innebära att man får tid att fokusera på att bli frisk och rehabilitera sig. Vården ska naturligtvis hålla fortsatt kontakt med den sjuke ingen ska lämnas åt sitt öde. Regeringen bör därför återkomma med förslag om att där så är nödvändigt ska man kunna beviljas sjukpenning även för längre perioder utan återkommande kontroll av arbetsförmåga. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Principen om att sjukförsäkringen ska ge ersättning för förlorad arbetsinkomst ska gälla, och vi vill därför höja ersättningsnivåerna och inkomsttaket. Regeringens bärande idé har varit att piskan är det bästa sättet att få sjuka att återgå i arbete. Därför sänks (förutom i vissa undantagsfall) sjukpenningen , från till . Det återspeglar en syn på sjukdom och rehabilitering som är oacceptabel. Att gradvis försämra människors ekonomi gör ingen friskare och löser inga problem. Sänkningen av sjukpenningen bör därför avskaffas så att ersättningen är hela sjukpenningperioden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att ytterligare sänka nivåerna har regeringen även infört ett nytt sätt att beräkna föräldra- och sjukpenning där inte hela den sjukpenninggrundande inkomsten räknas. I stället ska denna först multipliceras med 0,97. Denna så kallade särskilda beräkningsgrund innebär att det som påstås vara 80 procents ersättning i själva verket enbart är och det som påstås vara enbart är . Vi anser att ersättningsnivåerna ska utgå från hela den sjukpenninggrundade inkomsten och därmed ligga på de nivåer de påstås ha. Den särskilda beräkningsgrunden SGI x 0,97 bör därför avskaffas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen har även sänkt taket för både sjukförsäkringen och den tillfälliga föräldrapenningen så att gruppen som inte får ersättning för hela sin inkomst har vuxit. Det är ett effektivt sätt att minska intresset av att det är hög kvalitet på försäkringen och i stället gynna framväxten av privata försäkringar. Att hela fyra av tio löntagare befinner sig över taket är ohållbart i en generell välfärdspolitik. Vi föreslår i vår budgetmotion att taket i sjukförsäkringen och den tillfälliga föräldrapenningen höjs till 8 prisbasbelopp och till 9 prisbasbelopp 2014. Taket för sjukförsäkringen bör höjas enligt detta. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. vill avskaffa sjukförsäkringens karensdag. Karensdagen gör att människor som har små ekonomiska marginaler tvingas gå till jobbet trots att de egentligen borde stanna hemma. Sådan sjuknärvaro är ett folkhälsoproblem. Sjukdomar och skador riskerar att förvärras och spridas i högre grad än vad de skulle göra om man hade stannat hemma när det behövdes. Karensdagen är dessutom orättvist utformad eftersom vissa arbetstagare drabbas hårdare än andra. De som arbetar koncentrerad arbetstid det vill säga färre men längre pass förlorar en större del av sin månadsinkomst än andra när de är borta från jobbet. En sådan fördelning av arbetstiden är vanlig hos till exempel personer som arbetar nattpass. Systemet slår även snett mot dem som arbetar men deltid eftersom en dags förlorad inkomst för dem innebär att en större andel av månadsinkomsten uteblir. Inte minst de kvinnodominerade grupperna inom vård och omsorg drabbas av dagens system eftersom det där är vanligt med både långa nattpass och ofrivillig deltid. Till exempel är det vanligt att den som arbetar ständig natt arbetar deltid fördelat på . En karensdag innebär då att man förlorar av månadslönen. Det ska jämföras med att den som arbetar heltid förlorar av månadslönen. Till detta kommer att varje procent förlorad inkomst är värre för låginkomsttagare än höginkomsttagare eftersom marginalerna är mindre. tog 2004 fram ett förslag om karensavdrag utifrån trepartssamtal mellan regeringen och arbetsmarknadens parter. Detta var utformat så att vid första sjukdagen dras en summa från sjuklönen som motsvarar av personens genomsnittliga fiktiva veckoersättning i form av sjuklön. Dock skulle det aldrig dras av mer än vad man skulle ha fått i sjuklön för . Detta skulle lösa problemen för dem som arbetar koncentrerad arbetstid. Dessutom skulle de som har flera arbetsgivare till skillnad från slippa ha en karensdag för varje arbetsgivare inom samma sjukperiod. Förslaget fick brett stöd men blev aldrig verklighet eftersom arbetsgivare som tjänar på dagens system motsatte sig en ändring. De fördelar de får av dagens system är dock att betrakta som en orättfärdig rabatt på bekostnad av anställda med koncentrerad arbetstid, vilket inte kan tas till intäkt för att inte ändra systemet. Vi vill avskaffa karensdagen och som ett första steg på vägen dit vill vi ändra dagens snedvridna system. Sjukförsäkringens karensdag ska ersättas med ett karensavdrag. Detta ska vara utformat så att från sjuklönen dras motsvarande av en genomsnittlig fiktiv veckoersättning i form av sjuklön, men aldrig högre än vad som skulle ha utgetts i sjuklön. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.10Rätten till ideellt engagemang Ett problem för personer med sjukpenning och sjuk- och aktivitetsersättning är möjligheterna till ideellt engagemang. Rätten att engagera sig ideellt utan att förlora sin ersättning är inte reglerad i lag, och det har förekommit att personer med sjukersättning avråds av att engagera sig ideellt eftersom det riskerar att inkräkta på deras rätt till ersättning. Många vågar därför inte engagera sig i t.ex. en ideell förening eller ett politiskt parti. Det måste betraktas som en allvarlig inskränkning av demokratin. Situationen blir helt orimlig när personer som har drabbats av den förda sjukförsäkringspolitiken drar sig för att protestera mot densamma eftersom de är rädda att försvåra sina möjligheter till framtida försörjning. Mot bakgrund av det som anförs bör regeringen göra en översyn med syfte att i lag säkra rätten för personer med sjukpenning samt sjuk- och aktivitetsersättning att engagera sig ideellt utan att det inkräktar på rätten till ersättning från sjukförsäkringen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kraven för att få sjukersättning, det som tidigare hette förtidspension, är orimligt hårda. Efter regeringens skärpningar har numera tillsammans med de hårdaste kraven av alla för att bevilja sjukersättning. Den tidsbegränsade sjukersättningen avskaffades och kraven för att beviljas permanent sjukersättning höjdes. krävs att arbetsförmågan bedöms vara nedsatt för all överskådlig framtid. Den sjuke måste därmed i princip visa att man aldrig någonsin kommer att kunna arbeta igen, något som naturligtvis är svårt även för många personer vars framtida möjligheter att återgå till arbete är mycket små. De hårda kraven och brist på alternativ gör att människor som är för sjuka för att arbeta hänvisas till försörjningsstöd eller att leva på sin partner. Det är en omänsklig ordning som måste åtgärdas. Den möjlighet till längre sjukpenningperioder utan återkommande prövning som vi vill låta utreda skulle för många vara ett bättre alternativ eftersom man då hålls inom sjukpenningsystemet. Men även med den möjligheten kommer vissa att behöva sjukersättningen. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag om att införa en möjlighet att ta individuell hänsyn vid beslut om sjukersättning samt en rimligare utformning av den tid framåt för vilken det krävs att arbetsförmågan bedöms vara nedsatt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sjuka som nekas sjukersättning hänvisas till försörjningsstöd eller att leva på sina anhöriga. Men även de som får sjuk- eller aktivitetsersättning har en ekonomiskt mycket svår situation och är i stort behov av förbättringar. Ersättningsnivån i sjuk- och aktivitetsersättning bör därför höjas till . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De kvinnor och män som har sjuk- och aktivitetsersättning bör även få ta del av den höjning som görs av bostadstillägget för ålderspensionärer. Att de stängs ute från höjningen är inte acceptabelt. Bostadstillägget för personer med sjuk- och aktivitetsersättning bör därför höjas med enligt samma modell som regeringen i budgetpropositionen föreslår ska gälla för ålderspensionärer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En fungerande socialförsäkring kräver en fungerande Försäkringskassa. Att fatta beslut utifrån omänskliga regler har tillsammans med minskade medel lett till mycket pressade förhållanden för de anställda. Regeringens besparingar har även inneburit en plan från ledning att lägga ned sin verksamhet på de lokala servicekontoren, vilket skulle slå hårt mot dem som behöver träffa en människa ansikte mot ansikte till exempel för att man inte helt behärskar språket. har drivit på för att behålla de lokala servicekontoren och var med om att ta fram det förslag som antog och som ledde till att regeringen tillfälligt stoppat dessa planer. Detta innebär dock inte att situationen är löst. Vi höjer anslagen så att servicekontoren räddas och ger även verksamheten i övrigt ökade medel. De orimliga sjukförsäkringsreglerna har lett till att allt fler tvingas överklaga sina beslut. Det innebär en stor arbetsbelastning för förvaltningsrätterna som lett till mycket långa handläggningstider för både sjukförsäkringsärenden och andra ärenden. Vi anslår därför till förvaltningsrätterna, vilket vi redogör för i vår motion för utgiftsområde 4.