· GY10133 · 2011-01-21 15:20:24 — När , som väl i det här fallet får sägas ha en lite mer objektiv bedömning av situationen, också instämmer i kritiken blir det väldigt bekymmersamt.Men vad som gör mig extra bekymrad är att i den moderatledda regeringen - den styrs ju helt av , och småpartierna har inte mycket att säga till om - verkar inte ens de moderata ministrarna ha någonting att säga till om. När jag ställer frågan till den moderata arbetsmarknadsministern om hon kommer att ta några initiativ med anledning av att det är sådana problem på svensk arbetsmarknad säger hon nej. Hon är rätt nöjd med de åtgärder som redan är vidtagna och tänker inte göra någonting vidare.Men om man läser näringslivsbilagan i ser man att det är en annan minister i regeringen som uttalar sig. Det är finansministern som gör klart att regeringen planerar nya reformer , och han slår bland annat ett slag för utbyggd arbetsmarknadsutbildning. Det gör alltså den moderate finansministern i tidningen , men arbetsmarknadsministern kan inte säga någonting i en debatt i riksdag. Det är mycket anmärkningsvärt. Tack för interpellationen!Det är ju så att regeringens politik ständigt, vågar jag påstå, följs upp, utvärderas, granskas, diskuteras och justeras vid behov. Det är en ständig process. Det är ett ständigt lärande. Det är ett ständigt lyssnande på allt ifrån experter i de myndigheter som finns till externa och internationella bedömare. Det är vår skyldighet att jobba på det sättet.Det innebär inte att det är här i talarstolen som den interndiskussionen ska föras, utan vi kommer att återkomma när vi justerar och förändrar.Regeringen blev omvald på arbetslinjen och på en aktiv jobbpolitik där det lönar sig att arbeta. De jobbskatteavdrag som genomfördes under förra mandatperioden har lett till en varaktigt höjd sysselsättning och en sänkt jämviktsarbetslöshet, enligt oberoende bedömare. Och detta är en politik som vi tänker fortsätta med utan att för den skull riskera välfärden.Vi satsar i årets budget på arbetsmarknadspolitiken. 69 miljarder är väldigt mycket pengar. Det som skiljer från andra är att vi satsar två tredjedelar av den resursen på aktiva arbetsmarknadsåtgärder.Ni i oppositionen vill göra det dyrare att anställa unga - det är ett exempel. Ni vill ta bort jobbcoacherna nu när chanserna ökar på arbetsmarknaden. Ni vill satsa mer pengar på a-kassan, på att höja bidragen, än på hela er jobb- och utvecklingssatsning. Det tror inte jag leder till att minska långtidsarbetslösheten.Som med alla reformer som görs kommer de ständigt att behöva ses över och justeras, men jobblinjen ligger fast. Det är någonting som vi aldrig viker från.Sedan finns det utmaningar och svårigheter. En av dem som jag ser allvarligast på gäller dem som är funktionshindrade och som har nedsatt arbetsförmåga - vi gör satsningar för att försöka få in dem på arbetsmarknaden. Det handlar om de utrikesfödda, och det handlar om ungdomar som inte har godkända betyg. Det viktigaste är framför allt det långsiktiga. Det handlar om att förebygga arbetslöshet på lång sikt genom att skolan blir mycket bättre, så att alla barn och ungdomar får chansen att nå sina livsdrömmar.Det behövs mer av åtgärder. Jag är långt ifrån nöjd, men jag är ändå stolt över vad vi har åstadkommit och att vi har kunnat komma ur den här finanskrisen och att vi kan fortsätta att satsa.Jag vill avslutningsvis nämna den viktiga forskningssatsning som görs. Det är sådana åtgärder som vi har haft råd att vidta. Eftersom vi inte har höjt alla ersättningssystem som oppositionen har velat har vi kunnat satsa på forskning och utveckling. Det är en ökad satsning, med 5 miljarder, . Det är sådant som leder till jobbtillväxt i , och det behöver vi mer av. Vi har i kammaren haft en lång debatt om arbetsmarknaden, och den är inte slut i och med den här interpellationen, utan den kommer att fortsätta ett litet tag till.Vi i oppositionen tycker att det är oerhört viktigt att debattera de här frågorna. Det är för landet viktiga frågor, för företagen viktiga frågor, för de arbetslösa viktiga frågor och för välfärden viktiga frågor. Då säger arbetsmarknadsministern: Det är inte här debatten ska föras.Jag vill poängtera det, herr talman. Jag tycker att det är en anmärkningsvärd inställning till riksdag som arbetsmarknadsministern uppvisar med ett sådant uttalande.Men jag ställde frågan till arbetsmarknadsministern om arbetsmarknadsministern tänkte ta några initiativ. Vi har, som sagt, gått igenom en mängd olika problem under dagens lopp. Det handlar om matchningsproblematik, rekryteringsproblem, kompetensbrist, spelreglerna på arbetsmarknaden, osund konkurrens, fas 3-eländet, bristen på jämställdhet och svårigheten för funktionshindrade. Arbetsmarknadsministern har inte haft svar på någon av de här frågorna.Men jag tycker att det är intressant att finansministern trots allt har lyssnat på en del av den kritik som vi i oppositionen har framfört under hela förra mandatperioden och som vi även framför . Vi säger att det krävs en större satsning på arbetsmarknadsutbildningar för att lösa de här problemen, rekryteringsproblemen, kompetensbristproblemen och långtidsarbetslösheten. Då säger finansministern i dagens tidning att det troligen kommer att behövas bland annat en utbyggd arbetsmarknadsutbildning.Varför vill inte arbetsmarknadsministern diskutera det i kammaren ? Det är märkligt. Jag är glad över att finansministern har lyssnat på vår kritik. kanske finansministern kommer att få arbetsmarknadsministern på rätt spår. Jag vet inte. Jag kan hoppas det i alla fall. Men med tanke på att finansministern kanske väger lite tyngre i regeringen än arbetsmarknadsministern får vi väl läsa i tidningen vad som ska ske.Men jag tycker ändå att det hade varit smakfullt om arbetsmarknadsministern hade kunnat svara på frågor här i riksdag. Det är alltid svårt att föra en debatt när man inte utgår från samma verklighet. Jag tror att vi måste utgå från samma verklighet, hur det ser ut på arbetsmarknaden . Det är långt ifrån något idealtillstånd, men det är bättre än vad vi hade kunnat förutse före krisen. Vi ser hur jobbchanserna ökar. Vi ser hur näringslivets rekryteringsbehov ökar.Vi behöver förvissa oss om - det är väl en av de viktigaste sakerna - att varje satsad skattekrona av de här 69 miljarderna går till att hjälpa människor som kan arbeta att få ett arbete, så att de kan försörja sig, utifrån sin egen förmåga, hur stor eller liten den än är.Det är ett problematiskt läge. Jag är långt ifrån nöjd. Jag är orolig för stora delar av , för vår exportindustri, hur den ska kunna få ut sina produkter. Men jag tycker också att det förtjänar att sägas att den bild som målar upp snarare är något av en svartmålning av . Vi ser att 100 000 fler är sysselsatta nu än och att arbetslösheten sakta minskar.Det behöver göras mer. Vi behöver se över våra reformer. Det gör vi löpande. Vi behöver justera i våra system, så att vi kan se till att de som kan arbeta får chansen att göra det. Det är vår stora utmaning, och där jobbar vi i regeringen tillsammans.