kam-fs · GZC120111027fs · 2011-10-27 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Herr talman och statsministern! Med politik är det som med bilkörning. Det gäller att kunna ha blicken ställd framåt men också ha förmågan att se i backspegeln. Erfarenheterna från senaste sammankomst där moderatledaren lite grann svajade på historiebeskrivningen gör den delen bekymmersam. Men det som oroade mig allra mest var beskedet om att det är farligt att ha visioner, att titta in , och också vilken mardröm det egentligen är att leva i ett land där ledningen inte har idéer för morgondagen.I och med att statsministern inte vill tala om vare sig historia eller framtid uppehåller jag mig vid . Hur kan det komma sig att det just när vi står här finns rekordmånga socialbidragstagare i landet? Aldrig någonsin har en statsminister organiserat så många socialbidragstagare som du, , har gjort. Det har blivit en socialbidragslinje sedan du 2006 tillträdde som statsminister. 437 000 människor går på socialbidrag. Hur kommer det sig att det blev på det sättet? Det kan möjligen förvåna en och annan att tycker att det nu är dags att peka finger gällande historiebeskrivningar hos andra partier. Det är alltid svårt att börja med den egna ödmjukheten.Låt mig säga att vi snarare har uppgifter om sjunkande kostnader för försörjningsstöd - det är nära länkat till hur arbetsmarknaden utvecklas. Fler jobb innebär färre som behöver utnyttja försörjningsstöd. Det är viktigt att det finns möjligheter till försörjningsstöd men att vi säkerställer att det är kortvarigt och att vår arbetslinje fungerar. Det är så vi har byggt upp våra trygghetssystem. Där är utvecklingen med vår arbetslinje att det nu är 200 000 fler som är sysselsatta jämfört med när denna regering trädde till.Varje oro som grundas i att människor i utanförskap av olika slag ska leva av olika ersättningar måste mötas med en arbetslinje som fungerar. Det är det som den här regeringen arbetar för är att få på plats. Jag vill till statsministern bara säga att antalet socialbidragstagare i vårt land är det största . har det aldrig varit så stort som när du, , är statsminister.Det är riktigt att 212 000 fler människor arbetar jämfört med hur det var . Å andra sidan har befolkningen ökat med 287 000 personer - befolkningsökningen är faktiskt inte statsministerns förtjänst - så arbetslösheten är nu lika hög som när du tillträdde trots att du därutöver har slagit sönder våra trygghetssystem och levererat en bidragslinje som ingen statsminister före dig gjort.När det gäller historien förstår jag din och ditt partis önskan och längtan efter att skriva om historien och att ta valda delar från andra partiers historia. Lita därför på mitt löfte, : Vi socialdemokrater kommer aldrig någonsin att stjäla er historia. Frågan nu var mer huruvida man möjligen såg sina egna brister och hur den ödmjukheten möjligen påverkat hur man använder detta. Jag tycker att det är mycket angeläget att ingen ägnar sig åt historieförfalskning.Låt mig också säga att sysselsättningen växer. Det är väsentligt. Detta är viktigt. Det följer av vår arbetslinje. Vi ska göra ytterligare ansträngningar när det gäller detta.Försörjningsstödet är nära kopplat till hur arbetsmarknaden utvecklas. Snarare är det så, med de uppgifter jag har, att kostnaden för försörjningsstöd sjunker i . Sedan kan vi föra en diskussion om hur detta ser ut och gentemot vad det kan jämföras.Det är viktigt att säga att ingen av oss kommer att kunna åtgärda det med mindre än att vi får en fungerande arbetslinje, att vägarna till jobb är tydliga. Det hänger inte ihop med hur befolkningen utvecklas, utan det hänger ihop med hur arbetsutbudet över huvud taget uppmuntras och hur vägarna till arbete uppmuntras. Vi stänger ned det som tidigare dolde arbetslösheten - stora grupper med förtidspension eller långtidssjukskrivna. Också talen för detta faller. Det bygger i grunden på att vår arbetslinje har förändrat . Det är väl tydligt - oavsett hur vi tolkar gårdagens besked från eurotoppmötet - att krisen kring euron långt ifrån är över. Den kommer också - det tror jag att statsministern håller med mig om; i alla fall skrev ni det i er egen budgetmotion - att kunna påverka den svenska arbetslösheten. Att den ekonomiska krisen kan slå mot och kan komma att leda till att svenskar hamnar i arbetslöshet är väl ganska uppenbart.Det som i det avseendet bekymrar mig är att vi när vi tittar på vårt trygghetssystem ser att sedan 2006 kom till makten har andelen som är med i a-kassan sjunkit. Den ligger nu på . kom nya siffror från - siffror som vi beställt - som pekar på att de grupper som löper största risken att nu bli varslade är de grupper som inte längre har a-kassa.Jag undrar hur statsministern ser på att vi har det trygghetssystemet. , du talade i ditt tidigare svar om att vi inte ska dölja människor i fel åtgärd. Men här riskerar vi att dölja människor som är arbetslösa i ett försörjningsstöd som inte alls är menat för det. Jag har inga underlag eller någon forskning som bekräftar det säger. Det var mycket stora grupper av människor som redan före allianstillträdet, hade inflytande över politiken, som stod utanför a-kassan - fler än som senare lämnat den, och flera av dem hade en mycket svag förankring på arbetsmarknaden. Så såg det ut i det land där hade makt och inflytande.Stora grupper som sedan lämnat a-kassan är de som i de flesta fall, såvitt vi kunnat finna, haft minsta arbetslöshetsrisken - människor med pensionen nära förestående eller människor som jobbat i yrken med låg eller nära nog ingen arbetslöshetsrisk och som därför inte tyckt det vara värt att gå in i en a-kassa som det är upp till var och en att besluta om man vill gå in i. Så långt hur det faktamässigt ser ut.Återigen: Det avgörande är vem som är bäst på att sedan säkerställa att det finns fler jobb för att undanröja arbetslöshetsrisker eller se till att arbetslöshetsperioder blir korta. Det finns ett aktivt omställningsstöd, och det förs en konsekvent politik för att jobben ska bli fler. Det är det avgörande. Det här gör mig lite bekymrad. När statsministern i ett nyhetsinslag tidigare kommenterade de här siffrorna lät han ändå öppen - finns det problem är det naturligtvis så att ett öppet och lyssnande parti som är öppet för att titta på detta.Har vi så olika bilder av att a-kassan i inte har något problem med att en sjunkande andel är med? var med när du, , tillträdde som statsminister. är det enligt de siffror som visar på.Som jag kan utläsa uppgifterna är det så att ungdomar till exempel i minskad utsträckning går in i a-kassan. Jag är bekymrad över det. Att statsministern i ett läge där vi står med en eurokris inte är bekymrad över det gör mig ännu mer bekymrad. Jag bemötte det påstående som bakade in i sin fråga om vilka som stod utanför a-kassan.Återigen vill jag påpeka att när hade inflytande över stod fler utanför a-kassan än som därefter lämnat den. Det var en kraftig överrepresentation just av unga människor som i inte var medlemmar i a-kassan eller som inte hade kvalificerat sig för de villkor som leder in i a-kasseersättning.Vill man föra diskussionen på det sättet får man förorda en form av obligatorium och säkerställa att detta blir en del av den generella välfärden. Märkligt nog är det så i riksdag att det är de partier som ligger längst till vänster som är allra mest emot. Så är det. Det beror på var på vänster-höger-skalan placerar in sig. De som ligger längst till vänster är mest emot idén om en obligatorisk a-kassa. Det är möjligen lösningen. Det vi funnit svårt är att utforma a-kassan så att lönebildningen och vår arbetslinje inte motverkas. Det är fortsatt vår ansträngning att försöka hitta en metod för att i så fall få ett obligatorium på det här området. Herr talman och statsministern! Debatten om de så kallade har blossat upp igen , inte minst med anledning av att det nu tycks finnas en majoritet i för att öppna och offentliggöra dem. Regeringen har avvisat alla sådana förslag. Senast läste jag att företrädare för regeringen säger att det finns integritetsanledningar och annat som gör att man inte vill göra det. Jag menar att det finns ett stort allmänintresse i att få veta saker om detta. Är det så att människor i samhällets absoluta topp för inte alltför länge sedan har arbetat för den östtyska säkerhetstjänsten finns det ett stort allmänintresse kring det, och det är saker som naturligtvis måste blottläggas.Min fråga till statsministern är alltså om den senaste debatten och det faktum att det nu ser ut att ha förändrats i vad gäller majoritetsförhållanden får regeringen att åtminstone ta frågan ett varv till och omvärdera sin inställning till att offentliggöra . Vad som eventuellt utverkas i form av lagstiftning eller svar här i får vi naturligtvis följa. Det är väl bara att erkänna att det finns en balanspunkt mellan ett allmänintresse och det faktum att vi får anta att en hel del av dem som är nämnda i är människor som på mer eller mindre goda grunder är utpekade som kollaboratörer till den östtyska staten. Jag vill dock påpeka att de är just utpekade. Det är alltså ingen rättslig process som har funnit dem skyldiga. Det gör att den som har nämnts där, kanske ibland bara av misstag, på detta sätt i efterhand kan misstänkliggöras om vi bryter en mycket stark sekretess som har varit en del av en svensk rättstradition. Helt plötsligt kan människor alltså bli utlämnade på grund av vad som möjligen har varit ett rent godtyckligt förfarande. Den enskildes rätt och att på detta sätt upprätthålla sekretess står mot allmänintresset. Jag har inte lika enkelt som en del andra att hävda att det bara ska dömas till fördel för allmänintresset, och det är därför regeringen har varit väldigt tveksam. Det handlar om väldigt grundläggande rättsliga principer. Det är självklart inte helt okomplicerat. Vi vet inte om alla uppgifter stämmer, om alla som är utpekade faktiskt är det på rätt sätt och så vidare. Det tycker jag dock ytterligare stärker uppfattningen att detta måste fram i ljuset, så att det kan utredas. Det kan också antas vara så att det som inte stämmer är av marginell karaktär och att väldigt mycket faktiskt stämmer, och då menar jag att det är just allmänintresset som väger väldigt tungt. Personlig integritet är en sak, och allmänintresse är en annan sak. Det är principer som inte sällan kolliderar på olika sätt. Då måste man hitta den balanspunkt statsministern pratar om. Med beaktande av statministerns eget tal till partistämman , där han sade sig just vilja företräda allmänintresset, tycker jag att det är märkligt att man i denna fråga hamnar i rakt motsatt slutsats och låter allmänintresset stå tillbaka för den personliga integriteten eller eventuella felaktigheter som skulle kunna finnas i dessa arkiv. Vad är ni så rädda för? Till och med säger sig nu vilja öppna arkiven. Med allmänintresse menar vi i detta fall huvudsakligen tillgång i enlighet med svensk offentlighetsprincip för att förmodligen journalister och de mest intresserade ska kunna få fram namnen och därefter kunna använda dem i olika former av artiklar. Det är klart att det då kan vara godtyckligt, att namn bara utpekats. Vi ska också veta om att det möjligen röjer källor som Säkerhetspolisen har arbetat med mot löfte att deras namn skulle vara skyddade för de tjänster de har begått. Det är en återspegling av en svunnen tid, dagar, med ofta helt andra förutsättningar än vad som gäller i dag.Låt oss också konstatera att det har skett en prövning i som möjliggjort att forskare som framför allt har tittat på detta har fått access till delar av materialet, om än inte namnen. Det är ett sätt att hitta balansen. Detta nämner jag för att återge hur regeringen har resonerat kring detta. Det var debatt om eurokrisen. Det var en aktuell debatt som hade föreslagit. Det framkom då ganska tydligt att är ensamt i denna kammare om att säga nej till att ska bidra till de europeiska, framför allt franska och italienska, bankernas överlevnad. Våra argument för detta har varit ganska klara: Det riskerar att göra det riskfritt att driva bank. Vinsterna är privata, men kostnaderna och förlusterna är offentliga. Dessutom tycker vi att bankerna har råd. säger ledare att ska pumpas in i banksystemet. 2005-2009 tjänade de . Varför ska en undersköterska i och en reparatör i bidra till att rädda franska och italienska banker? Varför ska inte aktieägarna själva, som har gjort sådana enorma vinster , ta det ansvaret? Svaret är: Det ska de naturligtvis inte göra. Det som belöper på - jag såg att det handlade om och - förutsätter vi att deras ägare täcker upp genom att hålla inne vinster eller göra extrainbetalningar. Det ska absolut inte läggas någon av de personer nämner till last. Det är det svenska beskedet: Vi ska inte använda skattepengar i banksektorn. Vi ska dessutom säkerställa det jag i går framförde , nämligen att den svenska bankakutslösningen också bör användas i runt om i . För det fall att det i sista hand görs anspråk på offentliga medel för att skydda en bank från att fallera ska betalningen tas ut i form av att man tar över ägarstarka aktier eller helt tar över ägandet av banken, för att på det sättet kunna återställa den med vinst till marknaden. Då kan man göra på det sätt vi har gjort i , nämligen hanterat banker i kris på ett sätt som har gjort att svenska skattebetalare har hamnat på plus. Det är det som gör oss unika. Andra har gjort det beskriver, men inte . Det tänker vi inte heller ändra framåt. Det stämmer inte riktigt, eftersom statsministern i varje fall i här i företräder uppfattningen att ska ställa upp för att rädda franska och italienska banker. Det är naturligtvis svenska skattebetalares pengar som därmed används. Ni har inte råd att höja a-kassan till en rimlig nivå. Ni har inte råd att se till att människor inte utförsäkras från sjukförsäkringen. Ni har inte råd att bekämpa ungdomsarbetslösheten. Men 5-10 miljarder tycker ni är lämpligt att stoppa in i ett system som gör att de franska och italienska bankerna kan överleva utan att deras aktieägare tar det ansvar som vore rimligt att kräva.Det betyder att det är de som inte var bjudna på festen som får betala notan. Det betyder att undersköterskan i och reparatören i är de som får stå för kulorna. Jag menar att detta är gravt felaktigt. Vi måste se till att de aktieägare som har tjänat pengar - 134 miljarder i banksektorn - är de som också tar ansvar för bankernas överlevnad. Jag tror att alla förstår vad retoriskt försöker åstadkomma, men det är väl ändå bra om vi kopplar det till vad vi de facto gör. Vi har inte sökt detta stöd i eller någon annanstans tagit den typen av beslut. Vi ska inte sända svenska skattepengar in i banksystemet, utan vi ska säkerställa att det är ägare som tar eget ansvar. När det gäller de miljarder som nämndes för att rekapitalisera det europeiska banksystemet nämns två svenska banker. Dem tog jag upp. Det är strax under 10 miljarder för och 2,7 miljarder för . Det får deras ägare förstärka bankernas primärkapital med, eller om bankerna håller inne vinst. Det tänker vi inte ställa upp med. Vi tänker inte heller skjuta in skattepengar i någon annan bankverksamhet. I utformandet av en bankakut så som vi har haft i säkerställer vi dessutom i det fall det skulle komma i fråga - det är dock inte som har diskuterats nu - en metod som säkerställer att vi är med på uppsidan och inte skickar notan till svenska skattebetalare.Vi ska göra reklam för det är bra på, inte baktala det och beskriva det på ett felaktigt sätt. Det är inte man som moderat gruppledare följer upp en frågeställning från , men jag tänkte faktiskt göra det just mot bakgrund av det statsministern bevistade i går. Jag är också intresserad av effekterna för svenska medborgare och skattebetalare efter bland annat det svenska engagemang som har varit i att finna en lösning för det finansiella systemet och för att stoppa de akuta kriserna i bankerna, där svenskt ledarskap har legat bakom mycket av det som kommer på plats vad gäller till exempel hårdare krav på bankerna. Jag skulle vilja vända på frågeställning och fråga statsministern vilken effekten skulle bli för undersköterskan i och reparatören i utan detta svenska ledarskap och om inte EU-ledarna i går hade kommit överens om åtminstone de mest akuta åtgärderna. Varför är det viktigt för bland annat de här två - och de andra svenska skattebetalarna - att den akuta skuldkrissituationen i EU nu kan stoppas? Av det enkla skälet att faller banker okontrollerat får det påverkan på oss alla. Då slutar stora delar av arbetsmarknaden att fungera. Då får vi stora problem med vårt sparande, med våra pengar. Det leder i sin tur till att jobb försvinner och att välfärden tar stryk. Det har vi lärt oss av bitter erfarenhet.Alltså måste vi ha kontrollerade processer för banker i problem. Det gäller i men det gäller också i andra länder, eftersom problemen påverkar gränsöverskridande. När vi gör det måste vi ha en ordning så att vi håller ordning på var notan hamnar, och det var det som min och diskussion handlade om. Den ska inte hamna hos skattebetalarna. Vi ska säkerställa att ägarna tar sitt ansvar. Och vi ska ha stoppmekanismer som dessutom säkerställer att även när vi i ett sistahandsläge möjligen måste ta hjälp av offentliga medel ska vi ta ägarstarka aktier eller övertagande av banker i motbetalning för att kunna återställa det till marknaden och därmed kunna hamna på plus.Detta har jag nu beskrivit som den svenska erfarenheten och 2008 och också fått andra europeiska ledare att visa intresse för. Det är den del i den europeiska lösning som vi fick fram som jag fortsatt tycker saknas. Vi har inte bara ekonomiska kriser att hantera utan också ekologiska kriser. Det är därför mycket positivt att nu innehar ordförandeskapet i och att vi kunnat presentera en strategi för Arktis.Det kommer att krävas kraftfulla insatser, bland annat ett antal reservat, då utvinning av naturresurser, dramatiskt ökade transporter och alltmer gifter via luft och vattenströmmar som kommer till detta sköra område också påverkar oss globalt.Vid den senaste arktiska parlamentariska konferensen antogs en resolution som bland annat uppmanar regeringarna i de arktiska länderna men också att arbeta fram en långsiktig strategi, en vision för ett hållbart fram till 2030.Min fråga till statsministern är om regeringen medverkat till att detta arbete påbörjas. Ja, det är ett snabbt växande intresse för , tyvärr till följd av klimatförändringar, för det öppnar transportleder och tillgång till naturresurser i en omfattning som inte har varit möjlig tidigare.Som mycket riktigt påpekar innehar ordförandeskapet i . Den granskning som nämns kallas för Arctic Change Assessment. Det är en särskild genomgång som görs av alla dessa följder och förändringar som är på väg. Jag har inhämtat att på ett särskilt möte som ska leda i ska bland annat detta tas upp. En mycket viktig del av arbetet under ordförandeskapet är att ta reda på hur dessa förändringar påverkar de länder som lever närmast det arktiska området. Alliansregeringen har genomfört flera viktiga reformer för att få ordning på den svenska sjukvården, och vårdval kanske är den allra viktigaste. Det öppnar för entreprenörskap i primärvården som man ger patienten makt över primärvården. Det har lett till en oerhört dynamisk utveckling i stora delar av , där det öppnas nya mottagningar, tillgängligheten ökar och bemötandet blir allt bättre.Tyvärr är bilden inte likadan i hela landet. I ett fåtal landsting motarbetar man aktivt den här utvecklingen, vilket gör att vi får ytterligare en tudelning av svensk sjukvård. När nu flera landsting går vidare med de här modellerna och även i specialistsjukvården riskerar det att bli än värre med en snabbt utvecklande positiv sjukvård i vissa delar och det motsatta i andra delar.Jag undrar vilka åtgärder statsministern tycker att man bör vidta för att minska de klyftor som vi ser växa fram. Jag tror att just det faktum att vi i fortsatt har en ojämlik sjukvård är en av de största utmaningar som svensk sjukvård står inför. Vi ser många exempel på hur man kan få tillgång till olika former av behandling och olika former av medicin beroende på var i landet man bor. Det är i grunden inte förenligt med den lagstiftning vi har och den ambition vi vill se på plats.Ett sätt att säkerställa att patientmakten ökar är just de vårdvalsreformer som finns i stora delar av landet och som möjliggör för människor att söka sig till sjukvård som de känner förtroende för. Jag delar uppfattningen att det har gett väldigt positiv respons där det har använts.Vi kommer naturligtvis att uppmuntra att vårdval används över hela landet, eftersom vi i grunden tycker att det är en bra reform inom ramen för regionalt självbestämmande, för det är här olika politiska majoriteter som gör olika bedömningar. Och vi kommer att fortsätta göra ansträngningar, och en särskild utredning tittar just på jämlikheten i sjukvården, alltså hur vi ska skapa resurser och följa upp så att sjukvården blir mer jämlik i olika delar av landet. presenterades en undersökning. Av de 9 000 som svarat var det en majoritet som på den lite tillspetsade frågan om de kunde tänka sig att bli hemmafru svarade att de faktiskt kan tänka sig det alternativet. Statsministern kommenterade det här i Aktuellt med att det verkar som att den glorifiering av hemmafrulivet som tv-serier har bidragit till kanske har påverkat attityden.Det här väcker en del principiella frågor om hur vi ser på människors valfrihet, hur vi ser på statens roll och hur vi ser på möjligheten för människor att själva få bestämma inriktning och styra över sitt eget liv.Man ska ju aldrig ta sådana här undersökningar för annat än vad de är. Det är alltså en begränsad undersökning och inte ett fullständigt urval på något sätt. Men är det återkommande när man frågar föräldrar vad de vill att de inte alltid prioriterar bara karriär och en hög lön, utan många föräldrar prioriterar en möjlighet att få mer tid med sina barn.Min fråga till statsministern är: Hur ser statsministern på möjligheten att öka möjligheten för föräldrar att tillbringa tillsammans med sina barn? Jag gjorde en mycket lång intervju med Aktuellt kring detta, och de hade tyvärr bara möjlighet att sända väldigt korta delar av mina svar.Det är angeläget att påminna om att i det som jag föddes fanns fortfarande en sorts uppdelning mellan män och kvinnor där man förutsatte att när barnen kom skulle männen fortsätta sin karriär och kvinnorna sluta jobba och stanna hemma. Det var någonting som man förutsåg i princip skulle gälla under en mycket lång del av dessa kvinnors liv. Det var några uppenbara problem med det.Nu när vi i efterhand försöker glorifiera tror jag att det inte alltid var kvinnors erfarenhet att detta var något som gjordes med uppskattning eller förståelse för vilket slit och vilket hårt arbete som det i realiteten utgjorde. Men vår kunskap har också vuxit om att män och kvinnors relationer inte alltid håller, och då är det den kvinna som har varit hemma, haft sämre löneutveckling och varit mindre etablerad på arbetsmarknaden som är den stora förloraren.Vi vill därför vara tydliga med att drivkrafterna för jobb måste gälla för både män och kvinnor, och med det måste vi förena möjligheten att förena arbete med familjebildning på ett modernt sätt. Då tror jag att många möjligheter ska finnas att få göra egna val; det har jag respekt för. Men jag var lite känslig för vad ordet hemmafru möjligen historiskt har betytt. Jag har i denna kammare oerhört många intressanta debatter om skola och utbildningspolitik. har det varit en särskild koncentration på naturvetenskapliga ämnen och matematik.