· GZ10106 · 2011-11-29 15:16:54 — har frågat mig om vilka åtgärder jag avser att vidta inför det arbetskraftsbehov som kommer att uppstå i kommun- och landstingssektorn.De kommande åren beräknas efterfrågan på arbetskraft inom särskilt hälso- och sjukvård och äldreomsorg att öka till följd av stora pensionsavgångar och ett ökat vårdbehov. Enligt både SCB:s och Arbetsförmedlingens prognoser väntas rekryteringsproblem bland specialistutbildade sjuksköterskor, läkare och tandläkare.För att bemöta problemen har regeringen föreslagit att kraftigt utöka antalet utbildningsplatser inom dessa yrken . Vidare har gymnasial lärlingsutbildning införts i syfte att stärka kvaliteten i yrkesutbildningen och öka inslaget av arbetsplatsförlagd utbildning. Regeringens satsning på yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning, så kallad yrkesvux, har redan inneburit bättre möjligheter för vuxna att stärka sin kompetens. Omvårdnad utgör den vanligaste inriktningen bland dessa elever.För att unga ska välja att utbilda sig inom exempelvis vård och omsorg räcker det emellertid inte med fler utbildningsplatser. Om åtgärderna ska ha effekt är det viktigt att elever erbjuds bra studie- och yrkesvägledning för att få kunskap om framtidsutsikterna inom olika yrken. Sådan information redovisas bland annat på Arbetsförmedlingens webbsida i form av den så kallade yrkeskompassen, men bör i högre grad komma unga till del. Än viktigare är att arbetsgivare inom både offentlig och privat sektor erbjuder en attraktiv arbetsmiljö med goda arbetsförhållanden, konkurrensmässiga löner samt möjlighet till heltidsarbete och karriärutveckling. Det finns en stark överrepresentation av kvinnor inom vård- och omsorgsarbete. För att kunna möta arbetskraftsbehovet är det således angeläget att fler män väljer att utbilda sig och arbeta inom detta yrkesområde. Med fler aktörer som erbjuder offentligfinansierade tjänster ökar mångfalden inom sektorn, vilket kan bidra till att attrahera personal. Med anledning av den debatt som pågår om äldrevård som erbjuds av privata utförare vill jag understryka att detta inte får ske på bekostnad av kvaliteten. Det ska tilläggas att bristen på arbetskraft i första hand gäller yrkeserfaren personal, medan det i många fall finns god tillgång på nyutexaminerade arbetssökande. Arbetsgivarna måste vara beredda att ge dem en chans att få arbetslivserfarenhet.Regeringen har vidtagit åtgärder för att öka arbetsutbudet och förbättra matchningen mellan arbetssökande och lediga jobb. Arbetsförmedlingens uppdrag har vässats, och de arbetsmarknadspolitiska programmen har inriktats på ökad sökaktivitet. Insatser såsom arbetsmarknadsutbildning förstärker den arbetssökandes kompetens och motverkar bristsituationer på arbetsmarknaden. De förändrade reglerna för arbetskraftsinvandring, som trädde i kraft , syftar till att förenkla för utländsk arbetskraft att få arbetstillstånd i Sverige.Arbetskraftsbehovet och den kommande generationsväxlingen inom bland annat offentlig sektor fordrar en mångfald av åtgärder och ett ökat samarbete mellan aktörer på flera olika nivåer. Skillnaderna mellan storstadsregioner med hög befolkningstillväxt och glesbygdskommuner är betydande. Olika lösningar måste utformas utifrån de behov som finns på lokal och regional nivå.Arbetsgivare inom offentlig sektor bör vara ett föredöme när det gäller att attrahera och behålla personal, både kvinnor och män. Alla som vill och kan arbeta ska ges möjlighet att bidra efter förmåga. Ökad sysselsättning och goda statsfinanser är grunden för att genomföra satsningar på välfärden. Så möter vi de demografiska utmaningarna. Tack, , för svaret! Det tycks som om ministern har uppmärksammat problemet, men först börjar man utöka antalet utbildningsplatser, vilket förvånar mig väldigt mycket. Det tar faktiskt att utbilda personal oavsett om det gäller undersköterskor eller läkare. I Arbetsförmedlingens rapport om generationsväxling på arbetsmarknaden skriver man att de största pensionsavgångarna i inträffar . De har alltså redan börjat. Då kommer av de sysselsatta i den offentliga sektorn att gå i pension. Därefter kommer nästa stora grupp under 2015-2019, då i den offentliga sektorn går i ålderspension.Det är hög tid att göra något , för det är väldigt bråttom. Det duger inte att säga att man utökar antalet platser . Det skulle redan ha varit gjort. Som jag sade tidigare tar det att utbilda personal med rätt kompetens, oavsett om utbildningstiden är eller många fler år. har vi en jättehög arbetslöshet där människor går arbetslösa som vill få ett jobb eller en utbildning, så att de kan få en lön och ett arbete att gå till. Vi socialdemokrater vill bland annat satsa på utbildningsvikariat för att utbilda personal som kanske redan finns i verksamheterna. Då har en arbetslös möjlighet att komma in och få chansen att pröva på jobb. Detta har vi provat förr, och det har fungerat alldeles utmärkt. Det är ett koncept som gynnar oss alla.Att få in arbetslösa i utbildningsvikariat som den som redan har en anställning får utbilda sig innebär att vi inte tappar fart utan rustar fler på en och samma gång. Det är ett vinnarkoncept. Det är bra för den enskilde som får gå från arbetslöshet till jobb, och det är bra för kommuner och landsting att människor kan passa på att utbilda sig. Det är också bra för vår gemensamma vård och omsorg.Jag har därför en fråga till ministern: regeringen villig att pröva vårt förslag med utbildningsvikariat för att underlätta den stora generationsväxlingen inom den offentliga sektorn?Fru talman! Vi har inte råd att tappa bort den enorma kompetens som finns i kommuner och landsting. Genom att vänta får vi inte in den nya generationens arbetskraft innan erfaren arbetskraft lämnar arbetslivet. Vi har i vårt budgetalternativ en satsning på generationsväxling, där unga människor kan komma in och jobba tillsammans med erfaren personal och lära upp och bli mentorer åt dem som ska ta över. säkrar vi upp en del av den kompetens som riskerar slarvas bort. Det kan också bli en avlastning för redan hårt pressad personal att vi blir fler som kommer i arbete. Då har man också större möjlighet att stanna kvar i arbetslivet tills man går i pension. Generationsväxlingen är alltså väldigt bra för alla. Därför vill jag fråga ministern: ministern tänka sig att satsa på de förslag som Socialdemokraterna har? Jag tycker att det är bra att ställer den här interpellationen, för den visar verkligen på ett problem som vi brottas med och som förmodligen kommer att växa framöver. Det är bra att vi i kammaren får diskutera detta.Det som det i botten handlar om är utbildning. Har man inte utbildning kan man heller inte få något jobb. Jag tror att det har varit alldeles för enkelt att utbilda sig till yrken som inte finns eller till en arbetsmarknad där det redan finns för många som har just den utbildningen. Det har varit alldeles för enkelt att glida igenom skolan utan att få tillräckliga kunskaper eller ett fullgott slutbetyg. Därför måste man nu i efterhand, när människor ska gå in i vuxenvärlden och ta ett arbete, fortsätta utbilda dem. Därför har också regeringen föreslagit att utöka antalet utbildningsplatser under 2012.Vi har också ändrat i skolsystemet. Vi kommer att ha en annan gymnasieskola som ska syfta till att man snabbare och lättare ska fånga upp de kanske skolttrötta elever som har kraft i händerna och inte bara vill sitta vid en lärobok vid skolbänken. De kommer att få vara ute på arbetsplatser och lära sig.Men det handlar också om yrkesinriktad eftergymnasial utbildning, så kallad komvux. Jag tycker att det är mycket viktigt att dessa möjligheter finns, så att människor kan utbilda sig till de bristyrken där det krävs.Man måste också få till en bättre matchning. Det har också nämnts i debatten. Då gäller det att Arbetsförmedlingen får de verktyg man behöver, och det har vi sett till. Enligt är det 250 000 människor som kommer att behövas på arbetsmarknaden . Då tror jag också att det måste till att arbetsgivare blir attraktivare, så att man faktiskt vill arbeta inom äldreomsorgen, förskolan och den offentliga sektorn. Här tror jag att våra kommuner har en rejäl läxa att göra.Jag har besökt ett antal äldreboenden och talat med många som jobbar inom äldreomsorgen. Det är många synpunkter som har kommit fram. Jag tycker att kommunerna inte riktigt tar uppgiften att bli attraktiva arbetsgivare på allvar. Här har cheferna en nyckelroll i att lyssna på sin personal. Att vara delaktig i utvecklingen av sin arbetsmiljö, sin arbetsplats och hur arbetet ska utformas är oerhört viktigt, liksom att man också kan karriärväxla. En duktig undersköterska kanske det ligger i arbetsgivarens intresse att uppmuntra att gå vidare i sitt arbete och kanske också att hjälpa till när det gäller studier.Man måste inse att man som arbetsgivare kommer att få jobba för att få behålla sin personal. Jag tror inte att det riktigt har framgått, framför allt inte när vi ser att det finns en arbetslöshet. Då är det lätt att tro att detta ska lösa sig, men det gör inte det. Här måste både samhälle, näringsliv, arbetsgivare och arbetstagare jobba tillsammans så att vi får den vård och omsorg vi alla vill ha och så att den offentliga sektorn klarar sin uppgift. Jag tror också att vi måste få in fler aktörer. Många måste få starta eget inom den här verksamheten, så att det inte bara är de stora drakarna som finns och så att man har fler arbetsgivare att välja på. Att kunna bli sin egen och göra karriär på det man är duktigast på, till exempel äldreomsorg, tror jag är en framgångsfaktor. Den här interpellationen berör egentligen tre frågor. Den första frågan handlar om hur man ska kunna hitta utbildningsplatser för att kunna garantera framtidens omsorg. Den andra frågan handlar mer om hur vi över huvud taget ska få händer i välfärden. Den tredje frågan handlar om hur kommuner och landsting ska kunna rekrytera personal.Låt mig börja med att tacka ministern för ett uttömmande svar när det gäller den första frågan, om utbildning. Regeringen har gjort en gedigen utbildningssatsning på många olika områden, alltifrån grundutbildning till vidareutbildning. Detta är på grund av att man har sunda statsfinanser. Om man i stället gör som interpellantens partiledare och delar ut 17 miljarder av det 15 miljarders budgetutrymme som man är överens om till pensionärsskattesänkningar lär det inte bli många utbildningar på det här området, inte heller om man gör gigantiska infrastruktursatsningar. Man måste ha en realistisk bild, och här har vi nu en finansiering för just de utbildningarna. Det är viktigare än att utlova många fåglar i skogen.Den andra frågan berör händerna. Hur ska vi få tillräckligt många händer när vi har den här demografiska utvecklingen? Man kan börja med att lyfta fram det som ministern säger: antogs en viktig reform om arbetskraftsinvandring. Det är en väldigt viktig aspekt.Samma år antogs en lika viktig reform om att reformera sjukförsäkringen. Detta, fru talman, har lett till att det är hälften så många som är sjukskrivna hälften så . Det innebär 200 000 fler människor i arbete. Många av dessa är kvinnor, och många av dessa arbetar i omsorgen. Om man återgår till den gamla sjukförsäkringen har man inte ens internt en rimlig möjlighet att förse arbetsmarknaden med den arbetskraft som hellre mår väl av att arbeta i omsorgsverksamhet än att vara passivt sjukskriven och bara vänta på förtidspension.Så sent som har vi i socialförsäkringsutskottet hört ett utspel från Socialdemokraterna, där man vädjar att vi ska återgå till den gamla ordningen. Jag förundras över hur man kan tro att man ska få några händer i en framtida verksamhet med en sådan förlegad politik.Den sista frågan är intressant. Den formuleras av interpellanten som att kommuner och landsting riskerar att få betydande svårigheter att rekrytera personal med rätt kompetens och att mycket erfarenhet riskerar att försvinna. Det är nog så sant. Tyvärr är det väl så att kommuner och landsting inte alltid är de bästa arbetsgivarföreträdarna.Sedan alliansregeringen tillträdde har dock en mycket större mångfald av entreprenörer som på många olika sätt kan ge ett bredare arbetsmarknadsutbud kommit in på denna marknad, detta parat med ett jobbskatteavdrag riktat till dem som har de lägsta och medelhöga inkomsterna och som ger dem en 13:e månadslön. Det är mycket mer än vad man någonsin har förhandlat sig fram till i fackliga förhandlingar inom de vårdyrkesarbetandes förbund, och det innebär genuina stimulanser för att se till att folk är intresserade av att arbeta i en viktig verksamhet som välfärden och omsorgen.Detta att man stimulerar till fler arbetsgivare att välja emellan, olika strategier och utveckling av en ny servicesektor som ger inte minst kvinnor möjlighet till en helt ny arbetsmarknad jämfört med tror jag sammantaget kommer att vara väldigt attraktivt. Om man dessutom får en bättre lön, där jobbskatteavdragen är väldigt positivt drivande krafter för sådana initiativ, kan man undra hur Socialdemokraterna tänker när de talar om att i stället höja lönerna för dessa yrkesarbetande och vad detta ska leda till.Jag tror att det är väldigt viktigt att konstatera att de reformer som alliansregeringen konsekvent har genomfört i princip har skapat fler i arbete som kan vara med och bidra. Detta parat med utbildningssatsningar och en sund statsfinansiell politik är det som garanterar att vi trovärdigt kan bevara en välfärd och omsorg finansierad av oss alla. Tack, arbetsmarknadsministern, för svaret på viktiga interpellation! Det är ett ganska formellt svar arbetsmarknadsministern ger, och jag ska ställa några ytterligare frågor kring det.Först kan jag dock inte hålla mig från att kommentera det jag hör från arbetsmarknadsministerns partikamrater. De uttrycker sig om människor som har kraften i händerna men som inte vill läsa böcker och att vi behöver händer i vården. Jag tror att det är en oerhört farlig syn på de anställda inom vård och omsorg. Den dag jag inte längre klarar min personliga hygien själv vill jag inte bara ha händer som hjälper mig. Den viktiga frågan är vad det är för hjärta och hjärna som styr dessa händer. Vad är det för kunskap, vad är det för människosyn, vad är det för erfarenhet som styr dessa händer? Därför är frågan om utbildning så viktig.Katarina sade att det tidigare var många som gick igenom skolan utan tillräckliga kunskaper. Det är sant. Men det är också sant att med en borgerligt styrd regering har vi nu fler ungdomar än som lämnar gymnasieskolan utan tillräckliga kunskaper. Vi har en ny gymnasieskola med rekordfå sökande till omvårdnadsprogrammet och de andra yrkesinriktade programmen, just för att det är baserat på en människosyn som säger att vissa arbetar med händerna medan andra har hjärnan med på jobbet.Fru talman! Jag går tillbaka till arbetsmarknadsministerns ganska formella svar på vilka olika utbildningsinsatser som krävs för att man ska klara att tillgodose kompetensbehovet inom vård och omsorg. Jag skulle vilja nyansera frågan lite.Vi vet ju alla att vi går mot en allvarlig brist på utbildad personal inom vård och omsorg, ganska brett inom många olika yrkesområden. Men vi vet också att den kommande bristen inte är jämnt fördelad över landet, utan den är väldigt ojämnt fördelad. Lite förenklat skulle man kunna säga att är ett område som förmodligen kommer att klara sig mycket bra, medan mindre kommuner med kanske 25 000-50 000 invånare, och naturligtvis också glesbygdskommuner, står inför betydande problem när det gäller att klara sin personal- och kompetensförsörjning. Då ska man komma ihåg att det dessutom är samma kommuner som står inför en utveckling av en stor ökad andel äldre äldre. Den demografiska utmaningen när det gäller att ta hand om de äldre är nämligen inte heller jämnt fördelad.Det är alltså samma kommuner som ska brottas både med betydande kompetensbrist och kanske också arbetskraftsbrist och stora vård- och omsorgsbehov.Ann-Christin har tidigare redovisat våra socialdemokratiska förslag om generationsväxlingsprogram för att få fler i utbildningsanställning in i vård och omsorg och utbildningsvikariat inom vård och omsorg. Jag skulle återigen vilja fråga hur arbetsmarknadsministern ser på de geografiska skillnaderna när det gäller kompetensbehovet. Vi har kommuner som står inför stora problem att rekrytera kompetent personal till de här områdena och som står inför stora utmaningar med en ökad andel äldre äldre. Det är ofta kommuner som dess värre också har en mycket hög ungdomsarbetslöshet. Vore det trots allt inte en god idé med någon typ av politiskt initiativ, arbetsmarknadsministern? Tack, , för en viktig interpellation! Vi står mycket riktigt inför stora problem med generationsväxlingen, och det finns också stora regionala skillnader, precis som beskriver.Ett bekymmer inom vården och omsorgen är att väldigt få som jobbar inom vård och omsorg vill rekommendera yrket vidare. Det tyder på att arbetsgivarna måste förbättra sig ganska ordentligt, och det är en stor utmaning för våra kommuner och landsting där vi politiker också styr.Jag har tidigare haft debatter med om frågan om heltid och deltid, och vi är överens om att ska man kunna attrahera inte minst män men också kvinnor så måste det finnas en lön som är rimlig, sjysta villkor och även utvecklingsmöjligheter. Det är absolut väldigt angeläget.Det är också på det sättet att färre unga människor söker till omvårdnadsprogrammet. En av förklaringarna är att omvårdnadsprogrammet gjordes om så att man kan tillgodoräkna sig tiden på omvårdnadsprogrammet om man skulle vilja bli sjuksköterska. Så var det tidigare.Jag tror inte att det finns någon enkel lösning på det här bekymret. Det behövs ganska mycket. Bland annat har regeringen gett ett uppdrag till olika myndigheter, bland annat Arbetsförmedlingen och , att jobba fram regionala kunskapsplattformar för att se vad man behöver göra ute i regionerna. De kommer att redovisa sitt resultat under våren 2012.Det behövs också en bättre matchning från Arbetsförmedlingens sida. Inte minst behöver man tillgodose och ta till vara den kompetensresurs som finns i alla utrikes födda personer som står utanför arbetsmarknaden. Man behöver också mer aktivt attrahera män till de här yrkena. I är man nu på jakt efter omvårdnadspersonal i . har man många arbetslösa män. Det är ingen lätt fråga att fixa den matchningen. De arbetslösa männen skulle verkligen behövas inom vård och omsorg, dels för patienterna och kunderna, dels för att det förstås är bra med en blandad arbetskraft.Det behövs alltså väldigt många olika delar.En sak jag ändå vill lyfta upp i det här sammanhanget är att vi absolut inte hade klarat oss utan att ha en tillåtande inställning till personer som är födda i andra länder. Då hade vi inte haft någon sjukvård eller omsorg att räkna med i Sverige.Det är också viktigt att se på den arbetskraftsinvandring som sker, där flera hundra personer kommer till för att jobba inom hälso- och sjukvården. Det gäller läkare, tandhygienister och hälso- och sjukvårdsarbetare, alltså undersköterskor och den kategorin. Det är alltså flera olika delar man måste arbeta med.När det gäller frågan om utbildningsvikariat tror jag inte att det är lösningen. Det är en väldigt dyr reform - 600 miljoner för 1 200 platser. Vi behöver fler som kommer in, inte fler som lämnar. Jag tycker också att detta är väldigt likt friårsreformen som jag inte var så imponerad av.Det är det svar jag kan ge. Utbildningsvikariat är ingenting som regeringen avser att gå vidare med. Vad ska man säga när man hör de män som har som partibeteckning prata i denna kammare? De pratar om händer i vård och omsorg. Jag hoppas att ministern uppmärksammar vad vi socialdemokrater säger. Det är kompetent personal vi vill ha. Händer i vård och omsorg - man kan fundera på vad Finn menar med det. Det är att förminska kvinnors arbetsinsats. Det är verkligen att göra denna insats liten och betydelselös.Vi vet att det är många unga människor, eller för den sakens skull män, som inte söker in till de utbildningsplatser som finns för att kunna komma in på arbeten inom den offentliga sektorn. Men det är kanske inte så konstigt, för vi har många som ropar på hur det ser ut: Man behöver mer resurser, och man kan inte göra sitt jobb därför att man inte får rätt förutsättningar. Vi vet att har sagt att det finns ett ganska stort glapp på utbildning hos den personal som finns i äldreomsorgen, till exempel. Det är därför vi tycker att utbildningsvikariaten är så bra. Man gör två saker . Man utbildar, och kommer det in en som är arbetslös. Men det handlar om prioritering. En del vill hellre sänka restaurangmomsen än att utbilda och rusta välfärden.Om man inte får rätt förutsättningar är det lätt att det blir fel. Det handlar exempelvis om vanvård, som vi får se och höra om i medierna. Men vilka signaler sänder regeringen ut till de unga och till den nya arbetskraft som vi så väl behöver till vår gemensamma välfärd?I det svar som jag har fått från ministern skriver hon: Med fler aktörer som erbjuder offentligfinansierade tjänster ökar mångfalden, vilket kan bidra till att attrahera personal. Även hade med detta i sitt anförande. Jag vet inte vilken personal som ministern har pratat med, men den personal som jag har träffat säger i alla fall alltid: Vi behöver bli fler. Vi behöver ha en bättre arbetsmiljö. Vi behöver kunna påverka vår arbetssituation. Vi behöver ha sådana arbetstider att vi kan förena arbetet med vårt familjeliv och kanske träffa våra barn.Vi vet att vi i den offentliga sektorn har stora skillnader på möjligheterna att styra sin arbetstid. En del jobbar till och med i delade turer - sådant som vi avskaffade för en himla massa år sedan.Människor som behöver vård och omsorg vill få bra och säker vård och omsorg. Det ska finnas personal som har kompetens och förutsättningar att ge den vård och omsorg som man behöver. Jag är säker på att de inte ropar efter att det ska bli fler aktörer. Det är inte det som behövs.Vi har sett att en del privata aktörer skor sig på sjuka och gamla och skickar våra gemensamma pengar till skatteparadis i stället för att ge den omsorg och vård som den enskilde har rätt till och som vi tillsammans har betalat med våra skattemedel.För att attrahera nya unga till kommuner och landsting måste vi bli bättre arbetsgivare. Det räcker inte med att säga att vi måste vara fler aktörer. Det är inte där som bristerna finns; det säger också de som redan är anställda. Jag tycker att vi ska framhålla det vi talade om i det förra ärendet: den goda arbetsmiljön. Jag tror att det hänger ihop om man ska kunna få arbetskraft att vilja arbeta inom välfärdssektorn. Vi måste också lyfta fram den kraft som den personalen som redan arbetar där har. Det finns mycket kunskap, klokhet, hjärta och omsorg bland de människor som finns framför allt inom omsorgen av både barn och gamla. Det är inte bara händer, som någon har sagt - självklart inte! Men arbetsgivarna måste bli bättre på att ta hand om detta.Det handlar självfallet om utbildning. Satsningen på en ny skola har bara börjat. Fram tills nu har vi levt med den socialdemokratiskt styrda utbildningen och skolan. Men det är nu förändringen och förbättringen kommer. Det gäller att stimulera såväl lärare som elever och att stimulera arbetsgivare att ta emot praktikanter, lärlingar och nyutbildade så att vi får en attraktiv arbetskraft som vill jobba inom välfärdssektorn.Ylva var skolminister . Det är nu vi ser resultatet. Många av dem som då gick i högstadiet tillhör dem som är arbetslösa . Så ser det ut. Därför tycker jag att man borde vara lite varsam med orden och inse att det tar tid att ställa om en utbildning. Det borde en före detta skolminister inse.Jag är övertygad om att med Alliansens politik kommer vi tidigare än att få se att det finns en balans på arbetsmarknaden där vi har en liten arbetskraftsbrist och en låg arbetslöshet. Det är det som är målet för vår politik.