kam-fs · GZC120111013fs · 2011-10-13 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Min fråga riktas till arbetsmarknadsminister svenska modellen på arbetsmarknaden fungerar väl, med vissa undantag. Vi har sett hur människor från olika länder men även människor boende i utnyttjas av oseriösa arbetsgivare. Hotell- och Restaurangfacket har gjort nedslag på 54 arbetsplatser och konstaterar att på flertalet av arbetsplatserna begås allvarliga lagbrott. har en kinesisk gästarbetare fått skadestånd tack vare Hotell- och Restaurangfackets kampanj och arbete.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vilka åtgärder avser arbetsmarknadsministern att vidta för att komma till rätta med arbetsgivare som bryter mot lagen? Jag delar uppfattning att den svenska modellen är bra och att parterna tar ett stort ansvar. Men det räcker inte utan det behövs också tillsyn. Därför är en av viktigaste uppgifter att ha tillsyn över arbetsmarknaden och i vissa fall komma med krav och utdöma vite. Dessutom har vi en prövning som görs av de rättsliga myndigheterna, till exempel när det gäller människohandelsbrott. Även där förekommer förundersökningar.Jag tycker att det finns en ordning som gör att vi kan upptäcka brotten - inte alla, men många - och vidta åtgärder så att ingen människa ska behöva bli utnyttjad i . Regeringen har gett till känna att det är viktigt att människor sköter sig. Det tycker jag också, men även arbetsgivarna måste sköta sig genom att vara goda arbetsgivare. Vi har många oseriösa arbetsgivare som utnyttjar människors belägenhet. Fackföreningarna kan kontrollera en del, liksom , och då är det viktigt att de får ordentliga resurser. Framför allt är det viktigt att se till att det finns ordenliga straff när arbetsgivare begår lagbrott.Min fråga kvarstår därför: Vad tänker ministern vidta för åtgärder så att arbetsgivarna förstår att de inte kan utnyttja människor som slavar på arbetsmarknaden i ? Jag delar helt uppfattningen att människor varken kan eller ska tillåtas utnyttja andra på arbetsmarknaden. Just nu har en stor kampanj riktad till utländsk arbetskraft med information på en mängd olika språk. hade den webbsidan fler träffar än vanliga webb har . Det finns alltså ett stort intresse. Det är en viktig fråga.Dessutom har vi en utredning på remiss om smartare sanktioner rörande arbetsmiljöbrott och förseelser. Den får till följd att fler arbetsgivare ska kunna få kontrollavgifter för att på så sätt stävja brott mot arbetsmiljölagen och de mildare fallen. De grövre fallen ska precis som tidigare hanteras av våra rättsliga myndigheter. Jag hävdar att vi tar frågan på stort allvar. Även min fråga går till arbetsmarknadsminister är minst sagt oroliga ekonomiska tider i , vilket också påverkar oss i . När vi lämnade gick de flesta siffror åt rätt håll. Tillväxten steg och arbetslösheten skulle sjunka - trodde vi. var det mycket som skakade, och prognosen har drastiskt förändrats . Regeringen räknar i budgetpropositionen med att arbetslösheten kommer att ligga någonstans på i genomsnitt . Därför är det lätt att känna oro över den situation som många som är arbetslösa, och har varit det , möter och hur de åter ska få möjlighet att komma in på arbetsmarknaden.Jag undrar hur arbetsmarknadsministern ser på den utmaningen och om det finns tillräckliga resurser att möta nedgången. Jag delar oro för framtiden. Vi vet väldigt lite om hur omvärlden kommer att påverka , vår exportindustri och våra underleverantörer.Regeringen har utöver det normala satsat 8,1 miljarder extra på arbetsmarknadspolitik just i syfte att färre ska hamna i långtidsarbetslöshet och att fler kan lämna arbetslösheten. Vi stärker Arbetsförmedlingen med 1,2 miljarder så att de som är arbetslösa får bättre stöd och ökad kvalitet. Vi ser också till att det är billigt att anställa unga människor, för de har en särskilt utsatt situation. Vi halverar lönekostnaden för ungdomar, vilket jag tror är en viktig åtgärd bland flera andra. Jag tackar för svaret.Arbetsmarknadsministern nämnde ungdomar som en grupp. En annan grupp som man kan känna sig bekymrad över gäller dem som har en funktionsnedsättning. Många arbetar och har den nedsättningen, men det finns också personer som har svårt att ta sig in därför att de möts av ett funktionshinder när de kommer ut på arbetsmarknaden. Den gruppen som har dessa problem och stöter på dem på arbetsmarknaden blir inte precis mindre.Jag undrar om det finns särskilda insatser som regeringen kan göra när det gäller den gruppen. De tre svåra grupperna i detta sammanhang är de funktionsnedsatta, alltså de med nedsatt arbetsförmåga, ungdomar utan skolunderbyggnad och utrikes födda. Dessa grupper satsar vi särskilt på. Många som fått nystartsjobb är funktionsnedsatta personer. Ett nystartsjobb betyder att man halverar arbetsgivarens sociala avgifter.Nu ser vi också över de stöd som finns. Det finns många olika stöd från samhällets sida såsom lönebidrag och särskilda anställningsstöd. Dem ser vi nu över för att göra dem ännu träffsäkrare. Vad gäller funktionsnedsatta har vi dessutom höjt nivån på arbetshjälpmedel så att en arbetsgivare kan få upp emot och anställd för att anpassa arbetsplatsen. På så sätt kan vi göra det lättare för funktionsnedsatta att komma in på arbetsmarknaden.Vi har, vågar jag påstå, mycket resurser. Det som krävs är att arbetsgivare också vill anställa och ta emot människor med nedsatt arbetsförmåga. Det är den stora utmaningen. Resurser finns i systemet. Jag har en fråga till utrikesminister skrev på Oslokonventionen . Det innebär att åtagit sig uppdraget att skrota klustervapnen och successivt fasa ut dem. Utrikesministern har uttryckt sig i positiva ordalag om att skriva under det så kallade CCW-protokollet, som innebär att man legitimerar klustervapen . Då talar vi från att det startar. I realiteten kan det handla . Bifallet till CCW-protokollet står i motsättning till Oslokonventionen, som skrivit på.Min fråga till utrikesministern är: Hur kommer utrikesministern att förhålla sig till protokollet? Det är alldeles riktigt som säger. De som erinrar sig de diskussioner vi tidigare hade i denna fråga minns att jag uttalade mig mycket tydligt för begränsningar för de stater som faktiskt har klustervapen. Problemet med Osloprotokollet är att det huvudsakligen handlar om länder som inte har klustervapen. kan man diskutera. De stora användarna av klustervapen begränsas ju inte alls av det protokollet.CCW-protokollet begränsar de länder som på ett ganska påtagligt sätt faktiskt har klustervapen. Att det avtalet kan föras i hamn ligger entydigt i vårt intresse. Det ligger väl i linje med svenska ambitioner vad gäller rustningskontrollpolitik. Jag tackar för svaret.När det gäller klustervapnen skickar CCW-protokollet en tydlig signal, om nu skulle skriva på det. Tittar vi på intentionen i Oslokonventionen innebär den att man inte får tillverka, sälja och så vidare. Det är mycket viktigt.Länder som , och har framfört ganska tung kritik mot protokollet. Det skulle därför vara klädsamt om kunde vara bland de länder som står upp för att inte skriva på det. tillhör de länder som vill åstadkomma resultat. Det är klart att vi kan säga att vi är emot alla kärnvapen och fördöma de kärnvapenreduktioner som faktiskt sker därför att de inte tar bort alla kärnvapen med en gång. Det är väl möjligtvis användbart som plakatpolitik, men det är inte så praktisk politik för att förändra hur världen ser ut.Nu har vi möjligheter i en förhandling som omfattar inte alla men åtskilliga av de stora användarna av klustervapen att få någonting som begränsar klustervapen, i motsats till det Osloprotokoll som vi ska återkomma till om ratificeringen av, men som i realiteten har en mycket liten påverkan på den förekomst av klustervapen som finns. Det här är praktisk politik för en bättre värld, till skillnad från plakatpolitik för hemmakonsumtion. Det har kommit nya siffror från Arbetsförmedlingen om situationen på svensk arbetsmarknad. De visar att arbetslösheten fortsätter att sjunka, i alla fall , men att takten på nyskapande av jobb ser ut att åtminstone avta. Det finns väl all anledning att fundera på dels vilken dimensionering vi gör på arbetsmarknadens politik, dels vilka insatserna i sig är.Det som var uppe i en tidigare fråga var att det finns vissa grupper som generellt sett har det svårare. Oavsett om det går bra eller dåligt på svensk arbetsmarknad är det vissa som har det svårare. Några av dem är ungdomar, andra är nyanlända. Jag skulle vilja fråga arbetsmarknadsministern om det finns anledning att fundera ytterligare på vad vi kan lära av andra länder som är bättre än vi i dessa avseenden. En viktig del i EU-samarbetet är det vi diskuterar på möten med arbetsmarknadsministrar. Det som skiljer från våra grannländer i - jag träffade dem - är att vi nu har möjlighet att satsa stora resurser, medan man i andra EU-länder gör drastiska neddragningar och i princip ägnar sig åt kontantstöd.Jag tycker definitivt att vi gör mycket som är på rätt väg. Jag nämnde tidigare för att det krävs att arbetsgivare tar till vara den kompetens som finns, särskilt bland de utrikesfödda. Bara i finns det 1 400 arbetslösa ingenjörer. 50 av dem har forskarbakgrund. De kommer inte in i de lediga jobb som finns. Där har vi en stor utmaning, och där kan vi lära oss av andra hur man jobbar mot fördomar och mot diskriminering. I en annan del av det här huset sitter just nu den danska arbetsmarknadsministern på ett folkpartiseminarium och berättar om erfarenheter från . Det är klart att jag inte begär att den svenska arbetsmarknadsministern ska säga att vi ska kopiera den danska modellen, men det finns inslag i den som gör att ungdomar får det något lättare. Det är lägre ungdomsarbetslöshet än i , och nyanlända och utrikes födda har lättare att komma in på arbetsmarknaden.Vi kan inte kopiera den danska modellen, men kan vi lära någonting av den danska modellen, som innehåller ökad flexibilitet men också säkerhet och trygghet mellan jobb? Vi kan definitivt lära oss av andra länder. En viktig del som vi har lärt oss är lärlingsanställningar och lärlingsutbildningar i olika former, men också att man har en skola som levererar mer kunskap och mer eftertraktad kunskap för vad arbetsmarknaden behöver och att man bygger en bro mellan skolan och arbetslivet.Det vi förbereder nu inom regeringen är en utredning om lärlingsprovanställningar. Ungdomar ska kunna få en koppling och lära sig ett arbete ute på arbetsplatser, speciellt de ungdomar som kanske just för stunden inte är så motiverade att gå i skolan.I grunden tycker jag att den svenska modellen fungerar bra. Parterna tar ett stort ansvar för lönebildningen. Det tycker jag är viktigt att poängtera. Min fråga går till utrikesminister går hade vi besök av generalsekreterare . Han kommer att möta företrädare för de två delarna på . Eftersom kommer att bli ordförandeland i EU vore det fantastiskt om detta ordförandeskap skulle ha bäddats med en försoning mellan delar.Jag skulle vilja höra om utrikesministern kan ge några signaler om EU:s arbete för att underlätta och främja en sådan positiv förhandlingslösning på en långdragen och förödande konflikt. Få saker skulle göra mig lyckligare än att kunna ge ett positivt svar till vad gäller utsikterna för en fredsöverenskommelse på . Jag var inte i i går och träffade generalsekreteraren, för vi hade ett stort ministermöte uppe i , men jag hade möjlighet att tala rätt utförligt med , som är FN:s generalsekreterares speciella representant och som sköter dessa förhandlingar.Även om förhandlingarna i teknisk mening går framåt, vilket är bra när det gäller att åstadkomma lösningar - och vi vet ungefär hur en lösning ska se ut - är det så att den politiska situationen i Republiken nu är sådan att det är svårt att vara alltför optimistisk. Därför har vi anledning att också förbereda scenarier som är lite mer bekymmersamma.Denna konflikt borde enligt min mening ha lösts för länge sedan. Det är en akut delning av ön . En de facto-delning skedde , nästan efter självständigheten. Det är klart att det är ett misslyckande för oss alla att man inte har kunnat komma över detta. Det är tragiskt att höra att optimismen saknas. Naturligtvis har FN-spåret varit vitalt och är vitalt. Men EU har också ett ansvar som problemlösare. Det vore intressant om EU i sitt inre arbete, inte minst , kunde bidra aktivt till att skapa bättre förutsättningar för framgång i denna långdragna och förödande konflikt. Jag vill höra om utrikesministern anser att den typen av resonemang kan föras och förs inom EU. EU:s dilemma är att EU inte har möjlighet att verka som EU, av den enkla anledningen att den ena sidan i förhandlingen sitter runt bordet när vi diskuterar i EU och den andra sidan inte gör det. Ty följande kan frågan egentligen inte diskuteras. Detta är en konflikt där EU som sådant icke kan verka. Därför är det FN vi har att förlita oss på.Vad EU, eller kommissionen för att vara exakt, kan göra är att ställa expertis till FN-medlingens förfogande, och det gör kommissionspresidenten och ett antal personer som arbetar med detta och ger tekniskt underlag, för det handlar också om att arbeta med anpassningen till aki och till beslutsfattandet i största allmänhet inom EU. Det sker mycket aktivt och är betydelsefullt för FN, men EU som sådant kan inte agera.Enstaka stater inom FN kan agera i förhållande till och republiken, till den turkcypriotiska ledningen, till och i någon utsträckning till . tillhör de nationer som är rätt aktiva i det hänseendet. Men vi är relativt få inom EU-kretsen. Jag har en fråga till utrikesminister är väldigt många kristna som har levt i skräck och dött för sin tros skull under detta århundrade. Det har vi sett i , i och senast i . Nyhetskanaler har visat att regimen inte kan hålla tillbaka det sekteristiska våldet och dessutom utövar sådant själv. Samma sak kan vi räkna med i när de västerländska trupperna åker hem.Regeringen ville inte nämna de kristna vid namn när den tidigare gjorde ett fördömande. Man valde i stället en allmän hållning. Det gör att de religiösa klumpas ihop i en grupp som en identitetslös massa. Fördömandet saknar därför tyngd, tycker jag.Kommer regeringen att fortsätta att ignorera de kristnas situation i och genom den allmänna hållningen? Det är lite "Ska du sluta slå din fru?" Ska vi fortsätta att ignorera dem? Det har vi inte gjort! Vi har varit rätt aktiva. Inom EU-kretsen har vi diskuterat åtskilligt som vi ska göra när det gäller både kristna och övriga. Det är korrekt, , att det inte bara handlar om kristna utan också om andra.Vi diskuterade detta vid det senaste mötet i , och jag uttryckte oro över både de ökade motsättningar vi ser mellan shia och sunni med de konsekvenser detta kan få och den utsatta situationen för inte minst olika typer av kristna minoriteter. Det kan vara kopterna i , som är i fokus just , men det kan också vara de två miljoner olika kristna vi har i . Självfallet kan det även gälla den situation vi har haft i och som har fått konsekvenser också för Sverige.Alldeles självklart tar vi upp de kristna minoriteternas situation, och det kan finnas skäl till att de står oss närmare, men det innebär inte att vi kan bortse från att detta är ett fenomen i som också har andra aspekter. Tack, utrikesministern, för svaret! Jag vill dock fram hålla att det är en del medlemsländer som särskilt har önskat och tryckt på för att man ska nämna de kristna vid namn. Jag är besviken över att man härifrån inte verkar vilja göra samma sak och tala klarspråk. Jag beklagar detta. Vi nämner vid namn när det finns anledning till det i den konkreta situationen. Men när vi talar generellt om situationen i är nu minoritetsproblematiken vidare än bara den kristna minoritetsproblematiken. Det kan finnas kvarvarande judiska minoriteter - de är dock inte många - som också har en mycket svår situation. Det finns en motsättning mellan shia och sunni. Det finns också andra typer av minoritetsgrupperingar.Över huvud taget är det en situation där minoriteter är i ett mer utsatt läge. Då har vi ett ansvar att göra det lilla som vi kan göra på avstånd för att försöka hjälpa dem. Kristna grupper - kopterna i - är just nu i fokus, men det finns också anledning att uppmärksamma , och vi har tidigare uppmärksammat situationen för de olika kristna grupperingarna i . Jag har en fråga till arbetsmarknadsminister , och den handlar om kostnaderna för försörjningsstöd - eller socialbidrag, som det vanligen kallas - som ökar kraftigt. betalades 9 ½ miljard ut i försörjningsstöd, och har redan 5 miljarder betalats ut. Bakom dessa siffror döljer sig enligt bland andra SCB och fackförbundet i huvudsak ett ökande antal arbetslösa som inte längre har rätt till arbetslöshetsersättning. Framför allt är det unga människor som tvingas söka socialbidrag.När regeringen försämrade arbetslöshetsförsäkringen 2007 var detta en av de saker som det varnades för: När man slopar studerandevillkoret kommer framför allt fler unga att tvingas söka socialbidrag i stället. De farhågorna håller nu på att besannas. Försörjningsstödet är tänkt att vara ett yttersta skyddsnät. håller det på att bli ett slags B-variant av arbetslöshetsförsäkringen som framför allt unga är hänvisade till. Jag undrar nu om detta är ett förväntat resultat av försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen som man är nöjd med eller om regeringen tänker göra något åt den här utvecklingen. Tack för frågan, !Kampen om jobben är regeringens viktigaste fråga. Det är glädjande att se den utveckling som har varit , där vi kan se att 119 000 fler personer går till jobbet en vanlig dag och att det är sjunkande ungdomsarbetslöshet och långtidsarbetslöshet. Vi har en av de lägsta långtidsarbetslöshetssiffrorna i hela Europa.Men detta är förstås inte tillräckligt bra, och det är också därför som vi satsar så stora resurser i budgeten för att få tillbaka folk till arbetskraften och minska arbetslösheten.Det pågår också en stor, parlamentarisk utredning som ser över såväl socialförsäkringssystemen som arbetslöshetsförsäkringen och som också tittar på de olika aspekter av denna fråga som tar upp. Där kommer vi också att se om vi kan få till stånd en allmän obligatorisk a-kassa som omfattar merparten av dem som arbetar. Det är bekymmersamt när människor inte kan få ett jobb. Därför anstränger vi oss till det yttersta för att göra vad som går att göra för att fler ska komma in i jobb. Regeringen har nu i fem års tid besvarat varje kritik mot försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen med: Vi vill att fler människor ska ha jobb i stället för att gå på bidrag.Sanningen är att arbetslösheten är högre än 2006. Långtidsarbetslösheten är betydligt högre än 2006 och ungdomsarbetslösheten likaså. Den stora skillnaden är att en betydligt större andel av de arbetslösa står utanför arbetslöshetsförsäkringen och i stället är hänvisade till att just söka bidrag. Det var detta som min fråga handlar om.Den utredning som man har tillsatt, , har inte i uppdrag att se över villkoren i grundförsäkringen över huvud taget, vilket ju vore förutsättningen för att just gruppen unga som inte har etablerat sig på arbetsmarknaden ska kunna komma in i försäkringen och få ersättning. Ett obligatorium är ju ingen lösning för den som ändå inte kan kvalificera sig för ersättning.Dessutom kommer utredningens slutbetänkande inte medan den stora ökningen av socialbidragsberoendet sker . Alla de unga som tvingas köa utanför socialkontoren är knappast hjälpta av en utredning som kommer . Jag instämmer inte i beskrivning. Det har aldrig varit så många i sysselsättningen som det är just . Vi har minskat utanförskapet sedan valet med närmare 200 000 personer. Vi har också haft stora grupper unga som kommit in på arbetsmarknaden och inte kunnat etablera något arbetsvillkor och av det skälet inte har kunnat ta del av försäkringen, liksom vi har haft stora grupper som har kommit till . Skillnaden mellan regeringens linje och gäller hur mycket resurser vi ska satsa på bidrag till dem som inte arbetar respektive på aktiva insatser för att få folk i arbete. Det är den avgjort viktigaste komponenten för att människor ska kunna öka sin disponibla inkomst.Vi ser att det händer saker på det här området. Jag skulle vilja säga att den största skillnaden är den mellan att ha ett arbete och att inte ha något arbete. Därför är det viktigt att vi fortsätter på den här linjen, så att inte arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer, som den gjorde . Det har vi kunnat undgå i den senaste finanskrisen, och det är jag glad för. Den koptiska befolkningen i har utsatts för attacker. Deras kyrkor, skolor, sjukhus och bostadsområden har angripits av extremistiska religiösa grupper. dödades över 25 personer och flera hundra skadades i . Militärer angrep en fredlig demonstration mot en kyrkbränning i staden . Den kristna minoriteten kopter behöver nu både och EU:s stöd. Vi måste ställa krav på den sittande övergångsregeringen, militärrådet, på att upprätthålla säkerheten i landet. Målet är ett demokratiskt land som inkluderar alla oavsett religionstillhörighet, där den nya konstitutionen ger lika rätt och värde för alla invånare i landet.Herr talman! Min fråga till vår utrikesminister är: På vilket sätt kommer att agera mot helgens brutala attacker och verka för ett demokratiskt ? då detta pågick nere i uttalade jag min djupa oro och underströk det ansvar som de egyptiska myndigheterna har för att skydda alla medborgares liv, lem och säkerhet. Utvecklingen blev dess värre mycket tragisk. Från EU:s sida uttalade vi oss dagen därefter. Vad som har skett därefter är att militärrådet har sagt att man ska undersöka det som inträffade och ställa de ansvariga till svars. Vi får se hur det går. Vi har , utan att säga så mycket om det, försökt uppmuntra en dialog mellan al-Azhar, alltså den högsta muslimska auktoriteten i landet, och den koptiska påven, som sitter i och . Den dialogen tror jag också är väldigt värdefull för att förhindra att den sekteristiska motsättning blir värre, självfallet i förening med de åtgärder som militärrådet har skyldighet att vidta. Tack, utrikesministern, för svaret! Det är bra att man engagerar den koptiske patriarken och de muslimska religiösa ledarna i den här frågan.Det är oacceptabelt att armén och religiösa extremister vänder sina vapen mot sina landsmän, kristna kopter. Som jag nämnde har både EU och ett stort ansvar att ställa krav på militärrådet. måste ta sitt ansvar att säkerställa alla invånares säkerhet och att se till att fria, allmänna val genomförs . Jag kan i allt väsentligt hålla med om detta. Vad jag också har sagt är att vad jag tror behövs är en större tydlighet om tidtabellen för den demokratiska övergången i . Det har inte bara att göra med situationen för den koptiska befolkningsgruppen, utan det måste allmänt bli tydligare. Det gäller både reglerna och tidtabellen för det kommande parlamentsvalet, som är sekventierad på ett komplicerat sätt och arbetet för den konstituerande församlingen och presidentvalet därefter. Detta uttalar både vi och andra, till vilken nytta det nu ska vara.Låt mig också säga att under mitt senaste besök i besökte jag också de äldre, koptiska delarna av för att visa både uppskattning och stöd för den verksamhet som där sker. Min fråga är till migrationsminister . Det gäller asylsökande från . har asylsökande kurder hungerstrejkat och inlett protestaktioner mot svenska myndigheters handläggning av deras ansökan.Det handlar om kurder som är anhängare av yari- eller yarsanireligionen och politiska aktiva kurder som har varit aktiva i både och sitt hemland . Dessa människor har verkat som Peshmergagerillasoldater och journalister. Av den anledningen riskerar de dödsstraff om de skickas tillbaka till Iran.Jag frågar migrationsministern : Vilka åtgärder tänker ni vidta med anledning av detta? har ett rättssäkert asylsystem för att pröva de ansökningar som kommer oss till handa från människor som söker skydd i .