· GY10131 · 2011-01-21 15:14:39 — Om man går in och köper lite elektronik i en sådan affär ser man att det jobbar grabbar där som har minst 80 procents anställningsgrad. Det finns ett antal andra branscher - som kanske har med fordon och bilar att göra - där man jobbar heltid. Men inom handeln hade man väldigt många som låg till och med så lågt som på 1 procent.Då blir frågan: Vad kan man göra åt det här? Är det självvalt på något sätt? Nej, naturligtvis inte.Jag ska ta ett annat exempel för arbetsmarknadsministern. Man berättade om en tjej som var anställd i en butik. Hon jobbade , en för branschen hög anställningsgrad. Hon gick på föräldraledighet. Vad hände då? Jo, då ersatte man henne med fyra vikarier. Då blir min första tanke: Oj då, hon måste ha haft jättestor arbetskapacitet. Men så var det naturligtvis inte. Det var inte det som det hängde på. Hon blev ersatt av två var plus två var. På så vis fick den här arbetsgivaren ihop sina . Det är så tydligt!Då blir min fråga: Har arbetsmarknadsministern någon ambition att på något vis rätta upp dessa balanser, att på något vis stå på de här tjejernas sida, så att även de kan få en anställning som det går att leva på? Jag tycker att det ligger mycket i det som tar upp: Vi politiker i våra kommuner och landsting har ett jättestort ansvar. Låt oss också ta det! Det gäller alla er som har politiska uppdrag. Man kan till exempel titta på moderatstyrda . Där har man jämställdhet i arbetslivet som en prioriterad fråga.Arbetstider, löner och arbetsvillkor är en fråga för arbetsmarknadens parter. Jag tycker att vi ska ge dem det ansvaret, så att den svenska modellen kan leva vidare. Vi kan redan nu se i den avslutade avtalsrörelsen att frågan om heltid och deltid är en prioriterad fråga.Ann-Christin har skrivit en intressant interpellation. Jag har försökt besvara den i de olika delarna.Det görs mycket på det här området. Det gjordes också mycket förra mandatperioden, då regeringen satsade tio gånger mer på jämställdhetsområdet än . kommer en ny plattform, som min kollega statsrådet svarar för. Vi kommer att jobba med alla departement inom på ett bra sätt för att förbättra jämställdheten, integreringen och analyserna av hur olika reformer och förslag slår mot kvinnor och män.Men barnomsorg, äldreomsorg och sysselsättningsgraden i kommuner och landsting är en fråga för arbetsmarknadens parter, och ytterst är politiker ute i våra viktiga verksamheter, inte minst i äldreomsorg, barnomsorg och vård, ansvariga för de frågorna.Tack för debatten! Bara som en upplysning: har ingen rätt till ytterligare replik. tog i bort rätten till heltid. Hur man agerar där tycker jag att ska ta med sig till sina partikamrater.Jag har fortfarande inte fått min huvudfråga besvarad av ministern: tycker ni i regeringen att jobbskatteavdrag är det bästa sättet att stimulera deltidsarbetare och låginkomsttagare att vilja jobba mer? Det finns 500 000 som vill jobba mer men som inte får. Hur kan det bli flera heltider? har jag upprepat den frågan , så jag hoppas att jag kan få svar i den sista repliken.Sedan undrar jag också vilket genusperspektiv på arbetslivet som regeringen har haft, till exempel i fråga om neddragningar av de kommunala omsorgstjänsterna, som drabbar kvinnor mer än män. Nedmonteringar av de gemensamma trygghetssystemen, som a-kassan och socialförsäkringarna, vet vi drabbar kvinnor mer än män. Vårdnadsbidraget ökar skillnaderna i ansvar och kontakt med både barn och män för kvinnor men också i arbetslivet.Jämställdhetsbonusen vet vi har blivit ett fiasko. har visat att den inte hade någon effekt på fördelningen av föräldradagarna mellan kvinnor och män. Det påverkar också arbetslivet. Avdraget för hushållsnära tjänster har inte på något sätt motverkat problemen med den ojämlika fördelningen mellan kvinnor och män av det obetalda hemarbetet utan har snarare förstärkt att kvinnans plats är i hemmet.Då undrar jag: Vad är regeringens genusperspektiv på arbetslivet utifrån de politiska beslut som man har redan har tagit? Jag blev lite överraskad när ministern tackade för debatten. Jag ställde ju några frågor som handlade om de tjejer som jobbar inom Handels, de som har eller i anställningsgrad eller där man ersätter en föräldraledig med fyra personer.Jag ställde en fråga, och jag vill kunna ge ett svar eftersom jag ska besöka Handels även efter denna dag. Då vill jag gärna kunna relatera till den diskussion som jag har haft med ansvarig minister. Vad tänker ministern göra åt detta, och vad kan hon göra åt detta utöver att bara hävda att det är parternas ansvar?Betyder det att man sitter lugnt och stilla i båten eller att man drar sig undan från frågan och är ganska tyst? Accepterar arbetsmarknadsministern att det är på det viset att kvinnor inom handeln anställs på 1, 2, 3, ? Tycker ministern att det är någonting som är självvalt? Är det så det ska se ut? Eller säger ministern att det där får väl Handels i så fall göra någonting åt?Samtidigt fattade arbetsmarknadsministern, som under förra mandatperioden var ordförande i utskottet, en massa beslut som gjorde det besvärligare och svårare för facket. Medlemskapet hotas av höga avgifter till a-kassan med mera, med mera. Studiemedelslagen ska nu också ändras för att förhindra fackligt arbete. sitter ministern här och säger att det är fackets ansvar.Accepterar ministern dessa urusla anställningsvillkor? Det svaret vill jag ha. Det vill jag kunna lämna när jag åker och träffar Handels igen. Det har varit en intressant diskussion. Också jag följer vad som händer på arbetsmarknaden och i arbetslivet ganska nogsamt.Jag tror till skillnad mot på den svenska modellen - på möjligheterna för parterna att fritt teckna avtal. Jag tror på de konfliktregler som finns. Jag tycker att vi har en bra ordning och reda på arbetsmarknaden i den delen.Raimo ställer en explicit fråga: Vad ska arbetsmarknadsministern göra för att stärka det fackliga arbetet? Jag vet inte om frågan är retorisk. Jag ser gärna att både fack och arbetsgivare har höga organisationsgrader. Det finns också fackliga organisationer som växer. Facken får väl själva dra slutsatsen av detta och vad det beror på. Men det kan säkert göras mer för att få upp intresset och engagemanget. Jag har själv en facklig bakgrund och tycker att det är viktigt med ett engagemang på arbetsplatsen.Jag vill att alla ska kunna leva på sin lön och att det ska löna sig att arbeta, arbeta mer och arbeta längre upp i åldrarna. Det är också därför regeringen har genomfört flera jobbskatteavdrag, som har lett till att en vanlig LO-familj har mer i plånboken . Det är det som är drivkraften. Jobbskatteavdragen ger en drivkraft till ökat arbete. Det är också det som har gjort att har en bra ekonomi och ordning och reda i statsfinanserna. Det ska löna sig att arbeta.Jag som tidigare jämställdhetstalesperson för har jobbat mycket med dessa frågor. Vi har ett beslut på att vi som förtroendevalda i kommuner och landsting ska aktivera oss mycket mer för att öka möjligheterna till heltidsanställningar.Mitt svar till på vad du ska svara de handelsanställda är att de måste ställa frågan till sina fackliga företrädare. Det handlar om hur man tecknar avtal och varför man i så fall inte begär mer eller försöker få till fler heltidsanställningar. Den frågan kan bara de avtalstecknande parterna ge argument för. Kanske har man höjt löner eller OB-ersättningar i stället eller prioriterat någon annan fråga. Men ytterst är detta en fråga i fria förhandlingar mellan parterna, och jag hoppas att det ska kunna förbli så även .