· GY10179 · 2011-02-15 13:36:36 — har frågat mig vilka initiativ jag avser att vidta för att:Sverige som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, ska uppmärksamma förtrycket mot kurderna i SyrienSverige ska uppmärksamma situationen för stats- och papperslösa kurderSverige ska verka för att presidentdekret 49 ska upphävas ochEU:s associeringsavtal med ska kopplas till tydliga krav på förbättringar rörande de mänskliga rättigheterna och situationen för kurderna.Att personer som tillhör en minoritet inte ska diskrimineras i fråga om åtnjutandet av politiska, kulturella och ekonomiska rättigheter borde vara en självklarhet. Kurderna, som utgör av den syriska befolkningen, är i viss utsträckning en integrerad del av det syriska samhället, men diskrimineras också på olika sätt. De åtnjuter inte fulla minoritetsrättigheter och deras kulturella uttrycksmöjligheter är begränsade. Det kurdiska språket är till exempel förbjudet vid undervisning, i tryck eller sändning i radio och tv.Som bekant är ingen demokrati eller rättsstat. Stora brister finns i respekten för de mänskliga rättigheterna för alla. Dessa brister, inklusive förhållandena för de kurder som är statslösa, förtjänar - och får regelbundet - internationell kritik. för de mänskliga rättigheterna har exempelvis uttryckt oro för att statslösa kurder i utsätts för diskriminering. Vi delar denna oro. arbetar för att inom Europeiska unionen, och i våra bilaterala relationer med främja respekten för de mänskliga rättigheterna i och påtala den syriska regeringens ansvar att skydda alla invånare från diskriminering och övergrepp. Frågor om mänskliga rättigheter och demokrati tas som regel upp i samtal med syriska företrädare, också under mitt besök i . I kretsen av EU-länder i är vår ambassad pådrivande i människorättsfrågor. Engagemanget inkluderar de syriska kurdernas situation, som även uppmärksammas i offentliga rapporter om de mänskliga rättigheterna. Låt mig även i sammanhanget nämna regeringens regionala samarbetsstrategi som antogs och som särskilt prioriterar stödinsatser för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna i och Mellanöstern.Under mitt besök i diskuterade jag också EU:s och relationer. Det är min förhoppning att ska underteckna associeringsavtalet och på så sätt visa vilja till ökat engagemang med Europeiska unionen. driver denna fråga inom EU och kunde som EU-ordförande 2009 ena unionen för ett undertecknande. Avtalet skulle innebära förutsättningar för ett breddat samarbete inom en rad områden, inte minst vad gäller ekonomisk utveckling och politisk dialog mellan och . Det är dock inte möjligt att ställa ytterligare villkor före associeringsavtalets undertecknande, som tycks föreslå. När avtalet ingåtts kommer det att lägga grunden för en engagemangspolitik, där respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna utgör en väsentlig del. kommer att vara drivande för att dessa åtaganden får genomslag i den politiska dialogen. Respekten för mänskliga rättigheter är en prioriterad fråga för . För att kunna påtala och påverka förhållanden eftersträvar vi kritiskt engagemang med länder som - detta för att och EU på bästa sätt ska kunna agera för förbättringar. Regeringen kommer också i fortsättningen att inom ramen för vårt breda engagemang för mänskliga rättigheter uppmärksamma frågan om minoriteters utsatthet och verka för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i , såväl inom EU och FN som i våra bilaterala kontakter med syriska företrädare. Jag tackar utrikesministern för svaret. Vi har haft anledning att fira diktatorernas fall i och . Det är dock viktigt att komma ihåg även i denna stund att det är långt kvar till demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i regionen . I flertalet av regionens länder styr fortfarande auktoritära ledare som kränker de mänskliga rättigheterna. I några av dessa länder ser vi hur protesterna sprider sig, och det är inspirerande att se hur modiga unga män och kvinnor går ut på gatorna i och och kräver mänskliga rättigheter.Hittills har rapporterna om protester i varit få. Det ska vi nog inte ta som intäkt för att regimen har speciellt starkt folkligt stöd. Snarare ska vi se det som ett bevis på hur effektiv den syriska regimen har varit när det gäller att sätta skräck i sin egen befolkning.Syrien är en av regionens, ja, en av världens, mest auktoritära regimer. Inskränkningarna av de mänskliga rättigheterna är omfattande och drabbar alla i alla delar av det syriska samhället oavsett kön, ålder, religion och etnicitet.Samtidigt kan vi konstatera att just den kurdiska minoriteten i , de drygt 2,5 miljoner kurder som lever i , är i synnerhet hårt drabbad av regimens repression. Gång på gång har Amnesty och andra människorättsorganisationer rapporterat om hur enskilda modiga kurder som har vågat kräva sina mest grundläggande rättigheter fängslats, torterats och försvunnit.När vi diskuterar kurdernas situation i är det viktigt att understryka att förtrycket inte bara drabbar enskilda kurder. Kurderna som grupp är diskriminerade, bara på grund av det faktum att de är kurder, från den dag de föds till den dag de dör.När utrikesministern i sitt svar säger att kurderna i viss utsträckning är en integrerad del av det syriska samhället men att de inte åtnjuter fulla minoritetsrättigheter och att deras kulturella uttrycksmöjligheter är begränsade är utrikesministern väl försiktig och väl diplomatisk. Låt oss komma ihåg moderna historia. genomförde regimen en folkräkning vid vilken hundratusentals kurder som hade levt i i generationer förlorade sitt medborgarskap. De fråntogs sina absolut mest grundläggande mänskliga rättigheter och utestängdes från det syriska samhället. Därefter har vi sett hur denna grupp har vuxit. Även de som föds till statslösa i klassificeras också som utlänningar, även om de är födda i och tillhör familjer och släkter som har levt i i generationer.Amnesty beskriver även situationen för denna grupp kurder i som är ständigt växande. De har inte rätt att äga land, bostäder eller näringsverksamhet. De kan inte anställas av myndigheter eller statliga företag. De kan inte arbeta som läkare eller ingenjörer. De har inte rätt till matsubventioner eller offentlig sjukvård. De får inte gifta sig med syriska medborgare. Dessa statslösa kurder har dessutom såklart ingen rätt att rösta i de riggade val som förekommer. De har inte heller rätt att få id-handlingar eller pass, vilket gör det omöjligt för dem att resa eller lämna Syrien.Utöver dessa statslösa kurder finns det också många kurder i som är papperslösa och över huvud taget inte erkänns av regimen. Att då tala om att kurderna i är en hyfsat välintegrerad grupp i det syriska samhället är som sagt väl försiktigt.Under de senaste åren har förtrycket mot kurderna i hårdnat. Vi ser en negativ utveckling, i synnerhet efter de kurdiska protesterna 2004.År 2008 undertecknade presidenten presidentdekret 49, vilket i praktiken innebär att kurder inte får köpa, sälja eller hyra mark och bostäder i de kurdiska områdena. Jag har ställt en konkret fråga om detta till utrikesministern men inte fått något svar. Jag hoppas att utrikesministern kan använda nästa inlägg till att svara på hur ser på presidentdekret 49. Det är en viktig och angelägen interpellation som har ställt. Den kurdiska tragedin är inte koncentrerad till enbart . är en av fyra stater som härbärgerar var sin kurdisk minoritet i ett område där kurderna egentligen är i majoritet.Turkiets EU-anslutningsprocess och det kurdiska självstyret i norra har dock inneburit att situationen för kurderna i och har kommit högre upp på den politiska dagordningen runt om i världen. Kurderna i och har större möjligheter att hävda sina anspråk och ta upp sin fråga.I och , som är det fjärde land där många kurder bor, är det annorlunda. När det skrivs om i tidningarna handlar det om eller . När det skrivs om i tidningarna handlar det om atomenergiprogrammet. Det handlar i mindre utsträckning om situationen för minoriteter, situationen för den kurdiska befolkningen eller situationen för mänskliga rättigheter i största allmänhet.Jag vill betona att det är bra att denna interpellation har ställts. Det är bra att denna debatt kan hållas. Det är bra att vi kan lyfta upp dessa frågor högre upp på den politiska dagordningen.Herr talman! Det betonas i svaret att i är pådrivande i MR-arbetet. Det är givetvis mycket viktigt att på plats bedriver ett aktivt MR-arbete.Hans Linde nämner, och också utrikesministern i sitt svar, situationen för de 300 000 kurder som saknar medborgarskap. Det är en fråga som den syriska regimen ganska lätt skulle kunna hantera. Det är ingen fråga som avgör den syriska regimens fortlevnad eller existens, utan det är en fråga om ren och skär diskriminering och chauvinism från en stat som betraktar sig som arabiskt nationalistisk gentemot den kurdiska befolkningen. Om det sätts hårdare press på den syriska staten skulle den mycket väl kunna ändra på detta och ge dessa hundratusentals människor medborgarskap så att de får rätt att arbeta och så vidare.Med tanke på det som har hänt i och är det väl inte otänkbart att om trycket ökar på regimen i och demonstrationerna hittar dit så kan regimen ta itu med medborgarskapsfrågan som ett sätt att lätta på trycket från den egna befolkningen. Man har tillåtit Facebook, vilket i och för sig är en mindre frihetsfråga i sammanhanget. Det borde, herr talman, vara möjligt att lyfta upp medborgarskapsfrågan i relationerna med och kunna få med andra stater för att öka påtryckningarna just av det skälet att den syriska regimen inte har särskilt mycket att förlora på att avskaffa denna diskriminering.Herr talman! En annan viktig sak är att om protesterna sprids till finns det en risk att den kurdiska befolkningen kommer att kontrolleras hårdare eftersom kurderna har varit bäst på att protestera tidigare. De har lyckats mobilisera mest människor, inte minst i Kamishli , som nämnde, där tiotusentals var ute på gatorna. Därför bör man också noga följa utvecklingen av vad som händer på den fronten. Jag vet att respekten för mänskliga rättigheter är en prioriterad fråga både för utrikesministern och för den . Förtryck, tortyr, brott mot mänskliga rättigheter och fattigdom tillhör vardagen i . I har man haft undantagslagar , och det är mycket. I har undantagslagar gällt , alltså . Massarresteringar sker i tysthet . och nämnde de statslösa. , , blev 100 000 kurder av med sitt medborgarskap. Över blev de statslösa i sina egna hem. I syrisk lag står det att den som gifter sig med en syrisk medborgare ska bli syrisk medborgare efter fyra . Dessa människor, som är fler än 300 000, är fortfarande att betrakta som statslösa.Syrien har vägrat att skriva under associationsavtalet. Egentligen borde det räcka som bevis för att de inte vill ha EU:s inblandning på något sätt. Tyst diplomati kanske fungerar i vissa delar av världen, men när det gäller diktaturregimer, framför allt i , fungerar det inte. Det gäller att man uppmärksammar problemen på ett helt annat sätt. Om man är tyst mot diktaturregimer i är det en seger för dessa regimer. Det gäller att uppmärksamma dessa frågor internationellt och i alla sammanhang. Om man inte i olika sammanhang uppmärksammar de här frågorna är det ett brott mot mänskliga rättigheter. Det här är frågor som gäller alla. Det kurdiska folket i den syriska delen av är dubbelt drabbat. Som kurd betraktas man inte som arab, och på så sätt diskrimineras man. Man har också blivit statslös. Det var 100 000 personer som blev av med medborgarskapet 1962; är det mer än 300 000. Inte nog med det: Om man gifter sig med en statslös registreras inte ens barn. De kallas för maktomin, det vill säga helt papperslösa. De får inte gå i skolan. De får inte göra någonting.Jag tror att det är dags att man ändrar en del av politiken och uppmärksammar detta internationellt. Det är den enda effektiva metoden mot sådana auktoritära regimer som . Mycket skulle kunna sägas om den syriska regimen och situationen för mänskliga rättigheter i , men jag tror inte att det är något som det råder delade meningar om i denna kammare.Det ska dock noteras att det generellt sett är en grav situation som drabbar en lång rad grupper. Det drabbar alla i på ett eller annat sätt. De statslösa kurderna, som är en restprodukt av en arabiseringskampanj som bedrevs när man försökte göra alla till araber, är ett speciellt tragiskt och speciellt oacceptabelt fall när det gäller den bristande respekt för mänskliga rättigheter som vi ser i Syrien.Det har tagits upp i för mänskliga rättigheter, och kritiserats starkt. Det ligger inom mandatet för FN:s högkommissarie för flyktingfrågor. Enligt den information jag har fått har det också tagits upp av FN direkt i samtal med den syriske presidenten mot bakgrund av det som sade: Detta borde vara möjligt att åstadkomma. Så stor är väl inte denna fråga. Än så länge ser vi inga tecken på framgång i detta hänseende. Det finns därför all anledning att återkomma i frågan.Presidentdekret 49 nämnde jag inte i interpellationssvaret. Det handlar, såvitt jag förstår, om att man har ett dekret om att man inom en viss zon i närheten av gränserna inte får köpa jordbruksmark. Man har utvidgat det till de områden där kurderna är i majoritet. Framför allt i det senare fallet är det en uppenbar diskriminering som det finns all anledning att kritisera.Ismail Kamil nämner att inte har undertecknat associeringsavtalet mellan och EU. Om vi tittar på grannskapspolitiken för Europeiska unionen - det finns det anledning att göra med speciella ögon - kan vi konstatera att det är två länder som vi inte har sådana avtal med, nämligen och . Vad innebär det? Jo, det innebär att vi inte har något formellt instrument, annat än FN-instrumentet, att ta upp dialogen med syriska myndigheter. Anledningen till att syriska myndigheter inte undertecknar avtalet med unionen är just att de fruktar att vi därmed får ett instrument att engagera oss också när det gäller mänskliga rättigheter.Det faktum att vi har problem med avtalet med är ett tecken på att de associeringsavtal som Europeiska unionen har med olika regimer - vissa bättre, vissa distinkt sämre - kanske inte är så verkningsfulla som vi hade hoppats, men inte heller alldeles tandlösa. Det är tydligen tillräckligt mycket tänder i dem för att auktoritära regimer ska vara rädda för dem. Därför har vi verkat för att det här associeringsavtalet ska komma till stånd. Det öppnar för andra typer av samverkan med som kan vara viktiga för att luckra upp regimen i riktning mot reformer för framtiden. Det ger oss ett instrument att ta upp de här frågorna, utöver det som FN gör, och att ta upp den generella situationen när det gäller behov av reformer i Syrien.Syrien är ett land med betydande framtidsmöjligheter, men med mycket stort reformbehov på både det politiska och det ekonomiska området. Därtill kan läggas olika aspekter på utrikespolitik och fredsprocesser, men det ligger utanför dagens debatt. Om vi verkligen vill förbättra situationen för kurderna i och garantera att deras mänskliga rättigheter respekteras fullt ut av regimen är det första steg vi måste ta att bryta tystnaden. Det är ett förtryck som pågår i det tysta. gav några exempel på hur frågan har uppmärksammats av och FN, men exemplen är tyvärr få om vi jämför med kurdernas situation i de övriga länderna i regionen. Vi diskuterar relativt ofta kurdernas situation i , eller . Jag önskar att vi vore ännu mer aktiva på de områdena, men om vi jämför kan vi konstatera att kurdernas situation i kommer betydligt längre ned på dagordningen. Jag tror att det är viktigt att vi som ett första steg ser till att dessa frågor kommer upp på dagordningen mycket tydligare än hittills.Ett andra steg är naturligtvis att vi måste agera. Då har vi de bilaterala kontakterna genom vår ambassad i . Vi måste använda vår bilaterala diplomatiska dialog i så stor utsträckning som möjligt för att föra fram de här frågorna och lyfta kritiken mot regimen.Som utrikesministern sade spelar EU en central roll för vår relation till , inte alltid ensidigt positivt. Det associeringsavtal som utrikesministern lyfte fram i sitt förra inlägg och som jag tog upp i min interpellation är i praktiken färdigbehandlat. Under det svenska ordförandeskapet godkändes avtalet. Vi väntar nu på att ska underteckna det.Vänsterpartiet var kritiskt till avtalet före undertecknandet. Vi krävde i , bland annat i motioner som jag själv undertecknade, att associeringsavtalet skulle kopplas till tydliga krav på förbättringar när det gäller respekt för mänskliga rättigheter i största allmänhet och för kurdernas situation.Om vi ska ge länder ekonomiska och handelspolitiska förmåner måste vi ställa tydliga motkrav på ökad och förbättrad respekt för mänskliga rättigheter och, när det gäller , för de kurdiska grupperna. Så länge förtrycket mot kurderna fortsätter och så länge vi ser att förtrycket mot kurderna i hårdnar är det inte rimligt att EU ger den syriska regimen fler ekonomiska och handelspolitiska förmåner.Carl Bildt beskrev tidigare avtalet som en del av en engagemangspolitik där respekten för de demokratiska principerna och de grundläggande mänskliga rättigheterna utgör en väsentlig del. Det låter bra på många sätt, men det är viktigt att komma ihåg att det är just den här typen av engagemangspolitik - med associeringsavtal och tydliga mekanismer för MR-dialog - som EU har fört med och . Vi kunde inte se att det hade några positiva effekter på de regimerna. ser vi att folket i och har rest sig, revolterat och kastat ut sina diktaturer ur landet. Det sker ju inte tack vare EU:s associeringsavtal eller den MR-dialog man har haft. Man har gjort det trots omvärldens och EU:s passivitet.Jag tror att det är viktigt i detta läge, i ljuset av det som har hänt i och i , att man tar en ordentlig diskussion i EU om sin breda grannskapspolitik. Det är alldeles uppenbart utifrån erfarenheterna av och att det med den typen av mekanismer som man har haft med associeringsavtal inom ramen för Medelhavsunionen inte har fungerat att sätta press på dessa regimer. Det har inte resulterat i några konkreta förbättringar. Det har varit först när vanliga människor tillsammans har gått ut och protesterat som vi har kunnat se förändringar. Jag skulle ändå vilja skicka en fråga vidare till . när man tittar på och tittar på den breda grannskapspolitiken framöver är det då inte hög tid att vi drar lärdomar av det som har hänt i och i ? Är det inte hög tid att EU i grunden ser över sin grannskapspolitik för att vässa instrumenten när det gäller krav på demokrati och mänskliga rättigheter? En viktig lärdom för Europeiska unionen, mot bakgrund av det som sker i och i , är att om man lägger de viktiga kraven på mänskliga rättigheter och demokrati åt sidan eller tonar ned dessa krav till förmån för andra typer av relationer riskerar man att stå där med en befriad befolkning som kanske inte känner att den har störst förtroende för just oss därför att vi aldrig var där med den tydliga rösten när det gällde. Jag tror att detta gäller i mindre utsträckning just nu än vad det gäller till exempel och ett antal andra sydeuropeiska länder. Jag tror att det är viktigt att förstå att i relationerna med måste MR-perspektivet vara mycket framträdande. Det står också tydligt i utrikesministerns svar att vår ambassad i har en hög profil på detta område, och det är viktigt. president tog, som vi vet, över när hans far avled för tio eller . Redan då betonade att medborgarskapsfrågan var någonting som han skulle försöka hantera och lösa. Sedan har det praktiskt taget inte skett någonting. Men eftersom presidenten ändå har lyft fram frågan kanske det inte är någon omöjlighet om vi lyckas skapa ett hårdare tryck på regimen. Jag tror att båda parter här har rätt om associeringsavtalen. Det som är problemet är att om inte vill underteckna det avtal som föreligger nu är det svårt att se att man skulle underteckna ett avtal som är tuffare å ena sidan. Å andra sidan suspenderades associeringsavtalet med när misstänktes ligga bakom mordet på i . Avtalen har alltså funnits i en sorts politisk kontext, och det är klart att kan påverka och att och andra länder kan påverka om vi engagerar oss för detta även utan detta avtal. Det är ingen tvekan om att utrikesministern under besöket i har tagit upp dessa frågor. Men jag ska nämna vad som är särskilt för . Jag har själv lämnat den syriska delen av . Om jag ska åka dit på besök måste jag söka tillstånd på den syriska ambassaden i trots att jag har syriskt medborgarskap, och jag får av säkerhetsskäl nej. Utrikesministern har också tagit upp frågan om arabisering. Det handlar inte bara om att man inte får registrera kurdiska barn med kurdiska namn. En arabiseringspolitik har pågått i just det kurdiska området under . Namnen på kurdiska byar byts ut mot arabiska namn. Barnen får inte kalla sig kurder eller ha kurdiska namn. registreras barnen under andra namn än de namn som föräldrarna har ansökt om. Om föräldrarna har angett att barnet ska heta till exempel så uppges det plötsligt att barnet heter och så vidare. Dekret 49 gäller bara det kurdiska området för att göra det ännu svårare för det kurdiska området och för att göra det ännu svårare för den kurdiska befolkningen i området. har kritiserat bosättningspolitik mycket. Men det är just en bosättningspolitik som har pågått i detta område under . Kurdiska byar tillhör numera de bosättningsområden som har bildats för arabiska bosättare. Jag tror att det nu är dags att vi på allvar fördömer brott mot mänskliga rättigheter. Jag tror att utrikesministern har gjort det i alla sammanhang. Men jag tror att det gäller att uppmärksamma det högljutt i stället för att göra det i tysthet eftersom det är just tysthet som regeringen lever på. säger lätt allmänpolemiskt, som man gör i : Bryt tystnaden. Vi har inte varit tysta. Problemet är att vi är engagerade i så många områden runt om i världen när det gäller dessa frågor. Det är inte bara en fråga, utan vi försöker vara engagerade överallt för mänskliga rättigheter. Vi är högljudda, vi är tydliga och vi är klara i den ena situationen efter den andra. Det leder inte till löpsedlar . Jag skulle önska att så var fallet. Men det är bara att konstatera att så inte är fallet. Sedan vill självfallet att EU ska agera på ett annat sätt. Han är emot EU i dess helhet. Vad skulle vi ha utan EU? Då kan vi stå och gapa i riksdag. Det är trevligt på sitt sätt. Men what's the beef in that policy? Vad leder det till för resultat? Det är Europeiska unionen som faktiskt ger oss instrument. Detta instrument är inte perfekt. Det kan inte förändra hela världen. Vi kan inte åstadkomma demokrati ens i . Men vårt engagemang måste finnas där . Jag tror på en engagemangspolitik också när det gäller hårda diktaturer. Det gällde också under mörkaste år. Jag tror att handelsförbindelser kan börja mjuka upp. Gamla ekonomiska strukturer behöver reformeras. Man behöver börja ge människor ökade möjligheter. Tittar vi på revolterna framför allt i och i någon utsträckning i handlar det framför allt om dem som har fått en bättre utbildning och som sedan har kommit ut och funnit att arbetsmarknaden inte finns där. Det är de stigande förväntningarnas revolution, inte desperationens revolution, som vi ser i . Kanske har ekonomisk modernisering - ofullständig och stapplande - bidragit lite grann till att den engagemangspolitiken har sina sidor. EU:s grannskapspolitik kan vi diskutera i något annat sammanhang. har tydligen inte läst min blogg. Man kan inte begära allt här i världen. Men på den hade han kunnat läsa åtskilligt om vad vi tycker och tänker i denna fråga. Den så kallade Medelhavsunionen som vi hyste stora förhoppningar om har inte levererat. Den har inte levererat av ett annat skäl som vi inte ska bortse från när det gäller utvecklingen i denna region, det vill säga den frusna fredsprocessen.