· GZ10119 · 2011-11-29 13:01:41 — har frågat mig vilka sakliga överväganden som har gjorts av mig inför beslutet att rösta nej till medlemskap i hade observatörsstatus i och som interpellanten skriver bedriver viktig verksamhet på de palestinska områdena.Sverige uttryckte i samband med omröstningen i full förståelse för önskan om fullvärdigt medlemskap i organisationen. har lämnat in en ansökan om medlemskap i , vilken ska behandlas av säkerhetsråd. val att rösta nej i ska ses mot bakgrund av den valda tidpunkten i förhållande till FN-processen i övrigt och inte som ett ställningstagande i sak. Jag får börja med att tacka utbildningsministern för svaret. Bakgrunden till den interpellation som jag har ställt är det beslut som fattades när medlemsstater valde att uppta som medlem i organisationen, ett beslut som jag som vänsterpartist självklart välkomnar. Det här var ett beslut som fattades med en tydlig majoritet. Av de 173 FN-stater som deltog i omröstningen röstade 107 ja, 52 avstod och endast 14 röstade nej.På nej-sidan, bland dem som sade nej till ett palestinskt medlemskap i , återfanns föga förvånande och samt några av de mest dogmatiska Israelvännerna i EU, , och , men också en rad ö-stater i Stilla havet.På nej-sidan fanns också . Jag måste säga att det är en nej-röst som förvånar, inte minst eftersom vi vet att en rad andra EU-stater valde att till och med rösta ja. Av EU:s medlemsstater var det 22 stycken som valde att rösta ja till ett palestinskt medlemskap eller att avstå.Att vid omröstningen röstade nej och sällade sig till de mest hårdföra Israelvännerna i EU inom FN-systemet innebär en tydlig skiftning i svensk Mellanösternpolitik. Det har väckt många frågor både här i och runt om i världen.I FN har haft som tradition att vi röstar för tydliga resolutioner som har gett stöd till en tvåstatslösning. Vi har röstat för även kontroversiella resolutioner som har berört ockupation. Det har knappast varit så att det har varit , och olika ö-atoller i som har varit våra närmast allierade i FN-systemet när vi har röstat i frågor som har handlat om Mellanöstern.Jag välkomnar därför att utbildningsministern trots allt är så tydlig som han är. nej till ett palestinskt medlemskap i handlade egentligen inte alls om . Det var ett politiskt ställningstagande, kopplat till ansökan om att bli medlem i FN, ett medlemskap som det knappast är någon hemlighet att är hårdnackad motståndare till.Låt mig därför påminna utbildningsministern, som också är ansvarig för Unescofrågor, att i fackorganet , precis som i många andra fackorgan inom FN-systemet , har stater rätt att söka medlemskap och beviljas medlemskap även om de inte är medlemmar i . Det finns en rad exempel på detta historiskt, låt mig ta några.Österrike gick med i men blev medlem i FN först . valdes in i men blev medlem i FN först . valdes in i men valde att gå med i FN först . Det finns även exempel på länder som har befunnit sig i konflikt som har valt att gå med i , trots att de inte har kunnat gå med i FN. Nord- och blev inte medlemmar i på grund av konflikten på koreanska halvön och de låsningar som skapades i samband med . Det hindrade inte från att välja in 1974 och 1950.Ett ställningstagande till ansökan om medlemskap i borde ha gjorts med utgångspunkt i just palestiniernas relation till och arbete, palestiniernas rätt att vara med och styra och påverka organisationen, precis som man har gjort i en lång rad andra fall.Frågorna till utbildningsministern blir: Varför valde den att i just detta fall koppla medlemskap i till frågan om dess medlemskap i och den process som pågår i säkerhetsrådet? Varför väljer man att särbehandla som stat? Varför har regeringen dubbla måttstockar när man bedömer medlemskap i organisationen ? Jag får tacka interpellanten för ett brinnande engagemang i sin fråga. Jag får också tacka utbildningsministern för ett väldigt klargörande och enkelt svar. Naturligtvis är det så att processen kring deltagande i pågår i högönsklig välmåga. Det innebär att jag tycker att regeringens position är helt rätt här.Jag gick egentligen upp i debatten för att titta på just FN-fackliga organ, som är, ur ett för mig väldigt viktigt moraliskt politiskt perspektiv. Jag har återkommit från en veckas studieresa i , det som heter Republiken . Där har man 23 miljoner invånare. Man har väldigt hög status på sin utbildning. Det är faktiskt så att av de 23 miljonerna är det 1 miljon som har avlagt doktorsexamen. Jag tror att det är bäst i världen. Man har högt ställda krav på demokrati, folkliga val, folkvalt parlament och så vidare. Man verkar alltså inom på alla sätt.När det kommer till kultur, som är en annan viktig del av just verksamhet, har man faktiskt, när man flydde från kommunistdiktaturen på , sett till att rädda undan nästan två tredjedelar av de kulturartefakter som går tillbaka till det traditionella historiska rike som en gång har varit.Just av detta skäl är det djupt beklagligt att världssamfundet förvägrar som självständig nation att faktiskt få medverka i . Man ger dem inte ens möjlighet att ha observatörsstatus, fastän de egentligen skulle tillföra världssamfundet väldigt mycket.Det här är för mig en oerhört laddad politisk fråga jämfört med det som diskuteras när det gäller där frågan löses i en helt annan ordning. Man är inkluderande i sitt ställningstagande, inte minst från den , för att komma vidare. Men när det handlar om ett försmått folk, som jag tycker att taiwaneserna är när det handlar om FN:s engagemang, kan man ändå resa frågan hur det kan komma sig att interpellanten brinner så mycket för där jag tror att en lösning säkert är på väg. Jag har nog aldrig hört talaren i den här talarstolen värna det kinesiska demokratiska folket i när det gäller samma intresse av att delta i FN-organ och delta i de fackliga organen.Ett annat sådant typiskt beklämmande exempel, fru talman, som kom fram under mitt studiebesök i var att sent omsider släpptes in i via det som heter World Health Assembly, alltså det högsta beslutande organet för . Där fick man observatörsstatus efter att ett tragiskt problem hade utspelat sig. med svininfluensan undanhölls det taiwanesiska folket all information via FN om spridningen av influensan, vilket ledde till att hade, som de ansvariga inom hälsodepartementet bedömde det, 83 dödsfall som kanske hade kunnat undvikas om hade fått del av informationen.Nåväl. får delta på nåder med observatörsstatus. Det är en njugghet som världssamfundet visar det taiwanesiska folket.Ett sista exempel på ett annat fackorgan inom FN som taiwaneserna också nekas ett deltagande i är den internationella civilflygsorganisationen. Inom FN:s ram finns ett ansvar för att flygplan som flyger över länder får lov att delge varandra ur flygsäkerhetssynpunkt information om var planen flyger. Här pågår över det taiwanesiska landet en omfattande överflygning av alla internationella flighter, men får inte en plats i denna FN-fackliga organisation för att också delta i arbetet med flygsäkerheten.Fru talman! Det är viktigt att från denna talarstol också titta på de länder som de facto inte inkluderas fullt ut i FN, trots att de uppfyller kraven på demokrati och rättvisa mot sin befolkning. mål sedan mycket länge, , är att det ska finnas en tvåstatslösning genom ett fredsavtal. Detta har varit position oavsett regering - och är det alltjämt.Men man måste göra skillnad mellan två stater med ett fredsavtal och två stater utan ett fredsavtal, det vill säga i praktiken två stater i krig med varandra. Det är det avgörande. Det har också varit position oavsett regering. Under tid, när ingick i det rödgröna samarbetet, hävdades att en palestinsk stat erkänns fullvärdigt den dagen den upprättas genom ett fredsavtal mellan och . Detta är målet.För att nå målet måste båda parter i denna process utsättas för internationellt tryck. Problemet med linje är att han vill bara utsätta den ena parten för tryck. Det är bara med bosättningspolitiken som ska brännmärkas. Jag brännmärker gärna den. Den är oacceptabel. borde upphöra med nya bosättningar, och självklart måste dra sig tillbaka från bosättningarna som en del av ett fredsavtal. Den är felaktig. Men det räcker inte.I det område där av palestinierna bor i den blivande palestinska staten, nämligen , styr Hamas. Hamas har en stark förankring där, Hamas är en terroristorganisation och Hamas vill utplåna staten . De erkänner inte staten rätt att existera, de förnekar Förintelsen i sitt manifest och de styr där. Man kan inte tänka bort Hamas när man talar om en framtida palestinsk stat. Det är vad detta handlar om. måste i en fredsuppgörelse garanteras säkra gränser. Både PLO och Hamas måste erkänna rätt att existera. Det är detta som en framtida fred handlar om. En palestinsk stat ska få bildas, och ska tillerkännas säkra gränser. Båda parter har något att få, men båda måste ge något. kommer att få frånträda bosättningarna, och å sin sida måste garantera att det inte utförs terroristattacker.Problemet är att vill bara att ska sättas under tryck och erkänner inte problemet med Hamas över huvud taget. Det gör den internationella kvartetten. FN, EU, och säger att en förutsättning för att få i gång fredsförhandlingar är naturligtvis att Hamas lägger ned vapnen och är beredd att erkänna staten rätt att existera. Det nämner aldrig . Det är en terroristorganisation som har många oskyldiga civila liv på sitt samvete. Både och har en hemläxa att göra, men man kan inte lägga hela trycket på ena parten. Det är position, och har varit i årtionden.Med uppfattning borde naturligtvis ha erkänt för länge sedan. Varför gjorde inte det ? De socialdemokrater som har fladdrat - de har i och för sig en ny position i de flesta frågor - säger att de håller med . Men när de satt i regering gjorde de inte det - då hade de ju naturligtvis kunnat erkänna . Men de hade samma uppfattning som vi har . Det krävs ett fredsavtal för en tvåstatslösning. Det är det som skiljer och regeringen åt.Omröstningen i kom att handla om hela FN-processen. Det var palestinierna själva som genom att föra upp frågan i precis inför omröstningen i såg till att den blev en del av FN-processen. Hela världen har betraktats som en del av den överordnade FN-processen. Det är därför regeringen har gjort det också. Vi menar att frågan bör avgöras ytterst i säkerhetsrådet och generalförsamlingen, inte i vart och ett av . Jag har ställt en interpellation som handlar om medlemskap i . Jag har riktat interpellationen till ansvarigt statsråd , som är som utbildningsminister ansvarig just för frågor som rör . Om jag i denna talarstal hade velat diskutera situationen i , ett eventuellt svenskt erkännande av , hade jag vänt mig till ansvarigt statsråd, nämligen utrikesminister . Men om vill stå i talarstolen och leka ställföreträdande utrikesminister - ja, låt oss ta den diskussionen.En tvåstatslösning kommer självklart att kräva en förhandlingslösning. Den kommer att kräva att två stater kommer överens och att det finns ett fredsavtal. Vi kan konstatera - och det är ett faktum som inte ens kan blunda för - att det inte pågår några som helst förhandlingar om en framtida tvåstatslösning mellan och . Vi ser i stället hur steg för steg slår sönder möjligheten att bygga en framtida palestinsk stat genom att man bygger muren på ockuperad mark, genom att fortsätta med sin bosättningspolitik, genom att fördriva palestinier från ockuperade områden. Med förhållningssätt att invänta att vill komma till förhandlingsbordet ger vi ockupationsmakten vetorätt över en framtida förhandling om en tvåstatslösning. Låt mig vara tydlig. , som är ett socialistiskt, feministiskt och demokratiskt parti, känner inga sympatier för en organisation som Hamas. Jag har träffat Hamasföreträdare och framfört min kritik mot dem. Men är det en framgångsrik politik att motsätta sig president försök att komma fram med en tvåstatslösning, att lyfta upp den palestinska frågan på FN:s dagordning? Är det ett framgångsrikt sätt att bekämpa Hamas att blockera varje försök som görs av den palestinska ledningen? Jag tror knappast det. Den politik som har förts i den borgerliga regeringen, isoleringspolitiken av den palestinska myndigheten och Hamas, har i grunden varit kontraproduktiv. Man har i stället bidragit till att stärka Hamas ställning.Fru talman! handlar den här interpellationen om . Då vill jag trots allt ställa några frågor som rör medlemskap i till ansvarigt statsråd, och jag hoppas ändå att statsrådet kan svara på frågorna den här gången.Jag tittade på hemsida. Jag tittade på listan över världsarv. Det är en av de viktiga arbetsuppgifterna, som säkert känner till som ansvarigt statsråd, som sysslar med. Det är att lista platser och byggnader som är viktiga för mänskligheten - även för framtida generationer.I dag på listan över världsarv finns 936 platser runt om på jordklotet. Fyra av dem ligger i , bland annat , Visbys medeltida centrum och . På den långa listan finns inte ett enda hus eller en enda plats på de ockuperade palestinska områdena, inte en enda plats på , eller i östra . Det är i , i , grav i och , som räknas som en av de absolut viktigaste platserna för muslimer. Ingen av dessa platser finns med på listan. Dessutom vet vi att många av de viktiga historiska platserna, viktiga inte bara för palestinier eller människor som bor i utan för hela mänskligheten, hotas av den israeliska ockupationen, av vägbyggena, av checkpoints, av bosättningarna och av murbygget.Jag kan som västkustbo erkänna att jag är mycket glad över att radiostationen är en av de platser som har blivit listade som ett världsarv. Men till och med jag kan se att det för mänskligheten kanske är eller grav som kommer att vara viktigare platser att skydda för framtiden. Då blir frågan till utbildningsministern, som motsätter sig att ska upptas i arbete i och få möjlighet att få sina platser klassade som världsarv, vad han vill göra för att skydda dessa viktiga platser på de ockuperade områdena, precis som man i skyddar platser. Eftersom interpellanten trycker på att det handlar om i denna interpellation kan vi titta lite grann på vad syftet med är och se detta ur ett solidariskt perspektiv i förhållande till länder som berörs. Jag nämnde i mitt förra inlägg det som jag tycker är problemet med Republiken , det vill säga , och dess utanförskap när det gäller såväl FN som dessa fackorgan, inte minst . Precis som statsrådet sade tror jag att vi alla skulle välkomna en fredlig lösning, helst en tvåstatslösning, när det handlar om . I den processen är det naturligt att se en inklusion av ett sådant land i fackorganen men naturligtvis också i FN. Däremot vill jag påstå att vi har ett land, , som jag nämnde i mitt förra inlägg, med drygt 23 miljoner invånare, drygt dubbelt så många som , med mycket högre utbildningsstatus, om man formellt tittar på detta, och en av huvuduppgifter är att stödja den internationella utbildningen och forskningen. I princip samtliga ledamöter i deras parlament har en universitetserfarenhet. När det handlar om kultur har det taiwanesiska folket räddat de unika kulturskatterna från det stora forntida kinesiska riket som annars hade legat för fäfot inom kommunismens regi på fastlandet. Utifrån dessa perspektiv är det pinsamt att världssamfundet inte kan sträcka ut en hand, faktiskt inte bara för och den taiwanesiska befolkningens skull utan lika mycket för världssamfundets behov av deras kompetens inom utbildning, forskning och kultur. Så länge man håller dem borta är det en tveksam solidaritet riktad bara till dem som kanske har den större ekonomiska makten i kraft av sin storlek. Jag tycker att man då har en tveksam moralism. I inlägg skulle man kräva lite mer av och att de i så fall skulle stå upp för all solidaritet i världen, även för de 23 miljoner demokratiska kineserna i . Finn inlägg visar mycket tydligt på och mycket selektiva engagemang när det gäller utrikespolitik. Så är det alltid, eller hur, ? I fall handlar det om en stor kommunistisk diktatur, men man hör aldrig ett ord från . Men får diskuteras . Men det är ett otroligt selektivt engagemang från parti, och det har det alltid varit.Palestina är permanent observatör i och har varit det . Man deltar i massor av samarbeten. Att man vill bli permanent medlem har att göra med den politiska processen i . Det är klart att det inte har med kulturarven att göra, det vet . Det är verkligen att reducera hans inlägg att tro det. försöker intala omvärlden att man ska tro att detta handlar om kulturpolitik. Det är klart att det är en del av FN-processen just . Det är väl ingen idé att neka till det? Det blir bara löjligt. Det är klart att det är en del av den större politiska process där nu vill bli erkänd som fullvärdig stat trots att man ännu inte är det. Det är naturligtvis detta det handlar om. Så betraktar hela världen detta. Vartenda land som sitter och tar ställning vid dessa voteringar betraktar omröstningen utifrån denna aspekt. Det är det som vi också har gjort när vi har sagt att vi från svensk sida tar ställning till denna fråga i säkerhetsrådet, eller för vår del blir det kanske i generalförsamlingen eftersom vi inte sitter i säkerhetsrådet. Att föra upp det i först är fel väg. Det är alltså klart att detta är en del av den stora processen. Detta handlar inte om kulturarven i första hand. I detta samarbete är redan med fullt ut. Man deltar i mängder av projekt. har också mängder av bra projekt på och i de palestinska områdena, trots att inte är en stat. Men det går inte att se detta som någonting annat än en del av denna process. Det är precis det som jag sade i mitt interpellationssvar, och det är det som är bevekelsegrunden just . lämnade in sin första ansökan om att bli fullvärdig medlem i . har det avvisats, också av . Det kan hända att parti har tyckt att man borde rösta för, men Socialdemokraterna har inte tyckt det. blir erkänd som stat när det finns en stat i ett fredsavtal, och vi ska sätta press på båda parter att åstadkomma detta. Då blir en fullvärdig stat och erkänd som det. Har man någon annan uppfattning hade man naturligtvis kunnat erkänna , i alla fall sedan 1993. Vi menar detta. Det är naturligtvis detta som det handlar om , alltså en tvåstatslösning genom ett fredsavtal. Det är inte, som försökte antyda, att det är bara som begränsar detta med bosättningar. Så är det inte. Det är riktigt att förtjänar stark kritik för sina bosättningar. Men palestinierna, båda dessa stora dominerande palestinska organisationer som har kontroll över var sin del av ett blivande , måste erkänna att har rätt att existera. Självklart har båda parter en hemläxa att göra innan det går att åstadkomma ett fredsavtal. Att nu erkänna den ena parten som en fullvärdig stat utan att de måste göra sina eftergifter tror vi vore olyckligt, men så kan man naturligtvis föra en förhandling. Det handlar om en tvåstatslösning genom ett fredsavtal. De som driver fram detta i vill ha två stater utan fredsavtal. Det är ett brott mot den svenska linjen som den har uttryckts under olika regeringar . Jag ska bara inleda med att det stämmer. Jag säger ingenting om i denna interpellation. Jag säger inte heller någonting om de övriga drygt 200 stater på detta jordklot som är med i eller inte med i eftersom jag har ställt en interpellation som handlar om medlemskap i . Finn är jättevälkommen att skriva en egen interpellation som handlar om ansökan till , och så kan vi diskutera det då. Den omröstning som man hade i handlade om en enda sak, nämligen om man skulle låta bli medlem i - ja eller nej. Om man nu från den borgerliga regeringens och sida såg olika processkäl för att i detta läge inte låta bli medlem hade det logiska varit att lägga ned sin röst och i stället göra som majoriteten av EU:s medlemsstater gjorde och lämna in en röstförklaring. Det hade varit det begripliga sättet. I stället lämnade man in en nej-röst. Man röstade nej tillsammans med , , och en rad söderhavsatoller. Detta kan inte uppfattas som någonting annat än ett tydligt politiskt ställningstagande, och det är ett politiskt ställningstagande som också kommer att få konsekvenser för möjligheter att agera i en lång rad andra FN-organ. Sedan noterar jag att utbildningsminister, ansvarig för engagemang i , tycker att det är löjligt att värna om kulturarvet på de palestinska områdena. Jag har varit vid i . Jag ser hur olika checkpoints gör att människor kan besöka denna plats, troende människor som vill besöka och se den plats där föddes. Jag har sett hur palestinier fördrivs från i där de har bott i generationer. Jag har i sett att människor inte får gå ut på gatan där de bor därför att den israeliska armén har stängt av gator för palestinier i palestinska områden. Att värna om dessa människor och att uppröras över detta tycker utbildningsminister, ansvarigt statsråd för Unescofrågor, är löjligt. Det säger en hel del om enögdhet. Jag noterar att för att han riktigt ska få till knorren i sitt anförande grovt måste förvränga det som jag sade. Jag sade inte att kulturminnena på inte ska skyddas. Det gör de. Vad jag sade var att om man tror att omröstningen i enbart skulle handla om kulturarv då är man bra naiv. Att den kommer upp precis just nu har att göra med den stora process som pågår inom hela FN-systemet när det gäller status och ställning, och det är så huvuddelen av de länder som har röstat ja, nej eller avstått har funderat när de har funderat på hur de ska rösta. räknar upp att han har sett ett antal saker och personer som lider under den israeliska ockupationen på . Det är vi alla medvetna om. räknar dock aldrig upp de personer som dödas och lemlästas av palestinska islamistiska extremisters terrorattentat och självmordsbomber eller de raketer som skjuts från . I morse skedde det från Hizbullah i urskillningslöst rakt in mot israelisk civilbefolkning. Det talar aldrig om. Det är just denna brist på balans som gör att er ståndpunkt inte blir trovärdig. Ska man åstadkomma inte bara ett politiskt spektakel här i kammaren, som är ute efter, utan en hållbar fred, då måste båda parter i denna konflikt sättas under press.Israel måste vara beredd att överge bosättningar och de ockuperade områdena. Men från palestinsk sida måste inte bara PLO utan både PLO och Hamas, som styr över nästan hälften av den befolkning som kommer att bli det blivande , erkänna att ska ha rätt att existera.Båda parter måste sättas under press för att de ska få vad de vill. vill ha säkra gränser. vill ha en stat. För att båda ska få vad de vill måste de också ge något. Det vill göra är att ge något åt den ena sidan utan att man därifrån ska behöva leverera något i gengäld. Det är dålig förhandlingstaktik.