· GZ10109 · 2011-11-22 14:14:08 — Det är svårt med avgränsningar och så vidare, och det gäller inte bara idrottsarrangemang.Då kan jag fundera lite grann över: Ska man tolka en del talare så att det kan vara vilket bolag som helst som ordnar olika arrangemang och att allt ska vara fritt, att man aldrig kan säga att det finns skäl till att de ska betala en del för de vinster de har möjlighet att skaffa sig genom ett arrangemang, en konsert, en festival eller vad det nu kan vara? Någonstans på linan finns det väl ändå en gräns?Det var enklare när världen var binär, när det var privat eller offentligt, ideellt eller kommersiellt. Men vi är inte där . Det finns väldigt många blandformer och gråzoner, och det är därför vi får problem. Men låt oss i ordnad och organiserad form angripa bekymren och lösa dem! Det är vad jag arbetar med. Med tanke på att dagens regler är så oklara, orättvisa och oförutsägbara borde polisens möjligheter att ta ut ersättning stoppas fram till dess att utredningen är klar. Även om justitieministern känner tveksamheter kring detta är tolkningen mycket tveksam.Det skulle vara mycket olyckligt om polisens uttag och ersättningar skulle få som konsekvens att föreningar tvingas dra ned exempelvis sin ungdomsverksamhet för att kunna finansiera dessa nya kostnader.Man får inte heller glömma att idrottsrörelsen genererar ett stort positivt samhällsnetto. Idrotten är faktiskt en av samhällets viktigaste resurser. Kort sammanfattat kan man säga att idrottsrörelsen i högre grad än övriga samhället fostrar mer fysiskt och psykiskt välmående individer.Inom idrotten utförs motsvarande 70 000 heltidsarbeten på ideell basis. Om idrottens ideella ledarskap skulle betalas av samhället skulle samhällskostnaden bli ca 20 miljarder, beräknat på en fritidslön. Tar man också detta i beaktande blir det ännu mer tveksamt om man ska bestraffa idrottsrörelsen på detta sätt.Det som krävs är att regeringen kommer med ett åtgärdspaket i huliganfrågan med bland annat anmälningsplikt för våldsverkare samt bättre kameraövervakning. Man måste också se till att polisen inte fortsätter att ta ut ersättning för idrotts- och kulturarrangemang - detta med tanke på att det föreligger många tveksamheter kring de nuvarande reglerna.Min sista fråga till justitieministern blir: Kommer justitieministern att ta initiativ för att polisen ska upphöra med de här ersättningarna tills utredningen är klar? Eller vill du bara avvakta och se vad som händer?Avslutningsvis vill jag säga att det är huliganismen som ska bekämpas, inte svensk idrottsrörelse. Ja, i grund och botten är det huliganismen som måste bekämpas, och det måste göras på olika sätt. Det tog jag upp i mitt föregående inlägg. Jag fick då svaret av ministern att det är arbetslinjen som gäller. Den gäller för vartenda parti som sitter här i , så det är vi totalt eniga om. Men det ser inte så bra ut för många ungdomar i dagsläget.Ministern var också inne på att riktlinjerna var klara och tydliga. Jag tycker inte det. För när man tar upp det här med kostnadsområdet räknas även områden i nära anslutning till exempelvis arenan eller arrangemanget - så måste det vara. Det kan vara parkeringsplatser, campingplatser, tunnelbanestationer och till och med parker. Det tycker inte jag är så klart och tydligt.Jag hoppas att ministern jobbar för att det åtminstone ska komma någonting på det här området. Jag håller med föregående talare. Vi har det här med anmälningsplikt. Visst, det är att gå långt, men vad gör man inte för att stävja det som förekommer på många av våra idrottsarenor? Hur det än är skänker idrotten mycket till vårt samhälle. Alla ska kunna gå till idrottsarenorna och vara lugna och trygga. När kommer anmälningsplikten och andra åtgärder? De kunde tydligen komma efter hand, och det hoppas jag att de gör. Det är glädjande att det finns ett otroligt engagemang för att bekämpa de problem vi har i samband med idrottsevenemang. Det är ett stort bekymmer att vi vid högriskmatcher har kostnader som är väldigt stora för att ordna lugn och ro. Och ändå har vi tvingats vara med om inställda matcher och om att våld har förekommit. Det är klart att vi här har ett viktigt arbete. För mig är det självklart att den nationella samordnaren har en otroligt viktig uppgift.Sedan vidhåller en fullständigt vettlös inställning, om man frågar mig, när det gäller viktigaste uppgift, att stifta lag. Det kan inte vara så att riksdag säger att vi ska låta lagen bero när har fattat beslut om den eller att ministrar ska gå in till myndigheten och säga hur de ska tolka.När det gäller avgifter och ersättningar kan det inte bli vilka tolkningar som helst. Man kan läsa de anvisningar som har gett ut. Det finns riktlinjer som man kan använda sig av. Det finns också en möjlighet för polisen att sätta ned avgifter eller att efterge avgifter om det finns särskilda skäl. Pengarna tillfaller inte polisen, så polisen kan inte för egen , så att säga, vara intresserad av att hålla uppe avgifterna. Det är också så att besked om avgifternas storlek, eller i varje fall vad det högst kan komma att bli, ska ges i samband med tillståndsgivningen. Det finns alltså både hängslen och livremmar i den delen.Likväl är vi helt överens om att det fortfarande finns tolkningsproblem och svårigheter i bedömningarna som vi måste diskutera och ta oss an. Därför kommer detta att ligga på den nationella samordnarens bord, så att det kan hanteras. Den nationella samordnaren kan efter att ha arbetat med de här frågorna, både i denna del och i andra, komma till regeringen med nya krav på anvisningar men också med förslag till förändringar som vi i laga ordning kan fatta beslut om.