kam-sf · GZC120110929sf · 2011-09-29 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Jag vill anmäla till att jag fattat följande beslut om regeringssammansättningen: har entledigats som statsråd och chef för . har entledigats som statsråd och chef för . har förordnats som statsråd och chef för . har förordnats som statsråd och chef för . På temat jämställdhet och kvinnors villkor i världen talade statsministern i FN. Det är bra att är beredd att ta ett globalt ansvar för jämställdheten.Här i administrerar statsministern en trött politik som har lett till att vi har det största sysselsättningsgapet mellan kvinnor och män . Det skiljer 5,5 procentenheter.Arbetsförmedlingens beräkningar visar dess värre att det är ett glapp som kan förväntas öka. Män kommer i jobb; kvinnor blir utan.Jag frågar därför statsministern: är anledningen till att du och den borgerliga regeringen inte tycker att detta är viktigt? Varför ska kvinnor ha sämre förutsättningar på arbetsmarknaden än män? Jag tackar för de vänliga orden om det tal jag höll i . Det är viktigt att , som också har mycket kvar att göra, är pådrivande för kvinnors makt och möjligheter världen över. Det finns mycket kvar att önska där.Det som sker, och som ligger implicit i det säger, är att vi har haft en kraftig sysselsättningsökning i . Den har dock huvudsakligen skett i privat sektor. Igen gör sig den tendens till könsuppdelning vi har på den svenska arbetsmarknaden påmind. Det är en högre andel offentliganställda som är kvinnor och omvänt på den privata sidan.I våra prognoser , förutsatt att den avmattning vi nu ser inte blir mer långvarig, har vi räknat med att det ska återkomma en ökad sysselsättning i skattefinansierade välfärdssektorer. Det kommer rimligen att innebära, med den könsuppdelning som varit , att fler kvinnor kan få jobb. Vår inriktning har varit att mycket av vår politik ska uppmuntra till att gå från deltids- till heltidsarbete och att gå från att stå utanför arbetsmarknaden till att komma in i arbete - riktat mycket just till kvinnor. Vi har en massarbetslöshet i landet. Jag tycker inte att statsministern riktigt svarar på min fråga. Den borgerliga regeringen saknar visioner. Kvinnor har svårare att sig in på arbetsmarknaden än män. Ni för en politik som håller tillbaka kvinnors sysselsättningsgrad. Statistiken talar sitt tydliga språk.Debattordningen är dess värre sådan att statsministern får sista ordet. Men vad än säger talar statistiken sitt tydliga språk: Utsikterna för kvinnor att få ett arbete är betydligt sämre än för män. Den borgerliga regeringen har inte gjort något åt detta. Därför upprepar jag min fråga: Vilket är regeringens ansvar för att kvinnors möjlighet på arbetsmarknaden ska förbättras? Jag påminner om att debattordningen vid statsministerns frågestund kom till då Socialdemokraterna tyckte att det var viktigt att fick mycket tid att tala.Jag påpekar åter att vi har haft en sysselsättningstillväxt på över 200 000 . Jag indikerade att det mycket handlat om privat sektor. Jag önskar att det inte vore den könsuppdelning på arbetsmarknaden som vi har i . Vi har genom att tillföra stora resurser till kommun- och landstingssektorn under krisen, vilket har lett till att det inte har varit stora nedskärningar, säkrat mycket sysselsättning för kvinnor. Det är just den typen av förstärkningar av kommun- och landstingssektorns ekonomi som är kopplat till arbetade timmar - vilket alla som jobbat i kommunalpolitiken vet - som kan möjliggöra att ytterligare behov möts genom nyanställningar som säkert kommer att handla mycket om kvinnor. Med denna regering har de allmänna drivkrafterna tydligt förstärkts för deltidsarbetande och för dem som avser att gå upp till längre deltid eller heltid, och här finns en överrepresentation av just kvinnor. talade statsministern inför och berättade bland annat att frågorna kring kvinnors rättigheter berör drygt hälften av världens befolkning. Jag menar att de nog berör oss alla.I veckan som gick kom också LO:s rapport om lönestatistiken, och den visar att kvinnor i i genomsnitt fortfarande tjänar mindre än män. Utvecklingen går faktiskt så långsamt att även om det dröjer 25 eller innan min nyfödda dotter får sitt första jobb kommer hon att värderas lägre än de killar hon växt upp med och gått i skolan med.Om vi vill att omvärlden ska lyssna på när vi talar om jämställdhet kräver det att vi har en idé om hur man bryter lönediskrimineringen mellan män och kvinnor.Statsministern! Vad är regeringens strategi? Det kan vara en poäng att påpeka att den utredning som hänvisas till faktiskt pekar på att löneskillnaden mellan kvinnor och män minskar, även om det kanske är med för lite. Det är trots allt ett trendbrott att vi ser en början på en utjämning. Mer behöver dock göras.Våra jobbskatteavdrag och mycket av vår politik har inriktats på dem som är deltidsarbetande, ofta låg- och normalinkomsttagare. Där finns kvinnor i överrepresentation. Vi kan önska att det inte vore så, men så ser vår arbetsmarknad ut.Därför har jag konsekvent försvarat en politik som inriktar sig på de grupper som har lägst inkomster för att förstärka deras drivkrafter för arbete. Vi menar att det är det bästa sättet att minska inkomstskillnader i svenska samhället och med det också få minskad skillnad mellan kvinnor och män när det gäller löner. En gång i tiden hade vi i detta land ett moderatparti som hade skattesänkningar som svar på alla frågor. har vi ett moderatparti som har jobbskatteavdrag som svar på alla frågor. Jag vet faktiskt inte riktigt vad skillnaden är.När du talar i FN, statsministern, står du på en piedestal byggd av det jämställdhetsarbete som gjorts och sekel i . Ska vi fortsätta få omvärlden att lyssna på oss när vi talar om jämställdhet krävs det att vi går från ord till handling. I budgetförslag som presenteras satsar vi på skola, vård och omsorg där många kvinnor sliter hund. Det är inte rimligt att man alltid ska tjäna mer på att ta hand om våra pengar än på att ta hand om våra barn.Vi satsar på skolan och säger att skolan ska vara mest jämställda arbetsplats. Vi satsar på möjlighet till fortbildning och forskning för alla lärare.Vi satsar på ensamstående föräldrar och ser till att man ska kunna klara av ett bra familjeliv och ge en trygg uppväxt till sina barn även om man är ensamstående - genom nattis, barnomsorg på obekväm arbetstid, och genom ett höjt underhållsstöd. Mycket av det har vi i vår budget och har gjort senare år. Vi har infört en lärarmiljard som är ett stöd till fortbildning för lärare. Vi har förslag på ytterligare förstärkningar som ska möjliggöra förbättringar för en del grupper av lärare på lönesidan. Vi ger ett stöd till utsatta ofta ensamstående föräldrar genom att höja barndelen i bostadsbidraget, för att nämna ett exempel.Vi har genom krisen och under de år vi haft inflytande skjutit till resurser till kommun- och landstingssektorn.Det som blir lite oklart i beskrivningar är hur någon ska kunna styra över det faktum att lönebildningen inte är en statlig angelägenhet. Vi kan skjuta till resurser, men inte ens kan stå i talarstolen och översätta det direkt till högre löner, för så ser den svenska lönebildningsmodellen inte ut - vilket jag har stor respekt för.Vi har i stället gjort det som tenderar att raljera med, nämligen att förstärka lönekuvertet för låg- och normalinkomsttagare tack vare det jobbskatteavdrag som han tycker att det är roligt att säga är fånigt. har alldeles på en presskonferens presenterat sina beräkningar för nyinvandringens kostnader. Nytt för årets beräkningar är att det är en beräknad konsumtion av offentliga transfereringar och för invandrare. Det är häpnadsväckande siffror. I vissa fall ligger överrepresentationen på en faktor av tolv jämfört med infödda svenskar.Siffrorna talar sitt tydliga språk. Det understöds av som i en utfrågning påpekade att det är ett mycket stort problem och en av de största framtida utmaningarna. Vi ser att subventionerna för invandrare på arbetsmarknaden inte heller fungerar.Min fråga till statsministern är: Är den kostsamma typen av invandring något som statsministern kan tänka sig att motverka och i så fall hur? Man ska minnas att bygger hela sitt regeringsalternativ på ibland mycket svårgenomträngliga sifferberäkningar som visar vilka enorma besparingar som ska komma till följd av att vi bryter mot internationella konventioner och hur vi har ordnat migrationen i vår del av världen.Ni har alltså kommit på att en person som kommer till ett land och har lite problem med språket och möjligheten att komma in på arbetsmarknaden till en början kan beskrivas som en kostnad. Det kan också beskrivas som en tillgång att vårt land får nya människor som kommer hit och ges möjlighet att nysatsa och som med stöd för att lära sig svenska språket och hitta vägar in i samhället är med och bidrar och försörjer vårt svenska välfärdssamhälle.Vi tror att vi, precis som övriga delar av , står inför risken att inte klara välfärdsutmaningarna om vi inte har en öppen, ordnad och bra politik för att människor ska kunna komma från andra delar av världen. Vi ska inte skuldbelägga dem för att vi har problem med diskriminering och med den svenska arbetsmarknaden som håller människor som vill arbeta utanför arbetsmarknaden. Ändra på systemen. Skuldbelägg inte människor. Så resonerar vi, men tyvärr inte . Statsministern var välkommen att närvara vid presskonferensen och lära sig ett och annat. Man kan i efterhand ta del av presskonferensen och de siffror som vi har presenterat . De reformer som regeringen har infört har varit misslyckade. Etableringsreformen och instegsjobben fungerar inte eftersom företag i första hand söker kompetent och utbildad personal med kännedom om den svenska arbetsmarknaden. Det går inte att subventionera bort arbetsgivarnas krav. Den arbetslinje som talar så varmt om är egentligen en arbetssubventioneringslinje som man har ersatt bidragslinjen med. Det är dessutom djupt osolidariskt mot de hundratusentals arbetslösa svenskar och invandrare som redan befinner sig här i landet.Hur avser statsministern att skapa en arbetsmarknad där svenskar och invandrare får riktiga osubventionerade jobb? för nu någon sorts resonemang som implicerar att människor som kommer hit alltid skulle vara dömda att inte kunna matchas in i det svenska arbetslivet. Så ser inte jag på människor. Det är påverkbart. Det är förståeligt att man när man kommer till till en början kanske inte kan svenska, men det är imponerande hur snabbt många som kommer hit faktiskt lär sig svenska.I faser där man kanske inte fullt ut behärskar språket och kan allt om hur svenskt samhällsliv fungerar är det viktigt att vi hjälper till och sänker trösklar för att komma in i arbete. Jag vill påpeka att man för ganska sedan var belagd med arbetsförbud när man kom till . hörde man Sverigedemokrater säga: Varför jobbar de inte och gör rätt för sig? Det var för att vi hade förbjudit dem att arbeta. har vi ändrat det och möjliggör i ökad utsträckning för dem att arbeta. Jag försvarar att vi kopplar till arbetsgivare för att man lättare ska komma in i arbetslivet.Det är för tidigt att döma ut etableringsreformen. Först kan vi titta på effekten. Då ska vi återkomma och se om den har fungerat som det var tänkt. Den som bor i och beviljas hemtjänst får en lista på 70-102 utförare att välja mellan. I ungefär hälften av kommuner finns liknande valfrihetssystem. Det sägs att valfrihet genom konkurrens mellan olika utförare ska leda till bättre kvalitet.Är det ett verkligt val? Enligt en studie från är det bara var tionde person som något så när motsvarar idealkonsumenten som har möjlighet att göra medvetna och aktiva val. Det är knappast de som beviljas äldreomsorg.Min fråga är: Vad är poängen med valfrihetsreformen? Det ligger nära till hands att tro att det handlar om att skjuta ifrån sig det politiska ansvaret. Om du får dålig äldreomsorg får du skylla tid själv. Det är du som har valt fel. Jag har rest mycket och ägnat mycket tid åt att träffa äldre i den svenska äldreomsorgen. Vår utgångspunkt är att man också ska ha rätt att fatta egna beslut och behandlas som en människa som är kapabel att göra det. Det är väldigt störande hur man ofta blir betraktad som någon som ska omhändertas snarare än någon som får uttrycka sin egen uppfattning. Poängen med reformen är att man ska få respekt även . Det förtar inte den kunskap vi har om att en del inte är tillräckligt friska för att fullt ut göra sådana val. Frågan är om gör rätt när de säger att de därmed per definition diskvalificerar hela valfriheten som idé. Vår tanke är att människor ska kunna växa med egna beslut, ibland med stöd av barn eller andra anhöriga. Jag menar att det är bra att möjligheten finns, även om det är en valfrihet som inte alla har förmåga att begagna sig av. Jag tycker att det är viktigt att alla har rätt till en god vård - även de som inte har möjlighet att välja. Ofta är det en anhörig som får välja åt sin demenssjuka mamma. Om mamma blir dement kan livet förändras snabbt för dig som anhörig. Det är sorgligt när gemensamma minnen försvinner. Det är otryggt att mamma kan råka illa ut eller göra sig illa om du inte är där och vaktar . Du måste börja ta hand om din egen mamma nästan som om du tog hand om ett litet barn.Det är ett enormt ansvar som läggs på dig som anhörig. Det är vi kvinnor som tar det ansvaret. Det ska vi ha respekt för. Men vi måste kunna kräva att vi får bra stöd från samhället. Vi måste kunna lita på att demensvården fungerar som den ska utan att vi ständigt kontrollerar och utan att vi ska känna att vi har gjort fel val.Äldreomsorgen har stora behov . Därför satsar vi i 3 miljarder i vår skuggbudget för att öka personalen i äldreomsorgen.Jag vill fråga statsministern hur han planerar att klara framtidens behov i äldreomsorgen som han genomför enorma skattesänkningar. Här vill jag verkligen hålla med. Det var delvis det jag talade om när det gäller FN-systemet. Det finns en omsorgsbörda i världen, även i som i mycket hög utsträckning bärs av kvinnor. Det är kvinnor som vårdar åldrande föräldrar. Det är kvinnor som känner omsorg om sina barn och ibland också tar hand om sina män. Det är ofta det som ligger i vägen för att man fullt ut ska kunna delta i arbetslivet. Det är en av många viktiga förklaringar till att kvinnor i tenderar att jobba deltid i högre utsträckning än män. Jag underskattar inte den här frågans betydelse.Jag tycker att det är viktigt att se till att kommuner och landsting har resurser för bra, grundläggande och kvalitativ skattefinansierad välfärdsverksamhet. För mig står det inte i strid med att man som medborgare ges möjlighet att göra sina egna val.Jag har i krishantering i visat att jag sätter det före annat. I valet lovade vi väljarna att sätta välfärden först, före skattesänkningar. Vi genomförde det i innevarande års budget. Jag vet att göra flera saker . Min fråga till statsministern handlar om hur vi ska få fler unga i jobb. Jobben blir fler, men trots att 200 000 fler människor är i sysselsättning nu än när regeringen tillträdde 2006 är ungdomsarbetslösheten fortfarande för hög.Jag vill fråga statsministern vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att ytterligare minska den ungdomsarbetslöshet som ändå gått ned . Detta upplever jag också vara ett kvardröjande allvarligt samhällsproblem i . Den absolut viktigaste nyckeln finns i den svenska skolan, det vill säga det faktum att vi har en alltför stor andel av varje årskull som inte går ut med fullständiga betyg, som ibland hoppar av men även gymnasieskolan och som inte har tillräckliga kunskaper. I ett alltmer krävande arbetsliv blir det därmed svårt att både sakna erfarenhet och ha stora kunskapsluckor. Skolan måste bli bättre, se varje elev och ge större möjligheter. Titta på den skola som startar denna höst och som möter elever. Det är Alliansens stora förändringar för en ökad kunskapsskola, särskilt när det gäller yrkespraktik. Till detta tänker vi koppla lärlingsutbildningar, alltså lärlingskontrakt både på gymnasieskolan och för unga vuxna. Betydelsen av det har underskattats, och det finns efterfrågan på den svenska arbetsmarknaden. Sedan har vi jobbat med att sänka trösklar så att kostnaderna blir lägre - inte lönerna - för att anställa någon som är . I sammanhanget tror jag också att det förslag som ligger på bord om att sänka restaurangmomsen är intressant. Det sänker trösklar i en bransch där unga trots allt är överrepresenterade vid anställning. Det är några exempel. Jag har en fråga om polisen till statsministern. Svensk polis är förhållandevis framgångsrik och effektiv i förhållande till polisen i andra jämförbara länder. Men det finns fortfarande saker att göra - en tydlig förbättringspotential. Vi vet dock att förtroendet för polisen har ökat , men det räcker inte. Vi måste få ut mer av de stora satsningar som har gjorts. Då tycker jag att man ska titta på organisation, utbildning och den verktygslåda som polisen har för att kunna vara effektiv. Men jag tror också att man måste fundera på tillsynen. Det är inte konstigt att många andra viktiga verksamheter som är centrala för medborgarna har en fristående tillsyn. Det gäller till exempel Skolinspektionen som har tillsyn över våra skolor så att de är korrekta och följer regler och den inriktning som är bestämd här i . Min fråga till statsministern är om han tror att vi kan jobba mer för att utveckla tillsynen över den svenska polisen för att det ska bli bättre regelefterlevnad men också högre effektivitet. Vi har tillfört stora resurser till svenskt rättsväsen, och vi har ökat antalet poliser. Det finns en stor förväntan hos medborgarna i att det på brott ska följa reaktion och gärna lagföring. Alltför många exempel på att det inte fungerar är inte tillfredsställande. Jag delar uppfattningen att resurser måste följas av att vi noggrannare ser till att de kommer till medborgarnas nytta. Vi har bland annat tillsatt en polisorganisationskommitté, som det heter, för att följa hur dessa resurser kommer på plats. Låt oss se om det kan ge en del vägledning för att se till att vi använder resurserna effektivare. Det är oerhört viktigt att förtroendebanden fungerar här. Vi har, precis som antyder, ofta markerat ett mycket högt förtroende för rättsväsen och för polis. Det är grundläggande för hela samhället. Men det är särskilt grundläggande för grupper och människor som tenderar att vara lite i samhällets skuggsida. Det är ofta där som brottsoffer finns överrepresenterade och som många brott begås. Ett samhälle som står upp mot brotten skapar anständighet för alla men framför allt för utsatta grupper. har regeringen genom de fyra jobbskatteavdragen sänkt skatten med omkring 70 miljarder.På regeringens hemsida står det att läsa: Jobbskatteavdraget är den viktigaste reformen i regeringens arbete för att få fler att arbeta. Ändå är arbetslösheten enligt den senaste statistiken högre än . var arbetslösa 2006. Även sysselsättningsgraden var lägre 2011. Varför har regeringens viktigaste och dyraste reform inte haft någon effekt på arbetslösheten? De fyra jobbskatteavdragen har gett vanligt folk som jobbar mycket mer i plånboken - mer för en metallarbetare, en sjuksköterska och en busschaufför. Det är vanligt folk som jobbar . Socialdemokraterna jagar detta. då jag uppträder visar de sitt förakt mot idén att vanligt folk som jobbar ska få ta del av de framgångar som har. Har det fungerat? Ja, det som sker är att stöps om. Många fler vill nu jobba. Arbetsutbudet växer med över 200 000 personer. Många fler arbetar, och sysselsättningen har ökat med 200 000. Det är faktiskt så att när fler jobbar och när arbetsutbudet växer är det fler som söker sig till arbetsmarknaden. Det är totalt sett bra för . Ni dolde arbetslöshet i stora ersättningssystem vid sidan av arbetsmarknaden. Ni kallade arbetsföra människor för sjukskrivna eller förtidspensionerade trots att de hade arbetsförmåga. Så kan man också leka med statistik. Vi har gjort förändringar i verkligheten, och det är jag mycket stolt över. Jag har en fråga om de fängslade journalisterna. Utrikesministern har sagt att vi vänder på alla stenar för att få loss . Jag tycker att det är bra, men det verkar vara mycket sten på vägen eftersom vi inte har kommit särskilt långt.Nu har vi ett nytt fall med fängslade journalister. Anklagelsepunkterna mot dessa två är allvarliga och enligt mitt sätt att se det absurda, och straffen kan bli mycket kännbara. Vi riskerar att få en ny , och det bör vi med alla medel undvika och förhindra. För att klara det måste vi agera snabbt, och vi måste vända på alla stenar. Jag håller med utrikesministern om det. En tung sten att vända är att lyfta frågan till högsta nivå, det vill säga till statsministern själv. Jag har inte hört något om att statsministern eventuellt kommer att bli inblandad i denna fråga för att sätta press på den etiopiska regimen att dra tillbaka åtalet och låta journalisterna åka hem. Jag skulle därför vilja veta om statsministern har för avsikt att själv agera och i så fall hur, om det går att säga. Det kan först vara värt att notera att vi har drygt 100 svenskar över världen som sitter fängslade eller som sitter fast på olika sätt och som vi konsulärt försöker agera för att få loss. Det är inte alltid så att ni hör alla dessa drygt 100 nämnas, utan det blir några som vi diskuterar. Jag har stor respekt för det. Men det kan vara värt att komma ihåg att det är många som vi talar om. Det är en konsulär ansträngning som ofta är demokratins uttryckssätt som möter diktaturens stålsyn, diktaturer som stålsätter sig mot yttre tryck och som inte har fria medier och som inte följer vårt sätt att tänka. När det gäller just de två nu fängslade svenskarna har vi daglig kontakt med dem via vår personal i UD-systemet för att försäkra oss om att de ska kunna få ett bra stöd genom det som följer. Vi har sett att ett rättegångsdatum har satts ut. Det är klart att vi gör de ansträngningar som vi kan. Det får vägas mot hur eventuell framgång ser ut. Men det som jag sällan hör är hur man ska komma runt det faktum att det inte är andra demokratier vi talar om utan diktaturer med deras sätt att se på världen, och det är ett stort hinder. I många kommuner i landet sker nu en oerhört spännande utveckling där man ger makten över äldreomsorgen till de äldre. De får rätten att själva bestämma. Det leder till att nya företag startas, och de konkurrerar med bättre kontinuitet och med hemtjänst på de äldres eget modersmål. I Alliansens jobbmanifest, valmanifestet, sade man att om inte alla kommuner har genomfört detta 2014 skulle regeringen återkomma med lagstiftning på området. Vi vet att det är 190 kommuner som antingen har infört detta eller som har beslutat att införa det. Men ett antal kommuner vägrar av ideologiska skäl att ge makten till de äldre. Jag vill därför fråga statsministern om det inte är dags nu att tillsätta den utredning som ska ta fram detta förslag som ger alla äldre i den självklara rätten att själva bestämma. Detta besked är jag inte redo att ge . Men detta är en kontrast till en tidigare fråga. Jag tycker att det är ett bra sätt att beskriva vår ambition att hedra det faktum att äldre vill få fatta sina egna beslut även när de har kommit upp och bli sedda som fullvärdiga medborgare. Det i sin tur leder till att man blir bättre på att lyssna. När människor får makt måste de som ska utföra tjänsterna bli bättre på att lyssna på vilka behov människor har. Jag har också sett hur detta växer fram - att man jobbar med hemspråk och att man jobbar med olika typer av service för att det ska passa för enskilda individer. Det är riktigt att vi i valmanifestet har ett resonemang där vi säger att vi vill expandera denna valfrihetsmöjlighet så att den blir nationell, alltså att man går mot lagstiftning om det går för långsamt. Men jag kan inte ge det besked som begär utan bara konstatera hur det ser ut. Sedan ska vi utvärdera det när vi kommer längre fram i mandatperioden.