· GZ10106 · 2011-11-29 15:16:54 — Det är så vi arbetar, och vi arbetar långsiktigt, på många olika områden och på många olika sätt. Det behövs händer i vården som styrs av hjärta och hjärna. Det behövs, kort sagt, arbetsföra människor. Denna beskrivning kallar Socialdemokraterna i debatten för att förminska problemet. Problemet är just att förminskningen ligger i den politik som tidigare socialdemokratiska regeringar har fört. När vi nu har infört en arbetskraftsinvandring kan man undra hur LO-grupperna egentligen ställer sig till att bejaka de människor som kommer hit och som kan hjälpa oss med den demografiska utmaning vi har på en viktig välfärdsmarknad.Sjukskrivningarna och förtidspensioneringarna var under den socialdemokratiska regeringstiden gigantiska om man jämför med det som fanns i vår omvärld. Det var människor som inte kunde ha vare sig händer, hjärta eller hjärna i någon form av arbete. I stället var det andra människor som fick ha omtanke om deras problem, fast problemet i många fall handlade om att de inte hade fått den rehabilitering, den arbetslivsträning eller den arbetslivsintroduktion de behövde. Kort sagt fanns det ett gigantiskt utanförskap som man vägrade att se.När det gäller de yrkesgrupper som vi vill stimulera in i viktiga vård- och omsorgsyrken undrar jag dessutom lite grann hur den socialdemokratiska skattepolitiken ser ut när man vill ta bort jobbskatteavdrag som har givit en 13:e månadslön till dem som har låga och medelstora inkomster. På vilket sätt stimulerar detta individer att vilja läsa på de utbildningar som alliansregeringen också kan föra in och finansiera tack vare sunda statsfinanser?Det är statsfinanser som man från socialdemokratiskt ledningshåll ställer ut löften om i mångmiljardklasser över det som vi är överens om som en budgetram. De hisnande utgiftslöften som har kommit från inte minst ledningen av socialdemokratin inte för att de utbildningar som kommer på plats ens finns i rimligheten att bygga ut under de år som kommer om vi inte ska riskera att få hela statsbankrutt. Jag förvånas över synen på utbildning från arbetsmarknadsministern. Hur kan man sätta likhetstecken mellan friår och utbildningsvikariat? Det är väl en väldig skillnad på att vara ledig utan att göra någonting särskilt och att gå en utbildning som är relevant för att man ska skaffa sig den kompetens som krävs för att man ska kunna göra ett bra arbete inom vård och omsorg? Hur kan man sätta likhetstecken däremellan? Det vill jag fråga.Katarina ! Jag var ansvarig för utbildningspolitiken . Jag födde två barn 1994. De går i gymnasieskolan . Jag undrar hur räknar när hon tänker att de som gick i högstadiet lämnar gymnasiet med otillräckliga kunskaper . Det har gått dess.Jag skäms verkligen inte för vad vi gjorde . Också jag hade att brottas med frågan hur vi skulle få fler att söka till omvårdnadsprogrammet. En viktig förändring som vi då införde var att omvårdnadsprogrammet skulle ge behörighet att söka vidare till sjuksköterskeutbildningen. Det var alltså ett steg i precis motsatt riktning mot vad den borgerliga regeringen nu gör.I stället för att se på människor som att de ska vara händer med små möjligheter att läsa vidare, vilket syns nu genom att det är allt färre ungdomar som söker de här utbildningarna, satsade vi på att en utbildning till undersköterska och ett arbete som undersköterska skulle vara en väg för många att gå vidare på för att senare kanske också ta steget att bli sjuksköterska eller gå någon annan högre utbildning på vårdområdet.Min fråga till arbetsmarknadsministern kvarstår. Vi har hört vad hon inte vill göra. Men vad vill arbetsmarknadsministern göra för att vi ska klara av de stora utmaningarna i framför allt de mindre kommunerna när det gäller arbetskraftsbristen, kompetensbristen och de stora vårdbehoven kopplade till den mycket höga ungdomsarbetslösheten? är inne på en viktig fråga, nämligen det här med flera aktörer. Jag tror att det är viktigt att även kvinnor och män som väljer omvårdnadsyrken kan välja bort en dålig arbetsgivare och fortsätta i sitt yrke och inte bara ha kommunen eller som den enda monopolarbetsgivaren. Jag tycker att jag har sett bra exempel på privata vårdcentraler på där olika undersökningar visar att patienterna är mer nöjda och de anställda är mer nöjda.Men i grunden tror jag inte att formen som verksamheten drivs i är det allra viktigaste. Jag tror att det viktigaste handlar om ledarskap, om chefskap. Det är viktigt att chefer inom de här verksamheterna får tid och utbildning att leda. Det typiska för de här yrkena är att man som chef har väldigt många underställda. Därför kan man inte utöva ett bra ledarskap. Man kan inte hjälpa och stötta sin personal.Jag tycker att det är viktigt att alla som är anställda på arbetsmarknaden ska kunna gå till en annan arbetsgivare. Det är också ett sätt att få upp lön och förbättra anställningsvillkor. Det är jag övertygad om, och det ska vara en hög kvalitet.Jag tycker också att det är viktigt att poängtera att alla som jobbar inom vården och omsorgen behövs. Alla jobb är viktiga. Ambitionen med utbildningsreformen på gymnasieskolan handlar om att fler ungdomar ska kunna slutföra, vilja slutföra och klara av sin gymnasieutbildning. Vi har haft väldigt stora avhopp. Forskningen säger att ett av skälen till de stora avhoppen är att utbildningen har varit för teoretisk för dem som vid det tillfället inte har varit studiemotiverade och inte orkat med den typen av utbildning. Jag tror att det är viktigt med hjärta och händer, som Finn var inne på. Det behövs både och.Som jag sade tidigare, , har regeringen gett det här uppdraget till de olika myndigheterna för att de ska titta på kompetensbehoven i de olika regionerna. Det kommer att redovisas , och där är bland annat Arbetsförmedlingen, och med. Det är viktiga frågor som vi debatterar just nu.Grunden är att vi har en yrkesutbildning och en utbildning på gymnasieskolan som flera ungdomar går igenom med godkända betyg, att vi har en bättre matchning på arbetsmarknaden, att vi har en större rörlighet till de lediga jobben, att vi fortsätter att utveckla arbetslinjen och, slutligen, att arbetsgivarna också är så attraktiva att våra ungdomar vill välja den offentliga sektorn eller den typ av utbildningar som vi diskuterar här och . Jag tror också att lärlingssystem är en viktig del för att få in fler i den här typen av arbeten. Jag undrar om ministern egentligen förstår hur fort vi måste få bukt med det här och hur bråttom det är. Enligt Arbetsförmedlingens egna rapporter sker den största avgången . Då räcker det inte att tillsätta fler utbildningsplatser . Det skulle ha varit gjort i går. De skulle vara färdigutbildade . Det finns personal inom den offentliga sektorn som inte har den så kallade rätta utbildningskompetensen.Det är därför vi tycker att det är så himla viktigt med generationsväxlingen och utbildningsvikariaten. Vi vet att detta är människor som vill jobba i vård och omsorg. De har prövat att jobba där. Om vi satsar på den utbildningen höjer vi både kvaliteten och kompetensen som vi får in nya som också får en chans att prova på om de vill och kan tänka sig att jobba där . Det är ett vinnarkoncept, och kommer en arbetslös in i arbetslivet. Där kan vi säkert också hitta en och annan som fortsätter att utbilda sig för att få en tjänst sedan när utbildningsvikariatet är slut. Det är den stora grejen. förlorar vi inte all den kompetens som lämnar vår egen verksamhet och vår egen välfärd. Det är jätteviktigt att vi fångar upp den kompetens som vi redan har byggt upp och att den övergår till den nya generationen arbetskraft och finns kvar i verksamheten, annars förlorar vi ett otroligt stort kunskapskapital. Det har vi inte råd med. Det är viktigt att värna det. Jag hoppas att ministern förstår det. Det är nu det skulle vara fixat. Tack för debatten! Det är en viktig fråga. I grunden handlar det om att våra ungdomar ska välja omvårdnadsprogrammet i större utsträckning. /10 var det av ungdomarna som sökte det här programmet. Varför, kan man fråga sig. Jo, därför att man inte tycker att det här verkar vara ett attraktivt yrke.Vi vet att de ungdomar som har valt andra gymnasielinjer och sedan börjar jobba inom vården, omsorgen och inte har utbildning. De har gått ett annat program, och då är det viktigt att vi kan ställa om genom av dem som anställdes inom vården och omsorgen var födda utanför EU och . Det är också en väldigt viktig fråga att ha med sig. Vi är helt beroende av de utrikesfödda i den här frågan.Vi måste attrahera unga, vi måste få bättre arbetsgivare, vi måste se till att vi har en arbetskraftsinvandring inom det här området liksom inom andra områden och vi måste se till att anställningsvillkoren blir så attraktiva att man vill vara kvar i yrket. Vi har en stor utmaning framför oss som regeringen tar på stort allvar, men ett mycket stort arbete måste ändå göras ute i våra kommuner och landsting. Det är där arbetsgivarna finns, och där kan vi tillsammans göra mycket genom vårt politiska inflytande.