· GZ10168 · 2011-12-16 13:31:32 — har frågat mig vilken lagstiftning jag avser att ta initiativ till för att öka tillgängligheten så att funktionshindrade faktiskt inte ska bli hindrade att resa fritt i Sverige.Jag håller med om att det är viktigt att åtgärder vidtas för att göra transportsystemet användbart för personer med funktionsnedsättning. Det handlar om att skapa möjligheter för alla medborgare att på lika villkor arbeta, studera och delta i olika aktiviteter i samhället.Isak From berör i sin interpellation rullstolsburnas möjlighet att resa med nattågen till övre . besvarade jag en fråga från om just detta. Jag sade då att jag ser positivt på att och affärsverket nu vidtar åtgärder för att förbättra för rullstolsburna i nattågstrafiken . En annan positiv utveckling är att kollektivtrafikens infrastruktur och fordon successivt blir alltmer tillgängliga tack vare åtgärder vidtagna av såväl staten som kommuner och landsting. Ett exempel är att antalet järnvägsstationer som är användbara för alla har ökat kraftigt på senare år.När det gäller lagstiftningen är det positivt att EU har antagit förordningar för passagerarrättigheter för samtliga trafikslag. Dessa rättsakter ställer krav på bland annat transportörer och stationsförvaltare vad gäller rättigheter för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. Ett krav är att dessa personer ska erbjudas assistans eller ledsagning i samband med resan. De senast antagna EU-förordningarna - för buss- respektive fartygspassagerare - träder i kraft först . Dessutom har i allt större utsträckning kommit att reglera utformningen av fordon och anläggningar för att göra kollektivtrafiken tillgänglig för personer med funktionsnedsättning.Regeringen har låtit utreda hur resenärers rättigheter i kollektivtrafiken kan stärkas även i den svenska lagstiftningen. Utredaren föreslår bland annat att det lagstiftas om vissa särskilda rättigheter för personer med funktionshinder eller nedsatt rörlighet. Det handlar om rätten att resa samt om rätt till assistans, ledsagning och information. Förslaget bereds av Justitiedepartementet.Lagen om handikappanpassad kollektivtrafik syftar till att kollektivtrafiken ska anpassas med hänsyn till resenärer med funktionsnedsättning. För att modernisera lagstiftningen på detta område - inte minst mot bakgrund av framväxten av EU-rätt och namnet på lagen - har regeringen för avsikt att ge Transportstyrelsen i uppdrag att se över lagen och lämna förslag på en bättre utformning av denna reglering. I princip alla är överens om att alla ska ha en självklar rätt till ett deltagande och aktivt liv i samhället på alla områden. Därför är det viktigt att handikapperspektivet genomsyrar alla områden inom politiken. De funktionsnedsattas och handikapporganisationernas samhällsinsatser spelar stor roll och har betydelse för att de handikappolitiska målen ska kunna förverkligas. Förbättrad tillgänglighet är därför en viktig demokratifråga eftersom det leder till bättre förutsättningar för människor med funktionsnedsättningar att studera, arbeta och resa. Det är därför viktigt att skynda på arbetet att göra tillgängligt. Alla lätt åtgärdade hinder skulle egentligen redan ha varit åtgärdade. Så är det ännu inte. Det är inte acceptabelt att stora grupper av medborgare utesluts från att delta i samhället. Jag tackar infrastrukturministern för svaret, och jag håller till stora delar med om att det har gjorts och görs mycket, men det är likväl mycket som fortfarande krävs att bli åtgärdat för att en funktionshindrad ska kunna delta fullt ut i samhället, inte minst på området resor och kommunikationer. Att ha en fysisk eller psykisk funktionsnedsättning är ofta förknippat med att bli diskriminerad. All diskriminering är oacceptabel, oavsett om den sker på grund av kön, etnicitet, funktionshinder, religion eller ålder. Vill infrastrukturministern ta initiativ till att vi ändrar diskrimineringslagen så att bristande tillgänglighet blir en diskrimineringsgrund?Arbetslösheten bland personer med funktionsnedsättning är också betydligt större än hos befolkningen i övrigt. Det kan till viss del härledas till att arbetslivet inte är fullt ut inkluderande för denna grupp. Men det är även bekymmer med att ta sig till och från arbetet. Det blir i vissa fall en större uppgift än att faktiskt göra jobbet i sig. Arbetet med att göra tillgängligt på alla områden måste därför intensifieras. Tyvärr har det urholkade bilstödet medfört att det har blivit helt nödvändigt även för personer med ganska grava funktionshinder att faktiskt kunna åka kollektivt, och i många fall den enda möjligheten. Jag ställde denna interpellation delvis efter att ha läst en löpsedel och en artikel där det framkom att SJ stoppar rullstolsbundna på tågen upp till norra . Där framgår det att inga av SJ:s tåg norr om är handikappanpassade. Bland andra , , kommer inte hem till sin familj i nu i jul på grund av detta. SJ kan inte erbjuda honom någon plats på tåget till där hans familj bor. Det har visat sig att det inte går ett enda handikappanpassat tåg till . Det är som upphandlar nattågstrafiken till övre . Därför har staten ett särskilt ansvar för detta. Då är det bra att regeringen har insett sitt ansvar och tillför medel till för att åtgärda bristerna. hade jag trott att detta skulle åtgärdas . Jag blir därför lite förvånad när jag läser svaret där det framkommer att det planeras att inte vara klart . Därför vill jag ställa följande fråga till infrastrukturministern: det möjligt att och andra rullstolsbundna ska kunna ta tåget upp till övre nästa jul? Jag ska börja i den ända där startade. Det är trots allt mycket som har hänt, men allt är inte klart. Då har vi samma verklighetsbild. Egentligen fattades det beslut om att vi skulle ha en tillgänglighet, inte minst inom kollektivtrafiken, . Där är vi inte. Min mycket bestämda uppfattning - den är det ibland svårt att hitta teknik, ekonomi och direkt anpassning för - är att det oftast är situationen som sådan som gör att man blir hindrad att fullfölja sin totala funktion. Då måste det finnas hjälpmedel. Det vi vet är att där vi gör anpassningar till personer med någon form av funktionsnedsättning ökar de facto tillgängligheten för alla. Det kan handla om det arbete som pågår på våra bytesstationer för buss och järnväg och att det finns hiss, rulltrappor, bra belysning eller tydliga skyltar. Sådana saker, vet vi, blir egentligen bättre för oss alla.Isak From frågar mig varför det blir först . Det är för att det avtal som råder ska omförhandlas, och de nya avtalen börjar gälla , därav årtalet i mitt svar. pågår ändå arbete. Vi har samma problem med rullstolsburna personer som vill åka tåg eller ibland vill ta flyget. Det finns vissa flygkärror som inte klarar av den tekniken. Även om man har en lift på plats får man inte ta ombord en rullstolsburen person. Då ska man informera passagerarna.På nattågen till - det är egentligen en sträcka som är företagsekonomiskt olönsam och där vi från statens sida genom och trafikavtalen går in och täcker underskotten - finns det sittvagnar med rullstolslift. I förstaklassvagnarna finns det plats för rullstol men inte om den är för stor. Det finns ju sådana som är närmast permobilliknande, och då är det svårt med plats. Alla de vagnarna har dock inte liftar, utan där jobbar man successivt med att få till plattformsliftar. De finns bara på de större stationerna, vilket naturligtvis ställer till det för alla. Man vill ju själv välja vilken station man ska åka från och vilken station man ska kliva av på.Det arbete som pågår nu handlar om att tillsammans med aktörer som , Jernhusen, som har många av stationerna, se hur man kan förbättra detta inför det nya avtalet.I lagen, som lite urgammalt heter lagen om handikappanpassad kollektivtrafik, finns det med att den som utövar trafiken får göra en skälig bedömning av vilken takt som är rimlig med hänsyn till tekniska och ekonomiska förutsättningar. De vagnar som finns tillgängliga och som bland annat körs till är inte från början byggda på det sätt som vi skulle önska.Därför tycker jag att det är bra att det nu finns en striktare ordning med EU-förordningar och regler om vad som gäller när man ska utforma nya fordon och när man bygger om fordon. Det gäller egentligen alla trafikslag.Med detta sagt vill jag framhålla att det inte går tillräckligt fort, men det är ändå på väg. Jag tackar infrastrukturministern för svaret också. Jag tror dock inte jag fick något svar på om ministern är villig att ta initiativ att ändra diskrimineringslagen så att bristande tillgänglighet också blir en diskrimineringsgrund.Det är viktigt med en ökad nationell likvärdighet när det gäller att fördela kostnaderna för de hjälpmedel som människor med funktionsnedsättningar behöver för att klara vardag och arbetsliv liksom sina resor. Den borgerliga regeringens försämringar av våra trygghetsförsäkringar för att kunna sänka skatten för dem som tjänar mest har drabbat de funktionshindrade särskilt hårt.Vi socialdemokrater kommer att driva på arbetet för ett samhälle där handikapperspektivet genomsyrar hela samhället. Det behövs bland annat kvalificerat, riktat och individanpassat stöd för att kunna vända på denna utveckling samt ett större ansvarstagande. Inte minst behöver offentliga arbetsgivare bli bättre.Hjälpmedelsfrågan - och däri inkluderas också resemöjligheterna - bör ses över. Tillgången till hjälpmedel varierar stort över landet liksom regler och avgifter. Det inkluderar tillgången till hjälpmedel för resor.Med en kollektivtrafik som i vissa delar är oanvändbar för personer med rörelsehinder är det många som undrar hur det kommer att gå med den nya kollektivtrafiklagen som i många delar är en marknadsliberalisering där det står klart att det är fri etableringsrätt som är huvudsyftet.Så här skriver man om lagen: "För resenärerna kommer den nya regleringen att kunna leda till ett större antal resealternativ och ökad valfrihet. För att underlätta för resenärerna att enkelt planera sina resor föreslås att även kommersiella kollektivtrafikföretag ska vara skyldiga att lämna information om sitt trafikutbud till ett gemensamt system för trafikantinformation." Det låter ju bra så långt, men funderingarna är: Kommer vi att behöva en ny myndighet som ska följa upp och kontrollera att det här verkligen blir verklighet? tar det ofta från upphandlingen till dess att den nya utföraren har upphandlat nya och anpassade bussar. I många fall tar det över innan de nya bussarna är i trafik. Kommer detta att bli bättre med den nya kollektivtrafiklagen, och kommer en funktionsnedsatt att kunna planera sin resa bättre med den nya kollektivtrafiklagen? Det är mina funderingar. Redan i den kollektivtrafiklag som vi har finns det med att särskilda behov ska beaktas både när kollektivtrafiken planeras och när den genomförs. Det står också att färdmedlen ska vara lämpliga att använda.Både och jag vet att när man väl har en bussflotta tar det innan man börjar byta ut den och kommer in i de nya krav som gäller. Där försöker man att göra anpassningar i samband med ombyggnationer och annat. Vi ser redan vad som har hänt, kanske främst i de större städerna. Man har fler och fler bussar som kan anpassas i höjd och som alltså går att sänka ned så att det ska vara enklare för den som är rullstolsburen liksom för äldre människor, som får lättare att gå på, liksom för människor med barnvagnar. Det underlättar tillgängligheten för alla. Vi känner oss dock kanske båda frustrerade över takten som det sker i, där hänsyn ska tas till de förutsättningar som finns. Jag skulle gärna vilja uppehålla mig ytterligare lite grann vid kollektivtrafiken och kollektivtrafiklagen. pågår ett väldigt engagerat arbete för svensk kollektivtrafik av alla som är med i branschen. Det gäller såväl bussoperatörer som tågoperatörer liksom taxi och snart också sjöfarten. Där tittar man bland annat på hur man ska göra det mer smidigt utifrån ett resenärsperspektiv oavsett i vilken del av landet man bor. Det gäller inte bara detta med prissättning och gemensamma åldersgränser för när man ska räknas som barn, ungdom, gammal och så vidare, utan man tittar också utifrån ett tillgänglighetsperspektiv och en gemensam värdegrund. Det handlar om människors lika värde, vilket också jag tycker är viktigt. Förutom de EU-förordningar som redan finns och som reglerar fordonen och anläggningar som stationer och liknande har vi ju som jag nämnde i svaret också de passagerarrättigheter som har införts i alla transportslag. På område ser vi just nu över hur vi kan stärka den svenska lagstiftningen när det gäller just kollektivtrafik så att syftet med den bättre kan uppnås än vad som faktiskt är fallet . Bara detta att lagen handlar om "handikappanpassad" kollektivtrafik är talande. Det märks att det är den skrevs. Därför har vi också tagit ett initiativ till att förnya den. Tack, statsrådet, för kompletteringen! Det är ändå lämnade skrivelsen Bortom fagert tal - om bristande tillgänglighetsom diskriminering till regeringen. Uppdraget var att redogöra för hur bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska inkluderas i den svenska diskrimineringslagen. Trots ett starkt uttalat stöd för en sådan lagstiftning från nästan alla politiska partier har regeringen ännu inte lagt fram något lagförslag.Om de lagar vi har haft i rörande exempelvis kollektivtrafik och nybyggnation hade följts hade vi haft ett mycket bättre utgångsläge för ett tillgängligare . Det är vi eniga om. Om skolor, arbetsplatser och infrastruktur hade utformats så att alla medborgare hade kunnat nyttja dem hade vi minskat behovet av kostsamma särlösningar.Först och främst bör man ändra lagstiftningen så att bristande tillgänglighet blir en diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen.Detta har utretts , och färdigt utredningsförslag finns vad jag förstår. Dessutom finns det fungerande exempel från andra länder.Men här är regeringen tydligen splittrad, med i spetsen har krävt lagstiftning medan statsministern ger uttryck för en helt annan åsikt.Jag ska gå tillbaka lite grann till svar. Där framgår att regeringen låter utreda hur resenärers rättigheter i kollektivtrafiken ska stärkas och att det är som arbetar med det. Det framgår inte fullt ut när det ska vara klart och hur det ska följas upp. Jag önskar att statsrådet gör en komplettering i sitt sista inlägg.Också Transportstyrelsen föreslås få ett utredningsuppdrag för att modernisera lagstiftningen för att kollektivtrafiken ska anpassas till funktionshindrades förutsättningar. När är det klart, och vad händer?Fru talman! Jag avslutar med att önska talmännen, skrivarna, åhörarna och statsrådet en god jul och ett gott nytt år! Välkomna tillbaka allihop . har berört frågor som är väldigt angelägna för många personer. Det gäller i synnerhet dem som känner sin frihet begränsad av att inte kunna göra vad de önskar, vill och själva tror sig kunna göra.När det gäller diskrimineringslagstiftningen är grundtanken att inte någon av någon orsak ska behöva bli diskriminerad i något skede av livet. har vi en diskrimineringslagstiftning som är uppdelad efter olika skäl och olika skeden i livet. Det har varit en ständig diskussion om hur denna diskrimineringslagstiftning egentligen borde se ut.Nu är jag inte själv fullt inblandad i lagstiftningen. Men jag kan tänka mig att någonting ska komma fram, om inte annat när har blivit färdigt. Det pågår beredning i den del som gäller kollektivtrafiklagstiftningen och hur man ska hitta en bättre anpassning. Jag skulle kunna tänka mig att det kanske hör ihop i vissa delar.Jag skulle vilja belysa det som regeringen tog tag i, och inte minst min företrädare , när det gäller att öka på takten och ligga på för att mer situationsanpassa våra stationer. Det tror jag också är väldigt betydelsefullt.Med det sagt önskar jag en god jul och ett gott nytt år! Däremot tänkte jag vänta med kammaren i övrigt, eftersom jag kommer att vara här även .