ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02Ju268 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett tydliggörande av regelverket för beredskapspolisen. Beredskapspolisen har funnits och kommer ursprungligen från de ordningsgrupper som fanns under och har till uppgift att delta i polisverksamhet som har anknytning till befolkningsskydd och räddningstjänst. De får även tas i anspråk för andra lämpliga polisuppgifter. Beredskapspolisen kan kallas in då samhället utsätts för särskilt svåra och påfrestande situationer ur ordnings- och säkerhetssynpunkt. ansvarar för beredskapspolisens grundutbildning och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap står för finansieringen. har utrett frågan om beredskapspolisen och presenterar tre vägar att gå. Det första alternativet innebär att användningen av beredskapspolisen breddas. Det andra alternativet innebär att reglerna förblir oförändrade och alternativ tre att de endast kan användas vid höjd beredskap vilket i förlängningen skulle leda till att beredskapspolisen avskaffas. Eftersom beredskapspolisen fortfarande används endast i liten omfattning har intresset för verksamheten minskat. I en rapport till föreslås därför att beredskapspolisen ska läggas ned. Rapporten konstaterar att beredskapspolisen bara använts två gånger under de organisationen . Beredskapspolisen är en värdefull resurs i samhället som borde utnyttjas betydligt bättre och vid fler situationer . Den borde exempelvis kunna användas till bevakning vid demonstrationer eller stora publika evenemang. Den ordinarie polisens resurser kan därmed frigöras för exempelvis brottsbekämpning. I syfte att använda beredskapspolisen vid fler situationer än , och därmed använda resurserna mer effektivt, behöver det ske ett förtydligande av vad beredskapspolisen ska kunna göra och när det kan vara lämpligt. Det regelverk som styr beredskapspolisens verksamhet behöver därför ses över.
mot · GZ02Ju280 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en lagändring när det gäller krav på tillstånd vid användning av åtelkamera. Vildsvinens utbredning och till följd därav skador och olyckor orsakade av vildsvin i vårt land ökar. Samhället uttalar därför en förväntan på en effektiviserad jakt på vildsvin i syfte att minska olägenheterna av en växande vildsvinsstam. I syfte att öka kunskapen om och jakten av viltet finns tillgång till så kallade viltövervakningskameror. Det har blivit vanligt att jägare och markägare skaffar sig viltövervakningskameror i samband med jakt på vildsvin. Dessa kameror används vid s.k. åtelplatser där foder i syfte att locka till sig vildsvinen lagts ut. Syftet med dessa åtelkameror är att både jägare och markägare ska skaffa sig kunskap om vildsvinens dygnsrytm och vilka individer som besöker platsen för att med denna kunskap som grund kunna bedriva en korrekt, effektiv och för stammen förvaltande jakt. Sammantaget sker detta i syfte att möjliggöra och möta kravet på en effektiv jakt av vildsvin i vårt land. Gällande lagstiftning för användande av kamera på det sätt som beskrivs ovan ställer krav på tillstånd för allmän kameraövervakning. Bestämmelsen avseende kameraövervakning på allmän plats har till syfte att minimera intrånget i vår personliga integritet. Med stöd i vår allemansrätt och folks glädje och vilja att röra sig i skog och mark är då självklart en åtelplats att betrakta som en allmän plats dit allmänheten har tillträde. I lagen om kameraövervakning finns dock ingen särskild undantagsbestämmelse för viltövervakningskameror eller åtelkameror som sätts ut i skog och mark i syfte att övervaka vilt. Lagens bokstav kan då tolkas som att det fordras tillstånd för att sätta upp sådana eftersom allmänheten genom allemansrätten kan ha rätt att vistas på sådana platser. Länsstyrelserna som förväntas bedöma inkomna ansökningar och ge erforderliga tillstånd ger olika besked till de jägare som kontaktar dem för att reda ut begreppen. I de fall tillstånd har ansetts nödvändigt har tillstånd inte givits. Denna osäkerhet i lagens tillämpningsområde och de olika tolkningar av gällande lag som uppvisas av olika länsstyrelser måste undanröjas genom ett förtydligande i aktuell lagstiftning. Det är inte rimligt att lagen skall omfatta sådana situationer som de när viltövervakningskameror används i normalfallet enligt ovanstående beskrivning. Risken för intrång i den personliga integriteten vid användande av en så kallad åtelkamera är försumbar och kravet på tillstånd försvårar i onödan den effektivare vildsvinsförvaltning som samhället så enträget efterfrågar. Lagen måste därför ändras så att kravet på tillstånd inte gäller för övervakningskameror som satts ut av jakträttsinnehavare med markägares tillstånd i syfte att övervaka vilt. Med stöd i det ovan angivna bör därför tillkännage för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en lagändring när det gäller krav på tillstånd vid användning av åtelkamera.
mot · GZ02Ju285 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att man ska se över möjligheten att söka allmän rättshjälp vid bodelning. En separation är ofta känslomässigt krävande och det är inte ovanligt att det är svårt att komma överens hur man ska fördela sina gemensamma tillgångar. Vid separation är det många kvinnor som inte kan ta till vara sina rättigheter att få del av sina tillgångar på grund av att de inte har råd att driva igenom en bodelning. Störst är problemen när kvinnor på grund av våld tvingas lämna sitt hem utan att ha möjlighet att ta med sig sina ägodelar. Enligt nuvarande regelverk betalas ingen rättshjälp ut för att genomföra en bodelning. I vissa fall kan staten bekosta en bodelningsförrättares arbete under högst . Det är först om en tvist uppstår till följd av en genomförd bodelning som rättshjälp kan beviljas. Detta innebär att kvinnor i stor utsträckning avstår från att driva en bodelningsprocess på grund av kostnaderna och att man inte vågar eller kan ta de ekonomiska konsekvenserna som det kan medföra. Konsekvenserna blir då ofta att kvinnan står utan ekonomiska tillgångar och andra privata ägodelar och tillgångarna i det tidigare gemensamma hemmet, och de delas inte upp rättvist. Jag anser att vi måste se över möjligheten att söka allmän rättshjälp vid bodelning.
mot · GZ02Ju289 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att utvidga polisens beslagtaganderätt för att förhindra streetracing. På svenska vägar rullar ett stort antal personbilar. Som förare har man ansvar för sitt eget fordon, och även för att man inte utsätter sina medtrafikanter för fara. Det innebär bland annat att man är skyldig att inneha ett giltigt körkort som bevis på en förarutbildning att man följer de lagar och bestämmelser som finns. Reglerna är till för att skapa en säker miljö för alla som befinner sig på vägen. Brott mot dessa regler innebär ett straffansvar. Det har vid upprepade tillfällen anordnats streetracingtävlingar runt om i landet. Streetracing är illegalt anordnade tillställningar där personer tävlar med sina bilar mot varandra på allmänna vägar. Vid dessa tävlingar struntas det fullständigt i allt vad trafiksäkerhet och hastighetsbestämmelser heter. Ett antal dödsolyckor har inträffat . Polisen gör vad de kan för att få bort dessa personer från våra vägar, men likt gummibollar studsar dessa personer snabbt tillbaka i att tävla med sina fordon på allmän väg, då tiden till lagföring i tingsrätt tyvärr är lång och påföljden som utdöms oftast är låg. Fokus bör ligga i att få bort personen från våra vägar där andra medborgare kan drabbas av dennes uppsåtliga negligering av våra trafikregler. Polisen måste ges utökad rätt att beslagta fordon. Denna rätt bör gälla oavsett om föraren är ägare till fordonet eller inte. Det ska inte vara möjligt att undvika ett beslagtagande genom att framföra ett fordon som är registrerat på en annan person. Fordonet skall bärgas bort till polisens uppställningsplats där ägaren sedan kan lösa ut fordonet mot erläggande av en avgift. Avgiftens storlek bör vara kopplad till värdet på det beslagtagna fordonet, förslagsvis . På detta sätt kommer man åt de bilar som används vid streetracing, eftersom de i majoriteten av fallen är för värdefulla för att förverkas enligt dagens lagstiftning. Ingen skall kunna strunta i lagen och fortsätta begå brott utan efterverkningar. Genom detta förslag sätter samhället tydligt ner foten och markerar sin ståndpunkt rörande brottet.
mot · GZ02Ju291 · 2011-10-04 00:00:00 — Medel för att stoppa rattfylleri och återfall i rattfylleri tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om effektivare medel för att stoppa rattfylleri och återfall i rattfylleri. I medierna har man kunnat läsa om trafikolyckor där föraren varit rattonykter. Man har också läst om olyckor där polisen stoppat en rattfull person två gånger eller ännu värre om personer som dömts 48 gånger för rattfylleri. I den polisrapporterade officiella statistiken över vägtrafikolyckor finns stora mörkertal vad gäller alkohol. Det mått som brukar användas är omkomna personbilsförare. Där finns säkra uppgifter genom obduktion. var av de omkomna personbilsförarna alkoholpåverkade. gjordes en särskild djupstudie av dödsolyckor där alkoholpåverkade personbilsförare varit delaktiga. Det året inträffade totalt 462 dödsolyckor enligt officiell polisrapporterad statistik, varav 91 av olyckorna hade alkohol med i bilden. Av de 91 olyckorna skedde 63 med påverkade personbilsförare. Vid de 63 olyckorna dödades totalt 74 personer i eller utanför personbil som framförts av en alkoholpåverkad förare. Av totalt 74 personer var 53 av personerna de påverkade förarna själva medan de övriga 22 personerna dödats av alkoholpåverkade förare. I en undersökning gjord av svarade av män i åldern 2024 att de kört bil efter att de druckit alkohol. av kvinnorna i åldern 1819 svarade att de åkt bil då föraren varit påverkad av alkohol. Det här är oacceptabelt. En översyn av nuvarande regelverk är nödvändig för att polisen ska ha möjlighet att effektivt stoppa rattonyktra. Det är viktigt för att skydda våra invånare och för att upprätthålla trovärdigheten i rättssystemet. Att en gripen rattonykter upprepar sitt brott tyder på att lagen är otillräcklig. Från flera håll har det uttalats önskemål om en lagändring för att polisen framöver ska kunna ingripa bättre mot rattfylleribrott. Till exempel föreslås att det ska bli lättare att beslagta bilarna för alkoholpåverkade rattonyktra. Man talar även om hårdare fängelsestraff för grova rattfylleribrott och obligatoriskt alkolås för alla som blir dömda för rattonykterhet. Jag välkomnar en diskussion om detta. Per (M)
mot · GZ02Ju293 · 2011-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga att se över möjligheten att uppmuntra att finnas närvarande på polisstationer för att stödja unga brottsoffer. Att utsättas för brott är kränkande och kan komma att påverka människors fortsatta liv på olika sätt. Ungdomar är en stor grupp i samhället som ofta utsätts för brott, exempelvis hot, trakasserier och misshandel. En undersökning från visar att unga brottsoffer löper risk att även de utsätter andra för brott. Unga personer som utsatts för brott är ofta rädda för att vittna om händelsen. Vid ungdomsbrott är det vanligt förekommande att både offer och gärningsman är unga personer. visar i en rapport (GP 080610) att det vid ungdomsbrott är vanligt att offret och gärningsmannen känner varandra, exempelvis är de skolkamrater eller bor i samma område. Brist på information kring rättsprocessen är också en vanligt förekommande anledning till varför unga inte vågar vittna. Kunskapen kring hur en rättegång går till är bristfällig hos många personer. Ökad information kring hur processen går till i rättssalen är väldigt viktig för både den enskilda personen och förtroendet för vårt svenska rättssystem. kontor kan upplevas som obehagligt för unga brottsoffer då denne antar att även gärningsmannen med föräldrar besöker samma kontor. Det är även en vanlig uppfattning att enbart är till för personer med missbruksproblem eller som står på andra sidan av lagen och som brottsoffer vill man inte bli förknippad med dessa grupper. På flera ställen runt om i landet har så kallade stödcentrum för unga brottsoffer inrättats för att få bukt på problemet. Centret erbjuder professionell hjälp till brottsoffret för att bearbeta händelsen och undvika eventuella hämndbegär som kan vara en vanligt förekommande reaktion hos någon som utsatts för brott. Centret hjälper även till med kontakt med polis, åklagare, försäkringsbolag, erbjuder information om juridiska rättigheter och kan om så önskas erbjuda en stödperson inför och under rättegången. Närheten och tillgängligheten för den unge gör att steget blir kortare för att våga anmäla och vittna. Stödcentrum för unga brottsoffer finns på flera platser i landet, men långt ifrån alla ungdomar kan få denna hjälp. Alla unga brottsoffer måste få sina behov och rättigheter tillgodosedda oavsett var i landet de bor, vilket kräver ett förstärkt samarbete mellan socialtjänst och polis. Hjälpen som ett stödcentrum erbjuder hjälper brottsoffret till bearbetning och minskar riskerna att offret blir morgondagens gärningsman. Det finns mycket kunskap som visar på bristerna i hur barn bemöts i samhället och att det finns ett stort behov av att öka samverkan mellan myndigheter som möter barnen och en rättsprocess som sätter barnen i centrum. Arbetet med regionala stödcentrum måste ske lokalt, men regering och riksdag bör se över hur de kan stimulera till att fler stödcentrum för unga brottsoffer inrättas.
mot · GZ02Ju294 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av polisens uppdrag. Alliansregeringen har genomfört stora satsningar på rättsväsendet i stort och polisen i synnerhet; det finns många fler poliser än 2006. Fler poliser är viktigt, men det är också viktigt att polisen använder sina resurser på ett effektivt sätt. När en ung person har blivit omhändertagen enligt lagen om vård av unga (LVU) händer det ibland att den unge blir placerad långt från hemorten. Det är inte ovanligt att den unge i samband med missbruk också misstänks ha begått brott. När ärendet ska prövas av domstol sker det då i den domstol där brottet begåtts, normalt sett i hemorten eller nära hemorten. Den unge måste då transporteras dit. Likadant är det om den unge ska omplaceras till annat LVU-hem. Gör LVU-hemmet bedömningen att den som ska transporteras är rymningsbenägen faller det på den lokala polisen där LVU-hemmet finns att transportera den unge till aktuell domstol eller annat LVU-hem. För att säkerställa eventuell rymning eller motstånd krävs oftast att två poliser transporterar den misstänkte om inte Kriminalvårdens transporttjänst kan sköta körningen. På små myndigheter är detta ett stort avbräck om två av de lokala poliserna tvingas vara borta från det normala arbetet under . Det kostar vidare polisen en hel del ekonomiska resurser. Det är vår mening att polisens resurser kan användas bättre och mer effektivt och att det finns andra myndigheter som bättre kan utföra denna typ av tjänster.
mot · GZ02Ju295 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att målsägande alltid ska få information om att de har rätt att få ta del av sin egen förundersökning, oberoende av om de har en advokat eller ej. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till brottsoffer. Det finns uppenbara brister i lagstiftningen vad gäller tingsrättens behandling av brottsoffer. En målsägande har rätt att ta del av sin egen förundersökning. Om målsägande har ett eget målsägandebiträde begär denna ofta ut förundersökningen, men vid de fall då målsägande ej har något biträde framgår inte alltid rätten att få ta del av förundersökningen. Denna rättighet måste förtydligas oavsett om den målsägande har biträde eller ej. Att få ut sitt tilldömda skadestånd kan ofta vara en svår och krånglig process. Brottsoffret är redan i en utsatt situation och behöver råd och stöd även i denna process. När förövaren inte har några tillgångar hänvisas brottsoffret till ytterligare en administrativprocess: ansökan om ersättning hos . kan begära ut förundersökningen och när det gäller mindre brott faller det ofta på brottsoffret att uppvisa relevanta dokument. Brottsoffret hamnar i en svår administrativ process utan vägledning. Regeringen bör se över hur brottsoffer i ska slippa kämpa för rättelse även efter rättsprocessen genom att hjälpa brottsoffret att få ut sitt rättmätiga skadestånd samt informera brottsoffer utan målsägandebiträde att de har rätt att ta del av sin egen förundersökning.
mot · GZ02Ju296 · 2011-10-03 00:00:00 — Bristande rättssäkerhet för barn som utsatts för övergrepp tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av rättssäkerhet för barn. Barn som utsätts för våld i hemmet har rätt till samhällets skydd och stöd. Det regelverk som finns tar hänsyn till barns utsatta situation och ger goda förutsättningar för att utreda barnmisshandel snabbt. Förundersökning i den här typen av brott ska bedrivas skyndsamt och beslut i åtalsfrågan ska fattas . och rekommenderar att ett första förhör med barnet hålls . Våld mot barn utgör av alla brottsmisstankar som hanteras av . årsredovisning visar att den genomsnittliga handläggningstiden från polisanmälan till beslut är i ärenden som rör misshandel och grov misshandel mot personer . Genomströmningstiden från inkommen anmälan till beslut varierade mellan 2010. har tillsatt en överåklagare som har som nationellt ansvar att samordna bekämpning av brott i nära relationer och särskilt mot barn. Detta initiativ är välkommet och den genomsnittliga handläggningstiden från polisanmälan till beslut har minskat . Att den genomsnittliga tiden nu är är dock alldeles för långt och det krävs ytterligare åtgärder för att minska antalet dagar. Bland de barn som tar emot i behandling finns flera som fått vänta mer än på ett första polisförhör och på beslut i åtalsfrågan. konstaterar själv att de lagstadgade beslutsprinciperna inte hållits. En lång utredningstid innebär stora påfrestningar för ett barn, i synnerhet när den misstänkte förövaren är en närstående. Långa handläggningstider sänder ut signaler till barnet att situationen inte tas på allvar. Det finns också risk att barnet hinner glömma och får svårt att återge händelsen när det väl kallas till förhör. En annan risk är att barnet pressas eller mutas av sin omgivning att ta tillbaka sin berättelse. Detta äventyrar rättssäkerheten och strider mot vad som föreskrivs i lagen. Barnet blir inte sällan utan krisstöd i väntan på att polisutredningen slutförs. Långa utredningstider för också med sig en överhängande risk för allvarliga brister i risk- och skyddsbedömningen av barnet. I många fall hinner en familjerättslig utredning påbörjas och beslut om vårdnad och umgänge riskerar att fattas på ett bristfälligt underlag. I värsta fall bidrar den långa utredningstiden till att barn fortsätter att utsättas för våld. Bristerna är tydliga och vi bör skyndsamt överväga vad som kan göras åt dessa.
mot · GZ02Ju297 · 2011-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att krav på tillstånd för att anordna offentlig danstillställning bör avskaffas. Det krävs enligt ordningslagen särskilt tillstånd för att arrangera offentlig danstillställning. Konsekvenserna av bestämmelsen känns minst sagt otidsenliga och innebär, i praktiken, att en bar- eller pubägare enligt lag måste ingripa om gästerna börjar dansa. Får dansen fortsätta riskerar ägaren böter eller till och med fängelse. Danstillståndets försvarare har bland annat anfört att det är välkänt att det vid danstillställningar ofta kan uppkomma bråk som kräver polisingripande och att stora danstillställningar kan leda till trafikproblem. Även om ordvalen vittnar om en annan tidsanda är det naturligtvis riktigt att bråk och polisingripanden är vanliga i krogmiljö. Av bland annat det skälet har vi en restriktiv alkohollagstiftning och en mängd olika tillstånd för dem som vill bedriva till exempel en nattklubb. Att tillståndsbelägga själva dansen känns däremot både märkligt och omodernt. Det är också begripligt att tillstånd krävs för att genomföra manifestationer och andra offentliga tillställningar på gator och torg. För att anordna sådana aktiviteter, oavsett om de inbegriper dans eller ej, på offentlig plats kräver ordningslagen redan att man har tillstånd. För danstillställningar fordras dock tillstånd även om tillställningen inte äger rum på offentlig plats. Risken att oreglerat dansande kan komma att störa trafiken får i sammanhanget betraktas som minimal. För att lagstiftningen ska ha medborgarnas respekt och förtroende så är det viktigt att den också är adekvat, meningsfull och inte i onödan byråkratisk. Börjar man tumma på det är risken att människors respekt för lagstiftningen urholkas. Det är uppenbart att kravet på tillstånd för dansande är godtyckligt och inte kopplat till något särskilt problem eller syfte. Därför bör regeringen överväga på vilket sätt danstillståndet kan avskaffas.
mot · GZ02Ju307 · 2011-10-03 00:00:00 — Ändamål för innehav av vapen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att innehav av vapenlicens för ett vapen ska kunna användas för dubbla ändamål. Enligt den svenska vapenlagstiftningen så beviljas innehav av vapen endast för vissa angivna ändamål. Det rör sig främst om jakt och målskjutning, men även avlivning av djur, samling, prydnad och skydd, samt en del andra s.k. udda ändamål som inte är uttryckligen angivna i lagen. Det kan t.ex. röra sig om allt från punktering av gasbehållare inom räddningstjänsten till uthyrning av vapen för filminspelningar. Om ett vapen innehas för ett visst ändamål så får det enligt huvudregeln endast användas för beviljat ändamål. Enligt ett undantag så får dock jaktvapen även användas för målskjutning. Det är viktigt att skjuta in sitt vapen och bedriva träningsskytte före jakt, det är en del av god jaktetik. Att inneha vapen är ett medborgerligt förtroende. För att få ha jaktvapen krävs en avlagd jägarexamen. Människor som har vapenlicens är laglydiga människor, vilket de har bevis på i form av sin vapenlicens utfärdad av polismyndigheten. Våld med illegala vapen inblandade som förekommer i samhället har inget med jakt och sportskytte att göra. Vid beviljande av vapenlicens måste fokus ligga på en persons lämplighet att inneha vapen eller inte. ska personen ha ett legitimt skäl för att inneha ett vapen, för jakt eller målskytte. är det många som bedriver både sportskytte och jakt. Med dagens licenssystem kan det leda till att en person måste införskaffa två i stort sett identiska vapen för att utöva jakt och målskytte, vilket leder till ett större antal vapen i . Inom EU är nästan ensamt om detta synsätt att dela in vapen i olika ändamål. Vapenlicens borde inte längre knytas till ändamålet utan fokus bör ligga på en persons lämplighet att inneha vapen.