· GY10362 · 2011-06-07 18:20:56 — har frågat närings- och energiminister vilka åtgärder hon avser att vidta för att småföretagen ska kunna anställa yrkesutbildad arbetskraft. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. En annan interpellation som också gäller kompetensförsörjning kommer från , som har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att underlätta generationsväxlingen inom vård- och omsorgsyrkena.Jobben växer till i . Den svenska ekonomin fortsätter att utvecklas positivt, och sysselsättningen ökar i hög takt. ser ut att bli ett starkt år med en kraftfull sysselsättningsuppgång och åtföljande sjunkande arbetslöshet. Antalet sysselsatta var större än före krisen. Detta är naturligtvis glädjande, men jag är långt ifrån nöjd.Nu när arbetsmarknadsläget förbättras är det viktigt att det finns tillgänglig arbetskraft så att den ökande efterfrågan kan omsättas i ökad sysselsättning. Det handlar om att säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens, är geografiskt rörliga och söker de jobb som finns.Regeringen för en långsiktig politik för att stimulera arbetsutbudet, stärka rörligheten och säkerställa att de arbetslösa har rätt kompetens. Grunden för politiken är de stora satsningar och viktiga reformer som regeringen genomfört på bland annat arbetsmarknads-, skatte- och utbildningspolitikens områden. Regeringen har etablerat en arbetslinje. Inom utbildningsområdet har regeringen gjort stora satsningar på bland annat yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux), samt universitet och högskolor. Jag är övertygad om att regeringens satsningar på utbildning leder till att fler personer väljer att utbilda sig. Det är dock viktigt att utbudet av yrkesutbildningar fortsätter att utvecklas i samklang med arbetsmarknadens behov av kompetens.Arbetsförmedlingens uppdrag att förmedla jobb och de arbetsmarknadspolitiska programmens inriktning mot ökad sökaktivitet och korta insatser bidrar till att minska risken för överhettning på arbetsmarknaden.Generationsväxlingen kommer att påverka samhället på många områden - vård och omsorg är ett av dessa. Generationsväxlingen är dock inte en plötslig företeelse utan något som vi kan förutse och inom våra olika ansvarsområden planera inför. Regeringen har därför gett ett antal centrala myndigheter i uppdrag att göra tillgänglig den kunskap de har om kommande demografiska förändringar och åldersavgångar. Den kunskapen ger sammantaget en bra utgångspunkt för kommuners, liksom utbildningsanordnares, planering.Jag kommer att verka för att regeringen även fortsättningsvis kommer att prioritera strukturella åtgärder som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt. Jag kommer också att verka för att arbetslinjen ska bestå. Jag får tacka statsrådet för svaret.Jag är dock väldigt förvånad över att statsrådet inte med ett ord berör skadorna för svenskt näringsliv av att det som vi fortfarande har en hög arbetslöshet saknas kompetent arbetskraft. Att det kan uppkomma en brist inom områden som kräver lång utbildning är förståeligt, och det tar att utbilda bort den typen av brist. Utifrån det tycker jag att delar av regeringens politik är förståelig och klok. Jag tycker dock att det är ofattbart att man inte satsar resurser på att utbilda bort flaskhalsar inom yrken där sådan lång utbildning inte krävs.I säger länets småföretagare i Småföretagarbarometern att de kan anställa fler om man löser bristen på yrkesarbetare. Svetsare, betongarbetare, snickare, CNC-operatörer med mera saknas, och ändå ordnas inte den typen av utbildningar. I stället ska man coachas och fas 3:as till jobb. Det är tydligen okej att jaga arbetslösa med blåslampa, men inte ta det ansvar som ligger på regeringen och arbetsmarknadsmyndigheterna att ordna utbildningar inom bristyrken.Jag såg i att Stålrör i , för att ta ett lokalt exempel, kan anställa fler och ta nya order som de missar. När vd:n på företaget, som för en småföretagarvänlig regering borde kunna vara intressant, säger att man missar order därför att det inte finns utbildad arbetskraft är väl det ett litet problem?För de berörda individer som hänvisas till fas 3 och coacher är det naturligtvis en individuell tragedi. Om inte det berör kanske man borde reagera när på pratar om missmatchning och landets småföretagare i Småföretagarbarometern skriker efter utbildad yrkesarbetskraft som arbetslösheten är hög.Att det här är en näringspolitisk fråga var anledningen till att jag ställde interpellationen till näringsminister . Jag förstår indelningen av ansvarsområden i , men det var faktiskt en liten poäng att få näringsministern att förstå att det är en näringspolitisk fråga i högsta grad. Men hon kanske ägnar sig åt andra saker som hon vill lösa, som företagen inte får tag på kompetent arbetskraft.Jag måste tyvärr tolka svaret som att regeringen inte tänker vidta några åtgärder för att lösa den akuta bristen på yrkesutbildad arbetskraft. som dessa, när många unga ska ta studenten och därmed nu ska ut på arbetsmarknaden, passar den här debatten om generationsskiften och rekrytering till vård- och omsorgsyrken ypperligt. Att sjunga om studentens lyckliga dagar ska ju sedan avlösas av sånger om rätten till heltid, trygga anställningar och en arbetsmiljö som inte sliter ned och sliter sönder. Det tycker jag i alla fall.Jag tackar för svaret, men jag tycker nog att arbetsmarknadsminister har gjort det lätt för sig i sitt svar på min interpellation. Statsrådet konstaterar att regeringen har gett ett antal myndigheter i uppdrag att tillgängliggöra den kunskap som myndigheterna har om kommande demografiska förändringar och åldersavgångar. Punkt slut, enligt statsrådet. Det finns uppenbarligen ingenting mer att säga om rekryteringen till vård- och omsorgsyrken.Inte en enda, eller ett enda litet frö till, politisk tanke eller tillstymmelse till politisk vinkel på min frågeställning kan jag se i svaret. Kan det möjligen bero på att regeringen har helt slut på tankar, idéer och förslag på arbetsmarknadens områden? Ja, det kanske statsrådet själv kan svara på.Statsrådet kunde ha haft ett resonemang om hur och på vilket sätt rekryteringen till yrken inom vård och omsorg ska underlättas, kanske haft ett inlägg om vikten av heltidsanställningar och trygga anställningsformer eller någon tanke om hur vi ska bryta den könssegregerade arbetsmarknaden. Eller vad sägs om att statsrådet skulle kunnat ha en politisk idé om hur arbetsmiljön ska förbättras för att den ska bli ett bra verktyg i rekryteringen till just vård- och omsorgsyrkena?Nej, statsrådet nöjer sig helt sonika med att konstatera att tillhandahållandet av kunskap från myndigheter om demografiska utmaningar räcker. Det känns lite politiskt andefattigt, må jag ändå anse. Men förhoppningsvis kommer det mer i debatten.Fru talman! Jag är ändå lite förvånad över statsrådets svala intresse för frågan om hur vi ska försäkra oss om att vård och omsorg har personal . brukar i alla fall retoriskt säga att de värnar om den svenska välfärden. Då kan man undra om välfärdsyrkena inte ingår i det resonemanget.Statsrådet har en partikamrat, tillika finansminister, som inte skrädde orden inför arbetsgivarrepresentanterna i kommuner och landsting. Då handlade det om lönerna. Han deklarerade att ingångslönerna måste sänkas och att kommuner och landsting som arbetsgivare måste titta mer på sina lönenivåer.Jag håller inte alls med finansministern och tittade lite närmare på lönestatistiken från fackförbundet , som har många medlemmar inom kommun- och landstingsvärlden. Det är här är vad jag hittade - jag citerar nu från hemsida:"Lönestatistiken avser sammanlagt 363 000 anställda som i genomsnitt arbetar av heltid. Medellönen uppräknad till heltidsarbete uppgår till och den faktiskt utbetalda lönen uppgår i genomsnitt till . "Så var det med den höga lönen, som finansministern tyckte skulle sänkas, och så var det med heltiderna.Jag hoppas att statsrådet i den kommande debatten har lite mer politiska tankar och idéer om hur rekryteringen till de viktiga välfärdsjobben ska kunna ske. Jag tror att vi alla kan vara överens om att det är viktigt att alla kommer i jobb. Alla som är i arbetsför ålder och som vill och kan utföra ett jobb måste också jobba. Det är bara så vi kan klara av den framtida utmaningen. Visst saknas det kompetent arbetskraft på många ställen och finns flaskhalsar. Det är tråkigt.Vi är nog ganska överens om problembilden. Däremot tycker jag inte att vi är särskilt överens om varför det har blivit så här och vad vi ska göra åt det.När man hör socialdemokrater låter det alltid som att det är snabba, korta Amsutbildningar, riktade yrkesutbildningar som ska lösa detta, när det egentligen borde ha varit skolans sak att för länge sedan se till att rusta människor för ett yrkesliv som vuxen. Men här låter det alltid som att det är Ams som ska ordna allting.Tyvärr har det varit så under den socialdemokratiska regeringsperioden att yrkesutbildningar inte har haft särskilt hög status. Det tycker jag är tråkigt.Det har också varit så att man har slopat många yrkesutbildningar, och många har blivit väldigt teoretiserade, vilket har gjort att alltför många har hoppat av skolan utan att ha vare sig färdiga betyg, en färdig utbildning, eller vara för ett yrkesliv som vuxen.Den här bristen har varit långvarig. har den blivit akut, därför att vi går in i en ny högkonjunktur igen. Men bristen på yrkeskunnig personal inom många yrken har funnits väldigt länge.Jag träffar 30-åringar. Jag träffade alldeles någon som sade till mig: Jag har aldrig haft en chans. Jag tyckte inte om att gå i skolan. Jag hatade skolan. Men jag har aldrig fått en chans.Den personen hade för varit uppe till diskussion för att få förtidspension men själv sagt "Det går jag bara inte med på" och hankat sig fram på diverse jobb som inte hade gett särskilt mycket.Så kan vi inte ha det! Vi måste ha det så att unga människor skaffar sig grundkunskaper. Alla kan inte gå på universitet. Men genom att få grundkunskaper för vissa yrken får man lätt att komma ut i arbete. Här har det brustit sedan länge.Alltför många fick också mixa ihop sin egen utbildning. På en arbetsplats på en tillverkningsindustri träffade jag tre kockar som faktiskt stod vid olika CNC-maskiner. En hade studerat restaurang och medier tillsammans. Tv-kock hade man möjligtvis kunnat bli, men det behövs inte så många sådana.Det är likadant inom vård och omsorg, som också är uppe i debatten. De yrkena har haft låg status - , skulle jag kunna säga. Jag förstår inte varför man inte har ökat intresset, höjt statusen, förbättrat utbildningen eller för den delen också arbetat fackligt med att höja lönerna. Varför har man inte gjort mer tidigare? Varför tror man att nuvarande regering med något slags quick fix ska lösa allt detta på en gång? Så enkelt är det inte. Jag tycker att det är viktigt att man i en debatt sansar sig och också tar på sig en del av det ansvar som man har haft.Nu kommer vi att få en annorlunda gymnasieutbildning med lärlingsutbildningar, yrkesinriktade utbildningar, yrkesvux och annat som kommer att se till att människor blir anställningsbara och också kan gynna industrin där det behövs. Jag vill också tacka interpellanterna för frågan.Det här är en viktig fråga. Läser man Svenskt Näringslivs rapport förstår man vilka stora utbildningsbehov som faktiskt finns och som det är efterfrågan på i arbetslivet. I det fall man går miste om order handlar det inte om utbildningar som kan genomföras eller inom arbetsmarknadspolitiken, utan det handlar om utbildningar som kräver i skolan.Tittar man på de bristyrken som Arbetsförmedlingen har rankat pratar man om civilingenjörer, läkare, VVS-ingenjörer, sjuksköterskor, förskollärare och så vidare. Det är inga utbildningar som man normalt sett kan ha inom arbetsmarknadspolitiken, utan det är utbildningar som kräver examen från vanliga skolor.Därför är det viktigt att vi har gjort en stor satsning på skolan. Vi satsar ju extra på en bättre skola. Det måste vara bättre redan från första årskursen för att varje barn och ungdom ska få en bra grund att stå på. Mycket av problemen gäller att många ungdomar lämnar skolan utan en vettig skolutbildning.Som mycket riktigt sade är det många som jobbar inom till exempel vården som inte har någon vårdutbildning. De har gått en medieutbildning som man redan från början visste att den troligtvis inte skulle kunna leda till jobb inom medierna, där antalet jobb är begränsat.Det är viktigt att ungdomar får bra yrkes- och studierådgivning och att de går in på utbildningar där det finns en jobbefterfrågan, så att det finns en chans att få ett jobb, speciellt för de unga som inte är så benägna att flytta. Annars måste man ge beskedet: Du måste antagligen flytta inom eller kanske utanför gränser, eftersom det finns så få jobb inom just den specifika delen.Det är också viktigt med de satsningar som görs inom gymnasieskolan med en ny gymnasieutbildning, gymnasielärlingar och också lärlingsprovanställningar, som vi ska komma med en utredning om så småningom.Med detta sagt är det tydligt att det går bra för . Det är 120 000 fler som går till jobbet en vanlig dag nu i vår jämfört med . Långtidsarbetslösheten sjunker också. Vi har en av de lägsta långtidsarbetslöshetssiffrorna i . Den är fortfarande för hög, men relativt andra länder ligger vi hyfsat till.En outnyttjad resurs som jag tycker att arbetsgivarna borde använda sig mer av är alla de många utlandsfödda som finns hos Arbetsförmedlingen. Det finns människor med gedigen utbildning men också med gedigen erfarenhet som inte blir anställda. Mer än hälften av de utlandsfödda som finns hos Arbetsförmedlingen har minst gymnasieskola eller akademisk utbildning. Det finns en stor kompetensreserv som jag hoppas att man kommer att kunna använda mycket mer.Vad säger då oppositionen? Jo, till exempel att man inte ska flytta till de lediga jobben utan söka på hemorten , när vi vet hur viktigt den är som arbetslös. Det är en mycket märklig signal. Finns det ett ledigt jobb i och jag har en utbildning som passar, varför ska jag inte vara beredd att ta det lediga jobbet? Sådana signaler tror jag är väldigt viktiga.Men framför allt handlar det om att skolan måste förebygga arbetslösheten och att arbetsgivarna måste vilja anställa dem som finns. Även om de personerna är födda i andra länder kan de ha gedigna kunskaper och erfarenheter. Där har vi mycket att göra, för att minska fördomarna mot personer som har andra typer av kompetenser. Ja, det är naturligtvis bekymmersamt när den så kallade jämviktsarbetslösheten kommer på en högre nivå därför att det saknas kompetens. Det leder till att räntan måste höjas snabbare än vad den annars skulle göra, och det leder till att vi inte utnyttjar hela ekonomins potential.Katarina uttrycker att det här är tråkigt, och det är den långsiktiga omställningen av skolan som ska lösa problemet. Då funderar jag. Under den här hemska perioden har vi jobbat under två borgerliga läroplaner. För de två senaste läroplanerna, som den borgerliga regeringen nu tar avstånd från, är ju framtagna av de borgerliga. Det var till exempel , som var moderat skolminister. Hon gjorde tydligen helt fel. När det gäller läroplanen därefter var det också en borgerlig utbildningsminister.Det är kanske ett gemensamt ansvar. Man kan inte bara pracka på och säga att det var några hemska socialdemokratiska propositioner, utan det var borgerliga propositioner bakom båda de här läroplanerna. Det kan vara klädsamt att ibland komma ihåg det.Om skulle ha en poäng är det väldigt konstigt att man inte har något ansvar för alla dem som har blivit utbildade under de här två borgerliga läroplanerna. Jag pratar om omställningen, som de har rätt till för att komma tillbaka i en arbetslinje. Jag pratar inte om den långsiktiga utbildningspolitiken. Jag pratar om människors rätt att komma tillbaka och vikten för samhället, ekonomin och näringslivet av att de kommer tillbaka.Jag tycker att en borgerlig regering kan ta ansvar för att de borgerliga läroplanerna i så fall har ställt till det så dant att man måste ge människor den rättigheten.Dessutom har vi, som ministern är inne på, alla dessa nya svenskar. Jag delar ministerns uppfattning att det är en stor resurs som vi misshushållar med i landet. Men även där kan det vara så att utbildning behövs. Jag träffade en skräddare från . Han hade sökt arbete, och på ett företag hade de sagt att de var villiga att anställa honom. Men det krävs lite annan kompetens också för en skräddare, och den omställningen kan man behöva hjälp med av arbetsmarknadsmyndigheterna.Poängen med den där hemska Amspolitiken, som man kanske klichémässigt tar avstånd från, är just att man ska hjälpa till med den lilla omställningen. Om rätten till omställning kan rymmas i en borgerlig arbetslinje vore jag väldigt tacksam. Då halkar vi tillbaka i problematiken med framtida rekryteringar inom vård och omsorg och välfärden, ni vet den som berör barn, gamla, skola och så vidare.Jag är undersköterska till yrket och har arbetat deltid inom äldreomsorgen ända tills jag blev riksdagsledamot 2002. Möjligheten att få jobba heltid är begränsad till några tjänster per arbetsställe. hoppas och tror jag att det blir bättre för de studenter som kastar sina mössor i skyn här . Men jag tvivlar på den saken när jag ser utvecklingen. Då pratar jag inte om den kommunala arbetsmarknaden och landstingsarbetsmarknaden, utan jag tittar mest på den privata tjänstesektorn, som är en annan del av arbetsmarknaden som har rätt många nya och unga anställda och som erbjuder ganska otrygga anställningar under väldigt korta tider.Det är det jag menar. För dagens färdigutbildade undersköterskor, måltidsbiträden eller barnskötare, som står för upprätthållandet av välfärden, väntar deltidsjobb och alltför sällan faktiskt en trygg visstidsanställning. De som ska hålla uppe välfärden ställs ju i något slags vänteläge . Dagens problem är att det där vänteläget, väntan på en trygg visstidsanställning, bara blir längre och längre och längre.Jag bor i inland i en väldigt liten kommun. Där oroar vi oss rätt mycket för hur vi ska lösa framtidens rekrytering när det gäller jobb inom välfärdssektorn. Det handlar inte om att vi inte har tagit del av statsrådets myndigheters kunskap om demografi, utan det handlar mer om att vi bor i en liten kommun med en åldrande befolkning, en krympande kommunekonomi och där inflyttningen är mindre än utflyttningen.Statsrådet skulle kunna ringa till kommunstyrelsens ordförande i och prata med honom och höra hans berättelse om hur orolig han är över just rekryteringen till välfärdsjobben. Det handlar ju om vården av barn, sjuka och gamla. Därför säger jag så här: Lösningen för äldreomsorgen, skolan eller förskolan är inte, som jag ser det, det som finansministern framförde, nämligen att ingångslönerna i de här yrkena skulle behöva sänkas för att man skulle kunna förbättra rekryteringen.Jag skulle vilja säga att det är tvärtom. Bättre löner och möjlighet till heltid och en god arbetsmiljö som inte sliter ned människor är väl en av framgångsfaktorerna eller medicinen för den framtida rekryteringen. Det finns nog inte en kommun eller ett landsting som inte har tittat på hur demografin ser ut. De vet vilka pensionsavgångar som väntar.Det handlar om hela den här missmatchningen på arbetsmarknaden. Den borgerliga nya gymnasieskolan är en del av den framtida i matchningen. Vi kan ju se att unga är smarta, så smarta att de inser att de borgerliga nya gymnasieprogrammen kan bli en återvändsgränd för dem. Därför minskar söktrycket på yrkesprogrammen. Unga inser att om de går på det här gymnasieprogrammet innebär det att de blir vid sin läst, så att säga. Det vill man inte när man är ung i dag.Min fråga är om arbetsmarknadsministern delar finansministerns, tillika partikamrat, uppfattning att en av lösningarna i fråga om rekryteringen för framtiden inom vård och omsorg är sänkta ingångslöner. Vi kan alltid diskutera lösningar både nu och då. Det är intressant att göra det och att göra en tillbakablick. är det bra att man har på nacken, så att man minns hur det var vid vissa tider.Ams var väl ändå som störst . Det var då det var flest som gick och omskolade sig, som det hette. Det var ett vedertaget uttryck, att man omskolade sig. Vad jag har förstått fanns det inte några borgerliga skolplaner som styrde det.Det var också så att Socialdemokraterna tog bort det lärlingssystem som en gång fanns, tog bort de 1-2-åriga yrkesskolor som fanns, där man utbildade svetsare och andra inom industrijobb, byggjobb och hantverksarbeten. Det var väl även Socialdemokraterna som ändrade den utbildning som fanns inom vård och omsorg till att bli mer teoretisk. Visst krävs det mer kunskap för att klara moderna jobb, men alla kan inte vara där. Det måste finnas händer i vården på alla nivåer.Det är också viktigt att vi känner ett gemensamt ansvar för att höja statusen, för att se till att våra ungdomar faktiskt vill välja de utbildningar som finns. Jag tycker att det som vi precis hörde säga är skrämmande, att det inte är så många som vill söka till de tekniska yrkena. Det är sorgligt, för här kommer att halka efter som nation. Om vi inte ser till att det blir fler som utbildar sig till de yrken där det faktiskt är arbetskraftsbrist kommer vi att få en ännu större missmatchning framöver, vilket inte någon vill och inte gynnar någon.Här menar jag att det gäller att inte bara hacka utan att också komma med konstruktiva lösningar och se till att det blir en positiv attityd till de yrken där det krävs utbildning. Jag kommer från , ett län med stor närvaro av mindre och medelstora företag, ofta samverkande som leverantörer till större företag. Jag minns så tydligt när jag var kommun- och regionpolitiker hur industrin bombades ut i vårt län 2007-2008. Det var , , och ibland direkta nedläggningar av företag. Tusentals och åter tusentals metallarbetare och trähusanställda fick gå hem, och där har åtskilliga stannat.Jag vill påstå att den sittande regeringen i två avseenden fullständigt har misslyckats med konjunktur- och strukturpolitik. När det gäller konjunkturpolitiken skulle man ha satt in åtgärder för att hålla folk kvar i företagen och utbilda dem som man exempelvis gjorde i Tyskland.I stället rasade folk rätt ut, och det som har hänt i företagen är att den gamla strukturen, det enklare montaget har slagits ut. är det mer kvalificerade uppgifter - uppgifter som de nuvarande arbetslösa inte har kapacitet att utföra. Och i det skriande behovet av utbildning för att kunna komma tillbaka erbjuder regeringen fas 3, där kommer i jobb eller i utbildning. Resten är kvar i utslagning.Jag var också med under 90-talskrisen. Jag ser fortfarande effekterna av att många handelsanställda och kommunalanställda slogs ut. De har blivit den grupp som vi benämner som utsatt. Skillnaden mellan då och var att Socialdemokraterna fick ärva sönderkörda statsfinanser. Men ni fick ärva starka statsfinanser. Ni har och har haft möjligheten att faktiskt förhindra att en ny, stor, utsatt grupp inte kommer tillbaka till arbetsmarknaden.Men jag tror inte att ni har en verklig vilja att göra detta, för ni tror på en annan teori. Ni tror nämligen att förutsättningen för att åstadkomma fler i arbete är att dra ned relativlönerna. Därför måste ni ha ut människor på en låglönearbetsmarknad genom ekonomiska instrument som RUT-avdraget, försämrad a-kassa och övrig stimulans till en ny sektor.Vi socialdemokrater vill inte tillbaka till 20- eller 30-talet. Vi vill fortsätta utveckla med kvalificerade arbetsuppgifter, där vi tävlar med omvärlden med kunskap och inte med att tjäna i de besuttnas hem. Det gjorde vi en gång; är förbi och ska fortsätta vara förbi.Jag skulle gärna vilja ha statsrådets svar: Tror att det är en gynnsam strategi att sänka det relativa löneläget i samhället? Skapar det fler jobb? Är det er politik för att åstadkomma det ni benämner som full sysselsättning?