· GY10180 · 2011-02-15 14:52:01 — har frågat mig hur jag avser att öka satsningarna på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter inom ramen för den svenska utvecklingspolitiken, samt vilka initiativ jag avser att ta för att Sida och UD ska utveckla bättre uppföljningssystem för bistånd till SRHR så att man kan redovisa hur stor del av biståndsbudgeten som satsas på detta område.Jag vill börja med att tacka för sitt engagemang i denna viktiga fråga, ett engagemang som vi delar . Bristande tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa fortsätter att vara en av de vanligaste orsakerna till sjukdom, invaliditet och död för fattiga människor, framför allt för kvinnor och flickor mellan i utvecklingsländerna. SRHR handlar om såväl alla människors rätt till god hälsa och ett värdigt liv, som utveckling, kvinnors villkor och jämställdhet. Som påpekar i sin interpellation är SRHR en högt prioriterad fråga för regeringen. Vår ambition är tydlig: SRHR är centralt i fattigdomsbekämpning. Utan satsningar på detta område kommer millenniemålen aldrig att kunna uppnås. stöd till SRHR kanaliseras genom FN och andra multilaterala organisationer, genom samarbete med regeringar inklusive basbudgetstöd och sektorprogramstöd, samt till civilsamhällesorganisationer. Flertalet av dessa har egna system för uppföljning av medel och bevakning av resultat. stöder arbetet med att förstärka dessa system.Det är riktigt, som påpekar, att en del av svårigheten med att följa finansieringen till SRHR beror på svagheter i existerande internationella och nationella system för att spåra och mäta stödet, inklusive och Dacs markeringssystem. Det är svårt att fånga in stöd som faller in under flera sektorer, som är fallet med stöd till exempel till bekämpningen av sexuellt våld och andra SRHR-områden. Regeringen och Sida intensifierar nu arbetet med att utveckla bättre mätmetoder, relevanta indikatorer och återrapporteringssystem för att förbättra redovisningen av biståndsmedlen. Satsningar görs framför allt för att förbättra uppföljningssystem för mätning och rapportering av resultat, inte bara allokeringar. De senaste siffrorna om svenskt stöd visar på att svenska flöden till SRHR har ökat på flera områden , exempelvis reproduktiv hälsa, som har ökat från ca 2008 till ca 2010, liksom till organisationer så som UNFPA, som ökat från 2008 till 2011. En utvärdering av Sidas handlingsplan för förstärkning av hbt-personers rättigheter 2006-2009 visade att myndighetens finansiering av hbt-insatser ökade från till . Sida fortsätter också sitt direkta arbete med den särskilda satsningen för mödrahälsa och arbetet med att uppnå millenniemål 5.En effektiv användning av biståndsmedel handlar inte bara om antalet kronor. Det är inte enbart volymen på SRHR-stödet som främjar ett önskat resultat utan även - och i allra högsta grad - hur pengarna används. Förutom insatser i form av projekt och program, utgör påverkansarbete och policydialog viktiga instrument. är en stark global röst kring SRHR och regeringen bedriver ett aktivt och konsekvent internationellt påverkansarbete, inte minst inom ramen för samarbetet i EU och FN. genomförde UD särskilda utbildningsinsatser för utlandsmyndigheterna i syfte att stärka det viktiga arbetet med SRHR. Sida genomför regelbundet olika sådana utbildningar för ambassadpersonal och lokala samarbetspartner. I samarbete med har ett omfattande referensmaterial till stöd för policydialoger tagits fram och finns tillgängligt förutom på svenska även på engelska, franska och spanska. Jag får även tacka biståndsministern för svaret. Detta är varken första eller sista gången vi i denna kammare debatterar sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i svensk utvecklingspolitik. Vi ska komma ihåg att det dör 1 000 kvinnor i samband med en graviditet. Det är 358 000 kvinnor som går förlorade varje år.Enligt , professor vid , dör fler människor, fler kvinnor och spädbarn, på grund av graviditetskomplikationer än det dör i aids, malaria och tuberkulos tillsammans. Och graviditet är ingen obotlig sjukdom. Den stora majoriteten av de kvinnor som dör, dör dessutom helt i onödan. I har vi lyckats pressa ned mödradödligheten till en på 17 400 födslar. Motsvarande siffra för i är en på sju. För är det en på åtta. Vi vet att av alla kvinnor som dör i samband med graviditet dör i ett fattigt land. Bland flickor mellan är mödradödlighet den vanligaste dödsorsaken. är mödradödligheten inte på något sätt svår att förklara. Vi vet vad som orsakar den, och vi vet vad som krävs för att åtgärda problemen och minska mödradödligheten på planeten. Det är självklart möjligt att pressa ned mödradödligheten i både och till svenska nivåer och att rädda liv på tusentals kvinnor framöver. Men då krävs det resurser, och det krävs att kvinnor får makt över sina egna kroppar, sin egen sexualitet och sin egen reproduktion.Det krävs egentligen tre saker. Det krävs för det första utbyggd sjukvård, för vi vet att endast hälften av de 123 miljoner kvinnor som föder barn får tillgång till mödrahälsovård och vård för nyfödda. I de allra fattigaste delarna av beräknar man att bara var fjärde kvinna föder på sjukhus eller annan klinik.Det krävs för det andra ökad tillgång till preventivmedel. Vi vet att 200 miljoner kvinnor på jordklotet saknar tillgång till preventivmedel. I finns det siffror på att av kvinnorna i åldrarna har tillgång till preventivmedel. För det tredje krävs det lagliga och säkra aborter. Trots detta är abort förbjudet i 68 länder. Man beräknar att det genomförs 22 miljoner osäkra och illegala aborter på jorden - osäkra aborter som leder till att 47 000 kvinnor dör . meddelar i sin senaste rapport om mödradödlighet att det skulle kosta att ge alla världens kvinnor tillgång till både preventivmedel och mödravård - en fördubbling av dagens kostnader. Det kan tyckas vara en hög kostnad, men man ska påminna sig att det motsvarar av de årliga militära utgifterna på jorden.Det är här någonstans som och vårt bistånd kommer in. Trots att ingen givare kan säga att man är ovetande om mödradödligheten eller om vad som krävs för att minska den vet vi att många givare saknar både modet och viljan att investera i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Jag träffade EU:s biståndskommissionär och frågade honom hur han jobbade med just aborter och preventivmedel. Han svarade utförligt och länge utan att nämna orden "abort" eller "preventivmedel" - en bedrift, får jag väl säga. I har vi en annan situation. Här har vi ett mycket brett stöd för att jobba med just SRHR-frågor, och vi hör gång på gång biståndsministern säga rätt saker. Jag misstror inte vilja och mod när det gäller att driva dessa frågor, däremot ser jag inte att den vilja vi hör om gång på gång omsätts i ekonomiska medel. Biståndsministern har ett gyllene tillfälle. ökar det svenska biståndet med . Det är guldläge att göra de storsatsningar på SRHR-frågor, att bekämpa mödradödligheten, som vi har hört talas om så länge i talen och retoriken. Kommer nu biståndsministern när biståndsramen växer att se till att vi får till stånd ytterligare satsningar på SRHR? Svaret på frågan är ja. har redan hanterat budgeten. Vi har gjort en särskild satsning på på kvinnor och barn i utvecklingssamarbetet. Det handlar om att göra både spjutspetssatsningar och tagga upp stödet till exempel inom ramen för hälsosystemen.Jag är glad för att vi har ett så starkt och engagerat stöd för SRHR-frågor i . Det ser inte ut så i hela världen och i alla andra givarparlament. De erfarenheter vi själva har i kan vara till stor nytta, men vi ska väga ihop detta med behovet av värderingsförändringar i många av utvecklingsländerna. Vi ska också koppla detta till en av orsakerna till fattigdom.I hela lever av kvinnorna i länder med restriktiv abortlagstiftning, och tillgången till säkra, legala, aborter är därmed otroligt begränsad. Det säger mycket om synen på kvinnan och möjligheter för kvinnor att inte bara få rätten till sin egen kropp utan också att vara del i produktionen. Produktionsbortfallet till följd av dödsfall och skador i samband med graviditeter och förlossningar är en av de största förklaringarna till bristande tillväxtökningar i . Det är därför som vi måste komma runt att, precis som säger, vara beredda att fortsatt investera mycket generellt i hälsosystemen, att ta strid och finansiera spjutspetssatsningar i värderingsfrågor. Vi ska driva kampen både politiskt och finansiellt.Jag vill hävda att vi ser till att de pengar som behövs finns. Men det kan hända att mer kan göras. Jag vet dock att Sida - där även har ställt sig till förfogande och bidragit konstruktivt - har gjort en särskild satsning på millenniemål 5. Jag hoppas att eftersom det nu ska ske en utvärdering att man kommer tillbaka till departementet och säger att man kan göra detta också. Det är innovativt och nödvändigt, här finns stora behov. Här finns olika initiativ som kan tas.Vi har verkligen försökt att kraftsamla på både myndigheten och departementet. Tack vare påverkansarbetet som jag har försökt att beskriva och samarbetet med har vi blivit bättre kravställare multilateralt.Jag är glad för att den nye chefen för , , en något äldre man från , otroligt engagerat har börjat prata om dessa frågor. Han är beredd att ställa kapacitet till förfogande för att inte bara rädda the small newborn babies utan över huvud taget se till hela kedjan av mödrahälsovård, tillgång till säkra och legala preventivmedel och aborter samt barnets första överlevnadsveckor. Han ser ett tydligt samband mellan att det inte går att rädda barnen om vi inte räddar mammorna.Det pågår en hel del diskussioner om detta. Men det är som känner till, nämligen att motståndet mot att tala om dessa frågor är större. Det är ännu värre när man i konkret handling vill omsätta dessa frågor med hjälp av aktiv politik. Jag är glad för stödet, och jag är glad för interpellationen. Den har gett mig möjlighet att ge några förklaringar till vad vi investerar i. Jag kan även här, herr talman, säga att det finns mer vi skulle kunna göra, men jag tycker att vi håller jämna steg med förväntningarna och vår egen förmåga med vad kan bidra med. Det är helt sant som biståndsministern säger att internationellt är motståndet starkt. Att EU:s biståndskommissionär inte på en rak fråga kan ta orden abort eller preventivmedel i sin mun är ett talande exempel. Man kan inte ens nämna eller tala om frågorna. Det här visar också behovet av att agerar. Om vi inte agerar och lyfter upp frågor om mödradödlighet kommer inte speciellt många andra, om ens någon, att lyfta upp frågorna. Det här är kontroversiella frågor.Biståndspolitik, precis som politik på andra områden, handlar om att välja och göra prioriteringar. Vi ser att alltför många länder väljer att prioritera frågor som må vara viktiga men som är mindre kontroversiella. Just därför ser vi att det är när det gäller just millenniemål nr 5, som handlar om att minska mödradödligheten, som man släpar efter.Jag håller med om vad biståndsministern säger om vad som behöver göras för att åtgärda problemen med mödradödlighet. Det är också därför jag blir så förvånad när jag trots allt ser siffrorna i budgeten och de satsningar som görs.I somras presenterade en granskning av två första år som biståndsminister och satsningar på mödrahälsovård, preventivmedelsrådgivning och säkra aborter. Granskningen visar att minskade satsningar i svenskt bistånd just till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter med sammantaget . Det är rakt i motsats till den retorik vi har hört gång på gång från talarstolen: Det här är en prioriterad fråga i . Det här ska vi jobba vidare med.Trots allt kan vi konstatera att under två första år som biståndsminister minskade anslagen till just det området. får vi höra att det görs satsningar. När det gäller reproduktiv hälsa har man ökat med hela 37 miljoner . Då ska man komma ihåg att ökningen kom efter en inledande minskning. För förra mandatperioden är den totala ökningen när det gäller svenska satsningar på reproduktiv hälsa bara . Det är på ett område som av biståndsministern har lyfts fram som ett av de mest prioriterade i svensk biståndspolitik. Även med dessa ökningar har Sida gått från att avsätta av sin biståndsverksamhet till reproduktiv hälsa till . Det är inte jättemycket att hänga i julgranen - om jag ska vara helt ärlig. Lägg därtill de satsningar som görs på UNFPA, , som biståndsministern lyfte fram. De ökningar som görs nu följer på minskningar som har gjorts . Det är mer eller mindre en återställare till tidigare års nivåer. Det är här det börjar bli svårt att se. Jag hör en biståndsminister gång på gång säga rätt saker, men jag ser inte var pengarna är någonstans. Jag ser inte satsningarna.Det här är dels ett problem med pengarna, de har jag lyft fram i min interpellation, dels ett problem att vi inte kan följa hur pengarna används. För de system som man har valt för svenskt bistånd är det uppenbarligen svårt att se hur mycket pengar som används för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Jag förstår att det kan vara svårt med de verktyg som finns på Sida och på UD, men att man över huvud taget inte kan få några konkreta svar på hur mycket satsar på områdena är djupt problematiskt.Jag minns en debatt i början av förra mandatperioden när biståndsministern sade att de ger av biståndsbudgeten till SRHR-frågor. Men när granskar samma års budget hittar man inte på området. Det är en differens på som inte går att spåra. Det här måste vara ett problem för en biståndsminister som säger att vi ska kunna följa pengarna och mäta resultaten, när det inte ens en gång går att visa att retoriken från talarstolen omsätts till verkliga satsningar. Tack, , för att du vill hjälpa mig i kampen för att få fram vad det är vi gör, hur det ser ut och vad det leder till för resultat!Vi har enorma problem i biståndet. Det handlar om, som jag nämnde i mitt interpellationssvar, att markörerna är knöliga. De är svåra att mäta och följa. Det rapporteras på olika sätt i olika sammanhang. Det är svårt för en riksdagsledamot att granska regeringen och för mig som biståndsminister att berätta om vad vi gör. Jag säger det helt öppet: Vi har problem med resultatåterkoppling, med statistikrapporteringen och möjligheterna att se. Det beror på hur man räknar och mäter. mäter på ett sätt. Vi hade en diskussion med och visade hur vi hade mätt. Sedan var vi överens om att man kan mäta på olika sätt. Jag håller med om att det inte får vara så.Jag försöker framhålla att jag just nu från interpellanten inte har hört några idéer om att någon viss sak ska finansieras ytterligare. när vi har skapat 500 nya miljoner inom biståndsramen för spjutspetssatsningar eller investeringar där vi redan står starka och behöver göra mer försöker jag på alla sätt föra den politiska dialogen i multilaterala sammanhang. är det lite lätt att säga att man ska öka med x procent eller x miljoner. Det skulle också vara intressant att få höra vad som kan göras mer som inte görs i dag.Här ser jag fram emot en återkoppling från Sida. De tittar på uppfyllandet av millenniemålen. Framför allt har bestämt sig för att millenniemål 5, som handlar om mödradödlighet, är absolut viktigast fram till 2015.Jag tycker att vi har fått stöd i det internationella samarbetet. Jag är glad över att generalsekreterare lyfter fram millenniemål 4 och 5 som särskilt viktiga. Det finns nu en diskussion som går i en riktning att inte bortse från detta tragiska och fruktansvärda faktum, bland annat de siffror som har lyft fram.Samtidigt är det den verklighet som utrikesutskottet märkte när man var i . EU består av ett antal medlemsstater som själva inte tillgodoser de rättigheter som jag tycker att kvinnor i hela världen skulle ha. Det finns motstånd från vissa EU-länder mot att vi ska ägna oss åt det här utvecklingssamarbetet. Det gör det inte lätt för EU-kommissionär större blir ansvaret för oss som har det här starka stödet i kammaren, som så att säga har egna historiska erfarenheter av god mödrahälsovård och barnhälsovård som har lett till höga överlevnadstal och som också har bidragit, inte bara till god produktion i utan också stärkt kvinnors roll över lag. Detta blir då ömsesidigt stärkande.Jag är tacksam för det här stödet. Jag ser gärna fram emot ytterligare debatter och idéer om vad vi skulle kunna göra mer. Jag ska fortsätta mitt gedigna arbete med att påvisa resultat. Vi återkommer till med en resultatskrivelse där vi just tittar närmare på kvinnor i utvecklingsländer. Men jag kan säga en sak . Det här tar och är svårare än vad jag trodde.Jag tycker att det är oerhört viktigt att ställer den här typen av frågor så att biståndsförvaltningen i sin helhet - det handlar alltså inte bara om myndigheter utan om samtliga engagemang vi har - förstår vikten av att kunna återrapportera, så att det inte bara är ministern och de folkvalda som får information utan att också människor i ska kunna följa och se vad vi gör och, hoppas jag, , speciellt på det här området kunna vara stolta över både politiken och pengarna. Jag kan garantera talmannen att det här är mitt sista inlägg i kammaren . Jag återkommer kl. 9.00 i utrikespolitisk debatt.Låt oss då säga att om vi på allvar ska ta steg för att minska mödradödligheten, rädda livet på några av de tusen kvinnor som dör i samband med graviditet, krävs det så klart att vi bryter tystnaden i de här frågorna, att vi vågar konfrontera de konservativa krafterna, både i FN-systemet och även i EU-systemet. Det har jag allt förtroende för att vid många tillfällen gör. Jag skulle säkert kunna önska att man gjorde ännu mer och ännu oftare, men jag ser ändå att det är ett område där man gör saker. Retorik och tal i alla ära, men det i sig räcker ju inte för att rädda livet på de här kvinnorna. Det krävs faktiskt också pengar. Det krävs procent och det krävs procentuella ökningar. Vi ska komma ihåg att i , ett av de länder där mödradödligheten är som allra allvarligast och 20 000 kvinnor dör , räknar man med att en säker förlossning kostar . Det är med ganska små medel som vi skulle kunna göra väldigt stor skillnad.Visst är det så att det i FN-systemet och när vi jobbar tillsammans i EU finns väldigt många bromsklossar. Men när det gäller svensk biståndspolitik är det fortfarande i högsta grad en nationell fråga. Vi har makten här i , eller rättare sagt och den borgerliga regeringen har makten över sin egen biståndsbudget. Man kan välja att genomföra satsningar om man bara gör det. Därför blir jag också så förvånad när jag ser att man inte kan peka på några riktigt stora ekonomiska satsningar. Jag hör retoriken, men jag ser inte pengarna. Det tycker jag är beklagansvärt.Biståndsministern efterfrågar vad vi skulle kunna göra mer. Det finns en lång rad åtgärder. Det är en interpellationsdebatt i sig. Låt mig säga att jag skulle önska att tydligare riktade satsningar till just kvinnoorganisationer och kvinnorörelser i de länder där situationen är som allra tuffast. Jag tycker att det var olyckligt att man fasade ut i där de nu har infört ett totalt abortförbud. Jag hade önskat att hade funnits kvar där och både stöttat den nicaraguanska kvinnorörelsen och varit mer offensiv när det gäller att stötta kvinnorörelser över hela jorden. Tack för en väldigt bra interpellationsdebatt!Vad gäller till exempel har vi ju sagt att vi ska se till att vi har tematiska satsningar kvar på det här området. Vi ska också ställa krav på multilaterala organisationer för att inte överge kvinnorna i Nicaragua.Jag har inte rätt att ställa frågor till interpellanten, men jag tror ju inte att interpellanten tror att om vi såg till att varenda krona och öre vi hade i biståndsbudgeten bara gick till SRHR hade vi därmed löst problemet.En av de stora svårigheterna som jag ser nu är just att frågan om hälsa och kvinnors ställning är så inkapslad i hemmen. Det är alltså lättare att jobba med demokratistöd och att infiltrera, där vi kan använda sociala medier och andra sätt.Förra gången jag kom till exempel till trodde jag att jag var där för att inviga en mödraklinik och att det hade börjat hända saker och ting. kunde jag se att det ser precis likadant ut. Det har inte blivit något mer. är nu ett av de absolut värst drabbade länderna, där mödradödligheten ökar. Det finns en norm som gör att det är helt okej att ta 12-13-åringar till fruar. Det gör att allt fler barn nu dör i barnsäng. Det är fullkomligt oacceptabelt. Då sitter vi där med våra biståndsinsatser.Jag sade så här: Men vi invigde kliniken och den skulle vara i full gång. Nej, prioriteringarna och ägarskapet från sudaneserna har gjort att vi inte har gjort det för vi har gjort andra saker i stället.Det är alltså oerhört svårt när vi inte har ägarskapet och tillgången till dessa kvinnor. Även om det bara kostar , var hittar du kvinnan som skulle behöva få tillgång till en säker abort? Hur når du ut till henne?Vi har pratat om hälsosystemen , som jag tror är viktiga. Men det är inte hela frågan. Det är därför värderingsarbetet blir så viktigt, för att kunna visa att det inte är okej att förvägra kvinnorna dessa rättigheter. Det finns en ekonomisk rationalitet för många av världens mäktiga män och de måste börja se kvinnor ur alla dessa aspekter och också tillerkänna dem dessa rättigheter.Det är därför som jag vill hävda att om vi bara lade alla pengar så hade vi ändå inte haft verktygen att nå dessa behövande kvinnor. Det är därför vi också måste fortsätta påverkansarbetet. Det gör vi. Vi jobbar lokalt och globalt med detta för att se till att fler förstår att vi inte kan fortsätta så här, för då kommer vi inte att komma åt fattigdomen i världen.