· GY10200 · 2011-03-01 14:51:57 — har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att öka jämlikheten och för att säkerställa välfärden i hela landet. Det växande utanförskapet har under lagt grunden till ökade klyftor och fattigdom i samhället. Sedan alliansregeringen tillträde 2006 har regeringen genomfört flera viktiga reformer för att bryta utanförskapet och återupprätta full sysselsättning. Genom att fler arbetar och färre försörjer sig på sociala ersättningar minskar gradvis inkomstskillnaderna och risken för fattigdom. Regeringens jobbskatteavdrag har ökat drivkrafterna för arbete, arbetsmarknadspolitiken har reformerats, vägarna tillbaka från sjukskrivning till arbete har blivit fler och bredare och kostnaderna för att anställa personal har sänkts. Åtgärderna har särskilt riktats mot grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. bedöms regeringens politik leda till 140 000 fler personer i arbete och att de disponibla inkomsterna förväntas öka relativt mest bland dem med lägst inkomster. Jobbpolitiken har sedan den kraftiga internationella lågkonjunkturen inriktats på att dämpa fallet i sysselsättningen och motverka att arbetslösheten biter sig fast. Tack vare en ansvarsfull finanspolitik kan en expansiv politik för att förstärka och temporärt komplettera regeringens tidigare åtgärder drivas. Åtgärderna bedöms dämpa krisens effekter på den varaktiga sysselsättningen med ca 25 000 personer. ökade antalet sysselsatta i åldrarna med 136 000 personer jämfört med och antalet långtidsarbetslösa minskade med 23 000 personer. Siffrorna understryker att återhämtningen i den svenska ekonomin är bred och går snabbt. Regeringens ansvarsfulla finanspolitik har därtill skapat utrymme för att under 2009-2012, via höjt flerbarnstillägg, bostadstillägg, bostadsbidrag, grundavdrag för pensionärer och studiemedel, särskilt förstärka inkomsterna för ekonomiskt utsatta grupper, däribland barn. En central del i att utjämna livschanser och välfärd har även den omfördelning som äger rum genom vård, skola och omsorg. Ojämnheten i inkomstfördelningen minskas med ca en femtedel om även den offentliga konsumtionen beaktas. Höjda statsbidrag till kommun- och landstingssektorn om sammantaget 25 miljarder , varav 5 miljarder är permanenta, har i detta sammanhang införts för att säkra välfärden i hela landet. Sammantaget har regeringens politik bidragit till att , i ljuset av den globala finanskrisen, ur ett internationellt perspektiv är mycket väl rustat för att återupprätta full sysselsättning och därmed minska inkomstskillnaderna och risken för fattigdom. Tack för svaret! Jag har skrivit ett antal interpellationer till som handlar om barnfattigdom, men det verkar inte som om tycker att barnfattigdom angår honom, utan han har lämnat över de interpellationerna till . Jag tycker att barnfattigdomen i allra högsta grad berör . När jag nu skrev en nästan exakt likadan interpellation med där jag tog bort ledet barn i ordet barnfattigdom kom hit. Man ser ju att barn inte är prioriterade hos finansministern.Nu är finansministern här, och det är jag glad för. Vi behöver ha en ordentlig debatt om de klyftor som ökar och bristen på trygghet som människor känner av. Ni har ju principen att göra de sjuka fattigare, för då blir de friska. Ni har också principen att om vi gör de arbetslösa fattigare så hittar de sig ett jobb. Finansministern kallade det för drivkraft.Problemet med det påståendet eller den synen är att de människor som är sjuka och arbetslösa också har barn, alltså drabbar det tredje person. Det drabbar barn när ni straffar de sjuka och arbetslösa för att de inte är nog att bli friska och skaffa sig egna arbeten, att rycka upp sig och gå och skaffa ett jobb. Dessa barn blir nu hårt utsatta. En del barn blir till och med drabbade av vräkning, trots att man inte ska vräka barn. Jag och kommer att ha en diskussion om det senare i dag.Barn har inte råd att åka på utflykt med skolan som det tas avgift för. Barn går till skolan utan att kunna läsa, inte för att de inte har lärt sig att läsa utan för att de inte ser tillräckligt bra därför att föräldrarna inte har råd att köpa glasögon.Klyftorna ökar. 70 000 fler finns i utanförskap . Om man tittar på den så kallade Gini-koefficienten som SCB har tagit fram ser man att klyftorna visserligen har ökat , men de har ökat dramatiskt . Gini-koefficienten är det vanligaste sättet att räkna, även om ni försöker dölja er bakom andra siffror och försöker dölja fattigdomen både hos vuxna och hos barn.33 000 välfärdsarbetare har fått sluta i kommuner och landsting. Det innebär att de utsatta barnen inte får en bra skola och bra kvalitet på fritidshemmen. De får inte läxhjälp på fritidshemmen, de får inte hjälp när de är sjuka och så vidare. Utöver att klyftorna ökar och att de sjuka och arbetslösa blir så hårt drabbade av er kallhamrade politik drabbar det även barnen.Rädda Barnen kräver nu att ni ska utforma ett särskilt handlingsprogram för att motverka barnfattigdomen, men ni har inte lyssnat på dem. Ni vill inte följa vare sig eller rekommendationer från om att man faktiskt ska värna de allra minsta i samhället, nämligen barnen.Det är er politik - ni står visserligen för det och jag respekterar det - att man blir frisk av att bli fattig. Jag delar inte den uppfattningen. Det sliter bara isär samhället. Folk blir fattigare och drivs ut på gatan. Detta drabbar de allra minsta, nämligen barnen. Så här kan vi inte ha det, . Det finns en rutin i politiken som innebär att regeringen alltid försvarar allting och säger att allting går bra. Man vill gärna försäkra väljarna om att man har gjort allting rätt så att allting går bra och man kan få fortsatt stöd.På motsvarande sätt innebär rutinen att oppositionen ska säga att allting är jättedåligt, för om det är jättedåligt kanske man själv får chansen att komma till makten.Ifall man påstår att allting är kanondåligt och att allting går fel tycker jag dock att man borde ha någon sorts referens till fakta när man bygger upp denna verklighet. Jag funderade mycket på denna interpellation när jag läste den och tittade på de fakta som fanns. Det står: "Bit för bit monteras tryggheten ned i takt med att skatterna sänks." Det skulle alltså vara så att vi har sänkt skatten, får mindre pengar till välfärd och därför har monterat ned tryggheten. Skattesatserna har sänkts, och det är vi mycket nöjda med. Det gör nämligen att människor har mer pengar kvar, att arbete blir mer lönsamt och att jobben växer fram. Men trots att vi har sänkt skattesatserna har skatteintäkterna ökat med inte mindre än ungefär 87 miljarder . Vi har mer pengar 2010 att fördela till trygghet och välfärd än vi hade 2006. Första frågan jag tycker att man ska ställa sig är alltså: Hur kan man säga att sänkta skattesatser som leder till mer intäkter skulle kunna leda till sämre välfärd?När det gäller barnfrågan och vems bord den påstods vara på tycker jag att den är på allas bord. Vi ska alla vara engagerade i att det inte ska finnas fattiga barn i . Det är otroligt viktigt. Så länge det finns ett fattigt barn i tror jag att vi kan vara överens om att detta är ett samhällsproblem vi ska engagera oss i. Vi ska se till att vi inte har fattiga barn i . Om vi ska minska fattigdomen bland barn i måste vi dock fundera på vilken politik som kan leda dit. Är det så att den politik som har förts har förvärrat problemet, eller har den förbättrat situationen? påstår att barnfattigdomen ungefär har halverats , till av alla barn. är för mycket. Vi ska inte ha fattiga barn i , men fortfarande har barnfattigdomen halverats sedan 1997.Det är därmed uppenbart att den politik som har förts har lett till att vi har färre fattiga barn. Då är det ju inte läge att kasta om politiken, utan vi ska fortsätta med den politik som har lett till färre fattiga barn och som bland annat handlar om att minska utanförskap och öka antalet människor som har jobb. Det totala utanförskapet, där ungefär 1,2 miljoner människor levde i utanförskap på olika typer av offentliga ersättningar och inte kunde påverka sin egen situation eller utveckla sitt eget liv, har minskat. Det är ungefär 150 000 färre personer som lever i utanförskap. 150 000 personer är ganska många människor som får en chans att komma tillbaka, utveckla sitt eget liv och få en inkomst i stället för låg offentlig ersättning. Frågan är alltså: Hur kan denna minskning av utanförskapet bidra till ökad fattigdom?Mina frågor är: Hur kan det komma sig att man säger att lägre skatter och högre intäkter leder till sämre välfärd? Hur kan det komma sig att man säger att politiken leder fel om barnfattigdomen har halverats ? Hur kan det komma sig att man säger att ett kraftigt minskat utanförskap - trots finanskris, ska tilläggas - skulle bidra till ökad fattigdom när dessa människor kan få en ökad inkomst? Detta får jag inte ihop med fakta och verklighet. Kanske kan jag få hjälp på den punkten. Jag vill tacka för en mycket viktig interpellation om tillståndet i vårt land . Jag noterar finansministerns svar och inlägg och tänker på 1984. Mot språket och den andra beskrivningen, så som en debattartikel jag läste i som också handlade om fattigdom och möjligheten att få bostad här i , säger stoppade ombildningen till bostadsrätter. Javisst - när man hade drivit ut mångfalden av hyresrätt. Så argumenterar man även när det gäller arbete och arbetslöshet. Det är naturligt att det är fler som har ett arbete när vi har en befolkningstillväxt. Med det försöker man dölja verkligheten, nämligen att det som var massarbetslöshet 2006 har ökat. Den är 1 ½ procent högre än när den socialdemokratiska regeringen lämnade. Vi har en långtidsarbetslöshet som har ökat , och framför allt: Bortom statistiken har vi någonting som är oerhört allvarligt. Jag läser i fredagens om . Hon var ett föredöme, enligt finansministerns politik för att arbeta mer. Hon jobbade mer och mer 1999, när hon och andra insåg att hon var inne i en ond karusell. Hon drabbades av ohälsa och har gått runt, runt i olika system. Hon har sagt att hon vill arbeta. har hon fått svaret: Du är utförsäkrad. Du är bortom , liksom så många andra människor i vårt land. Beskedet till , vilket hon så tragiskt utvecklar i , är försörjningsstöd. borde vara väl medveten om att försörjningsstödet ökar i nära nog alla landets kommuner. Gör dig av med de tillgångar du har sparade på banken till din ålderdom, barn eller barnbarn! Detta är en verklighet som möter allt fler i vårt land. Ni använder flott retorik långt bortom verkligheten, bland människor ni plågar i avsikt att öka klyftor därför att ni tror att det driver ned lönerna. Så ändrar ni på maktrelationer i vårt samhälle.Jag vill fråga dig, : Tycker du att den kvinna jag nämner har fått se en ökad välfärd och mer jämlika levnadsvillkor? Det är viktigt att vi för diskussioner utifrån sakförhållanden. Låt mig redogöra för fyra sakförhållanden. har den kanske jämnaste välfärdsfördelningen av alla länder i och inom OECD-området. Det är den jämnaste välfärdsfördelningen, tillsammans med de övriga nordiska länderna. har den jämnaste inkomstfördelningen. Vi har en absolut fördel när det gäller välfärdsfördelningen, men vi har också bland de allra mest jämna inkomstfördelningarna bland industriländerna och de europeiska länderna. Risken att drabbas av materiell utsatthet är lägst i , tillsammans med en handfull länder till i . Risken för absolut fattigdom är väldigt låg i i förhållande till praktiskt taget alla andra länder. Detta är sakförhållanden; det är så det ser ut. Det land som och beskriver som sönderslitet och isärdraget är alltså världens mest jämlika land. Detta beror på att regeringen har haft två tydliga prioriteringar. Det är arbetslinjen: Sysselsättningen har sedan vi tillträdde ökat med 160 000. Utanförskapet pressas tillbaka i vid mening. har vi prioriterat välfärden. Framför allt har vi prioriterat välfärdens kärna, nämligen att återupprätta utbildningssystemet. Social rörlighet bygger på att utbildningssystemet erbjuder alla människor en god chans och start i livet. Genom en bred prioritering av välfärden - hälso- och sjukvård, äldreomsorg och barnomsorg för alla oavsett inkomst - säkrar vi en omfördelning som inte underminerar drivkrafterna för arbete. Mot detta står de socialdemokratiska åren då förmögenhetsskillnaderna och inkomstskillnaderna ökade och välfärdsklyftorna fördjupades på ett dramatiskt sätt därför att man misslyckades med arbetslinjen. Det skapades inga nya jobb i privat sektor . Det tillfördes därmed inte resurser för att säkra välfärden. När man tappar arbetslinjen, glömmer bort att full sysselsättning är grunden för rättvisa och glömmer bort att trygghet för människor bygger på att de faktiskt arbetar tappar man också välfärden. Det är därför revorna har blivit så tydliga, framför allt i skolan. Socialdemokraterna avvecklade kunskapslinjen. Man undergrävde lärarens auktoritet, man undergrävde kunskapens grundläggande roll för social omfördelning. Det var därför klyftorna ökade. Det är de klyftorna vi nu börjar vända tillbaka ifrån. Det första och grundläggande steget i rätt riktning är arbetslinjen. När människor kan försörja sig på egen lön bygger vi ett samhälle som hänger ihop och där människor vet att det är både en skyldighet och en rättighet att arbeta, där man ska göra rätt för sig genom eget arbete, där man inte bygger ett långvarigt utanförskap för att förpassa människor till förtidspension och passivitet.Socialdemokraterna har bundit sig till en veklighetsbild där numera är världens sämsta land. Allting svartmålas.Vi fick tillväxtsiffror från nationalräkenskaperna och - . Det är den starkaste tillväxt vi upplevt kanske någonsin vi har kvartalsräkenskaper för , starkare än i något annat europeiskt land. Det är klart att det här kommer att innebära att vi kan fortsätta att pressa tillbaka arbetslösheten, fortsätta att pressa tillbaka utanförskapet. När vi möter väljarna 2014 kan vi, om inte en ny kris inträffar, visa att socialbidragstagandet och fattigdomen har pressats tillbaka genom viktiga välfärdsreformer byggda på en arbetslinje där vi lyckas reparera skadorna av ett socialdemokratiskt decennielångt misslyckande. Man undrar om tror på sig själv, men han kom i gång rejält i alla fall, och det är vackert så. Med retorik kommer man långt, men det är viktigt att känna till verkligheten. Verkligheten, , talar om någonting helt annat. Ja, det finns många som har det bra i . påstår, och även , att jag säger att allt är svart i . Jag kan berätta för att det finns väldigt många som har det bra, däribland jag och du, . Vi har fått skattesänkningar, enorma skattesänkningar, som vi ska använda till något som ni påstår skapar arbeten. Vi har fått det bättre. En medelklass har fått det bättre. De som har pool i har fått det bättre, för de kan få göra RUT-avdrag på poolpojkens arbete. De som anställer en hemhjälp till sitt barn för att göra läxorna i hemmet har fått det bättre. De barnen drar ifrån just nu.Väldigt många har fått det bra, och en mycket liten del har fått det gigantiskt mycket bättre eftersom ni sliter isär . Det kan ni inte komma ifrån. Gini-koefficienten, som SCB har tagit fram, visar på att klyftorna ökar. Sedan kan ni hitta på andra siffror att gömma er bakom och påstå att de sjuka och arbetslösa egentligen inte har det så dåligt som vi socialdemokrater påvisar. Men verkligheten visar någonting helt annat. När man kommer ut på Arbetsförmedlingen och besöker de sjuka människorna hör man dem säga: Jag tvingas gå från hus och hem. Jag blir utförsäkrad. Jag stoppas in i en åtgärd som kallas fas 3, och jag kommer aldrig ur den. Det är den borgerliga regeringen som har bundit mig fast i fas 3-åtgärden.Det är så människor säger ute i verkligheten. Ni har sett till att vi har 3 000 färre lärare i det här landet. Ni har sett till att det är 33 000 färre välfärdsarbetare därför att ni tycker att människor ska skaffa sig egen hemhjälp och läxhjälp och andra saker som vissa kan komma i åtnjutande av. Det finns exempel som diskuterades tidigare i kammaren på att förståndshandikappade barn inte ens får gå till skolan längre därför att skolan säger: Vi kan inte ta hand om dig längre.Det är också en verklighet, . Sedan kan du titta på dem som har det glassigt och säga: Oj, vad fint det är. Vad bra jag har det med mina barn ute i skogen, och jag har fått en skattesänkning.Ja, visst, men det handlar inte bara om dig och mig, . Det handlar om dem som har det svårt i samhället. De politiker som ställer upp på dem som har det allra svårast, till exempel de fattiga barn som blir vräkta, hedrar jag mycket mer. Kanske det är så att ni med en medelklass, och det är väldigt många. Ni vann valet senast bara för det, men kommer alla de att inse att det inte är så bra att bygga upp ett samhälle där man blir rädd för de fattiga, där man måste bygga upp staket runt vissa tjusiga samhällen som i en del länder. Man blir så rädd för dem som ni har gjort det sämre för att man inte kan hålla ihop landet längre. Alla mår bra av jämlikhet. Läs Jämlikhetsanden, , gör det! Påstå sedan inte att det är bra att göra de fattiga fattigare och säg inte heller: Vi gör inte det, vi är ett så jämlikt samhälle.Det pratas mer och mer om lägre löner för ungdomar och tryggare anställningar för ungdomar eftersom de, som ni påstår, är lata och inte tar vilket jobb som helst. Bara de får lite lägre löner tar de säkert de jobben. Om det är er vision, om ni tror att det är politiken kommer ni att slita isär samhället ännu mer. Det talar verkligheten. Så kan vi inte ha det, ! sade att med retorik kommer man långt. Men man kommer längre om man har fakta rätt. På de tre punkter som jag räknade upp kom det inte något svar.Skattesatserna har sänkts, men vi har högre skatteintäkter nu som ger mer pengar till välfärden. Därför har vi kunnat prioritera välfärdens kärna - sjukvård och skola. Detta kunde du, , inte säga någonting om därför att vi har mer pengar nu i motsats till vad du tidigare påpekade.Enligt har barnfattigdomen halverats i , och det är väl någonting som vi ska välkomna. Jag tycker att ska tycka att det är bra. Vi kan väl applådera den förbättringen och säga att vi ska köra mer på den politik som har lyckats och som handlar om arbete i stället för bidrag och som gjort att utanförskapet har minskat med åtminstone 150 000 personer, som också minskar fattigdomen.På de tre punkterna, som handlar om fakta och verklighet, hade du inga svar. Du hade inga belägg för dina påståenden och den svartmålning som du ägnade dig åt.Sedan tar du upp anställda i välfärden och säger att antalet har minskat dramatiskt. En person som till äventyrs slutar på en skola och börjar på en friskola räknar ni inte med. Om man jobbar på en friskola eller en fristående vårdcentral är det väl också ett välfärdsjobb och någonting som är bra för medborgarna.Det påstås här att Gini-koefficienten visar att inkomstskillnaderna ökar. I så fall skulle jag rekommendera en rapport som LO kom med . Ni har en tendens att tycka att LO har belägg för sina ståndpunkter. LO menar att Gini-koefficienten visar att skillnaderna har minskat när det gäller de allra högsta inkomsterna . I så fall har blivit ett ännu mer jämlikt land, från att ha haft de mest jämlika inkomster till att bli ännu mer jämlikt.Retorik kommer man ganska långt med, svartmålning kommer man kanske ganska långt med, fast fakta och verklighet håller bättre, och verkligheten visar 7,3 procents tillväxt, ökad produktivitet, fler jobb. Det är väl någonting som är bra, och det minskar fattigdomen. Lägg inte om politiken när det börjar gå bättre! Det är i sanning resor som företas i denna kammare. beger sig till LO för att hämta fakta, och finansministern lär ha konverterat från nyliberalismen till konservatismen. Det är i och för sig en glädjande resa. Men där har ni erövrat den dystra ståndpunkten, den mörka människosynen att människan bara med tvång kan förmås, inte med lust och glädje. Så tror man att för att skapa ett samhälle som utvecklar kraft och större resurser måste man plåga dem som inte finns i arbetskraften, dem som är arbetslösa, dem som är sjuka. Så skapas utanförskap, så skapas fattigdom.Men det är inte bara fråga om den konservatives dystra människosyn utan också om en kvardröjande idé, nämligen att det ska handla om att riva ned lönenivåerna och förändra maktrelationerna i vårt samhälle, precis som de dimridåer försöker prestera när han talar om skattetillväxten. Men fördelningen mellan det gemensamma och det privata är alltid till förfång för barnen och utjämningspolitiken, och det är vad det handlar om. Precis som , finansministern, säger har den borgerliga regeringens politik i allt väsentligt vänt sig till och utformats för människor i tillsvidareanställning med fasta jobb. Jobbskatteavdrag och neddragningar i socialförsäkringssystemen visar detta med all tydlighet. Vad som också visar sig är att skillnaderna i övriga grupper - barn, pensionärer, sjuka och arbetslösa - ökar. Den gruppen har det inte lika lätt med den moderatledda regeringen, men det är ju också meningen.Har då risken för barnfattigdom och fattigdom i allmänhet ökat med den borgerliga regeringen? Ja, all mätning visar att under de snart fem åren med borgerligt styre har den i vart fall inte minskat.Fru talman! gjorde ett stort nummer i valrörelsen av att kommunerna bara ska syssla med välfärdens kärna. var inne på samma sak här. Många undrar vad som egentligen ligger i begreppet välfärdens kärna. som många undrar över det här lyfter regeringen över kostnaderna till kommunerna. Finansiering av järnvägar, vägar och flygplatser lämnar man över till kommunerna. Är det välfärdens kärna? Eller kan det vara något annat som ligger i välfärdens kärna?Kan det vara så att det borde vara jämlika förutsättningar för barnen att nyttja , att delta i friluftsaktiviteter, att delta i idrottsföreningen? Och kan det vara så att kostnaderna också här har ökat under den borgerliga regeringen? Det har vi inte fått svar på.Vad ligger i välfärdens kärna? Vad är det som faktiskt minskar skillnaderna? Är det en , stark finansiell sektor som kan utjämna skillnaderna? Eller är det så, precis som är inne på här, att skillnaderna under den borgerliga regeringen har ökat och att samhället slits isär? Det vill vi ha reda på. Låt oss till att börja med återigen klargöra tre grundläggande utgångspunkter. är en välfärdsstat. Vi har de minsta välfärdsklyftorna av praktiskt taget alla länder i världen. Vi har bland de lägsta inkomstskillnaderna. Vi har bland de lägsta riskerna för absolut fattigdom och materiell deprevering i EU. Vi är ett väl fungerande välfärdsland. Det är naturligtvis väldigt bra. Det är så det ska vara. Trygghet och välfärd är ett mål för politiken och för att skapa bra levnadsförhållanden för alla medborgare. Det är det som är vår utgångspunkt i synen på den svenska modellen.Det som skiljer oss och Socialdemokraterna åt är naturligtvis den fulla sysselsättningen. Vi tror att rättvisa, trygghet och välfärd byggs på att människor har en skyldighet och en möjlighet att försörja sig på eget arbete. Vi har 160 000 fler i arbete än när vi tillträdde, trots den värsta krisen sedan depressionen. Vi har en arbetslöshet som faller snabbare än i något annat land i , med undantag för Malta.Det här är ett resultat av en medveten politik för att återupprätta arbetets värde. Och här går skiljelinjen mellan oss och Socialdemokraterna. Det behöver vi inte sticka under stol med. Vi vill representera alla de människor som tror på arbete, som tror på eget ansvar, som tror på att man genom förkovran, eget slit och ansvarstagande förbättrar sin egen och de sinas situation. Tillsammans med andra människor förbättrar man då också samhället.Skiljelinjen går också i synen på välfärdens kärna. Det är alldeles riktigt. Genom vår arbetslinje, genom de skatteintäkter som talar om har vi resurser att prioritera välfärdens kärna.