kam-pd · GZC120111012pd · 2011-10-12 09:00:00 — Vi tycker att lättnader i tjänstesektorn generellt är en väg att gå för att generera den tjänsteekonomi som vi tror bygger starkare och mer hållbart. Vi tycker att det ska vara billigare att reparera sin cykel och sy om sina kläder, och att det är bättre än att ha ett konsumtionssamhälle där allt ska produceras nytt. Vi tycker att tjänster i samhället kan behöva lättnader. Vi skulle vilja se det mer generellt. Vi skulle vilja ha en mer generell momssänkning.Vi var sugna på att försöka få sådana sänkningar i tjänstesektorn under den här mandatperioden i en rödgrön regering, tillsammans med dig, . Med det ekonomiska läge som råder i omvärlden är jag ganska övertygad om att vi inte ens med vår starka passion för lättnader i tjänstesektorn hade kommit till ett läge där vi hade prioriterat den typen av momssänkning inom restaurangsektorn som den här regeringen har gjort. Vårt budgetförslag är seriöst. Det är ett förslag som vi nu gärna hade sett att hade genomfört. Jag tycker inte att det är märkligt att vi inte prioriterar den åtgärden utan i stället lägger pengar på insatser som är viktiga i en lågkonjunktur, bland annat insatser i tågtrafiken och kollektivtrafiken. Det är sådant som vi nu vet ger jobb och bygger starkt för framtiden.Det är skönt att är tydligt med att man aldrig ska omvärdera och anpassa sig till verkligheten. Det är ju inte fråga om att har omvärderat, utan om att använder samma pengar två gånger. Det är det som är ohederligt. Vad jag förstår av argumentation är ni i fortfarande starka anhängare av sänkt tjänstemoms och framför allt sänkt restaurangmoms. Ni tycker att det är ett bra förslag trots den finska utvärderingen och trots verkligheten som visar att det inte ger några nya jobb, att det inte ökar efterfrågan och att priserna inte sänks i konsumentledet i särskilt stor omfattning.Det kan man tycka. Det är okej att står för det. Men varför använder ni de pengar som regeringen lägger på sänkning av restaurangmomsen till andra satsningar? Det är inte hederligt eftersom ni tycker att det är ett bra förslag och inte tänker fälla det. Det är inte seriöst. Ni måste ompröva det. Ni måste våga stå för er politik och bekosta den på ett seriöst sätt i era budgetalternativ, annars blir det pannkaka av alltihop - till och med på restaurangerna. Pannkaka på restaurangerna kan ju vara trevligt, men pannkaka i är inte särskilt bra. Vi som lägger budgetar år , särskilt i opposition, vet att det kan vara svårt att hantera reformer, framför allt dem som redan är införda. När det gäller jobbskatteavdraget, som ni i har varit emot i sin helhet, har ni i efterhand sagt att ni inte skulle höja skatten för dem med lägst lön. Ni skulle bara höja skatten för dem med högre lön. Det är en fullt rimlig prioritering. Ni har faktiskt svängt. I första läget har ni använt pengarna på ett sätt, i det andra läget på ett annat sätt. Jag tror inte att det är märkligt att vi prioriterar och är raka med att lägga fram den budget som vi tror skulle behövas i ekonomi just . Det är då man kan vara tydlig med sin retorik och sin omvärldsanalys. får ni problem om ni ska höja momsen för restaurangerna - den moms som ni så envetet är emot trots att ni gick med på den i en kompromiss i det rödgröna samarbetet. I går var jag på väg in på hemsida för att läsa ett avsnitt i er motion, men möttes av budskapet: Dokumentet är skadat och kunde inte repareras. Jag avstår från ytterligare kommentarer till det.Jag ska föra ett resonemang med om familjepolitiken och barns uppväxtvillkor. På vänstersidan har man kunnat förenas i en gemensam övertygelse om att man vet bättre än föräldrarna hur barnen ska tas om hand . Det har handlat mycket om styrning och kvotering och om att begränsa föräldrars möjligheter att själva bestämma.Miljöpartiet har haft en lite annan syn. Man har fört intressanta resonemang om det som man har kallat barndagar eller barntid och man har funderat en del på ökade möjligheter för föräldrar att tillbringa med sina barn. Såvitt jag kan se är det helt borta ur politik. I stället har man slagit in på samma väg som de övriga med mindre utrymme för enskilda föräldrar att bestämma och mer makt till politiker att styra över familjerna. Jag tycker att det är tråkigt att det har blivit så.Jag vill be utveckla sina tankar om detta. Hur ser man på frågan om vem som känner barnen bäst och vem som borde ha makten att avgöra hur barnen tas om hand under de första viktiga åren? Är det den politiska majoriteten eller är det föräldrarna själva? Svaret på den frågan är ganska självklart. Jag tror att alla som har sett barn och föräldrar tillsammans vet att det är föräldrarna som vet bäst vad barnen behöver. Men jag tycker att det är ett konstigt synsätt på politik att se det som att de möjligheter och de förutsättningar som vi politiker kan skapa för barnfamiljer är pekpinnar och ett sätt att styra. Det är självklart att det är styrande med dessa system, och det ska vi nog erkänna och vara tydliga med. Det är därför som det i har varit en framgång att vi har infört fler pappamånader. Det är den systemförändring som har lett till att vi har fått ett mer jämställt uttag av föräldradagar. Det är fortfarande lång väg kvar. vill att papporna får mer tid med sina barn och att det också blir mer prioriterat från politiken och att man tydligare skickar signalen att man tycker att detta är viktigt. Det är viktigt för hela samhället. Vi vet att de mönster och de könsroller som skapas tidigt i familjen, i barnomsorgen och i fortplantar sig. Därför, , är det så viktigt att man också från politiken ser hur systemen så att säga faller ut i familjerna. Jag tycker att det är ganska självklart att föräldrarna är de som bestämmer. Men det är inte självklart att föräldrarna bestämmer hur de ska få tillgång till medel från det offentliga. Det offentligas stöd till familjer ska vara utformat på ett sådant sätt att man kan ge föräldrarna stöd till tid och utrymme med barnen men också att man säkerställer att de långsiktiga målen med en ökad jämställdhet kan verkställas. Vi har i vår budget många förslag när det gäller att stödja barnfamiljernas situation. Inte minst är situationen just nu sådan att många har svårt att få barnomsorg och få möjlighet att kombinera arbetsliv med barn därför att barnomsorgen inte har öppet de behöver den. Då måste man ta tag i den frågan, och det har vi också gjort i vår budget. Det är bra. säger att vi styr och att det är lång väg kvar innan vi är färdiga. Hon säger också att det inte är självklart att man får del av de offentliga stöden om man inte gör som den politiska majoriteten bestämmer. Jag tycker att det ligger ett betydande problem i detta eftersom jag tror att tillvaron byggs utifrån de små sammanhangen och att det är där som man ska bestämma. Sedan ska de offentliga systemen vara stödjande för i detta fall föräldrar och familjer utifrån de val som de gör. Här går uppenbarligen en skiljelinje. har tänkt om från att tidigare ha varit mer för det flexibla system som skapar möjligheter för föräldrar att göra det som är bäst för just de egna barnen till att i stället landa i ett systemtänkande där majoriteten voterar fram vad som är bäst för barnen, och så blir det. tycker jag att du hårdrar en del av det som jag sade, . Som du vet tycker att det är viktigt att samhället också ger föräldrarna stora valmöjligheter, inte minst i valet av barnomsorg och i valet av skolor. Men också den tid som man ska kunna ha med sina barn är viktig. Sedan vet jag att du vill fortsätta att stödja familjerna oavsett vilket val de gör när det gäller pappan och mamman. Men vi vet att den strukturen cementerar ett fortsatt könsrollstänkande. Det är för att jobba med detta som man faktiskt diskuterar att kvotera pappamånader i föräldraförsäkringen. Jag tycker att forskarnas analyser där är ganska tydliga.Men frågan är om vi ger mer makt till politiker eller om vi ger makt till familjer. Jag tycker faktiskt att familjerna får mer makt eftersom de får fler valmöjligheter. En av anledningarna till att vårt barntidsförslag inte är med är att vi befinner oss i en process, och denna process ska tas på allvar, där vi i vårt parti diskuterar hela makten över tiden. Då är det oklart om vi ska ha reformerna där, om vi ska ha de mer generellt, eller om vi ska rikta in det på ett annat sätt. Därför avstår vi också i denna budget från att lägga fram ett skarpt förslag. Det europeiska samarbetet står inför sin största utmaning i modern tid. Skuldkrisen hos flera länder i , främst men också andra, beror på att dessa länder har levt kraftigt över sina tillgångar. Det är inte euron eller det europeiska samarbetet som har skapat problemen. Men det är det europeiska samarbetet som är en del av lösningen på problemen. Det finns de i , också i denna kammare, som tror att eftersom vi inte är medlemmar i eurosamarbetet är detta inga problem som rör oss. Jag understryker att en större kris skulle drabba oss alla oavsett valuta. är en liten och öppen ekonomi. Hela vårt välstånd bygger på att , , , och alla andra företag säljer sina produkter till den europeiska marknaden. Om efterfrågan upphör på grund av ekonomiska problem i får vi stora problem. regeringschefer, finansministrar och riksbankschefer möts nu för att lösa dessa problem. får bara delvis vara med vid dessa möten där de viktiga besluten fattas, de beslut som också får en mycket stor påverkan på vårt land och på vår ekonomi. Reds problemen ut och det går bra för kommer det att gå bra för . Reds de inte ut så att det går dåligt för , kommer det att gå dåligt också för . står inför ett ganska viktigt vägval. Europasamarbetet kommer inte att kunna fortsätta exakt som . Vi kan välja att samarbeta mindre i vår världsdel. Det är naturligtvis en fullt möjlig väg att välja. Vissa av dessa samarbetsstrukturer kan då lösas upp, och varje land sköter sig mer självt och struntar i andra. Vi kan också välja att samarbeta mer än . Det betyder också ett ökat finanspolitiskt samarbete och gemensamma skarpa regler av den typ som vi själva har som finanspolitiskt ramverk i vårt land som en effekt av den kris som vi hade . Enkelt uttryckt går dessa regler ut på att ett land inte ska kunna sätta i system att leva över sina tillgångar. Jag är övertygad om att resultatet av den skuldkris som vi nu har är att eurosamarbetet kommer att stärkas och bli ännu tajtare. kommer att samarbeta ännu mer, och makt kommer att flytta från EU-kretsens 27 länder till eurokretsens 17 länder. Det politiska priset för att stå utanför kommer att öka. I är det flera partier som gör en skillnad på detta. Man säger att vi är med i EU men inte i eurosamarbetet. Men låt mig understryka att det i stora delar av är euron som är kärnan i EU. Det är det ekonomiska samarbetet som håller ihop . EU-samarbetet är världshistoriens kanske enskilt största liberala projekt. Det bygger nämligen på frihet, demokrati, marknadsekonomi, öppenhet och tolerans till skillnad från FN-samarbetet som är en annan typ av samarbete. Men EU-samarbetet bygger på dessa grundläggande idémässiga värderingar. Det är därför som det är liberala partier i länder som i regel är de starkaste förespråkarna för detta samarbete. Det är därför som de mest antiliberala partierna alltid är de största motståndarna. Här är och helt överens. De är naturligtvis inte emot som världsdel och som geografisk bestämning. De är emot europeiskt samarbete därför att de är motståndare till de liberala värderingar som är grunden för det europeiska samarbetet. Partier och enskilda politiker som varit kraftigt för euron hukar nu och säger att de nu har kommit på att de nog är emot. , en stark euroförespråkare, säger nu att vi nog inte ska gå med i eurosamarbetet under hans livstid. Jag hoppas att lever . Men jag hoppas att just denna prognos inte slår in. reducerar sig från att vara en stark opinionsbildare till att bli en passiv kommentator. liberalerna är anhängare av detta Europasamarbete oavsett om det för stunden blåser medvind eller motvind i EU-opinionen. (Applåder)länder måste samarbeta mer , inte mindre. Det var i gårdagens som vi byggde murar. I morgondagens ska vi bygga broar. går starkt ur finanskrisen om man jämför med huvuddelen av länder. 200 000 fler människor har jobb än 2006, som statsministern påpekade. Offentliga finanser i balans och ökade drivkrafter för arbete är grundpelare för en god ekonomisk utveckling. Men i längden kommer inte ens detta att räcka om vi ska stå starka i den globala konkurrensen. Efter att den akuta skuldkrisen är hanterad måste vi i bygga mer dynamiska ekonomier. Från liberala utgångspunkter är det fem reformer som är särskilt angelägna i vårt eget land för att nå dit. För det första skulle vi inom ett par mandatperioder behöva en ny stor skattereform - av den typ som genomfördes , eller 1990 - där vi avskaffar värnskatten och där vi pressar de höga marginalskatterna rätt kraftigt nedåt.För det andra behöver vi en stor arbetsmarknadsreform - också den inom ett par mandatperioder - där arbetsmarknaden i får ökad flexibilitet.För det tredje behöver vi fortsatt stora utbildningsreformer för att höja skolans resultat.För det fjärde behöver vi fullfölja den nya energipolitiken med en ny generation kärnkraftverk.För det femte behöver vi ett fullt deltagande från svensk sida i det europeiska samarbetet.Herr talman! är det år då en lång rad nya skolreformer börjar gälla. Syftet är att långsiktigt höja resultaten i den svenska skolan. Men skolundervisning är inte mekanik. Skolundervisning är processer - mänskliga processer. Det kommer att ta tid innan högre resultat syns i internationella och nationella utvärderingar.Min bedömning är att resultatkurvan för svensk skola kommer att fortsätta att sjunka under några framåt för att sedan gå uppåt som en följd av dessa förändringar. På några punkter märks nu förändringar i resultaten till följd av de reformer vi gjorde när vi 2006/07 tillträdde. Införandet av meritpoäng på gymnasiet, ett av de första förslagen som jag som skolminister lade fram, innebär att många fler elever nu väljer svårare kurser på gymnasiet i matematik och främmande språk - kurvor som pekat nedåt i . Eleverna på det nya gymnasiet pluggar helt enkelt mer, vilket varit hela avsikten med reformerna.De reformer som är sjösatta kommer dock inte att räcka. Vi har lagt en grund, men det kommer att behövas mer. I årets budget lägger vi fram förslag om att stärka läraryrkets attraktionskraft, vilket också är en komplex utmaning som kräver många olika vägar.Karriärmöjligheter måste införas för att locka ambitiösa ungdomar, och det måste finnas möjligheter till en mer positiv löneutveckling för duktiga lärare.Den rödgröna skolpolitiken går ut på att det mesta var bättre förr, . Partierna har högljutt kritiserat våra utbildningsreformer. De har varit emot betyg från mellanstadiet. De har varit emot reformer för ökad studiedisciplin. De har varit emot den nya gymnasieskolan, som ju syftar till att färre ska hoppa av. De har förespråkat en fortsättning på den utbildningspolitik som egentligen skapat problemen i svensk skola.Herr talman! Oppositionen består av fyra partier, oavsett hur de är möblerade här i salen eller i olika tv-studior, så ingen behöver ta miste på det, . Ni har inga gemensamma förslag. Ni är inget gemensamt alternativ - inte ni fyra men inte heller ni tre som var det rödgröna alternativet. Ni bråkar här i talarstolen om förhandlingarna , om vem som sade ditt eller datt. Kanske ska ni tona ned det, för kanske måste ni igen bygga ihop ett samarbete här . Vem vet?Alliansen är det enda tänkbara regeringsalternativet som kan styra . Tur då att det är Alliansen som regerar ! Jag tror att det finns en fara med politiker som säger: Vi är det enda alternativet. En gång i tiden fanns bara den enda vägen, men det är inte ett framgångsrikt koncept. Självklart finns i politiken en lång rad olika alternativ.Efter det att du, , klev in i regeringen har arbetslösheten ökat och sysselsättningen sjunkit. Arbetslösheten är högre än den var . Sysselsättningsgraden är lägre än den var . Vi har alltså , med alla mått mätt, mer arbetslöshet än vi hade när du blev statsråd.Att fler är i arbete beror naturligtvis på att befolkningen växer, så det där är inte ett riktigt ärligt begrepp att använda sig av. Därför säger jag att det nu när ekonomin är kärv och man ska ta ansvar gäller att göra rätt saker. Då vill vi investera i växande städer. Då vill vi investera i bostadsbyggande i . Då vill vi investera i klimatsmarta lägenheter. Då vill vi investera i tunnelbanan. Tunnelbanan bygger sig inte själv. Den bygger sig inte bara med landstingsmedel. Den måste också finansieras genom ett statligt intresse. Staten måste förstå att det är bra för om också , och kan växa - våra tillväxtcentrum.Självklart finns det en politik för hela landet. Därför drar vi i gång investeringar gällande Norrbotniabanan och mycket annat. Men motorn i ekonomin är i väldigt stor utsträckning möjligheterna att få att växa. Bostadsbyggande, infrastruktur, tunnelbana och staten som en partner eller som en passiv åskådare - vi socialdemokrater väljer staten som en aktiv partner för storstädernas utveckling. Politik är inte att bara räkna upp allt man vill göra och allt som är positivt, att bara vara goda gåvors givare. Man måste också ta ansvar för hur det ska finansieras, betalas. För de stora satsningar som räknar upp anslås en obetydlig summa i er budget trots att kostnaden egentligen är mycket större. Det där ska betalas , av någon annan, av landstingen eller så. Det är någon annan som ska betala. På det sättet får ni ihop otroligt mycket satsningar.Jag såg en artikel där ni skrev att ni ska öka andelen som utbildas på högskolor till av varje årskull. Ska det uppnås måste ni lägga på 6 miljarder, . Ni lägger på några hundra miljoner. Det ni håller på med är ren bluff!Det man föreslår i en budget måste finansieras. På ett sätt har ni en finansiering för alla småposter som ni lovar ut, nämligen 16 miljarder i höjda skatter på ungdomsjobb. En sak till är, ska jag säga, att ni höjer lastbilsskatten med 5 miljarder. Det motiverar ni med att det finns miljöskäl, och det finns det; det förstår jag. Ni säger: Om 5 miljarder läggs på beskattning av lastbilstransporter får vi väl en lite bättre miljö. Innebörden i det är väl att om lastbilstransporter beskattas hårdare blir det lite färre lastbilstransporter i ; det är väl hela idén. Men om det nu är så, , att en ökad beskattning av lastbilar leder till att det körs färre lastbilar måste jag fråga: Till vad leder då en kraftigt ökad beskattning av ungdomsjobb? utstrålar en känsla av att det finns ingenting vi kan göra. Jag säger: Vi socialdemokrater har en budget för att klimatsmart bygga om 60 000 lägenheter. Vi ger ett investeringsstöd till nya bostäder i ett land där det råder bostadsbrist. Vi menar att staten tillsammans med landsting, kommuner och näringsliv ska vara aktörer för att göra investeringar långsiktigt. Staten måste vara aktiv. Den kan inte sitta på läktaren, för då blir inga steg tagna. Det är därför infrastrukturen faller ihop. Det är därför vi har bostadsbrist. Det är därför det snart är det senast byggdes en slutstation i tunnelbanan i Stockholm.Om politikerna tidigare hade resonerat som du, , nu gör hade inte varit ett tillväxtland. Staten måste vara en partner som tar sin del av ansvaret och som inte sitter och tittar på. Det är skillnaden mellan socialdemokratisk politik och borgerlig politik! 16 miljarder i ökad beskattning av ungdomsjobb - det är obegripligt hur ni har kommit fram till det. Det hade varit galet för om ni hade föreslagit en förmögenhetsskatt. Det har ni genom tiderna alltid föreslagit, för ert folk tycker att det är mer rättvist och så. Naturligtvis är det också väldigt skadligt för svensk ekonomi så det är klokt att inte föreslå det. Men 16 miljarders beskattning av ungdomsjobb för att betala det hela innebär att de som har ungdomar anställda kommer att få kraftigt ökade kostnader. Det är klart att det betyder att färre ungdomar får jobb. När det gäller kommunsektorn ska, som sagt, 3 miljarder betalas. 1 500 lärare kommer att få sparken för att detta kalas ska betalas.16 miljarder i höjda skatter är ert alternativ. Ert budgetalternativ är en skattechock avseende arbete. Ni får lite pengar till att göra en del av era satsningar, men ni låter ungdomarna betala genom att bli arbetslösa! skrev du i egenskap av utbildningsminister ett pressmeddelande, . Rubriken var "400 miljoner till humaniora och samhällsvetenskap". Du skrev att det var en kvalitetssatsning på högskolan. Lite längre ned i pressmeddelandet framgick dock att ni drar in 440 miljoner från lärosätena i samma beslut. Ni tillför alltså inga nya medel, och ändå vill du kalla det för satsning. Jag måste ge en eloge till din retoriska förmåga, men det är en omfördelning som i reella termer betyder nedskärningar på de allra flesta högskolor i Sverige.Vi bad utredningstjänsten här i att titta på anslagsförändringarna, och det framgår att indragningarna kommer att ske på samtliga lärosäten utom i , , och - då på universiteten. Till och med får neddragningar. , , - alla får de neddragningar med denna så kallade kvalitetssatsning.Jag skulle vilja höra hur förklarar på vilket sätt denna kvalitetssatsning ger bättre undervisning för de studenter som går på högskolor i . Under ett par årtionden har det i varit ett väldigt fokus på antalet platser i högskolan. Det har varit en mycket expansiv utbyggnad, och vi har 440 000 studenter i svensk högskola. Vi har aldrig haft så många. Det beror på utbyggnaden, och det beror på att ungdomskullarna just nu är större än någonsin.Det som kommer att förändras nu är dock att ungdomskullarna går ned väldigt kraftigt. Det har de flesta kommunalpolitiker känt av. De har fått lägga ned gymnasieskolor på löpande band , oavsett vem som har styrt kommunerna, därför att födelsekullarna sjönk så kraftigt . Det är det som kommer att hända i högskolan. Den ålderskull som börjar på högskolan är den absolut största, och kommer det att gå nedåt ganska kraftigt. Trots att det är en så stor ungdomskull har vi redan nu en del tomma platser i högskolorna. Det är inte så mycket, men det kommer att vara mängder av tomma platser i svenska högskolor. Den här regeringen har sagt, både långt innan vi blev valda och även , att vi vill göra en ökad satsning på kvalitet. Vi drar in platser som annars skulle ha varit tomma, . Det vi nu gör är att vi lägger på satsningar på de platser som faktiskt finns och där utbildning och undervisning faktiskt bedrivs. Där lägger vi på resurser. Det är det som ligger bakom pressmeddelandet. Din statssekreterare, , sade till Ekot att det är en medveten strategi från regeringen att dra in de här pengarna. Det konfirmerar du . Det är verkligen meningen att man ska dra in dessa platser. Hade det då inte varit mer ärligt, , att i pressmeddelandet säga att ambitionen var att dra in de så kallade tomma platserna?Det är dock inte tomma platser du drar in, utan du drar in resurser och möjligheter för dessa högskolor att bedriva en undervisning av hög kvalitet. När vi talar om , , är gruppernas storlek en viktig reform. Jag håller med dig: Vi har väldigt stora grupper i högskolan. Vi har väldigt många utbildningsplatser. Vi behöver kvalitet. Men för att det ska bli kvalitet behöver det också finnas riktiga pengar. Det är då man får en riktig satsning och inte en omfördelning. De högskolor som verkligen skulle behöva en bra utbildning, dit flertalet av våra studenter kommer - det gäller särskilt de studenter som kommer från studieovana hem, för de lockas tydligare till de mindre högskolorna - skär du ned på, . Jag har grundsynen, uppenbarligen till skillnad från , att studenternas söktryck något ska avgöra dimensioneringen av olika lärosäten.