mot · GZ02C403 · 2011-10-05 00:00:00 — För en ny bostadspolitik med sociala och ekologiska förtecken 3För en ny bostadspolitik med sociala mål5 4Bostadspolitiska mål för Vänsterpartiet5 5Ett allmännyttigt bostadsföretag i varje kommun6 5.1Behovet av obligatoriska bostadsförmedlingar7 6Trygghet att hyra i andra hand7 6.2Kommunal förmedling av andrahandslägenheter8 6.3Stärkt skydd för andrahandsboende8 6.4Förbättra besittningsskyddet för hyresgästerna9 7.3Utvecklad kvalitet i boendet och dess omgivning12 7.4Äldres boende och tillgänglighet12 10.1Mål och syfte med bostadsbidragen18 11.1Hemlöshet: definitioner och räkningar20 11.2Regelbunden kartläggning av hemlösheten22 11.4Hyresvärdarnas val av hyresgäster23 11.5Bostad som en rättighet för alla24 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om blandade boendeformer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett allmännyttigt bostadsföretag i varje kommun. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bostadsförmedlingar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skarpare åtgärder mot oskäliga hyror vid andrahandsuthyrning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förmedling av hyreslägenheter med andrahandskontrakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stärkt skydd för andrahandsboende. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stärkt besittningsskydd för hyresgäster. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunala boendeplaneringsprogram. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om cykelvägars starkare ställning i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om certifiering utifrån Miljöbyggnadsmodellen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder i allmännyttan på svaga bostadsmarknader. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett sammanhållet bostadsprogram för landsbygden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjlighet att bestämma upplåtelseform i kommunens detaljplan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stärkt boendeinflytande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kollektivhus. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nollvision mot hemlöshet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en definition av hemlöshet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regelbunden kartläggning av hemlösheten.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder mot vräkningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vräkning av barnfamiljer bör förbjudas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om allas rätt till en bostad.1 1 Yrkandena , 20 och 21 hänvisade till SoU. 3För en ny bostadspolitik med sociala mål menar att vi ska ha mål för människors boendevillkor. Det är t.ex. viktigt för barn och unga att ha ett bra boende om man ska klara skolan. Segregationen i boendet måste minska. Människor med olika funktionsnedsättning ska kunna bo i och besöka olika områden med olika upplåtelseformer. Tillgång till boende utan krav på stora kapitalinsatser är viktigt för en väl fungerande arbetsmarknad och möjlighet till studier. Utomhusmiljöer ska bidra till trygghet för både kvinnor och män. Det finns många motiv till en aktiv politik för människors boendevillkor. Allmännyttan ska värna rätten till en bra bostad och boendemiljö utan krav på egen ekonomisk insats. Verksamheten ska bedrivas utan vinstsyfte och utifrån en långsiktig självkostnadsprincip. Den försvagning som pågår av allmännyttan kommer oundvikligen leda till en försämring av möjligheterna att föra en social bostadspolitik . Utförsäljning av egendom i form av hyresrätter, oftast till underpriser, skapar nya trösklar för kommande generationers möjlighet att skaffa en bostad utan stora kapitalinsatser. Alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som är transparent, förmedlar de flesta såväl allmännyttiga som privata lägenheter och som fördelar lägenheter enligt turordning samt social och medicinsk förtur. Bostadsförmedlingen ska också kunna förmedla andrahandskontrakt. Allmännyttan är, tillsammans med planmonopolet, kommunernas viktigaste verktyg för att låta ett rättviseperspektiv genomsyra bostadspolitiken i enlighet med mål för bostadspolitiken dvs. att skapa socialt hållbara boendemiljöer där alla får plats. Efterfrågan på olika boendeformer ska tillgodoses med hjälp av politiska styrmedel. Samhället har ett särskilt ansvar för att tillgodose efterfrågan på boende som inte kräver höga kapitalinsatser, dvs. Se även motion om byggande av hyresrätter. Samhället ska ge möjlighet för människor att välja olika alternativ efter t.ex. ålder, familjeförhållanden, studietid m.m. Samhället ska ha styrmedel så att efterfrågan på boende till rimliga kostnader tillgodoses i landets alla kommuner. Boende ska kunna ha inflytande över sitt boende och boendemiljöer utan finansiella insatser. Bostadspolitiken ska bidra till en dynamisk arbetsmarknad och goda studiemöjligheter. En progressiv miljö- och energipolitik ska genomsyra bostadspolitikens utformning. Boendemiljöer ska bidra till såväl kvinnors som mäns frihet att välja vad man gör och var man tillbringar sin tid. Kvinnor ska kunna ta en kvällspromenad utan att känna rädsla. Boende och samhällsmiljöer ska bidra till en frihet för alla att välja var man kan tillbringa sin tid och vara verksam. Inte minst i större orter ska öppen stad vara i fokus för t.ex. låginkomsttagare och småföretagare. Höga trösklar via avgifter och höga hyror ska motverkas. Boendeplanering ska ske så att bostadsområden och enskilda hus är tillgängliga för personer med funktionsnedsättning, unga som äldre. Boendeplaneringen ska motverka klassklyftor och segregation. Bostadsområden ska planeras utifrån ett barnperspektiv. Människors möjligheter att välja hur de vill bo bör stärkas. Bostadspolitiken är därför viktig för att aktivt bekämpa segregationen. behöver fler bostadsområden med blandade boende- och upplåtelseformer. Det är angeläget att kommunerna genom en aktiv bostadspolitik bidrar till ett varierat utbud på de lokala bostadsmarknaderna. På så vis förbättras möjligheterna för den enskilde att bo i en bra bostad, vilket är ett viktigt välfärdspolitiskt mål, som utveckling inom näringsliv och arbetsmarknad främjas. föreslår mer av kompletteringsbebyggelse av hyresrätter i utpräglade villaområden och områden där bostadsrätter dominerar liksom kompletteringsbebyggelse av villor, radhus och bostadsrätter i områden som domineras av hyresrätter. Även kompletteringsbebyggelse av radhus, kedjehus eller parhus i hyresform bör prövas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Ett allmännyttigt bostadsföretag i varje kommun När regeringen upphävde tillståndsplikten vid överlåtelser av kommunala bostadsföretag i uppgavs ett av skälen för lagändringen vara att alla kommuner inte har allmännyttiga bostadsföretag. Utifrån perspektiv framstår det som ytterst märkligt att man motiverar upphävandet av ett generellt regelverk som träffar alla kommuner enbart för att en handfull kommuner inte har ett allmännyttigt bostadsbolag. anser i denna fråga att den handfull kommuner som regeringen syftade på borde ha ett allmännyttigt bostadsbolag. Vi menar att det är viktigt att kommunerna stärker sina bostadsföretag och utvecklar möjligheterna att tillhandahålla bra bostäder till självkostnads- och bruksvärdesprinciper. Av detta skäl anser vi att det i varje kommun ska finnas minst ett allmännyttigt bostadsbolag. I syfte att uppnå detta bör de kommuner som saknar ett allmännyttigt bostadsbolag ha ansvar för att ett sådant byggs upp i kommunen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.1Behovet av obligatoriska bostadsförmedlingar I 3 § bostadsförsörjningslagen står det att inrättandet av en bostadsförmedling och regionalt samarbete är frivilligt. Regeringen kan, om behov föreligger, ålägga en kommun att inrätta en bostadsförmedling lokalt eller regionalt. En bostadsförmedling har, förutom att den kan fördela bostäder på ett socialt rättvist sätt, betydelse för att skapa ett instrument för boendeplanering genom att statistik på önskade bostäder avseende läge och storlek blir tillgänglig. Vi vill också att alla kommuner ska vara skyldiga att i egen regi, eller genom regional samverkan, ordna en bostadsförmedling som är transparent, förmedlar de flesta såväl allmännyttiga som privata lägenheter och som fördelar lägenheter enligt turordning samt social och medicinsk förtur. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6Trygghet att hyra i andra hand I storstadsregionerna och andra kommuner med inflyttning råder bostadsbrist med stigande bostadspriser, ökande grad av inneboende och andrahandsuthyrning, och framväxten av en svart hyresmarknad som följd. Enligt kommunerna själva tillhör grupperna unga och äldre de grupper som drabbas värst när bostadsbrist uppstår. Enligt Fastighetsägarna betalar andrahandshyresgäster i snitt mer i hyra än vad förstahandskontraktsinnehavare gör. Det finns t.o.m. exempel där personer har betalat högre hyra än vad som står på hyresavin. rapporterar att den typ av medlemsärenden som ökat mest i hyresnämnderna rör just återbetalning av för hög andrahandshyra. Enligt hyreslagen kan den som betalat för mycket i hyra i andra hand vända sig till hyresnämnden och få hyran prövad i efterhand. Om hyresnämnden gör bedömningen att hyran varit för hög ska förstahandshyresgästen betala tillbaka den överskjutande delen till andrahandshyresgästen. De former av spekulation och ekonomisk exploatering som förekommer inom boendet skapar stora orättvisor och ska bekämpas. Ockerhyror vid andrahandsuthyrning och svarthandel med förstahandskontrakt handlar om hur resurser överförs på orättfärdiga grunder mellan parter som befinner sig i ett icke jämlikt maktförhållande. Sanktioner mot oskäliga hyror i andrahandslägenheter bör skärpas. Bruksvärdeshyror vid andrahandsuthyrning måste säkras. kan hyresnämnden döma att oskälig hyra återbetalas. Någon sanktion utöver detta är inte brukligt. Flera åtgärder bör utredas. Det finns t.ex. i bestämmelser om ocker. skulle kunna översända mål om oskälig hyra till åklagare för en aktivare prövning mot bestämmelserna om ocker. Regeringen bör återkomma med skarpare åtgärder mot oskäliga hyror vid andrahandsuthyrning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.2Kommunal förmedling av andrahandslägenheter I en solidarisk bostadspolitik ska det finnas kommunala eller regionala bostadsförmedlingar som i huvudsak förmedlar hyreslägenheter med förstahandskontrakt. Kommunala bostadsförmedlingar ägnar sig vanligtvis inte åt att förmedla andrahandslägenheter. Den förmedlingen sker i stället genom privata förmedlingar mot betalning och utan kontroll av, eller krav på, rimliga hyror. I många fall kan det handla om kostnader på för att få ett kontrakt och till det läggs dessutom ofta minst sagt oskäliga hyror. Ytterst är det hyresvärden som ska godkänna en andrahandsuthyrning. Alla är beroende av en bostad, vilket påverkar relationen mellan förstahands- och andrahandshyresgäst. Ockerhyror är en tydlig form av exploatering och utnyttjande av människor som befinner sig i en beroendeställning. För att skapa rättvisa villkor för dem som söker bostad i regioner med bostadsbrist anser vi att en översyn av förmedlingen av bostäder ska göras så att den även omfattar frågan om obligatorisk förmedling av andrahandslägenheter inom ramen för kommunala bostadsförmedlingars verksamhet. Denna typ av förmedling är önskvärd för att minska riskerna för att redan utsatta människor drabbas av ocker i form av oskäliga hyror och orimliga förmedlingsavgifter. Dessutom skulle en sådan lösning även innebära ökad säkerhet för den som vill hyra ut sin bostad med gott uppsåt. Kommunala förmedlingar kan ges uppdraget att kontrollera att hyror sätts på en nivå som motsvarar bruksvärdet. Mot bakgrund av detta bör regeringen utreda förutsättningarna och villkoren för förmedling och uthyrning av lägenheter i andra hand. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.3Stärkt skydd för andrahandsboende menar att boende som hyr i andra hand behöver starkare rättigheter. kan inte andrahandshyresgästen göra något för att få bo kvar om förstahandshyresgästens rätt förfaller och ej heller få sin rätt att bo kvar prövad enligt gällande lagstiftning. Under vilka villkor förstahandshyresgästens besittningsskydd upphör, t.ex. genom att denna avlider, hur länge andrahandshyresgästen har haft lägenheten och vilka särskilda behov andrahandshyresgästen har, prövas inte heller . menar att andrahandshyresgästen ska kunna få sin besittningsrätt prövad enligt fastlagda kriterier och träda in i förstahandshyresgästens ställe om dennes hyresrätt upphör enligt ovan nämnda skäl. Regeringen bör utreda och återkomma med förslag till kriterier för under vilka omständigheter andrahandshyresgästens rätt att överta besittningsskyddet kan komma att gälla. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.4Förbättra besittningsskyddet för hyresgästerna Besittningsskyddet, dvs. hyresgästens rätt att bo kvar i sin lägenhet så länge man själv önskar, borde vara en självklarhet i ett modernt välfärdssamhälle. Men efter ett beslut i (ÖH 4617-09) är det uppenbart att skyddsreglerna för hyresgästerna måste förstärkas. Hovrättens beslut innebär att en hyresgäst inte har rätt att behålla sin ursprungliga lägenhet som är och har varit hans hem på grund av att han, enligt folkbokföringslagen, är skyldig att vara folkbokförd på den adress där övernattningslägenheten finns. Det sistnämnda är en konsekvens av att hyresgästen använde övernattningslägenheten som bostad då han arbetade på en ort som det inte var möjligt att dagpendla till, medan han endast kunde tillbringa helgerna i den lägenhet som var hans egentliga hem. Efter hovrättens beslut är det uppenbart att folkbokföringsreglerna och hyreslagens besittningsskyddsregler inte harmonierar med varandra. Vår uppfattning är att man ska vara folkbokförd där lagen säger att man ska vara folkbokförd. Men det är också vår uppfattning att man ska vara berättigad att få ha kvar den bostad där man är socialt förankrad och har sitt hem, sin släkt och sina vänner och bekanta. Hovrättens beslut innebär i stället att många hyresgäster som veckopendlar riskerar att tvingas bort från sina hem, alternativt att folkbokföringsreglerna kommer att kringgås. Dagens a-kasseregler bidrar till att försätta hyresgäster i en besvärlig situation. För att kunna få arbetslöshetsunderstöd är en arbetssökande tvungen att stå till arbetsmarknadens förfogande och vara beredd att söka och ta arbete i hela landet enligt de nya regler som gäller. Om man inte gör det kan man förlora rätten till ersättning. Syftet är bl.a. att göra arbetsmarknaden mer rörlig. Om man erbjuds heltidsarbete på annan ort dit det inte är möjligt att dagpendla måste man därför skaffa sig en övernattningsbostad och dessutom vara folkbokförd på denna adress. Enligt ovan nämnda beslut från kan hyresgästen i en sådan situation bli uppsagd från sin ursprungliga bostad och förlora sitt hem på den ort där hyresgästen är socialt förankrad. Detta måste anses vara fullständigt orimligt. Mot bakgrund av ovanstående bör regeringen göra en skyndsam översyn av ovannämnda regelverk i syfte att trygga hyresgästernas rätt till sina hem och därmed stärka deras besittningsskydd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Rätten till en bostad stärktes i viss mån i samband med införandet av bostadsförsörjningslagen (2000:1383). Dessvärre är lagen otillräcklig och otydlig i sin utformning. För är planering av bostäder och boendemiljöer en central fråga för att kommunerna ska kunna ta sitt ansvar för en social bostadspolitik. I en sådan strävan krävs att man tar ett helhetsgrepp i planeringen och lagstiftningen bör ändras från att handla om bostadsförsörjning till att ha en inriktning mot obligatorisk boendeplanering. Det ska vara obligatoriskt för kommunerna att upprätta boendeplaneringsprogram för att garantera hög kvalitet i bostäder och boendemiljöer. Boendeplaneringsprogrammen ska vara heltäckande och övergripande och redovisas till regeringen via länsstyrelserna. De ska behandla såväl handlingsplaner för nyproduktion och ombyggnad som förändringar i service, infrastruktur och omgivande miljö. Kvalitetskraven ska utvecklas ytterligare för att omfatta energi- och miljökrav, trygghet och säkerhet, feministiskt perspektiv, tillgänglighet, barnperspektiv samt social och ekologisk hållbarhet. Det som ovan anförs om innehållet i kommunala boendeplaneringsprogram bör som sin mening ge regeringen till känna. menar att det ska ställas höga krav på samhällelig samverkan för ekologisk hållbarhet. Samtliga aktörer måste ta sitt ansvar i samhällsplanering, byggande, förvaltning och boende. Det omfattar förändringar inom redan byggda miljöer och det ställer höga krav på miljöanpassning i tillkommande bebyggelse. Uppvärmning av bostäder står för av energiförbrukningen i samhället. Vid ny- och ombyggnad ska energiförbrukningen minimeras. Transporter till och från bostaden förbrukar mycket energi, särskilt biltransporter. Cykeln är ett viktigt transportmedel. Aspekter som minskad miljö- och klimatpåverkan, förbättrad hälsa och ökad trafiksäkerhet är alla intimt förknippade med cykeln. Men det finns även positiva sociala dimensioner i och med att det är ett relativt billigt transportfordon. Det gör att den är tillgänglig även för människor med låga inkomster, t.ex. barn och ungdomar. Kvinnor och män använder sig i lika stor utsträckning av cykel som transportmedel. Eftersom kvinnor dock har lägre tillgång till bil och lägre inkomster än män kan satsningar för en ökad cykeltrafik ändå ses som en jämställdhetsfråga inom trafikpolitiken. Rätten till cykelvägar i bostadsområdena bör förtydligas i de planeringsinstrument som finns i plan- och bygglag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Trots den stora betydelsen av cykeln, är det sällan cyklar prioriteras i trafiken eller ges tillräckliga resurser till investeringar. När alla talar om vikten av transportslagsövergripande lösningar finns nästan aldrig cykeln med som en del i en helhet. Vid planering av nya bostäder och förändringar i befintlig bebyggd miljö ska höga krav ställas på energisnåla transportmöjligheter och minskad bilanvändning. Det förutsätter ett planeringsperspektiv som väger samman de ekologiska, ekonomiska och sociala aspekterna med markanvändnings- och bebyggelsefrågorna. I och i andra länder växer det fram olika former av certifieringssystem. Vissa system inriktar sig på begränsade variabler i enskilda hus, andra tar bredare grepp kring hela bostadsområden och dess livsmiljö. Det finns minst 13 sådana certifieringsmodeller i en skala från byggvaror, via byggnader och fastigheter till anläggningar och stadsdelar. Modellerna placeras också efter hur många aspekter de tar med i bedömningen (från ett fåtal till många). En modell mäter t.ex. bara energiförbrukning medan det brittiska systemet Breeam baseras på svar på 100 frågor (Breeam Community för certifiering av stadsdelar). Om man bedömer miljöpåverkan bara på byggnadsnivå missar man sådana saker som avloppssystem, ingrepp i naturen med mera. I bedömningen av miljöpåverkan av stadsdelar ingår inte anslutning till fjärrvärme eftersom systemet sträcker sig över en hel region (kan bedömas med en modell för infrastrukturanläggning). av byggnadsbeståndet är nybyggnad så man måste ha modeller som fungerar även för ombyggnad. Bostadsbeståndet från rekordåren måste byggas om kraftigt om samhällets miljömål ska uppfyllas. har ca 400 byggnader certifierats i (obs. : byggnader, inte stadsdelar). Det är branschen själv som sköter certifieringen genom Couctil med många medlemmar och utan statliga pengar (utom en mindre summa från Delegationen för hållbara städer). Kostnaden för själva certifieringen och företagets egen arbetskostnad kan variera från 75 000 till 12 miljoner. En studie visade att det blir dyrare att bygga en miljöklassad byggnad, men den kostnaden ansågs uppvägas av vinster på (lägre energiförbrukning, inga sjuka hus, inga skadliga kemikalier, bättre avfallshantering m.m.). En studie av ett urval byggnader visar att certifierade byggnader fanns bland både dyra och billiga byggnader, med viss övervikt bland de billigare. Ett certifieringssystem som utvecklats är miljöbyggnad. Detta system tar upp både energifrågor, innemiljö, material och kemikalier. Det är viktigt att det finns ett certifieringssystem som kan slå igenom på bredden och är relativt enkelt och begripligt. Systemet måste vara kostnadseffektivt och gälla i alla kommuner. Olika regler i olika kommuner driver upp produktionskostnaderna. För att det dessutom inte ska anpassas till enskilda byggföretags specifika inriktningar och varumärkesstrategier bör en certifieringsmodell anpassas till svenska lagar och förordningar. Detta sker lämpligtvis i byggregler; det finns då även ett uppdrag och myndighetsansvar för efterlevnad och utveckling. Regeringen bör utveckla ett certifieringssystem utifrån miljöbyggnadsmodellen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.3Utvecklad kvalitet i boendet och dess omgivning Framtagandet av boendeplaneringsprogrammen bör ta sin utgångspunkt i det enskilda bostadsområdet, med ett tydligt boendeinflytande och med en helhetssyn där boendet och boendemiljön står i centrum för en rad frågor. Arbetet berör en rad områden och kräver därför ett stort mått av samarbete över förvaltningsgränser och kommunala nämnder, där varje infallsvinkel och synpunkt ska utgå från ett helhetstänkande med målet att uppnå ett ekologiskt och socialt hållbart samhälle. Människan ska stå i centrum för utformningen av bostäder och bostadsområden. Hög kvalitet i boendet bidrar till social och ekologisk hållbarhet. Det förutsätter närhet till grönska och vatten, frihet från buller, samt luft och ljus i boendet. Det förutsätter också god estetik och medveten färgsättning och formgivning i boendemiljöerna. Befintlig bebyggelse måste vårdas väl. Kulturhistoriska bebyggelsemiljöer är värdefulla och ska hanteras varsamt och bevaras så långt möjligt. Boendemiljöer ska anpassas till alla som bor där. Omfattande krav bör ställas för att garantera hög kvalitet och god tillgänglighet i bostaden och dess omgivning. De problem som uppstår med skadliga ämnen och ljud måste bekämpas med tydliga regler om begränsningar och ansvar. Boendet ska skyddas från ohälsosamma boendeförhållanden på grund av radon, mögel, dålig ventilation, buller etc. 7.4Äldres boende och tillgänglighet kommer andelen äldre att öka. Det ställer särskilda krav på anpassning av bostäder, bostadsområden, service och trafiksystem. Två huvudspår kan urskiljas i utvecklingen av boendet för äldre, dels ökade möjligheter att bo kvar i den egna bostaden genom anpassningar i det befintliga beståndet, dels ökade möjligheter att få en bostad i någon form av äldreboende. I båda fallen ställs det särskilda krav på tillgänglighet och handikappanpassning. Samhället har ett omfattande ansvar för en generell tillgänglighet och anpassning av boendet för personer med olika former av funktionsnedsättning utifrån individuella behov. Kvinnor och män med funktionsnedsättningar ska ha ett stort inflytande över det egna boendet och dess närmiljö. Rättigheterna att kräva anpassningar och ombyggnader av den egna bostaden bör öka.