· GY10131 · 2011-01-21 15:14:39 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka rådande matchningsproblematik inom vuxenutbildningsområdet och arbetsmarknaden. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att näringslivet kan få tag i den kompetens som efterfrågas för att undvika flaskhalsar i ekonomin och för att arbetslösa med svag utbildningsbakgrund ska ges möjlighet till ny kompetens som kan leda till arbete. Slutligen har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att öka utbildningen inom bristyrken och för att höja kompetensen hos den svenska arbetskraften.Kompetensförsörjning rör flera olika politikområden, bland annat arbetsmarknads-, utbildnings- och näringspolitiken. Jag svarar huvudsakligen utifrån de delar som ryms inom arbetsmarknadspolitikens område.En god kompetensförsörjning innebär att den arbetskraft och den kompetens som behövs inom olika sektorer finns och är anställningsbar. Behoven varierar såväl som mellan olika branscher och olika delar av landet. Att kompetensförsörjningen fungerar är av grundläggande betydelse för vår välfärd.Det har framkommit bland annat i undersökningar presenterade av Företagarna och Arbetsförmedlingen att det trots en starkt ökande efterfrågan på arbetskraft saknas personer med rätt kompetens inom vissa områden. Vi känner igen detta mönster från tidigare konjunkturvändningar.Regeringen har , vilka präglats av svag efterfrågan på arbetskraft, gjort stora satsningar inom utbildningspolitiken för att stärka kompetensen hos arbetskraften, bland annat genom en kvalitetsförstärkning av yrkesutbildningen. Antalet platser på universitet och högskolor samt inom den yrkesinriktade gymnasiala vuxenutbildningen (yrkesvux) har tillfälligt förstärkts . Vidare har den nya inrättats och antalet utbildningsplatser ökats. En försöksverksamhet med lärlingsutbildning inom gymnasieskolan pågår och kommer att permanentas i den nya gymnasieskolan . Regeringen fortsätter med kvalitetsförstärkningar av yrkesutbildningen genom att bland annat införa en ny lärlingsutbildning inom den kommunala vuxenutbildningen från och med hösten 2011.Det är inte görligt att via kortsiktiga politiska beslut ändra kompetensen hos befolkningen. Vad vi däremot kan göra inom arbetsmarknadspolitiken är att förbättra matchningen och tillvaratagandet av den kompetens som finns.Arbetsgivare som upplever sig sakna rätt typ av arbetskraft bör kontakta Arbetsförmedlingen. Det finns i många fall kompetens bland de arbetssökande, men det kan krävas ett bredare, fördjupat sökande och en bättre matchning. Detta kan Arbetsförmedlingen bistå med.Matchningen är Arbetsförmedlingens huvuduppgift och omfattar platsförmedling och arbetsgivarkontakter. Kundundersökningar som genomförts visar att av de arbetsgivare som vänt sig till Arbetsförmedlingen för rekryteringshjälp varit nöjda med den hjälp de fått och att de fått tillräckligt med lämpliga sökande för att kunna anställa.När det gäller de arbetssökande fokuserar Arbetsförmedlingen på att sökaktiviteten ska vara hög och att de sökande bör vara yrkesmässigt och geografiskt rörliga. För den som saknar tydliga formella kvalifikationer ska Arbetsförmedlingen kartlägga och vid behov validera den kompetens och kunskap som den sökande besitter.Arbetsförmedlingen kan också, när så bedöms lämpligt, besluta om kortare arbetsmarknadsutbildningar inom bristyrken med inriktning mot till exempel tillverkning, transport, bygg och anläggning, vård och omsorg med mera.Det allvarliga är att det fortfarande, trots en växande efterfrågan på arbetskraft, är svårt för personer med utländsk bakgrund samt för personer med en funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga att finna ett jobb. Regeringen följer därför noga utvecklingen och Arbetsförmedlingens arbete inom detta område. Jag vill betona att detta är en fråga som endast kan lösas i samverkan med arbetsgivare och andra aktörer. Det handlar i grunden om hur vi ser på kompetens när den arbetssökande i något avseende skiljer sig från normen.En annan viktig grupp att fokusera arbetsmarknadspolitiska insatser på är ungdomar, särskilt de som saknar fullständiga betyg. Ungdomar är ofta attraktiva på arbetsmarknaden och finner vanligen en anställning förhållandevis snabbt. Däremot är utsikterna för ungdomar med ofullständig utbildning mindre goda. Regeringen har därför beslutat om särskilda insatser för att stödja dessa ungdomars återgång till utbildningssystemet och sett till att Arbetsförmedlingen har möjlighet att göra tidiga insatser när så bedöms lämpligt.Rent generellt gäller att arbetsmarknaden i allt högre grad efterfrågar personer med högre utbildningsnivå i form av en teoretisk utbildning eller yrkesutbildning utöver grundskola. Ökade krav i arbetslivet bekräftar vikten av utbildning. Regeringen lägger därför även fortsättningsvis stor vikt vid utvecklingen inom det ordinarie utbildningsområdet, inte bara vad gäller volymer utan även när det gäller samverkan mellan arbetslivet och utbildningsvärlden, för att därigenom långsiktigt förbättra och säkra vår kompetensförsörjning. Jag vill börja med att tacka för svaret, men jag är inte särskilt nöjd med det.Senast i går kunde vi läsa en rapport från som säger att långtidsarbetslösheten stiger oroväckande mycket och att arbetslösheten ligger på skyhöga nivåer som det anmäls allt fler lediga arbeten. Någonting är helt fel. En del i det som är fel handlar just om det som jag ställde frågan om: matchningen mellan den kompetens som finns i form av arbetslösa människor och den kompetens som arbetsgivarna efterfrågar.Ett populärt ord hos statsministern , och särskilt i partiledardebatten , är ordet anställningsbar. Människor måste bli anställningsbara, upprepade han . Ja, det kan vi väl alla hålla med om, men frågan är bara hur.I våra frågor till statsrådet har vi hänvisat till flera olika rapporter som visar att problemet med matchning är stort. Ändå säger statsrådet märkligt nog i sitt svar att av de arbetsgivare som vänt sig till Arbetsförmedlingen är nöjda med den hjälp de har fått. Det står i skarp kontrast till den rapport som tagit fram, deras årliga rekryteringsenkät, där den del som heter "Att söka men inte finna" visar att vart femte rekryteringsförslag misslyckats både och det jämförande . Att så många som var femte misslyckats även med så mycket högre arbetslöshet menar man i rapporten beror på att matchningen inte fungerar. Ändå påstår statsrådet i sitt svar att är nöjda med den hjälp de har fått. Det är väldigt märkligt.Många av åtgärderna syftar till att snabbt få ut de arbetslösa i korta åtgärder. Men rapporter från Arbetsförmedlingen visar att de som sätts i korta åtgärder oftast återvänder till arbetslöshet, eftersom man inte har fått den hjälp som hade behövts för att skapa en egen, varaktig försörjning.Jag upplever att det finns en stor avgrund mellan arbetsmarknadspolitiken och utbildningspolitiken, trots att de borde vara grenar på samma träd.Fru talman! Mycket av statsrådets svar på våra interpellationer handlar om regelrätt utbildning, och det är också viktigt. Men svaret andas mycket att det mesta av ansvaret läggs över på individen: Man får själv se till att välja rätt väg i livet om man vill lyckas.Arbetsmarknadspolitik är i högsta grad fördelningspolitisk, då den vänder sig i första hand till de arbetslösa och resurssvaga, som kanske inte i första hand ser studielån som den första åtgärden för att förbättra sin ställning på arbetsmarknaden. För att verkligen satsa på dem som behöver åtgärderna bäst behöver man gå från den låga nivån på dagens arbetsmarknadsutbildningar och se till att matcha betydligt bättre än vad som görs i dag.Men tyvärr pratar statsrådet inte alls om arbetsmarknadspolitik i sitt svar utan bara om reguljär utbildningspolitik. Och med de åtgärderna har vi många som riskerar att fastna utanför arbetsmarknaden , kanske i hela sina liv. Vi behöver både bra utbildningar och möjligheter till kvalitativt bra arbetsmarknadsutbildningar.Fru talman! Eftersom jag inte har fått svar på min fråga ställer jag den en gång till: Vilka åtgärder kommer statsrådet att vidta för att säkerställa att företagen har tillgång till personal med den kompetens som de efterfrågar? har frågat mig vad jag avser att göra för att alla politiska förslag som berör arbetsmarknaden ska analyseras ur ett genusperspektiv innan beslut tas. har även frågat vad jag avser att göra för att skynda på utvecklingen i rätt riktning mot ett jämställt arbetsliv.Jämställdhet mellan könen är ett prioriterat område för regeringen, såväl i arbetslivet som på andra områden. Eget arbete och möjligheten att försörja sig själv utan att vara beroende av andra är ett fundament för verklig jämställdhet.Jämställdhetsintegrering är regeringens huvudsakliga strategi för att uppnå jämställdhet. Strategin innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska integreras i ordinarie sakfrågor och i alla led av beslutsprocessen och verksamheten. Arbetet med jämställdhetsintegrering syftar till att ge de jämställdhetspolitiska målen genomslag i hela regeringens politik. kommer en ny plattform för arbetet med jämställdhetsintegrering i att tas fram. Samtliga departement inom kommer att involveras i arbetet.För att skapa ett jämställt arbetsliv krävs olika samverkande insatser. Regeringen har därför tagit fram en samlad och långsiktig strategi för att främja jämställdheten på arbetsmarknaden och i näringslivet. I skrivelsen En jämställd arbetsmarknad - regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet (skr. 2008/09:198) lyfte regeringen särskilt fram behovet av fortsatta insatser för att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i näringslivet samt för att främja jämställda villkor för entreprenörskap, ett jämställt deltagande i arbetslivet och jämställda arbetslivsvillkor.När det gäller lönebildningen är det enligt regeringens mening en fråga för arbetsmarknadens parter. Avtal är att föredra framför lagstiftning, eftersom ett brett samförstånd mellan parterna skapar stabilitet och legitimitet åt träffade överenskommelser. Därutöver behövs ett bra regelverk som fastställer spelreglerna för lönebildningen. I detta ingår regler om bland annat förbud mot osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män.I dag tar kvinnor ut en betydligt större andel av föräldraledigheten, och de tar i många fall ett större ansvar för omsorgen om barnen under uppväxten. Kvinnor har också i genomsnitt en lägre förvärvsfrekvens och lägre lön än män. Genom skattereduktionen för hushållstjänster ökar möjligheten för både kvinnor och män att förena arbetsliv och familjeliv. Den jämställdhetsbonus som regeringen har infört förbättrar förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. Jämställdhetsbonusen ger föräldrar bättre ekonomiska möjligheter och incitament till att fördela föräldraledigheten mer jämlikt. Jag tackar för svaret.I har vi ca 3,9 miljoner anställda. Drygt en miljon av dem arbetar deltid. Varannan, 500 000 personer, vill arbeta mer. 280 000 arbetar deltid på grund av att de inte får mer arbetstid eller hittar något heltidsarbete. De andra 220 000 deltidsarbetarna vill men kan inte arbeta mer på grund av att man inte orkar mer eller har nedsatt arbetsförmåga, ofta ihop med dålig arbetsmiljö.Hillevi säger i sitt svar att jämställdhet mellan könen är ett prioriterat område för regeringen och att eget arbete och möjlighet att försörja sig själv utan att vara beroende av andra är ett fundament för jämställdhet. Det kan vi hålla med om. Men trots det säger hon inte ett enda ord om heltider eller om de otrygga anställningar som kvinnor får finna sig i; därmed kan de inte försörja sig själva.Inte säger ministern heller någonting om arbetsgivare som utnyttjar kvinnor som en reservarbetskraft som de kan använda när de själva behöver, utan att ta hänsyn till att dessa kvinnor får en otrygghet med både arbetstid och lön, en lön som inte går att leva på vare sig just nu eller som pensionär eller om man skulle råka bli sjuk eller arbetslös.Om man har en ofrivillig deltid har man ofta också en väldigt låg lön. För kommunalare, bara för att ta ett exempel, som har en genomsnittlig sysselsättningsgrad på , är löneglappet och tappet . Då vet vi att det finns många kvinnor som har ännu lägre sysselsättningsgrad, både inom den kommunala sektorn och inom handel, hotell och restaurang med mera, och därmed också har sämre möjlighet till en lön som det går att försörja sig på.Fredrik har sagt att ett femte jobbskatteavdrag är det bästa sättet att stimulera deltidsarbetare och låginkomsttagare till att vilja jobba mer. Jag undrar vad regeringen har för underlag till sitt ställningstagande. Det finns 500 000 som vill jobba mer men inte får den möjligheten, för det finns inte tillräckligt många heltider. Kan berätta och förklara för mig hur det blir fler heltider med jobbskatteavdraget?Vi socialdemokrater vill att heltidsanställningarna ska bli fler. Vi vill att man ska ha rätt till heltid om man så önskar. Vi vill att man ska kunna förena arbetsliv och familjeliv, vilket ställer krav på bra förskola och äldreomsorg, bra och moderna arbetstidsmodeller med rätt bemanning och personal med rätt kompetens, en arbetsmiljö som gör att man orkar jobba heltid samt en barnomsorg som finns också , och nätter.Vilka satsningar kommer regeringen att göra för fler heltider, för bättre möjligheter för kvinnor att få ett arbetsliv som går att kombinera med familjeliv samt för barnomsorg, även , och nätter? Jag tackar för att hon ställt en bra interpellation och arbetsmarknadsministern för svaret. Jag har några frågor till arbetsmarknadsministern med anledning av svaret.Regeringen säger att det är viktigt med jämställdhet och att man har ett jämställdhetsperspektiv. Utifrån frågorna från undrar jag om regeringen har gjort några genusanalyser av till exempel arbetsmarknadspolitiska insatser, såsom fas 3. Vi har pratat om jobb- och utvecklingsgarantin. Vad får detta för effekter för arbetslösa kvinnor och män?Lönekartläggning hade vi tidigare. har regeringen gjort det mindre intressant, kan man väl säga. var det lag på att man skulle ha ett annat sätt att göra lönekartläggning på. Det tyckte regeringen inte var riktigt så viktigt. Jag önskar en kommentar till det från regeringen.Har regeringen gjort någon genusanalys av skattereduktionen för hushållsnära tjänster? Har den lett till en mindre könsuppdelad arbetsmarknad? Det vore intressant att få reda på det. Dagens arbetsliv är ojämställt såtillvida att fler kvinnor tjänar sämre. Det är fler kvinnor som har deltid och fler kvinnor som har timanställning och otrygga anställningar. Då borde man försöka hitta åtgärder som kommer till rätta med det. Om då regeringens svar är att skattereduktion för hushållsnära tjänster leder till ökad jämställdhet i arbetslivet undrar jag hur det sker med automatik. Jag skulle gärna vilja få svar på de frågorna om arbetsmarknadsministern har möjlighet. Jag vill tacka för frågorna, som gäller ett viktigt område. Flera av dem tangerar också jämställdhetsministerns område.Jag delar uppfattningen när det gäller deltid såtillvida att det är ett bekymmer med de personer som vill arbeta deltid och inte erbjuds möjlighet till det. Det finns också de som jobbar deltid frivilligt.Det har också uppmärksammats, inte minst inom det så kallade på Arbetsförmedling, att det när man hade ett samarbete mellan arbetsförmedlingarna och kommunerna fanns ett slags tyst överenskommelse mellan kommunen som arbetsgivare och de anställda att man kunde stämpla upp till heltid. När kommunerna sedan erbjöd heltidsanställningar var det ändå ganska många som själva valde att fortsätta arbeta deltid.För dem som ofrivilligt arbetar deltid är det förstås ett bekymmer. Jag tror väldigt mycket på den svenska modellen, på parternas autonomi att teckna överenskommelser på arbetsmarknaden. besökte jag och talade med generaldirektören om bland annat de här frågorna, alltså om analysen av jämställdhet. Jag fick då information om att det i den senaste avtalsrörelsen på flera avtalsområden har startats ett arbete mellan parterna om just deltidsfrågan. Jag tror att det är där som lösningen står att hitta, men det är inte alldeles enkelt alla gånger. I en del fall då arbetsgivaren erbjuder heltid innebär det delade turer, och alla vi som har hållit på med jämställdhet vet att det inte heller är eftersträvansvärt. Det är inte heller eftersträvansvärt om antalet jobb minskar, så att vi får en större arbetslöshet. behöver vi alla arbetade timmar på arbetsmarknaden.Glädjande kunde vi också se att lönegapet minskar lite grann, men det är alldeles för lite. är det som finns kvar som oförklarad löneskillnad mellan kvinnor och män när man har rensat från andra faktorer som utbildning, erfarenhet och ålder. Kvinnor tjänar av vad män gör i . Det är klart att det inte är tillfredsställande.Det finns också lagregler som utnyttjas i väldigt liten omfattning. Detta är väl ett bra tillfälle att informera kammarens ledamöter om de regler som finns i lagen om anställningsskydd, särskilt 25 a §. Jag har tittat lite grann på den paragrafen. Det finns väldigt få rättsfall där den tillämpas, och de som finns är inte så upplyftande. Det är väl en uppmaning att kvinnor som vill arbeta mer också sak anmäla det till sin arbetsgivare - det gäller för den delen män också - så att arbetsgivaren kan erbjuda deltidsanställda fler timmar och ökad anställningsgrad innan man anställer andra i de fall det är möjligt.Det finns flera olika aspekter på den här frågan, och det finns ingen enkel lösning. Vi talar om jobbskatteavdragets betydelse. Inriktningen på det är just mot låg- och medelinkomsttagare, och i det löneskiktet befinner sig många kvinnor, och det är en viktig faktor. Många kvinnor jobbar också deltid för att hinna med hem, barn och familj. Om de kan gå upp på heltid och kan köpa lite tjänster innebär det att de får bättre möjligheter på arbetsmarknaden och att det blir fler arbetstillfällen. Det är alltså ingen nattsvart fråga, men det är ingen enkel sak att lagstifta fram en rätt till heltid. Det visade också remissinstanserna i den utredning som den socialdemokratiska regeringen tillsatte. Även flera fackliga organisationer var negativa eller tveksamma till den typen av lagstiftning.Om vi tror på den svenska modellen är det avtalsvägen genom partssamarbete som vi måste lösa den här frågan. Jag tror att det kommer att bli förbättringar. Vi kan se tecken på att det går åt rätt håll. Arbetslivet är väldigt ojämställt, och det är därför jag har ställt denna interpellation till just arbetsmarknadsministern. Det talas om att arbeta deltid frivilligt. Bland de 500 000 som har deltid finns det kanske en del som har studier eller föräldraledighet också, men de flesta av dem vill faktiskt arbeta heltid men får inte eller har en arbetsmiljö som är så tuff att man inte klarar av att jobba heltid. Därför måste man också våga se på jämställdhet ur ett arbetsmiljöperspektiv och se på arbetstidsmodellerna.Delade turer var något som man försökte få bort. är det återigen vardag för många kvinnor, speciellt inom vård och omsorg. Där styr vi politiker, och där kan vi också göra något.Ministern sade inget om det som hade sagt, alltså att jobbskatteavdraget skulle göra att de som är deltidsanställda skulle jobba mer. Jag skulle jättegärna vilja veta hur man har kommit fram till den ståndpunkten.Att parterna på arbetsmarknaden ska försöka skapa möjligheter till anställningar som är både trygga och bra och att man kan försörja sig själv och ha en arbetsmiljö där man inte sliter ut sig är jätteviktigt, men vi politiker kan också ge förutsättningar för det. Det kan vi göra antingen i kommuner och landsting eller genom att vi här i genomför riktade insatser. Till exempel har vi i Socialdemokraterna lagt fram förslag om att bygga upp möjligheterna att starta fler heltidstjänster och sådant i kommunerna som en riktad insats. Man kan också göra riktade insatser inom barnomsorg och äldreomsorg, vilket bidrar både till att kvinnor får en dräglig arbetsmiljö och till att vi skapar de arbetstillfällen som faktiskt behövs. Detta med frivillig deltid tror jag är en sanning med modifikation. Det är attityder, värderingar och gamla vanor som ställer till det. Vi står inför en jättestor generationsväxling i bland annat vård- och omsorgssektorn, där kvinnor har väldigt hög andel ofrivillig deltid. Om man ser till utbildningarna på de områdena kan man konstatera att det är väldigt få som söker. Är det något som vi politiker måste ta på största allvar så är det att vi kommer att ha brist på kompetens inom vård och omsorg inför den stora generationsväxlingen. Då duger det inte att erbjuda en tjänst på . Det är inte så att kvinnor får 75, , utan det är ganska vanligt att få , alltså med tre decimaler! Vi är inne . Detta hör inte hemma på svensk arbetsmarknad, och det är ofta vi politiker som styr de verksamheter som har sämst villkor. Jag blev lite konfunderad över svaret från arbetsmarknadsministern där hon nämnde skattereduktionen. Regeringen utgår i svaret från att det också är kvinnorna som ska ha huvudansvar för städningen i hemmet. Det är på något sätt det som ska lösa deltidsproblematiken. Om någon annan kommer hem och städar kan kvinnan automatiskt gå upp på heltid. Jag föreställer mig att man i familjen gör det man har att göras i hemmet tillsammans, oavsett hur familjekonstellationen ser ut. Det handlar inte i huvudsak om att göra hushållsnära tjänster till en kvinnofråga.Min fråga gällde om regeringen hade gjort någon genusanalys av skattereduktionen för hushållsnära tjänster. Har det lett till att dagens arbetsliv blivit mindre ojämställt?Jag är tacksam för att ministern inte tar upp vårdnadsbidraget som en del i jämställdhetsfrågan. Det gör man nämligen i regeringens budget, vilket jag tycker är lite beklämmande. Jag hade också önskat att man hade diskuterat detta ur ett arbetsmarknadsperspektiv: Hur gör man genusanalyser, och vad får politiken för konsekvenser?Jag tyckte att , som ministern tog upp, var intressant. 8 miljarder visade den socialdemokratiska regeringens jämställdhetsutredning att fyllnadsstämpling kostade - 8 miljarder! De pengarna hade man kunnat använda för att stärka välfärdssektorn och anställa många av dem som jobbar ofrivillig deltid på heltid. Men man valde i stället att sänka skatten med mycket mer, och det innebar att det inte blev flera personer i den offentliga sektorn.Jag skulle önska att arbetsmarknadsministern, som ändå ger en bild av att man ser problemet, är beredd att vidta åtgärder som faktiskt får konsekvenser men också göra en ordentlig genusanalys av det som händer på arbetsmarknaden utifrån regeringens politik.Min bild är i alla fall att den inte har gett effekter. Tvärtom har blivit mer ojämställt. Jag tänkte att jag skulle förmedla en bild av den verklighet som finns i . Jag besökte Handels avdelning där och gick med dem igenom vilka bekymmer de har i sin verksamhet. Det största bekymmer de hade var deltid. När arbetsmarknadsministern här hävdar att parterna ska ta ett stort ansvar kan jag meddela att man i den här avdelningen har en organisationsgrad på , och den är inget som bara blir starkare.En fråga direkt till ministern är: Vad tänker göra för att stärka det fackliga arbetet? Finns det någon plan för det?Jag fick en redovisning av deltidsproblematiken. För ett stort företag inom Handels bransch med över 100 anställda blev jag förvånad när jag gick igenom listorna över anställningar och anställningsgrader. Visserligen fanns det ett antal heltider - fast inte så många procentuellt sett. Men jag som kommer från metallindustrin fick en liten aha-upplevelse. Det var väldigt många som hade 7 procents anställning. Men det mest frapperande och överraskande var att ännu flera var anställda på !Då börjar man fundera. Är det så överallt? Nej, det beror på vilken affär man går in i.