· GY10418 · 2011-06-27 11:01:09 — har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att fler personer ska kunna få en lönebidragsanställning.Möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att finna, få och behålla ett arbete är en högt prioriterad fråga för regeringen. Anställning med lönebidrag och andra former av subventionerad anställning är viktiga redskap i sammanhanget. Antalet anställningar med lönebidrag har minskat . Parallellt med detta har emellertid antalet personer som har en trygghetsanställning ökat. Om man dessutom tar hänsyn till ökningen av antalet personer med funktionsnedsättning som har nystartsjobb är det , totalt sett, fler personer med funktionsnedsättning som har en subventionerad anställning än vad det var 2007. Oaktat detta är det angeläget att vidta åtgärder för att personer med funktionsnedsättning till fullo kan få del av den allt starkare konjunkturen på arbetsmarknaden.Regeringen arbetar aktivt med att utveckla och förbättra tillgängliga arbetsmarknadspolitiska instrument. Regeringen har tillsatt en utredning med uppdrag att se över samtliga arbetsmarknadspolitiska insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Utredaren har bland annat i uppdrag att analysera regelverket för lönebidrag, dess tillämpning och Arbetsförmedlingens svårigheter att få ut personer i arbete med lönebidrag. På grundval av analysen ska utredaren lämna förslag till de förändringar som bedöms nödvändiga. Utredningen ska arbeta skyndsamt och redovisa sitt uppdrag . Regeringen har också, delvis med koppling till denna utredning, gett Statskontoret i uppdrag att bland annat analysera hur olika former av subventionerad anställning samspelar med varandra och med andra arbetsmarknadspolitiska insatser vid arbetsplatser. Uppdraget tar bland annat sikte på hur arbetsgivarnas benägenhet att anställa en individ i en viss insats påverkas av villkoren för andra insatser. Uppdraget ska slutredovisas . Avslutningsvis vill jag framhålla betydelsen av arbetsgivarnas inställning. Det är viktigt med god och lättillgänglig information om de stöd som erbjuds. Arbetsförmedlingen bedriver redan, på regeringens uppdrag, ett utvecklingsarbete på detta område. Bland annat kommer förmedlingen att genomföra en informationskampanj om de stödinsatser som finns för den som anställer en person med en funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Det är vidare angeläget att i kontakt med både privata och offentliga arbetsgivare klargöra betydelsen av att dessa tar ett socialt ansvar och bidrar till ett inkluderande arbetsliv. Den aktuella utredningen har därför fått uppdraget att genomföra särskilda samtal med företrädare för ett antal företag. Syftet är att identifiera vad företagen kan göra för att bereda fler personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga möjlighet till arbete eller praktik och att ta fram idéer till hur företag och det offentliga bättre kan samverka. Jag vill börja med att tacka arbetsmarknadsminister för svaret. I min interpellation har jag tagit upp att om man har en aktiv arbetsmarknadspolitik skulle många fler arbetssökande personer snabbt kunna komma ut i arbete. har vi en situation med hög långtidsarbetslöshet som företag har svårt att rekrytera personal. Trots att vi ser en uppgång på arbetsmarknaden hindras många arbetslösa från att vara delaktiga efter förmåga. Det är en tydlig tendens att systemet med fas 3 bidrar till att andelen lönebidragsanställningar har minskat. Mindre seriösa företag tar emot personer som man får betalt för i stället för att anställa samma personer genom lönebidragsanställning. Det blir liksom en ekonomisk affär för dem. Därför var min fråga till arbetsmarknadsminister om hon avsåg att vidta åtgärder för att fler personer ska kunna få en lönebidragsanställning. Av svaret från arbetsmarknadsministern framgår att det finns anställda med lönebidrag men också något som hon kallar trygghetsanställning. När man jämför trygghetsanställning med lönebidrag kan man se några skillnader, bland annat kravet på att ha en viss försäkring.I samband med ett seminarium, eller om det var en konferens, uppmärksammades att arbetsmarknadsministern var bekymrad över kravet på kollektivavtalsliknande villkor när det gäller just försäkringar för lönebidragsanställningar. Då är min fråga till arbetsmarknadsministern: detta något som arbetsmarknadsministern driver i den utredning som nämns i svaret? se över att man ska kunna kringgå kollektivavtalsliknande omständigheter, avtal, försäkringar och så vidare? Är det på detta sätt man försöker göra det billigare att anställa lönebidragsanställda?I regelverket för lönebidragsanställningar står det att man inte ska kunna kringgå detta. Det krävs att man har en arbetsförmåga och en arbetsmiljö som gör det möjligt även för dem som är funktionshindrade att omfattas av försäkringen. Dessa frågor skulle jag gärna vilja få ett svar på av ministern. Lönebidragsanställningar är och har varit en möjlighet för personer med funktionshinder att komma ut på en arbetsplats. brukar man säga att av den som har 50 procents lönebidrag kanske man kan kräva en arbetsinsats motsvarande . Detta har fungerat ganska bra, men ofta har det handlat om långa insatser.Det är inget nytt att personer med funktionshinder har varit i andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Så har det varit . Man har fått prova annat, men till slut har man fått en lönebidragsanställning.Men det som är bekymret nu är att man på Arbetsförmedlingen säger att det inte finns arbetsgivare som vill ställa upp på att ge lönebidragsanställning. Det är nämligen bättre för dem att ta emot fas 3-anställda. Detta gör situationen mycket bekymmersam. Det finns ju ett antal funktionshindrade som sitter hemma. En del av dem kommer aldrig någonsin ut på arbetsmarknaden fullt ut. De allra flesta kan göra en insats - det kanske handlar om 25, - men fullt återställda blir de aldrig. Jag tror att vi alla känner personer som har just de här problemen. De har skadat sig i arbetet eller har ett medfött funktionshinder som gör att de inte fullt ut kan delta på arbetsmarknaden.Trots detta säger arbetsmarknadsministern att man ska arbeta med detta. Men det är ju väldigt svårt att komma ut på arbetsmarknaden när Arbetsförmedlingen gång på gång har sagt nej och att detta inte går att ordna.Även om man nu tar in detta blir det likadant som det man kritiserade den tidigare socialdemokratiska regeringen för, nämligen att personer går från åtgärd till åtgärd. Här är det också lite grann på det sättet. Man går från åtgärd till åtgärd, och man får inte möjligheten att vara på samma arbetsplats och därmed få en bättre situation på arbetsmarknaden och kanske också bättre arbetsuppgifter. Vad det ofta handlar om är att arbetsuppgifterna är meningslösa.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vad kommer man konkret att göra för att se till att funktionshindrade kommer ut på arbetsmarknaden och får möjlighet att kanske med lönebidragsanställning eller något annat stöd kunna vara med trots att de kanske inte fullt ut kan vara på arbetsmarknaden? Jag får tacka interpellanten för interpellationen och arbetsmarknadsministern för svaret.Det kan vara viktigt att klargöra för alla att vi nu är i en situation där långtidsarbetslösheten sjunker i . Det är oerhört glädjande. I olika konjunktursvängar är det alltid de som står nära arbetsmarknaden som får arbete först. Men just nu är det oerhört många jobb som växer fram i att vi har fått situationen att väldigt många långtidsarbetslösa kommer in i arbete. Det är väldigt glädjande.I interpellationen försöker man göra gällande att den arbetsmarknadspolitiska åtgärden fas 3 står i konflikt med lönebidragsanställningar. Det kan vara viktigt att man får klart för sig att fas 3 är en arbetsmarknadspolitisk åtgärd där människor erbjuds en möjlighet att komma in i en arbetsgemenskap, men de ska inte utföra ordinarie arbetsuppgifter. När det gäller lönebidrag finns det inga sådana begränsningar. Det är viktigt att man har den skillnaden klar för sig.Det är oerhört viktigt att vi har lönebidragsanställningar på plats. Jag skulle gärna se att vi fick ut fler i lönebidrag. Det är ganska viktigt i diskussionen att vara ärlig med vad som är huvudproblemet. Huvudproblemet är att många arbetsgivare tyvärr fortfarande drar sig antingen för att anställa långtidsarbetslösa eller för att anställa människor som har en funktionsnedsättning. Det är där vi har grundproblemet. Där har vi och andra regeringar försökt att arbeta med denna typ av subventioner.Min fråga till arbetsmarknadsministern är: Vad vill arbetsmarknadsministern göra för att vi ska få fler arbetsgivare att våga öppna dörren? På vilket sätt kan vi se till att få en bättre matchning så att vi använder alla de möjligheter som den aktiva arbetsmarknadspolitiken medger? Det är mycket riktigt som påpekar att det går åt rätt håll. Vi kan se att 105 000 fler människor går till jobbet en junimorgon jämfört med . Vi ser att arbetslösheten sjunker och långtidsarbetslösheten sjunker. Den är bland de lägsta i . Men det finns bekymmer.Vi har tre grupper som det är bekymmersamt för. Det är utrikes födda, det är personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och det är unga som har slutat skolan utan godkända betyg.Senast åkte jag med en buss med 45 ingenjörer som skulle åka ned till i , för där vill de anställa ingenjörer. Men det är bekymmersamt för dem som inte är födda i och har svenska efternamn. Det beklagar jag. Där behöver mycket mer göras.Vi kan också se att antalet nystartsjobb fortsätter att öka till 47 000. En femtedel av de nystartsjobben innehas av personer som har nedsatt arbetsförmåga.Det är mycket som vi behöver göra. Jag tog i mitt svar upp att vi ser väldigt allvarligt på frågan och gör många insatser. Den utredning som vi tillsatt syftar inte till att statens åtagande ska minska på något sätt utan tvärtom. Det ska göras smartare och mer träffsäkert.Jag har sedan jag blev statsråd besökt många arbetsgivare och talat med parterna både enskilt och tillsammans för att se: Vad kan vi göra tillsammans? Vilket ansvar har vi i regering och riksdag, i företag och organisationer, i ideella sektorn men även arbetsmarknadens parter? Där tror jag att det finns mer att göra. Vi kanske inte alltid är föredömen inom arbetsgivarorganisationer, fackliga organisationer eller för den delen det offentliga med att anställa personer med funktionsnedsättning.Det är inte heller så, , att fas 3 på något sätt är en konkurrent till lönebidragsanställningar. Syftet med fas 3 är inte att människor ska utföra arbete som avlönas på arbetsmarknaden, utan tvärtom. Det är en väldigt tydlig distinktion vi har gjort. Det är också därför som Arbetsförmedlingen nu gör kontroller av alla anordnare för långtidsarbetslösa så att de inte konkurrerar. Det tror jag att ni har fått totalt om bakfoten.Om det är så att människor utnyttjas på det sätt som beskrivs ska de ta kontakt med sin arbetsförmedlare, för då ska den placeringen avbrytas. Det är ganska många placeringar som har blivit avbrutna, och pengar har också återkrävts. Jag håller inte med om den beskrivningen.Däremot är det ett bekymmer att arbetsgivare inte nåtts av den flora av information som getts om de fem olika stödåtgärder som finns som kan täcka upp den merkostnad som kan finnas att anställa en person som arbetar lite långsammare eller behöver mer stöd. Regeringen har höjt ersättningen för hjälpmedlen. En arbetsgivare kan få och anställd för att anpassa arbetsplatsen.Vi gör väldigt många saker. Vi tillsätter en utredning. Vi har gett uppdrag till Statskontoret. Vi har höjt ersättningsnivåer. Arbetsförmedlingen kommer att genomföra en kampanj för att informera arbetsgivare mer om vad det innebär att anställa en person med funktionsnedsättning och vilka stöd de kan få. Därutöver ser vi också över vad som ytterligare behöver förbättras i jobb- och utvecklingsgarantin. Jag stannar där. Jag hoppas att försöker svara på de frågor jag hade. Det handlade bland annat om möjligheten att försöka kringgå kollektivavtal och de försäkringslösningar som finns när det handlar om trygghetsanställningar med lönebidrag. Det var statsrådet själv som på en konferens, eller om det var ett seminarium, uttalade att det var ett problem just för att man ställde krav på kollektivavtalsliknande lösningar, villkor och försäkringar. Det vore bra om statsrådet klargjorde var regeringen står i den frågan.När det gäller undanträngningseffekterna av fas 3 har jag skrivit om det i min fråga, men jag har gjort det för att arbetsförmedlare beskriver det. Vid kontakter med företag säger arbetsförmedlare att företagen tycker att det är mycket mer ekonomiskt lönsamt att ta emot någon och få betalt för det i stället för att betala en ersättning till personen via lönebidrag eller anställning.Om arbetsförmedlare upplever att fas 3 har gett en undanträngningseffekt på lönebidragsanställningar är det väl viktigt att arbetsmarknadsministern tar till sig det. Jag vet inte hur signalsystemet fungerar inom Arbetsförmedlingen, men jag har nåtts av de signalerna från enskilda arbetsförmedlare som har hört av sig och uttryckt det på detta sätt. Då är det viktigt att arbetsmarknadsministern agerar.Det är viktigt att så många som möjligt ska kunna få en tillsvidareanställning på ett ordinarie jobb. Sedan har vi olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som ger stöd för dem som behöver ha det. Poängen med lönebidrag är att människor ska fasas ut och få en ordentlig anställning. Vi vet att många har gått på lönebidragsanställning . Ska möjligheten finnas för många unga funktionshindrade att komma ut måste också lönebidragsanställningar marknadsföras på ett bättre sätt, och det måste säkerställas att många får det.Vad tyckte egentligen arbetsmarknadsministern angående kollektivavtal och försäkringsskyddet för de lönebidragsanställda? Är det någonting man vill rucka på och därmed göra det billigare och sämre för de lönebidragsanställningar som finns ? Har inte arbetsmarknadsministern nåtts av signalerna från Arbetsförmedlingen om undanträngningseffekten? Jag tror att man genomför de flesta politiska reformer för att människor ska få det bättre på olika sätt. Det är så på det ena eller det andra sättet. Det tror jag också var syftet när man genomförde fas 3. Men man har visat hur det blivit bit för bit.Detta har jag inte fått veta av Arbetsförmedlingen utan av handikapprörelsen. Jag är själv ordförande i ett av förbunden. Det är så att fas 3 har en sådan roll. Man kanske ska titta på hur det har fungerat.Det är riktigt att arbetslösheten sjunker, , men det gäller inte gruppen funktionshindrade. Där stiger den. Det är det som är det knepiga just nu när arbetslösheten sjunker. Då är det de som står längst från arbetsmarknaden som kommer in sist. Gruppen funktionshindrade brukar komma allra sist. Det är det som är bekymret. Det är här man behöver göra insatser, och därför är interpellationen så viktig. Anledningen är just att detta kanske är den enda möjligheten att komma in och få ett arbete - i varje fall någonting som varar längre än sex månader.Det är därför lönebidragsanställning är viktig; man slipper hålla på att plocka runt i den ena åtgärden efter den andra. Det var det som regeringen var så noga med. Vi vill inte ha sådant mer, sade man. Det kan jag tycka är sympatiskt, men man måste också leva upp till detta när man kommer till makten. har regeringen haft makten, och vi kan utvärdera det hela och se vad det är som håller på att hända.Därför är det viktigt att titta över detta. Vad händer med fas 3 i förhållande till lönebidrag, och vad händer framför allt med detta att man hoppar runt på olika typer av korta åtgärder? Det blir nog en rätt intressant diskussion under denna interpellationsdebatt. Om jag har uppfattat Socialdemokraterna rätt är de bekymrade över att långtidsarbetslösa och funktionshindrade inte kommer in på arbetsmarknaden. Därför måste vi börja ta bort ett antal arbetsmarknadspolitiska åtgärder, menar de. Det är kontentan i diskussionen just nu.Det verkar som att vi är överens om att det är bra att det finns lönebidrag. Det är väl bra. Låt oss då ta den diskussion som ändå är problematisk. Huvudproblemet är att vi inte får tillräckligt många arbetsgivare som öppnar sin dörr för att ta emot personer som har ett funktionshinder. Då är det inte orimligt att man för diskussioner med parterna. Kan vi hitta en väg också för alla de enskilda företag som inte har kollektivavtal men som har bra villkor så att de kan få göra en insats? Om de är beredda att ta emot en person på sin arbetsplats tycker jag personligen att det vore mycket välkommet.Det råder ingen tvekan om att vi har en arbetsmarknadsminister som står upp för den svenska kollektivavtalsmodellen. Hon brinner och tar initiativ för att vi ska se till att ha bra villkor på våra arbetsplatser. Diskussionen blir aningen tramsig om man försöker anspela på att det skulle vara på något annat sätt.Om man nu är så bekymrad över att det utgår ett stöd för handledning och för att arbetsgivaren ska upprätthålla en bra arbetsmiljö finns det andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder som vi i så fall borde ta bort. Det finns till exempel arbetsträning. Jag tror att det ger per dag för den arbetsgivare som tar emot en person på arbetsträning. Det är ju fruktansvärt om man skulle följa Socialdemokraternas logik! Den åtgärden måste i så fall tas bort eftersom den konkurrerar ut alla lönebidragsanställningar.Fru talman! Det blir lite svårt att följa med i diskussionen. Uppenbarligen vet inte Socialdemokraterna vad de vill göra . I finns ca 900 000 personer som själva uppger att de har en funktionsnedsättning. Ungefär hälften av dem säger att den leder till nedsatt arbetsförmåga. Av denna grupp är det 170 000 personer som är anmälda hos Arbetsförmedlingen och som inget hellre vill än att kunna bidra med sin kompetens och förmåga.Jag delar uppfattning; också jag vill helst att de får en tillsvidareanställning på den öppna marknaden. ser det inte riktigt ut så, för det är precis som säger: Det är inte alla arbetsgivare som ser värdet av att anställa en person som har en funktionsnedsättning. Det kan vi vara överens om.Vi har ändå ganska många arbetsgivare som faktiskt gör någonting. Vi har lite drygt 40 000 personer som har en lönebidragsanställning. Det är jag glad för eftersom många trivs bra och gör ett fantastiskt bra arbete. De har också svårt att få ett nytt arbete. Flera av dem finns hos arbetsgivare som saknar kollektivavtal. Det kan man ha synpunkter på, men många mindre tjänsteföretag har inte kollektivavtal - i alla fall inte ännu.I syfte att kunna se till att dessa personer får ha kvar sin anställning har vi ändrat i den förordning som rör försäkringsvillkoren. Om man har ett handikapp kan man nämligen inte få alla försäkringar som finns på marknaden. Det är beklagligt att försäkringsbranschen ser ut så.Det är också beklagligt att de vädjanden som jag har gjort till arbetsmarknadens parter, både enskilt och tillsammans med andra, om att släppa in gruppen funktionsnedsatta och låta dem få del av det försäkringspaket som finns för de kollektivavtalsslutande parterna, inte har gett resultat. Detta har lett till att regeringen har ändrat i förordningen eftersom vi har funnit det så pass angeläget att personer ska kunna behålla sin anställning och att fler funktionsnedsatta ska kunna komma in på arbetsmarknaden. gäller därför att löner och andra anställningsvillkor ska följa kollektivavtal eller vara i väsentliga delar likvärdiga.Det enda syftet är helt enkelt att personer som har en funktionsnedsättning ska få chansen på samma sätt som vi andra att komma in på arbetsmarknaden, få ett arbete och behålla det. De ska också kunna befordras och utvecklas i sitt jobb.Jag önskar att fler arbetsgivare såg möjligheten att anställa personer, speciellt nu när jobbchanserna är som allra bäst . Jag önskar att de även ser till dem som har en funktionsnedsättning. Där tror jag att vi har ett gemensamt arbete att göra. Det är inte vi som sitter i riksdag och regering som anställer, men vi har ett arbete med att påverka och lyfta fram bra exempel. Det finns några, men det kan bli många fler. Jag är mån om att också dessa 168 000 personer ska få chansen. Ett jobb betyder så mycket mer än att bara få en lön den 25. Jag tackar arbetsmarknaden för att hon preciserade vad som gällde.Det stämmer; det finns många tjänsteföretag som inte har kollektivavtal. Orsaken är naturligtvis att det är billigare att ha folk anställda på så sätt än att ha dem på kollektivavtalsliknande villkor.När man läser vad som gäller för anställning med lönebidrag ser man att det står så här: Fora eller Collectum kan lämna information om försäkringar som är likvärdiga med kollektivavtalet. Inga försäkringar som har undantagsklausuler för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga kan godtas.Det där är ord och inga visor. Man ska inte kunna undanta någon. Det arbetsmarknadsministern nu säger är att man har gjort förändringar i förordningen så att man ska kunna undanta vissa.Om man läser det andra faktabladet om trygghetsanställningar ser man att det står så här: Man ska ha lön och andra anställningsförmåner som följer kollektivavtal eller är likvärdiga med förmåner enligt kollektivavtal inom branschen.Det kan ju bli nästan vad som helst - i alla fall när det gäller försäkringar! Försäkringar är viktiga. Det är viktigt att man har en sjyst arbetsgivare när man har lönebidragsanställning. Det får man inte tumma på även om vi tycker att det är enormt viktigt att många fler ska ha lönebidragsanställningar. Det är därför jag frågar vilka satsningar regeringen tänker göra.Jag pekade också på den undanträngningseffekt som arbetsförmedlare uttrycker att fas 3 har på lönebidragsanställningar. Varför ta någon på lönebidragsanställning om man kan få någon gratis i fas 3? Man får till och med betalt för att ta emot någon i fas 3. Vi vet hur det är; vi har sett reportagen om hur det har fungerat med fas 3.Jag kommer tillbaka till frågan: Varför är det viktigt att ha sämre villkor för dem som har lönebidragsanställningar? Har inte arbetsmarknadsministern nåtts av uppgifter från Arbetsförmedlingen om att fas 3 har undanträngningseffekter på lönebidragsanställningar? Min uppfattning är att det är otroligt viktigt att vi gör allt som står i vår makt särskilt för personer som har det lite extra tufft, som man kan ha i och med att man har ett funktionshinder och nedsatt arbetsförmåga. Vi ska göra allt vi kan för att dessa personer ska kunna komma ut och få glädjen av att ha ett jobb. Det betyder otroligt mycket.Jag är bekymrad över att inte fler arbetsgivare är villiga att öppna dörren och säga: Välkommen till vår arbetsplats! I täcks arbetsmarknaden till av kollektivavtal. Men det är ändå så att de som tycks vilja ta ett större ansvar är de mindre tjänsteföretagen, och bland dem finns en överrepresentation av företag som inte har kollektivavtal. Det kan jag beklaga. Jag tror att facken med flera har en uppgift att fylla där.Jag tycker att det är otroligt viktigt att de personer som finns hos små arbetsgivare får behålla sin anställning. Där kanske vi skiljer oss åt. Om man skulle hårdra det på det sätt som gör skulle 10 000-15 000 personer med de regler som fanns före beslutet inte kunna behålla sin anställning. För mig är det viktigt att man finns hos en arbetsgivare där man trivs och kan utvecklas och att fler kommer in.Jag har ingen möjlighet att ställa någon fråga till interpellanten , men det viktigaste måste ändå vara att de som kan arbeta får göra det till av sin förmåga.Jag tog upp i mitt första svar att vi nu vidtar en hel del åtgärder. Vi satsar på att höja ersättningen för personligt biträde. Vi gör satsningar på arbetshjälpmedel som har fördubblats. Vi tillsätter en utredning som ser över alla stöden, och vi har gett ett uppdrag till Statskontoret.Efter sommaren kommer Arbetsförmedlingen att ha en stor kampanj.