· GY10248 · 2011-03-15 19:54:54 — har frågat mig hur jag avser att agera för att förbättra situationen för tågpendlare som drabbas av stora kostnadsökningar och dålig samordning mellan tågoperatörer i och med avregleringen, om jag avser att agera för att det ska finnas en samordning av operatörer så att det återigen ges möjlighet att åka med alla tåg i med ett och samma kort till ett rimligt pris, hur jag avser att agera för att säkra resenärernas intressen, nu när avregleringen genomförs i full skala, hur jag avser att agera för att öka incitamenten för samordning mellan olika tågoperatörer, nu när avregleringen genomförs i full skala, och om jag är beredd att göra ett omtag kring avregleringen av tågtrafiken då dess konsekvenser för resenärerna i allt större omfattning visar sig vara negativa.Stina och jag delar uppfattningen om att det är viktigt att det finns en grundläggande samordning av tågresandet. Vi skiljer oss dock uppenbarligen åt vad gäller synen på vad en öppen och konkurrensutsatt marknad kan innebära för positiva effekter för resenärerna.Den avreglering som tar upp - eller marknadsöppning för kommersiell persontrafik på järnväg som jag tycker är en mer korrekt beskrivning - får i praktiken effekt först i slutet av detta år. Därför kan vi konstatera att det förhållande som redogör för i sin interpellation gäller när i stort sett fortfarande har monopol för kommersiell trafik. Det har dock funnits flera säljare av tågtrafik eftersom det även funnits upphandlad trafik. Det var alltså det var möjligt att resa med all tågtrafik i landet med ett och samma kort. har tågresandet ökat kraftigt, vilket tyder på att denna differentiering inte bör ha varit alltför hämmande för resenären utan snarare ett verktyg för järnvägsföretagen att utveckla sina erbjudanden till resenärerna.Jag tror att marknadsöppningen successivt kommer att leda till förbättringar för resenären genom att järnvägsföretagen kommer att bli effektivare och att de därmed kan erbjuda resenärerna bättre kvalitet och mer konkurrenskraftiga priser på tågresor. Följaktligen anser jag att nyttan av öppen marknad för persontrafik på järnväg vida överstiger nyttan av att det endast finns en enda produkt för resenären att köpa. Även beslut från om att ge de regionala kollektivtrafikmyndigheterna rätt att organisera länsgränsöverskridande tågtrafik som domineras av arbetspendling och annat vardagsresande syftar till att öka samordningen och att förbättra för resenärerna. Jag vill alltså förbättra för såväl kommersiella som offentliga organisatörer av tågtrafik. Jag tycker att det är bra att det har införts resenärsrättigheter för tågresenärer. På så sätt ges ytterligare incitament för järnvägsföretagen att sätta resenären i centrum. Resenärsrättigheterna reglerar bland annat vilken reseinformation som ska ges och vilken ersättning som resenären har rätt till vid inställda eller försenade tåg.För att det ska vara rimligt lätt för resenären att hantera en situation där det finns fler säljare på marknaden har branschen själv infört ett väl utvecklat samarbete i form av det gemensamma bolaget . Jag ser mycket positivt på denna typ av frivilliga lösningar för att ur ett resenärsperspektiv skapa en bra samordning. Samtrafiken möjliggör bland annat kombinationer av olika trafikföretag och färdmedel på en och samma biljett, en så kallad Resplusbiljett. Vidare är reseplaneraren ett för resenärerna värdefullt verktyg vid planering av resor. De gemensamma samordningslösningarna kommer att bli alltmer betydelsefulla i och med den stundande marknadsöppningen. Jag vill dock poängtera att det är viktigt att de frivilliga samverkanslösningarna även fortsatt behöver vara konkurrensneutrala. Avslutningsvis svarar jag på frågan om jag är beredd att vidta åtgärder för att förbättra för resenärerna efter att marknadsöppningen är genomförd i praktiken. Självklart är det min och regeringens avsikt att noga följa utvecklingen och vidta nödvändiga åtgärder för att förbättra för resenärerna. Regeringen fattade av den anledningen beslut om att ge Trafikanalys i uppdrag att utvärdera effekterna av öppnandet av marknaden för kommersiell persontrafik på järnväg samt av ny lagstiftning på kollektivtrafikområdet. Jag kommer att med stort intresse ta del av resultatet av utvärderingen och kommer även på andra sätt att följa utvecklingen. Jag vill börja med att tacka för svaren. Det är dock ett svar som oroar mig, och säkert många tågresenärer.Som resenär bryr man sig egentligen inte om vem som kör tågen. Man vill resa en bestämd sträcka till ett rimligt pris. Man vill att biljetten ska gälla hela vägen, och man vill komma fram . Man vill också att någon tar ansvar för att man tar sig vidare om tåget är försenat och man missar sin anslutning. Att det inte alltid är så vet vi, och det är många resenärer som vittnar om att det kan bli än krångligare och dyrare när man ger sig ut på en tågresa där mer än en operatör kör tågen. Det vet till exempel och från , som har arbetspendlat till . trafikeras sträckan av två bolag - SJ och . har kostnaderna för tågresorna ökat . Förut kunde och boka hela resan på ett ställe. Det går inte längre. Än värre är att tidtabellerna inte är samordnade och att den ena operatören inte väntar in den andra operatörens försenade tåg, även om det bara handlar om någon minut.Motala kommun är förstås oroad över utvecklingen. skrev kommunen ett brev till SJ och där man önskade sig en överenskommelse om att förbättra årskortens giltighet och att samordna trafiken bättre. Man undrade också om det möjligen gick att justera tidtabellen något så att bytet skulle underlättas för dessa resenärer. Det är inga orimliga önskemål, kan man tycka.Svaret från SJ, och Samtrafiken var dock nedslående. SJ och konstaterade helt krasst att kommuns önskemål inte gick att uppfylla eftersom avregleringen innebär frihet för aktörerna att skapa egna förbindelser. Samverkan, menade de, skulle bara utvecklas om aktörerna kan se att det gynnar dem ur ett företagsekonomiskt perspektiv. Det samhällsekonomiska perspektivet är i sammanhanget ointressant för ett enskilt företag - även för ett statligt bolag som SJ.Det är denna utveckling som gör mig orolig. Det ska vara enkelt, bekvämt och prisvärt att åka tåg. Just nu blir det i stället svårare, osmidigare och dyrare i de många fall där det är flera aktörer inblandade - trots att vi, precis som ministern säger, bara har sett början på avregleringens och marknadsöppningens effekter för resenärerna. Fullt genomslag kommer det att få först . Jag tycker inte att vi behöver diskutera vad som beror på att länstrafikbolagen kör tågtrafik eller vad som med den nya kollektivtrafiklagen handlar om att även öppna upp för kommersiell persontrafik. För resenären är detta ointressant. Det handlar om samordning mellan olika aktörer, och det måste någon ta ansvar för. Jag hade hoppats att skulle ta detta ansvar, men hennes svar om konkurrensneutrala, frivilliga samverkanslösningar oroar mig. Jag skulle gärna veta vad de innebär i praktiken. Jag tycker att infrastrukturministern på ett mycket förtjänstfullt sätt har svarat på de frågor har ställt i sin interpellation. Att jag går upp i debatten beror på att bakomliggande orsaker till interpellationen gör mig orolig. Det handlar nämligen om att likt är emot en avreglering. Det står också tydligt i interpellationen. Jag tog därför och tittade lite grann på hur egentligen kan tänka i sådana här frågor. Jag läste motion 2010/11:T377 som har skrivit och som handlar om bland annat konkurrens. Där tycker de att bör utföra banunderhåll i egen regi. skriver i motion 2010/11:T10 om : "Det finns uppgifter om att brister i konkurrensen inom byggbranschen trissar upp priserna ." Detta är väldigt insiktsfullt av . De ser att ett monopol, en icke-konkurrens, gör att det blir dyrare. Ändå hävdar de när det gäller järnvägstrafik att det ska vara monopol. Jag har fortsatt att titta på vad det egentligen är och tycker. De skriver, återigen i motion 2010/11:T377, att SJ ska ha huvudansvaret för nationell tågtrafik. Då måste jag ställa frågan till om hon vill att Tågåkeriet i Bergslagen inte ska få vara en aktör på marknaden. besökte själv Tågåkeriet i Bergslagen , vilket man kan läsa på hennes blogg, och då var hon så entusiastisk till att de finns på marknaden. Jag måste fråga om sade att hon tycker att de inte ska få finnas på en konkurrensutsatt marknad. Det kunde jag tyvärr inte läsa i hennes blogginlägg, men jag kanske kan få svar på frågan om hon vill att de ska försvinna från marknaden.Stina tar också upp någonting som kanske förvånar mig än mer, och det är det hon sade även i detta inlägg, nämligen att resenären inte är beroende av vem som kör utan bara att det fungerar. Ja, kanske är det så att det är bra med konkurrens för att det ska fungera. sade även att det måste vara prisvärt att åka tåg. Då måste jag fråga en sak. gick jag in och tittade på SJ:s och hemsidor. Om man vill åka med ett bolag som är fullt konkurrensutsatt och som agerar på marknaden kan jag konstatera att en biljett . Det är det billigaste alternativet, för student. Det billigaste jag kunde finna hos SJ var . Varför vill ta bort möjligheten att åka billigt? Hon vill att den som ska åka tåg ska ha färre alternativ att åka med, och man ska dessutom betala ett högre pris. Jag ser fram emot förklaring till varför hon vill att ska försvinna från den svenska marknaden och att tågresenärer ska betala mångdubbelt högre priser bara för att monopolet ska få gälla. Vi har just lyssnat på marknadsfundamentalismens talare. Han menar på fullaste allvar att ökad konkurrens, det vill säga fler operatörer på spåren, leder till förbättrad och utökad trafik. är dock inte det stora problemet att vi har för få operatörer. Vi har i stället kapacitetsbrist, dels i form av för lite spår och dels i form av låga anslag till banunderhåll. Fler operatörer kommer alltså inte att ge fler tågavgångar, eftersom det inte får plats fler tåg.Fru talman! Om man vill sätta resenären i centrum behövs en sammanhållen järnväg. Resenären blir knappast lyckligare av att veta att det är ett annat företag som har hand om delar av en enhet när det inte fungerar. Individer vill kunna beställa en resa som en helhet, inte uppdelat på olika operatörer. Avreglering, bolagisering och konkurrensutsättning tvingar fram försämringar inom järnvägstrafiken, vilket inte gynnar vare sig miljön eller resenären.Vi i menar att avregleringar i grunden handlar om att minska demokratin.Om infrastrukturen och annat samhällsviktigt i stället styrs av samhället sker det under demokratisk kontroll och är därmed påverkbart. Den privata infrastrukturen minskar demokratin. Avregleringar försvårar möjligheten att öka andelen kollektivresande, eftersom priser och utbud kan försämras. Detta är oroande. anser att det är viktigt att fördubbla andelen resande med kollektivtrafik fram till 2020.Avregleringar leder till att företag plockar russinen ur kakan och överlämnar allt icke-kommersiellt till samhället. Då blir det svårare att bedriva kollektivtrafikresande. Med ett sammanhållet system kan de lönsamma sträckorna i stället bidra till att finansiera de olönsamma. Kollektivtrafiken är oftast inte företagsekonomisk lönsam när den är isolerad, även om den kan vara samhällsekonomiskt lönsam.Det finns också en mytbildning om att konkurrens leder till lägre priser. I SOU 2005:4 visas exempel på det motsatta, det vill säga där det har blivit dyrare efter att man liberaliserat och ökat konkurrensen på en marknad. Det här gäller för post, el, flyg och taxi. Varför är det så? Jo, privata företag har inget intresse av att i allmänhet vara snälla, utan de är vinstdrivande företag som har till uppgift att skaffa vinst till ägaren. För dem är det inte konstigare att tjäna pengar på kollektivtrafik än att sälja korv eller blommor. Ett privat företag kommer att sätta priset så att intäkterna blir så optimalt höga som möjligt.Det har visat sig att en avreglering blir väldigt dyr för staten. Rikstrafiken har kommit fram till att regeringens avreglering ökar Rikstrafikens framtida åtaganden. Kostnaderna kommer att öka med ca . Det var väl inte tanken? I en monopolsituation finns det egentligen inte mycket att välja mellan. Det är dessutom ganska svårt för kunden eller den som är i behov av någonting att påverka. Om vi har en monopolsituation, säger - jag tolkar det så, fru talman, om man inte har en avreglerad och konkurrensprövad situation - finns det i stället möjlighet för samhället att påverka. Det är en fantastisk möjlighet. Det blir lika för alla, oavsett vilket behov man har. Men det finns åtminstone något.Jag tror snarare på det omvända, att konkurrensen i sig är ett incitament för att trimma och söka det bästa, i det här fallet för den som är resenär. Det kan handla om tider, olika typer av komfort eller möjligheter eller vad som helst.Jag tror inte att det som var inne på, det här med att drömma sig tillbaka till tiden med en enda utförare, är ett sätt att vara framåtsyftande. Det kan låta som lite nostalgi att gå tillbaka till det som var förut. Men var det enbart det statliga SJ som man hade möjlighet att boka resor hos och åka med. Sedan blev det möjligt för trafikhuvudmän att upphandla av andra. Uppenbarligen fanns det då ett behov som man kanske inte tyckte tillgodosågs. har också antalet resenärer ökat rätt kraftigt. Det var, som jag sade tidigare, väldigt länge sedan man kunde använda ett enda kort och betala överallt när man bokade.Det finns några utmaningar. Jag ska ge ett rätt: Kapacitetsbristen är ett bekymmer. Det är alldeles riktigt. Det är en annan fråga, som vi har resonerat om . Men här handlar det också om konsekvenserna när en stor aktör i en monopolistisk ställning, som SJ, drar in olika tågsträckningar. Då blir det dyrt, eftersom andra måste kliva in och ta täckning, oftast länstrafiken. Det som öppnar upp möjligheterna är den nya kollektivtrafiklagen i kombination med att vi marknadsöppnar för konkurrens inom persontrafik på järnväg även för den kommersiella sidan, något som ännu inte har skett, men som är på väg att ske. Då kan vi se det som vi hörde tala om, med tågoperatörer som som på en sträcka kan konkurrera genom pris och avgångar med till exempel SJ.Vi kan jämföra med samordningen av bankomater som ett exempel. Det finns många olika bankföretag. Där har man lyckats hitta en gemensam lösning, där man använder samma bankomat och har kort utan att vi har reglerat det. Det finns också ett driv från de olika operatörerna att bli så resenärsfokuserade som möjligt. Men här har även SJ en nyckelroll i det system som de har för bokning och avräkning med de centrala tekniska delar som förutsätter samverkan. Jag tycker att det är oerhört viktigt att vi får ett operatörsneutralt system för till exempel bokning och information.Jag tycker i alla fall att det finns många saker som är på väg att bli bättre, men vi ska också vara observanta på att detta kommer att ta tid. De som verkligen vill konkurrera om de tåglägen som finns har en tuff utmaning, och det är att få fordon. Det är nog den svåraste utmaningen. Den måste vi också ta med oss. tar upp det här med ett kort som ska gälla för resor med alla tåg i och säger att det inte har funnits något sådant på väldigt . Det är en sanning med modifikation. SJ:s guldkort gällde i alla fall fram till på så gott som alla tåg i . Visserligen är det kortet mycket dyrt, . Jag undrar om det är några andra än riksdagsledamöter som har det. Men har det funnits olika billigare varianter av sådana här kort. De finns också i andra länder, till exempel i , där de är så billiga att de köps av många, och även i , som har återreglerat en del av sin tågtrafik och också infört regler för privata aktörer om samordning. Där finns det också olika kort med olika giltighetstid som gäller för alla bolag.Att tågresandet har ökat är både sant och glädjande. Men jag är rätt säker på att det inte gäller den grupp resenärer som vi diskuterar , det vill säga de som reser med flera bolag och som har drabbats av krångel och förseningar. Jag är övertygad om att resandet skulle öka ännu mer om det fanns olika kort som gällde på alla tåg i , kort som gällde , eller , kort för turister, för dem som åker mycket i jobbet och för dem som vill resa . Men då måste någon få ansvar för dessa resenärer. Då måste det finnas någon som tar huvudansvaret för nationell tågtrafik och får i uppdrag att se till att man samverkar och att det fungerar med gemensamma biljetter och rabattkort. Jag tycker att det vore en bra uppgift för SJ. Det vore väl bättre om SJ ägnar sig åt det i stället för att som ägna sig åt att säga upp sina samverkansavtal med andra tågoperatörer, som i fallet med och Tågkompaniet.Jag vet inte vilka erfarenheter ministern har av tågpendlande. Men jag vet hur det känns att från till en annan få reda på att årskortet som jag har köpt för dyra pengar inte gäller på den avgång som jag måste ta för att kunna hämta mina barn på fritids . Det här året kom inte SJ och länstrafikbolaget överens. Det har varit lite som ett lotteri. När du köper ett årskort vet du inte om du kommer att kunna åka på det , eller som det står på SJ:s hemsida: "Årskortets förutsättningar kan ändras . Sträckor som SJ trafikerar kan förändras som en följd av olika upphandlingar. "Lotteri börjar det också handla om när det gäller samordning mellan länstrafikbolagen och SJ:s tidtabeller, och snart också de privata operatörernas. Kommer mitt länståg eller mitt privata tåg in innan eller efter att tåget till har gått? Det är en fråga många resenärer har anledning att ställa sig vid varje tidtabellsskifte. är det ingen som har ansvar för att försöka samordna detta. , som delar ut tåglägena, har det inte, även om jag tycker att det vore naturligt att de fick det.Därför skulle jag vilja fråga om hon skulle kunna tänka sig att ge detta uppdrag till . kallar mig för marknadsfundamentalist. Det var nog att ta i, men det är ju inte var dag som över huvud taget tar ordet "marknad" i sin mun, och det är väl i det sammanhanget som hon kan säga det.Nu finns på marknaden. vill inte ge någon kommentar till varför hon vill få bort dem från marknaden. Jag rekommenderar ändå att gå in och se på hemsida på resealternativ. Det är märkligt att ett sådant företag, som är en sådan nagel i ögat på och , visar olika resealternativ. De visar vilka tåg som går mellan och , alltså även SJ:s tåg. De erbjuder alla som går in på hemsidan att välja om de vill åka med SJ eller . Jag behöver knappast kommentera om den möjligheten finns hos monopolbolaget . Där får man nog leta med ljus och lykta om man vill finna information om ett konkurrerande företag. Det finns naturligtvis inte. Men ett marknadsföretag ser fördelen med att erbjuda många alternativ, och då erbjuder man även tjänster som konkurrenter har.Stina nämnde . Vi träffade , som är ordförande i transportutskottet, när vi var i . Han lovordade den svenska avregleringen av järnvägsmarknaden. Han är labourpolitiker och såg som ett föredöme. Det är glädjande att se.Jag frågar mig: Vill ni också återreglera flygmarknaden? Vill ni återreglera telekommarknaden och få tillbaka gamla ? Jag läste en artikel om just avregleringarna i . Jag noterade att inte var pigg på att avreglera järnvägen, för det var viktigt att den var sammanhållen och robust. var det hennes efterträdare som genomförde avregleringen. Jag kan anta att den labourman som talade om jämför avregleringen i med det som förstördes i . Allting är ju relativt.Marknadsfundamentalism är tragiskt. Det är när en fri marknad och konkurrensutsättning blir ett överordnat mål och man glömmer bort resenärens behov. Tyvärr verkar regeringen vara helt ideologiskt förblindad av företags rätt att etablera sig på marknaden. talar hellre om individens frihet att få ett sammanhållet system med god överblickbarhet. Det kallar för monopolism. Här är skillnaden. Sätter man företagen i centrum, eller sätter man resenären i centrum? Det ska vara lätt och smidigt att byta mellan linjer och få information från en och samma källa. är en klimatsmart samhällelig nyttighet som kräver stabilitet och pålitlighet. Detta har regeringen glömt bort. bör nog i sammanhanget nämna att man i avreglerade även infrastrukturen som sådan. Det är inget vi har gjort här i . Man såg heller inte att det blev särskilt bra när det gällde rådigheten.Stina ställde frågan om jag inte kunde ge ett uppdrag när det gällde ansvaret att fördela tåglägen. Det är ett ansvar som redan har. Jag hoppas att jag inte missuppfattade frågan. I uppdraget ingår också prioritering. Man ser på hur godståg ska prioriteras - det finns olika typer av gods - och också persontrafiken.I det uppdrag vi gav till Trafikanalys för snart en månad sedan att titta på arbetspendling är detta också en viktig förutsättning. Allt fler behöver ha de här styva tidtabellerna, både de som arbetspendlar och de som planerar länstrafik. har och jag diskuterat hur man värderar arbetspendling kontra fjärrtåg. Detta finns med i det uppdrag som har.Att villkoren för SJ:s årskort, som refererade till, kan komma att ändras är ett av de problem som finns när det är en stor aktör som ganska självsvåldigt kan styra över sin och andras situation. känns debatten ganska sammanblandad. Det verkar som om man menar att det är avregleringens fel att saker och ting är som de är, och då har den inte ens kommit fram dit den ska vara.Just nu söker olika tågoperatörer olika tåglägen, alltså vissa sträckor och tider, och man har på sig. Det är först därefter vi ser hur många nya aktörer som kommer att vilja komma in. Effekten börjar vi kunna se först efter nästa år.Inte minst just därför beslutade vi i regeringen för lite att ge Trafikanalys ett uppdrag att särskilt följa och utvärdera effekterna av marknadsöppningen för kommersiell persontrafik på järnväg. Dessutom ska man i utvärderingen följa hur det blir med den nya kollektivtrafiklagen. Den kommer i sig nog också att vara bra för människor. Då har man möjlighet att med både tåg och buss köra över länsgränser utan att regeringen först måste fatta beslut om att det är tillåtet. Då måste man fundera över var människorna finns och behoven av att resa finns. Jag tror att när flera aktörer är inne och söker bästa möjliga nytta för enskilda kommer också fler att få sina behov bättre tillgodosedda.När det gäller den svenska kollektivtrafikbranschen gjorde jag tidigare en jämförelse med bankkort och bankomater. Det finns ganska långt gångna tankar på ett system med betalkort som kan användas oavsett vem som är aktör eller operatör. Systemet registrerar sedan vem som ska ha betalningen oavsett om man reser inom ett län eller mellan olika län. Här är man inte riktigt framme, men jag är fullt övertygad om att detta är något som vi kommer att få se på järnvägssidan också. Jag tycker att det är väldigt bra att regeringen har gett Trafikanalys i uppdrag att utvärdera effekterna av öppnandet av marknaden för kommersiell persontrafik på järnväg. Det är väldigt bra att ministern säger sig vilja följa utvecklingen och vidta nödvändiga åtgärder. Men varför inte också mota i grind? Varför inte börja med att göra något åt dagens problem för de tågresenärer som redan har drabbats?Varför ska man utsätta kollektivresenärerna för ett storskaligt försök som kan äventyra det ambitiösa mål som kollektivtrafikbranschen ställt sig bakom, en fördubbling av kollektivtrafiken? Jag är övertygad om att även branschen skulle välkomna en bättre styrning av detta ostrukturerade försöksprojekt.Det handlar om någon som tar ansvar, ställde krav och delade ut ansvar till SJ och och också de privata aktörerna som och . Jag skulle vara väldigt glad om skulle ta det ansvaret. När jag hör aktörer som jobbar med till exempel godstrafik är det en trafikering som öppnades för fler aktörer att kunna vara med. Det har varit en ovan tid , men det har börjat sätta sig. Det är inte många som säger att de skulle vilja gå tillbaka till det som rådde tidigare.