· GY10208 · 2011-03-04 09:24:11 — har frågat mig vad jag anser vara möjligt att göra för att stärka massmedial mångfald och möjligheterna att bedriva god journalistik i det nya medielandskap som växer fram. Målet för statens insatser inom mediepolitiken är att stödja yttrandefrihet, mångfald, massmediernas oberoende och tillgänglighet samt motverka skadliga inslag i massmedierna. Vi har stärkt yttrandefriheten bland annat genom en ny radio- och tv-lag , som innebär bättre förutsättningar för kommersiella medieaktörer genom att vi har så liberala och moderna regler som möjligt när det gäller annonsmängd och annonsutformning, liksom för produktplacering och sponsring. Just nu pågår ett uppföljningsarbete där vi har ambitionen att genomföra ytterligare justeringar. Ett annat exempel är avskaffandet av vuxencensuren för film.I mediepolitiken utgör också presstödet och radio och tv i allmänhetens tjänst centrala inslag.Regeringen ser presstödet som ett instrument för att upprätthålla mångfalden på mediemarknaden, vilket i grunden är en demokratisk fråga. Radio och tv i allmänhetens tjänst är betydelsefullt för att ett allsidigt medieutbud ska komma alla till del.De svenska och internationella medielandskapen är i stark förändring. Förändringarna innebär bland annat att förutsättningarna för de företag som arbetar med dagstidningsutgivning skiljer sig , då grunderna för presstödet utformades. Detta är en viktig anledning till att se över stödet. Ett annat skäl är att presstödsförordningen är tidsbegränsad till , som en följd av Europeiska kommissionens granskning av det svenska presstödet. Det pågår ett arbete i med att ta fram direktiv till en utredning som ska se över presstödets inverkan på mediemångfalden och konkurrensen. Det är för tidigt att säga något om vilka förslag kring presstödet som regeringen kan komma att lägga. Jag vill dock understryka vikten av att presstödet, liksom alla stödsystem, är proportionerligt, öppet och rättvist och att stödet kan försvaras från demokratisk synpunkt.Även när det gäller radio och tv i allmänhetens tjänst pågår ett arbete med att ta fram utredningsdirektiv. Syftet med den kommande utredningen är att ta fram ett underlag inför nästa tillståndsperiod för , och , som inleds 2014. Också här är det för tidigt att säga något om vad utredningen ska komma fram till. Jag ska börja med att tacka för kulturministerns svar. säger att det är förtidigt att nu säga något om vad som ska hända med presstödet eller med public service. Samtidig ger kulturministern då och då ifrån sig synpunkter på både presstödet och public serviceverksamheten, så det sägs alltså saker . Skälet till den här interpellationen är att det har kommit återkommande signaler från regeringen och kulturministern som gör att åtminstone jag känner oro när det gäller viljan att verkligen stärka mångfalden och förutsättningarna för att bedriva bra journalistik.Jag tog - kanske var det ännu längre tillbaka än så - del av en intervju med kulturministern tidningen . Det är en av dessa signaler som har gjort mig mer orolig än jag var tidigare, och jag var inte helt lugn heller. Det finns åtminstone två saker i den intervjun som gör mig bekymrad.Det första är den syn på presstödet som kulturministern lägger . Det andra är de diskussioner som förekommer i intervjun och på andra håll när det gäller synen på public service-verksamheten och hur den bör stramas åt, snävas in och hur resurserna bör begränsas.Det finns egentligen en tredje sak som kommer upp i intervjun och som jag inte är säker på att vi hinner behandla i den här interpellationsdebatten, nämligen att kulturministern säger att det är tveksamt om tidningar som vill minska demokratin ska få presstöd. Det är som jag ser det ett sluttande plan om man börjar ge i uppdrag att bevaka den typen av frågor. och jag har diskuterat presstödet tidigare här i kammaren, bland annat . Jag förde då fram ståndpunkten att regeringen viker sig för , för de kommersiella intressena på mediemarknaden och för . Jag hävdade då, och jag hävdar , att EU i hög grad är en dynamisk process. Om man så vill kan man kalla det för en maktkamp där det gäller att hårt bevaka svenska intressen för att man inte ska bli pressad tillbaka från tidigare vunna positioner. Jag pekade då på att det var märkligt att samma presstöd som år fått grönt ljus nu skulle omprövas i förhållande till regler om statsstöd och konkurrensregler.Nu står vi där. Ett av de skäl som åberopar är det faktum att vi har lämnat våra positioner. ska presstödet omprövas som en följd av att kräver det. Det varar , och sedan ska det omprövas. Jag menar att det är ett uttryck för onödiga reträtter. Vi hade kunnat hävda våra positioner betydligt mer bestämt än vad som gjordes.Sedan är det en annan sak att också jag kan se behovet av att se över presstödet just därför att medielandskapet förändras. Självfallet är det så. Men det är i grunden en annan diskussion. Jag blir rätt bekymrad när jag tar del av kulturministerns uppfattning om presstödet. Det finns ett antal frågor vi kan ta upp här. I sin interpellation skriver att det handlar om regeringens reformiver. Det är nog rätt viktigt att vi tänker över hur vi ska förhålla oss från politikernas och sida om vi vill se till att det finns en mångfald och en stark yttrandefrihet och att medierna har goda förutsättningar att verka och att göra det med konkurrensneutralitet. Denna reformiver skulle jag vilja säga är betydelsefull.Jag hörde uttala sin oro över synen på presstödet. Jag kan däremot inte riktigt förstå denna oro. Vi har ett presstöd som accepterades av så sent som , 2010. Det gäller framåt. Jag skulle vilja säga att det är resultatet av en kampanj och omfattande möten och diskussioner under . Om vi inte hade gjort någonting hade vi förmodligen befunnit oss i en situation där man kraftigt hade beskurit presstödet. Det här vet , även om han inte erkänner det i debatten.Jag tycker att det är rimligt att presstödet förändras, vilket jag också har gett uttryck för i den artikel som jag tog med mig här. Presstödet tillkom i ett helt annat medialt landskap, och det vore märkligt om det inte kunde förändras.När det gäller sexårsregeln, som också tog upp, vet han lika väl som jag att i denna del var man absolut benhård. Den frågan vek man inte från. Samma sak gäller för presstödet, som är ett statligt stöd, som för andra former av statliga stöd: De ska ses över efter sex år.Jag ska säga något kort om uppgift. Vi ska värna mångfald på många sätt, men det finns också ett intresse av att stödja demokratin. Utan att gå in alltför mycket i detalj tycker jag att det finns goda skäl för demokratin att visa sina muskler och försvara sig. Det är inte givet att alla publikationer ska ha ett ekonomiskt stöd från medborgarna i bara för att någon tycker att man vill ge ut en tidning. Det är demokrati, mångfald och respekt för människan som vi ska värna. Jag tror egentligen inte att vi blir överens på den här punkten. Jag är övertygad om att om regeringen skulle ha hävdat positioner mer bestämt inom det europeiska samarbetet hade vi haft ett bättre läge för presstödet. Vi blir inte överens på denna punkt. Men jag är helt övertygad om att det är så. EU är en dynamisk process. Allt är inte skrivet i sten, utan det beror också på vilken politisk vilja man ger uttryck för.Det är klart att jag känner en ganska välgrundad misstänksamhet eftersom det inom stora delar av borgerligheten, framför allt inom , alltid har funnits en vilja att ta bort presstödet. Viljan har varit mer eller mindre stark och beroende på vilka samarbetspartner man har haft i regeringsställning. Men detta är ett faktum. Jag har alltså rätt goda skäl att vara bekymrad.Kulturministern gör också andra kommentarer i den artikel som jag nämnde som lägger en lite konstig syn på presstödet . säger: Det stämmer inte att presstödet har räddat alla tidningar - ta Arbetet i , till exempel! Det är väl självklart. Det är ingen som går runt och tror att vi har ett presstöd som ska rädda alla tidningar. Det vore ganska förfärligt. Då skulle alla krafter som bör finnas där vara satta ur spel. Presstödet är till för att i någon mån kompensera det underläge som en andratidning får på annonsmarknaden. Tidningen nämndes i artikeln. Där hade vi kanske 100 miljoner i annonsintäkter medan hade 600-700 miljoner. Det fanns ett presstöd som hjälpligt skulle kompensera för det.Om det vore så att presstödet skulle rädda alla tidningar skulle jag också förstå ministern när hon i samma intervju säger att presstödet har fått tidningar att slå sig till ro. Men jag tror inte det. Jag kan försäkra kulturministern att vi på Arbetet inte gick och drog benen efter oss givet den ekonomiska situation vi hade. Den berodde på misskötsel och en massa annat och långt ifrån på presstödet. Det var förstås ett stöd i kampen för att överleva, men vi drog inte benen efter oss.Det är i sådana här exempel som jag tycker att det lyser igenom att man i grunden inte har någon grund för det hela. Man säger att man vill ha ett presstöd, för det ska stärka mångfalden och det är säkert bra. tycker jag någonstans inte att dessa åsikter bottnar i vad som kommer fram i andra sammanhang.Jag är övertygad om att det finns skäl att bevaka detta intensivt. Det finns goda skäl för att se över presstödet eftersom medielandskapet förändras. Så långt är vi överens. Men jag känner mig inte lugn när det gäller i vilken riktning framför allt i regeringen vill driva utvecklingen.Det gäller även public service-verksamheten. Det finns idéer om att man ska smalna av public service. Det är ett bra sätt att undergräva public service-verksamhetens möjligheter. och jag har haft liknande debatter tidigare. när jag lyssnar ånyo på vad han säger funderar jag över en sak. Vi är inte överens, säger . Men den enda fråga jag kan hitta där vi inte riktigt verkar vara överens så här långt är sexårsregeln. hävdar att vi skulle ha vikt oss för kommissionen efter att ha drivit frågan . Jag ska inte säga att den har dragits i långbänk, för så har det verkligen inte varit. Det har varit intensiva diskussioner och kontakter under . Vi har lyckats flytta fram positionerna så långt att vi har fått ett erkännande för presstödets betydelse. Vi har också fått möjligheter att ge stöd till de två storstadstidningar som kommissionen ville dra ned stödet för.Bo Bernhardsson säger nu att det finns goda skäl att se över presstödet. Det är precis vad jag också säger i intervjun. Medielandskapet förändras så starkt, och det kommer att förändras ännu mer när vi om ska ha ett nytt system på plats. Jag ser också att det kommer att finnas behov av stöd för att det ska finnas medier i någon form. Vi vet inte riktigt om det kommer att bli i form av papperstidningar eller av tidningar på nätet eller hur man kommer att ta del av nyheter, grävande journalistik och bevakning. Det här går oerhört snabbt.När det sedan gäller public service är det rimligt att jag som medieminister uttalar vad regeringen avser att se över när den formulerar direktiv till en ny utredning om public service. Det vore annars märkligt. Jag ser det som en roll i en anständig demokrati och en anständig mediedebatt för att det inte ska komma som en fullständig överraskning och för att vi ska kunna få in synpunkter.Det är också vad kontrollstationen som vi har syftar till. Vad anser de tre programbolagen är viktiga frågor att ta upp i den utredning som ska ske? Är det någonting som man behöver förändra under det nuvarande tillståndet? Vad är viktigt att beakta efter 2014 när vi ska ha ett nytt tillstånd på plats som förhoppningsvis kan vara sexårigt som den förra utredaren föreslog?Sveriges Television, och Utbildningsradion har inte bara en väldigt god ekonomisk situation. De har också ett stort förtroende. Den oro som här ger uttryck för att de skulle bli ett särmedium som ingen skulle ta del av förstår jag inte varifrån den kommer. Det måste möjligen vara någonting som har fantiserat ihop på kammaren.Sveriges Television, och Utbildningsradion har en viktig roll. De har kanske en än viktigare roll i det globala samhälle som vi nu lever i inte minst för att vi ska kunna ta del av det som sker i andra delar av världen. Det handlar om att se till att vi får en bevakning från hela , att de lyfter fram minoritetsspråkens ställning och att vi får svenskt drama och mycket annat som de är mycket skickliga på att göra. Men det är en helt annan debatt. Det handlar inte om att på något sätt göra de tre bolagen ointressanta för en bredare publik, tvärtom. När det gäller presstödet menar jag bestämt att regeringen genom att signalera till kommissionen att det är okej att vi börjar diskutera presstödet och om det är förenligt med konkurrensregler och statsstödsregler så signalerade man: Ni kan ha synpunkter, och vi är beredda att förändra det.Det var att i onödan ge upp positioner på ett område som framför allt handlar som demokratins spelregler och möjligheter och mångfalden på medieområdet. Där tycker jag inte att Europeiska unionen ska ha det inflytande som den nu har fått. Vi har retirerat från vår position.Sedan säger att jag har fantiserat ihop oron för vad som kan hända med och på min kammare. I så fall är det många som har suttit och fantiserat på sina kammare. Jag har sett en hel del inlägg och bland annat ett från som är vd för . Hon har känt en viss oro för kraven och åsikterna som går ut på att program ska smalnas av och att de ska göra det som de kommersiella kanalerna egentligen inte vill göra.Samtidigt finns det förslag om att man ska begränsa möjligheter till sponsorintäkter och att de kommersiella bolagen ska överpröva nya verksamheter som de vill bedriva. Det är klart att jag inte har fantiserat ihop det på någon kammare. Det har jag läst inte bara i Riksdag & Departement, för där står inte så mycket om det, utan även i andra medier. Det är inga fantasifoster utan en rimlig oro. Om man låter public service smalna av på det sättet undergräver man enligt min uppfattning hela verksamheten.Public service är oerhört viktigt för mångfalden och för att upprätthålla god journalistik. Det är riktigt att radio och tv i allmänhetens tjänst är oerhört viktigt för demokratin och mediemångfalden. Det är just därför vi har det. Det är också därför väldigt viktigt att de producerar program som andra inte gör. Det står också väldigt tydligt i tillståndet. Jag ser inga som helst problem med det. Snarare är det en styrka för public service att det är så det fungerar.Hur länge vi än skulle stå här, om än till , tror jag inte att vi kommer att ha samma uppfattning om hur resonemangen har gått med kommissionen. Vi har kommit väldigt långt i de diskussionerna. Det tror jag att också tycker.Vi har gått från att ha varit i en situation när det fanns ett hot mot hela presstödet som det var formulerat till att få acceptans för att ge stöd till medier. Det gäller framför allt de sjuttiotal tidningar som får stöd och som finns över hela landet. De betyder mycket för information, mediemångfald och yttrandefriheten i . var vi inte i den situationen. Det vet jag som har följt och drivit den här frågan under ett antal år.Det är väldigt bra att det nu finns en bred och livlig diskussion om public service. Det kommer inte bara att ge vägledning till de nya direktiven och det som ska ske efter 2014. Det ger också möjlighet för många fler utanför public services journalistiska krets att lämna synpunkter. Vad vill man med public service? Hur vill man att public service ska utvecklas ?