ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GY02Ju8 · 2011-01-20 00:00:00 — med anledning av skr. 2010/11:66 Hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning vid förundersökning i brottmål tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbättra möjligheterna för offentliga ombud att fullgöra sina uppdrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den årliga skrivelsen som redovisar användandet av hemliga tvångsmedel ska innehålla en redogörelse även för användandet av hemlig rumsavlyssning och av åtgärder för att förhindra särskilt allvarliga brott. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör ske en redovisning för i vilken utsträckning övervakningsuppgifter har hämtats ut genom lagen om elektronisk kommunikation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla den årliga skrivelsen om hemliga tvångsmedel på så sätt att en redogörelse från Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn läggs till skrivelsen innan den skickas till . infördes ett system med offentliga ombud med syftet att stärka den enskildes rättsskydd och att skapa ytterligare rättssäkerhetsgarantier i fråga om ärenden om hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Systemet med offentliga ombud fyller en viktig funktion. För ett rättssamhälle är det mycket viktigt att den enskildes rätt och integritetsintressen i allmänhet tas till vara. Att systemet med offentliga ombud fungerar på ett tillfredsställande sätt är särskilt betydelsefullt då fler tvångsmedel kommit till polis och åklagares förfogande. Det har framkommit kritik från offentliga ombud om den ytterst begränsade möjlighet att hjälpa dem de företräder att tillvarata sina medborgerliga fri- och rättigheter. Såväl domstolens som de offentliga ombudens reella möjligheter att pröva en ansökan om t.ex. hemlig teleavlyssning är ytterst begränsade. Det faktum att av ansökningarna om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning avslogs talar för att det är angeläget att de offentliga ombudens roll i försvaret av medborgarnas integritet effektiviseras och förbättras. Hur detta ska ske bör utredas av regeringen. Regeringen redovisar till hur hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning tillämpats . jämfört med visar en kraftig ökning av antalet tillstånd. har det tillkommit nya möjligheter att använda hemliga tvångsmedel såsom hemlig rumsavlyssning (buggning) och åtgärder för att förhindra särskilt allvarliga brott. Vi menar att även användandet av dessa hemliga tvångsmedel ska ingå i den årliga skrivelse som redovisas till . Därutöver bör även en redogörelse från Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens verksamhet och tillsyn läggas till skrivelsen innan den skickas till . Det bör även redovisas i vilken utsträckning övervakningsuppgifter har hämtats ut genom lagen om elektronisk kommunikation. Vi vill att regeringen tar detta krav med sig i sitt framtida arbete med den årliga skrivelsen om hur hemliga tvångsmedel använts. Detta ska ges regeringen till känna. Arhe Hamednaca (S)
mot · GY02C5 · 2011-02-17 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:63 Komplettering av den nya tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den nya ska förenklas och förtydligas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kungörelse om lov och förhandsbesked inte bara ska ske i Post- och utan också på kommunens webbplats. välkomnar propositionens förslag som ett steg i rätt riktning, men vi anser att det finns ett behov av att ytterligare bearbeta den nya för att lagen ska bli tydligare och enklare att tillämpa. Syftet är naturligtvis att lagen ska kunna läsas och förstås inte bara av jurister och andra specialister utan även av kommunmedborgarna och alla politiskt verksamma i kommunerna. Ett beslut om lov ska enligt regeringens förslag kungöras genom ett meddelande i Post- och . I meddelandet ska beslutets huvudsakliga innehåll och var beslutet hålls tillgängligt anges. Meddelandet som kungörs ska senast den dag då kungörandet sker skickas till de närmaste grannarna och övriga kända sakägare. Meddelandet ska inte behöva delges. Till kretsen övriga kända sakägare ska meddelandet inte behöva skickas, om deras antal är så stort att det skulle innebära större kostnader och besvär än vad som är försvarligt med hänsyn till ändamålet med meddelandet att skicka det till var och en av dem. Vi tillstyrker att kungörande om lov ska göras i Post- och men anser att lagen ska innehålla krav på att kungörelse även ska ske på respektive kommuns webbplats eftersom det är en plats där medborgarna är vana att söka information om kommunens beslut.
mot · GY02Fö5 · 2011-02-01 00:00:00 — med anledning av redog. 2010/11:RRS9 styrelses redogörelse om den nordiska stridsgruppen 2008 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förbättrad avrapportering till om produktionen av nya förband. redogörelse över utfallet av arbetet med den nordiska stridsgruppen 2008 visar att denna, tillsammans med övriga militärexpeditioner utrikes, har utgjort en gökunge i försvarsbudgeten. Det är också tydligt att stridsgruppen inte har förmått utvecklas till en praktiskt användbar styrka, tack vare långvariga problem med rekrytering och materielanskaffning. Informationen om att NBG 2008 hade spräckt sina kostnadsramar vidarebefordrades inte av regeringen till . Detta är allvarligt. Det svenska försvaret har omvandlats materiellt och strukturellt till ett försvar som inte är anpassat att försvara vårt territorium. Reellt växer det svenska försvaret gradvis in i Natostrukturen, dock utan att detta har kommunicerats till svenska folket eller ens i särskilt hög grad till dess valda representanter. Den allmänna uppfattningen bland mannen på gatan torde fortfarande vara att våra militära styrkor existerar till hemlandets försvar, en uppfattning som bemöts med hån i riksdagsdebatten av företrädare för regeringspartierna. Det är i ljuset av detta man bör se den bristande avrapporteringen till . Det har skett en gradvis förskjutning av inriktningen av det svenska försvaret som inte i tillräckligt hög grad har föregåtts av faktabaserade val och tydliga strategiska ställningstaganden. Det är därför av stor vikt att hålls informerad om utvecklingen inom alla förband som sätts upp för utrikes tjänst och att denna avrapportering sker utan att regeringen försöker dölja kostnadsförändringar eller förändrade målsättningar. Regeringen bör tillsammans med Försvarsmakten fastställa start- och slutdatum för viktiga faser vid produktionen av nya förband, det kan gälla exempelvis sättande av de operativa ramvillkoren, målsättningsarbetet, behovssättningen, aviseringen, korrigering och dirigeringen.
mot · GY02Fö6 · 2011-02-02 00:00:00 — med anledning av redog. 2010/11:RRS9 styrelses redogörelse om den nordiska stridsgruppen 2008 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till med förslag om eventuellt fortsatt svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma till och redovisa hur man fortsättningsvis bättre styr beslutsfattandet om det svenska deltagandet i EU:s stridsgrupper när det gäller ambitionsnivå, ekonomi, organisation, uppgifter m.m. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag på hur regeringen och Försvarsmakten regelbundet och med större tydlighet ska informera om ambitioner och konsekvenser för militära medverkan i den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken. medverkan och beslutet att vara ramnation för den nordiska stridsgruppen 2008 fattades av 2004 på förslag (prop.2004/05:4) av den dåvarande socialdemokratiska regeringen. Den nu aktuella stridsgruppen NBG 2011 har regeringen ensidigt beslutat att sätta upp. En genomförd granskning av visar att kostnaderna för NBG ökade kraftigt i jämförelse med den information som getts till . Från 1 miljard till , utan att kunnat finna att beslut för denna omfattande kostnadsfördyring fattats, varken av regering eller Försvarsmakten, än mindre , som har uppgiften att fatta ett sådant beslut. Vi måste dra lärdom utifrån dessa erfarenheter, som klargör i sin rapport. Efter erfarenheterna från NBG 2008 var det enligt vår mening synnerligen angeläget att beslutet om stridsgruppen NBG 2011 föregåtts av ett beslut i på samma sätt som skedde inför NBG 2008. Motivet är att det är som beslutar om vilka förband som Försvarsmakten ska organisera. gällande beslut om dessa fattade 2009 och avser förbandsutvecklingen . Att delta i en av EU:s stridgrupper, inte minst som ramnation, är ett långtgående politiskt åtagande mot EU och de övriga medverkande länderna. Det är vidare ekonomiskt betungande och organisatoriskt krävande för både insats- och grundorganisationen att delta i en sådan, och inte minst att vara den ansvariga sammanhållande nationen. Därtill tillkommer de omfattande kostnaderna för en eventuell insats, vilket enligt skrivelsen regeringen i det nu aktuella fallet anger till 1,11,. Därför bör det redovisas för vilka konsekvenser ett sådant åtagande får för möjligheterna att genomföra den insatsorganisation som har beslutat om och vilken påverkan på materielförsörjningen insatsen kommer att få. Det måste vara tydligt att det är som ska besluta om ett eventuellt deltagande och på vilket sätt i EU:s stridsgrupper inte minst med hänvisning till de politiska åtagandena gentemot EU och övriga länder, samt de ekonomiska konsekvenserna.
mot · GY02MJ4 · 2011-02-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:64 Två strandskyddsfrågor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om områdesavgränsning vid Ångermanälvens mynningsvik. I propositionen avgränsas det kustområde, där dispens från strandskydd för landsbygdsutveckling inte får användas, i norr till vid Näske-fjärden. Denna avgränsning innebär att fyra angelägna utvecklingsmöjligheter omöjliggörs för . Det handlar om byggandet av ett fyrtiotal villor på Skataudden och lika många villor på udden mellan Hummelvik och Näske. Vidare handlar det om utveckling av turism och försäljning av närproducerade fiskprodukter vid Näske fiskodling. I kommuns förslag till översiktsplan, där de ovannämnda fyra utvecklingsmöjligheterna har preciserats, har områdesavgränsningen dragits förbi och in till den sydligaste fastigheten i Näske. Kommunen har fått osedvanligt många synpunkter under samrådsskedet, men bara ett yttrande har berört kommunens gränsdragning. Det är , som i sitt yttrande inte anser den vara olämplig, men påpekat att den är olaglig. Kommunen bedömer att de tre föreslagna områdena inte medför någon negativ påverkan på vare sig landskapsbild, miljö, biologisk mångfald, Skule-skogens nationalpark eller världsarvet . De föreslagna utvecklingsområdena snarare främjar tillgängligheten till Höga kusten-området och bidrar till att uppfylla det nationella miljökvalitetsmålet Hav i balans och levande skärgård. Därutöver finns det samma behov av utvecklingsbehov och möjligheter i den del av som tillhör kommun. Det närliggande samhället är en bruksort där cellulosaindustrin lades ned 1982. Servicen i samhället har successivt försvunnit, trots att stora ansträngningar har gjorts från kommunens och medborgarnas sida. Bland annat har industriområdet genom kommunens och försorg sanerats för . Bensinstationen lades ned och lever livsmedelsaffären under samma hot. Detsamma gäller för skolan och annan offentlig verksamhet, om inte boendeunderlaget kan breddas. Det finns således mycket starka skäl som talar för att dessa utvecklingsområden undantas från strandskyddet, så att kommunens och lokalsamhällets ambitioner kan förverkligas. Därför borde avgränsningen i 7 kap. 18 § 3 b ändras till från Näske, norr om nordgräns till gränsen mot och avgränsningen i 7 kap. 18 § 4 ändras till från vid Storfjärden till Näske, norr om nordgräns.
mot · GY02N2 · 2011-02-09 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:56 Prioritering av samhällsviktiga elanvändare avslår regeringens proposition 2010/11:56 Prioritering av samhällsviktiga elanvändare. En proposition som rör konsekvenserna vid elbrist skulle stärkas av ett förtydligande om att det primära målet givetvis är att elbrist inte ska uppstå. Flera förslag för att undvika elbrist har diskuterats, såsom smarta nät, decentraliserad elproduktion och mer effektiv energianvändning. Om elbrist ändock skulle uppstå är det viktigt att ha en strategi för hur detta ska hanteras. Det förslag om Prioritering av samhällsviktiga elanvändare som presenterats har bemötts av kritik för oklarheten från flertalet remissinstanser. Bland annat Kammarrätten i skriver att förslaget inte bör läggas till grund för lagstiftning förrän det klargjorts vad definitionen av elbrist innebär. framhåller att förslaget är oklart vad gäller beslut om frånkoppling. Från en länsstyrelse meddelas oro kring hur deras utökade uppgift i förslaget ska finansieras. Andra remissinstanser framhåller att det är oklart om den prioritering som ska samordna går att överklaga. Lagrådet avstyrker förslaget på grund av oklarheterna och skriver att Osäkerheten om vad förordningen kan komma att innehålla är påtaglig. Det är orimligt att ett förslag, med vilket arbetet påbörjades , innehåller så många oklarheter som skapar oro hos de berörda aktörerna. Dessa oklarheter bör klargöras innan förslaget läggs fram.
mot · GY02So2 · 2011-02-01 00:00:00 — med anledning av redog. 2010/11:RRS8 styrelses redogörelse om förberedelsearbetet i apoteksreformen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förutsägbar och kostnadseffektiv lösning för apotekstäckning i glesbygd. I samband med avregleringen av apoteksmonopolet uppkom frågan hur apoteksservicen i glesbygden skulle kunna tillgodoses även efter avregleringen. ska de nya apoteksaktörerna genom avtal ansvara för att säkra tillgängligheten till läkemedel. Därefter ska en utvärdering ske. Regeringen har valt att lösa tillgänglighetsproblemet genom avtal i stället för lagstiftning. Genom att regeringen har valt att träffa enskilda avtal så minskar allmänhetens insyn och förutsägbarheten. En utvärdering av avtalen kommer att ske . hänvisar i sin rapport i apoteksreformen till att det finns två modeller som skulle kunna användas i arbetet för att utforma en fungerande och förutsägbar apotekstäckning i glesbygden. Referensmodellen innebär att aktörerna åläggs en nationell prissättning, och alla butiker ska använda sig av samma prissättning. Därmed garanteras även glesbygden en bra tillgänglighet till läkemedel. Tillgänglighetsmodellen innebär en reglering av handelsmarginalen genom att apoteksersättningen regleras utifrån närheten till andra butiker. Är avståndet stort så ökar ersättningen och vice versa. Det behövs förutsägbara och långsiktiga åtgärder för att garantera tillgängligheten till läkemedel i hela landet. finns många av de apoteksombud kvar som byggdes upp under det statliga apoteksmonopolet. Men osäkerheten är stor och det finns en risk för att ombuden kommer att minska i omfattning eftersom de bygger på enskilda avtal och inte lagstiftning.
mot · GY02T10 · 2011-02-02 00:00:00 — med anledning av framst. 2010/11:RRS13 styrelses framställning om kostnadskontrollen i stora väginvesteringar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det behövs en fördjupad analys av orsakerna till kostnadsökningarna för större vägprojekt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att samtliga större vägprojekt som ingår i den nationella planen 20102021 bör uppdateras utifrån eventuella kostnadsökningar, på grund av de brister i rapporteringen till som uppmärksammat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utifrån ett trafikslagsövergripande perspektiv bör prioritera om projekten i den nationella planen så att de bidrar till att uppfylla de transportpolitiska målen och de nationella miljökvalitetsmålen. Besluten om infrastrukturinvesteringar omfattar många miljarder och utgör en ansenlig del av statsbudgeten. Därför är uppgifter om brister i rapporteringen till om stora vägprojekts verkliga kostnad allvarliga. De stora väginvesteringarna1 står för av de medel som riksdag och regering planerat att avsätta för väginvesteringar . Att denna typ av strategiska och kostbara beslut sker med bristande underlag är inte acceptabelt, särskilt som att en underskattning av kostnaden ger en missvisande bild av den samhällsekonomiska kostnaden, som regeringen lägger stor tonvikt vid i samband med prioritering av projekt. Prisutvecklingen i branschen konstateras vara hög priserna i vägbranschen ökade jämfört i den övriga ekonomin . Utöver denna kostnadsberäkning visar beräkningar att totalkostnaderna för de 35 stora väginvesteringar som avslutades ökade med i genomsnitt från första plankostnad till färdigställd väg. sammanfattande bedömning är att regeringen och inte gjort tillräckligt för att säkerställa en god kostnadskontroll vid genomförandet av stora väginvesteringar. styrelses förslag till beslut för är därför bra och bör bejakas. Fördjupad analys av kostnadsökningar Det finns uppgifter om att brister i konkurrensen inom byggbranschen trissar upp priserna . Det är viktigt att ha ett fylligt underlag om orsakssambanden, så att rätt åtgärder kan sättas in för att hejda prisstegringar. Därför behövs en fördjupad analys av orsakerna till kostnadsökningarna för större vägprojekt. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Vi anser att det behövs en analys av kostnadsökningar kopplad till den aktuella infrastrukturplaneringen. Samtliga större vägprojekt som ingår i den nationella planen 20102021 bör uppdateras utifrån eventuella kostnadsökningar, på grund av brister i rapporteringen till som uppmärksammat. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. bör i detta sammanhang prioritera om projekten i den nationella planen utifrån ett trafikslagsövergripande perspektiv, så att de bidrar till att uppfylla de transportpolitiska målen och de nationella miljökvalitetsmålen. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. De väginvesteringar som planeras kosta mer än .
mot · GY02T12 · 2011-02-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:62 Kontroll av färdskrivare tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram förslag till ändringar i sanktionssystemet vid vägtransporter. I huvudsak välkomnar jag regeringens förslag om en tydligare uppdelning av arbetet mellan polisen och Transportstyrelsen när det gäller kontroll av efterlevnaden av förordning 561/2006. Något som man dock inte tagit upp i förslaget är frågan om hur man ytterligare kan skydda förarna från sanktioner som i huvudsak ska ligga på åkerierna. Vanligt förekommande är att förare drabbas av böter för överträdelser där den som egentligen är ansvarig är arbetsgivaren. Vi har även situationer där arbetsgivaren kräver av unga oerfarna förare att de ska, genom kvittning på lönen, stå för kostnaderna för överträdelser av kör- och vilotider. Genom denna arbetssituation finns det även risk för att förarnas löner utvecklas negativt. kräver vissa åkerier mer och mer av sina förare och sätter upp orealistiska mål och arbetstider, vilket leder till körscheman helt utan marginaler. Vanligt är att förare upplever en oerhörd press när de börjar sin arbetsdag och är rädda för att bli stoppade och bötfällda. Jag ställer mig tveksam till att verkligen har ett sanktionssystem som är i linje med intentionerna bakom EU:s förordningar på området. Jag vill se att skuldbördan förs över från förarna till åkerierna för överträdelser som man får fram vid kontroller av färdskrivare och förarkort. Huvudregeln måste vara att det alltid är arbetsgivaren som ensam är ansvarig för samtliga överträdelser och att föraren endast ska kunna bötfällas i de fall där det uppenbart inte beror på arbetsgivaren. Det får därför inte räcka med att arbetsgivaren endast informerat sina förare muntligt och sedan ändock lägga scheman för transporter som inte har några marginaler. Enligt min mening är t.ex. ansvarsbestämmelserna i förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare 9 kap. 5, 8 och 11 §§ inte tillräckligt tydliga och speglar inte på rätt sätt det system och den ansvarsfördelning som är tänkt att råda inom transportbranschen. Jag föreslår därför att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över sanktionssystemet vid överträdelser av reglerna vid vägtransporter.
mot · GY02Fi2 · 2011-03-31 00:00:00 — med anledning av skr. 2010/11:79 för finanspolitiken tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att svensk finanspolitik ska bestämmas utifrån svenska förhållanden och inte dikteras av främmande makt. I regeringens skrivelse för finanspolitiken redogörs för syftet med, innehållet i och principerna för den svenska finanspolitiken. ställer sig till största del bakom de grundläggande principerna, med tyngdpunkt på de budgetpolitiska ambitionerna med överskottsmål och utgiftstak samt finanspolitikens roll avseende den övergripande stabiliseringspolitiken och rörande statliga ingripanden på finansmarknaderna. delar dock inte ett av syftena med skrivelsen, nämligen det om att ramverket syftar även till att öka trovärdigheten för att uppfyller kraven i EU:s samt i det kommande EU-direktivet om nationella budgetpolitiska ramverk (s. 10). menar dels att inte ska upprätthålla ett finanspolitiskt ramverk för att uppfylla EU:s eventuella krav, dels att det är direkt felaktigt att bedriva politik utifrån kommande, ej ännu implementerade, direktiv. Vi ser med stor oro på att EU får ett växande inflytande över den svenska finanspolitiken och hoppas därmed att fastslår sin vilja att finanspolitiken fortsatt ska bedrivas utifrån svenska förhållanden, med bästa för ögonen, precis som ankommer en suverän och självständig nation.
mot · GY02XMP18 · 2011-03-28 00:00:00 — med anledning av prop. 2010/11:86 Havs- och vattenmyndigheten beslutar att 22 kap. 6 § 3 stycket kvarstår med nuvarande lydelse, med den ändringen att i 3 stycket ersätts med Havs- och vattenmyndigheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inga nya överlåtbara fiskerättigheter bör fastställas utan en grundlig utvärdering av det systemet som sjösattes . Regeringens proposition tar inte med promemorians förslag att Havs- och vattenmyndigheten ska överta roll enligt 22 kap. 6 § tredje stycket . Stycket föreslås därmed utgå. roll har varit att på sakkunnigt sätt yttra sig över vattenanläggningars och vattenverksamheters inverkan på fiskeintresset. Bevakningen av det allmänna fiskeintresset, det vill säga förutsättningarna för fisk i våra vattenmiljöer, har fungerat som en hävstång för hela den biologiska mångfalden i dessa miljöer. Borttagandet av obligatoriska yttranden samt utredningar från en expertmyndighet medför därmed en försvagad bevakning av inverkan på både biologisk mångfald, fiskbestånden och vattenmiljön i miljöprövningen. En sådan försvagning rimmar lilla med upprepade vilja att omlöp för upp- eller nedvandrande fisk bör installeras vid vattenkraftverken. Det är rimligt att ge länsstyrelserna eller den nya Havs- och vattenmyndigheten övertar den uppgift som haft att enligt de särskilda bestämmelserna i tredje stycket i 22 kap. 6 § . 2009 sjösatte regeringen ett system med överlåtbara fiskekvoter inom det pelagiska systemet. Vi hade då synpunkter på regeringens förslag. föreslås den nya Havs- och vattenmyndigheten få rätt att fastställa fiskerättigheter som gäller för myndighetens beslut. Vi vill påminna om att det nuvarande systemet är att se som ett försök. Nya rättigheter bör inte fastställas . Om så sker bör inte nya rättigheter ha en giltighetstid för Havs- och vattenmyndighetens beslut, utan från den ursprungligen tilldelningen som fastställdes av dåvarande . Innan nya fiskerättigheter fastställs behövs en grundlig utvärdering av systemet.