· GY10226 · 2011-03-08 14:49:34 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta så att landsbygden i också får del av resurser från EU:s sammanhållningspolitik. Bakgrunden till frågan är regeringens svar på kommissionens konsultation om den framtida sammanhållningspolitiken.Eftersom är en av de största nettobetalarna per capita till EU:s budget är den svenska utgångspunkten, inför förhandlingarna om EU:s nästa fleråriga finansiella ramverk efter 2013, budgetrestriktivitet med sikte på en minskning av den samlade EU-budgeten. Därför är regeringens huvudmål, som tidigare kommunicerats, att reformera sammanhållningspolitiken, i första hand för att reducera den totala omfattningen men också dess sammansättning så att den blir kostnadseffektiv och resultatorienterad. Även den gemensamma jordbrukspolitiken behöver reformeras och minskas.Hur detta ska ske och i vilken utsträckning det ska ske återstår att förhandla om. Viktiga frågor att beakta är bland annat den svenska finansieringsbördan och hur återflödet föreslås bli fördelat på olika delar av unionen. Jag kan konstatera att det finns ett brett stöd i de flesta medlemsländerna och i , som är medbeslutande, för att sammanhållningspolitiken, precis som , ska omfatta alla regioner. För regeringen är det dock, av solidaritetsskäl, självklart att lägga fokus på de delar av unionen som har störst behov. Så är det för övrigt när av strukturfondsmedlen går dit.Sverige deltar aktivt och konstruktivt i förhandlingarna om sammanhållningspolitiken. Regeringen har redan i sitt konsultationssvar som ett av sina huvudbudskap lyft fram det fortsatta behovet av målinriktade åtgärder varvid hänsyn tas till de speciella förhållandena i de extremt glesbefolkade områdena i norra . Jag har tagit initiativ till flera möten bland annat med ansvarig kommissionär, och mina ministerkolleger i andra medlemsstater för att betona vikten av detta.Så jag kan försäkra om att jag i de kommande förhandlingarna kommer att slåss för att tillvarata svenska intressen, vilket omfattar både budgetrestriktivitet och en utformning som är av betydelse inte minst för landsbygden. Jag tackar ministern för svaret och skulle önska att jag kunde känna mig trygg med det. Tyvärr spretar beskeden från regeringen. Det finns anledning att ifrågasätta regeringens strategi i den här frågan. Det är just det som är anledningen till att jag ställt min interpellation till ministern och till att vi debatterar den. Det är mycket som står på spel för min del av landet - det vill säga för , eller för den delen skogslänen. Det är så mycket som som när det gäller och uppåt står på spel om vi inte gör ett bra jobb.De signaler som kommer från regeringen och också från andra håll, bland annat från EU-minister , är inte riktigt som de besked som ministern här ger. har tidigare meddelat att regeringen tillsammans med likasinnade länder driver på för en kraftigt bantad EU-budget. Som ett led i detta ska användas endast där behovet är störst.Precis som ministern säger i sitt svar går av strukturfondsmedlen just till de länder som bäst behöver pengarna. När regeringen ganska starkt trycker på denna del kan man naturligtvis undra om procentantalet ska öka och om resurserna till länder och regioner, till exempel , ska minska.De likasinnade länder som tillsammans med tidigare drivit på för en minskning av budgeten har dock ändrat strategi när det gäller att minska budgeten. står helt ensamt beträffande den linjen; vi har inga vänner när det gäller att minska budgeten. De andra länderna har gått med på en frysning av budgeten därför att man anser att är så pass viktiga.Vi har samma inställning som regeringen - att EU:s budget borde minska och att stora delar av den borde reformeras, inte minst den gemensamma jordbrukspolitiken. Men då till slut som enda land, utan några vänner i frågan, fortsätter att vidhålla att budgeten ska minska måste det väl leda till en ganska stor isolering och till att inflytandet över processen och förhandlingarna minskar.Givet är också att om som enda land kräver en minskad budget för sammanhållningspolitiken ger det signaler till kommissionen om att det finns ett utrymme för att minska också strukturfondsmedlen till - ett scenario som inte verkar oroa vare sig finansministern eller EU-ministern. Men utifrån vad regionminister här säger borde det oroa henne.Tror ministern att det är en hållbar och möjlig linje att fortsätta att driva frågan om att minska omfattningen av sammanhållningspolitiken och EU:s budget totalt sett då är det enda landet som driver den linjen? Och borde inte all kraft läggas på att få en utformning som stärker position och som möjliggör att strukturfonderna i utvecklas, inte avvecklas som många känner en stor oro för? syn på sammanhållningspolitiken är en viktig fråga att diskutera. Jag lyssnade med stort intresse på statsrådet svar. Men jag delar farhågor. Det kommer lite olika signaler från regeringen. Vilken linje är det som gäller? Jag hoppas att det är statsrådets linje som gäller.Jag har några frågor utifrån det svar vi här hört. Statsrådet säger att man vill reducera den totala omfattningen av EU:s budget. Vad innebär att "reducera den totala omfattningen"? Är det ett ekonomiskt mål? Eller menar regeringen att ska stå utanför? Eller ska enbart länder som uppfyller konvergenskraven få del av sammanhållningspolitiken? Jag vill höra vad som är den ställningstagande där.Statsrådet konstaterar att det finns ett brett stöd i de flesta medlemsländerna när det gäller sammanhållningspolitiken och att den, precis som , ska omfatta alla regioner. Gäller det också syn på detta?Om nu vill minska EU:s budget och mindre pengar ska komma till sammanhållningspolitiken kommer regeringen då att tillföra mer nationella pengar till den regionala utvecklingen?Hela - norra liksom och - ska ha utvecklingsmöjligheter. Men det finns olika förutsättningar när det gäller landsbygden i . Här har sammanhållningspolitiken en otroligt viktig roll. Det handlar om tillväxt och utveckling och om hjälp till självhjälp för EU:s alla regioner. Där ingår alla delar av - liksom , och . Sammanhållningspolitiken har gett till spännande utvecklingsprojekt i hela . Det har gjort att man också kunnat mobilisera en stark utvecklingskraft för genomförandet av den regionala utvecklingsplanen. Region har avlämnat starka och kloka synpunkter till EU. Man har skrivit under deklarationen om att det nuvarande och långsiktiga målet med regional konkurrenskraft och sysselsättning eller ett liknande system med tillräcklig finansiering och flexibilitet ska finnas kvar efter år 2013.Jag vill alltså veta hur den ser på hela sammanhållningspolitiken. Vilken linje är det som gäller? Förberedelserna för den framtida sammanhållningspolitiken går in i ett intensivt skede. Enligt tidsplanen ska i vår konkretisera ett förslag. Förslaget ska presenteras . Därefter inleds förhandlingarna mellan medlemsstaterna och kommissionen. Programmet ska om tidsplanen håller, vilket den aldrig har gjort tidigare, vara klart för att träda i kraft 2014.Men vad vill då den med den framtida sammanhållningspolitiken? Ja, frågetecknet är berättigat. Svaren blir nämligen olika om man frågar , och , som är ansvarig minister, har tidigare lyft fram frågor som ligger i linje med den uppfattning som råder ute i många regioner. Det är därför lite oroande att hon i sitt inlägg på sammanhållningskonferensen i betonar att en begränsad budget innebär att strukturfonderna bör riktas till dem som bäst behöver medlen under nästa period.Ansvarig EU-kommissionär, , har till och med uttryckt oro över den spretiga hållning, eller rättare sagt brist på tydlighet. Han menar till och med att regeringens hållning kan straffa sig.Enligt uppgift har regeringen varit överens om följande.1.En nyckel till framgång är att det finns ett tydligt nedifrån-och-upp-perspektiv. Alla nivåer ska involveras i genomförandet, den nationella, den regionala och den lokala nivån.2.Städerna ska ses som motorer för utveckling och centrum för kreativitet och innovation.3.Regeringen vill betona vikten av de så kallade territoriella samarbetsprogrammen, Interreg, och makroregionala strategier, till exempel Östersjöstrategin.4.Insatserna ska utifrån regionernas särskilda förutsättningar koncentreras till ett begränsat antal prioriteringar. Regeringen vill även ha ett ökat resultatfokus.5.En ökad sektorssamordning och samordning mellan olika program önskas.6.Regeringen vill även se konkreta förslag på administrativa förenklingar i genomförandet av strukturfonderna.En avgörande fråga är då om alla regioner ska få ta del av strukturfonderna även framöver. Strukturfonderna är ett av våra främsta verktyg, ja, kanske det enda verktyget, för att stimulera regional utveckling. Det skulle vara mycket olyckligt om de möjligheterna inte finns framöver. Regeringens svar på kommissionens öppna samråd kring den femte rapporten om den framtida sammanhållningspolitiken är väl genomtänkt. Ministern höll en mycket välbesökt hearing , och det är glädjande att många av de synpunkter som framkom där återfinns i regeringens svar.Som bekant är sammanhållningspolitikens mål att bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning inom Europeiska unionen. Den syftar till att minska regionala skillnader och ojämlikhet mellan människor i de olika regionerna. Jag anser att regeringen visar en mycket ansvarsfull hållning genom att kräva en reformering av sammanhållningspolitiken när det gäller både omfattning och sammansättning.Under den nuvarande perioden omfattar strukturfonderna och sammanhållningsfonden drygt en tredjedel av EU:s budget, vilket är ca . Det är mycket pengar som skattebetalarna i bland annat har slitit hårt för. Därför är det naturligt att ska ta del av dessa fonder men också att vi ska våga ifrågasätta storleken och användningen av fondmedel.En resultatorienterad och effektiv sammanhållningspolitik är något som borde vara en självklarhet. Det är det inte , och i vissa länder har man missbrukat EU-fonderna till meningslösa projekt och, ännu värre, för egen för de inblandade.Till skillnad från anser jag att regeringen tydligt poängterar att det för är särskilt viktigt att lyfta fram behovet av speciella insatser som möter de geografiska och demografiska utmaningarna i de glesbefolkade delarna i norra . Med sina hårda klimatvillkor och långa avstånd är precis en sådan region som nämns i regeringens svar till kommissionen. Som skåning har jag inga anspråk på att kunna bättre eller ens lika bra som , men jag vill inte se regionen endast som ett mörkt och kallt ställe beroende av stöd från EU. Tvärtom har fantastiska möjligheter, bland annat inom turist- och upplevelseindustrin - två områden som trots finanskrisen ökade och har stor potential inför framtiden.Herr talman! Regeringen arbetar för att alla delar av landet ska utvecklas av egen kraft och bidra till det gemensamma bästa. Som ministern säger: Alla regioner kan och ska vara tillväxtregioner. Detta gäller självklart - och , och alla andra. Låt mig först tacka interpellanten och partikamrater för att ha beskrivit hur de ser på den här problematiken. Sedan vill jag varmt tacka statsrådet för ett förtydligande svar, inte minst där statsrådet lyfter fram att hon själv i möten med ansvarig kommissionär, och ministerkolleger i andra medlemsstater betonat vikten av de speciella förhållandena i de extremt glesbefolkade områdena i norra . Det kanske var det som var huvudpoängen i interpellationen, och den är därmed besvarad genom det omdömesgilla svaret.Låt oss sedan, herr talman, titta på ett antal punkter som förvånar mig i interpellantens beskrivning. Jag har sammanfattat i fyra punkter.Den första punkten gäller att man vill roffa åt sig så mycket som möjligt av de bidrag som man kan få inom ramen för medlemsstaternas solidariska finansiering. Där vill jag gratulera statsrådet och alliansregeringen till att visa solidaritet med de svagare länderna i , någonting som verkar vara helt bortblåst i interpellationen.Den andra punkten handlar om att vi är den största nettogivaren och då har ett ansvar inför skattebetalarna att överväga hur dessa resurser används. Det handlar, precis som statsrådet skriver i svaret, om att fundera på att reducera den totala omfattningen av dessa omfördelningsbidrag, i gigantiska miljardproportioner, som inte alltid når rätt fram till de bästa mottagarna.Det gäller också, som skrivs i interpellationssvaret, att titta på kostnadseffektivitet och resultatorientering vad gäller sammansättningen av EU:s resurser och hur de bäst ska förvaltas. Här verkar det som att det enda Socialdemokraterna kan erbjuda är att fortsätta att bygga upp strukturfonder i stället för att titta på någonting nytt.Låt mig bara ta jordbrukspolitiken som ett exempel, som också statsrådet nämnde. Den socialpolitik som vi bedriver i EU har fått ett fokus på skadeverkningarna av tobaken som drabbar den halva miljard människor som lever i , och det vidtas kraftiga åtgärder för att komma till rätta med detta. omfördelas jordbruksstödet ibland till tobaksplantager inom ramen för EU:s medlemsstater. Det kan väl inte vara rimligt att vi fortsätter att bygga ut jordbruksstödet så att vi motverkar de sociala ambitionerna att minska tobakens skadeverkningar. Det är ett av många exempel.Den tredje punkten gäller att interpellanten säger att man värnar just om landsbygdens överlevnad genom att se strukturfonderna som den viktigaste ingångspunkten. betonar att strukturfonderna kanske är det enda verktyg som kan garantera överlevnaden för landsbygden. Låt mig då konstatera, herr talman, att och jag kommer från samma del av landet där vi har en kustnära glesbygd som gränsar mellan mitt län, , och , län.Det är förvånande när tillsammans med andra socialdemokrater så sent som i valrörelsen stod och bejakade en kraftig höjning av drivmedelskostnaden och till och med en kilometerskatt som på ett dramatiskt sätt skulle drabba små åkerier, vilket många vittnar om. Man kanske rent av hotas av nedläggning. Den typ av politik som Socialdemokraterna förespråkat för att värna landsbygdens överlevnad verkar man nu anse ska hämtas hem via med de negativt solidariska insatser detta innebär för övriga länder som inte har det så fett.Den sista punkten gäller det som interpellanten skriver i slutet av sin interpellation, att det finns otaliga exempel på hur EU:s strukturfondspengar bidragit till att minska verkningarna av lågkonjunkturen i . Då kan man fundera, herr talman, på en omfördelning av strukturfonderna genom att i stället kanske titta på hur vi kan skaffa buffertfonder och andra möjligheter att hjälpa de länder runt om i som drabbats särskilt hårt av lågkonjunkturen. Här har vi dock hört från oppositionen att vi inte ska syssla med det utan det verkar vara strukturfonder vi ska syssla med, men då ska vi inte ge till de fattiga utan roffa åt oss som rikt land. Jag förstår inte hur den politiken hänger ihop. Tack för inläggen från , , , Boriana och är viktigt att konstatera att vi, precis som på ett mycket förtjänstfullt sätt lyfte fram, befinner oss i en situation där vi fortfarande väntar på att kommissionen ska komma med sitt detaljerade förslag till hur den framtida sammanhållningspolitiken ska se ut. och framåt kommer ett intensivare förhandlingsskede att gå i gång. Mycket återstår att förhandla om, och mycket är alldeles för tidigt att sia om.Den svenska linjen ska ses i en europeisk kontext. Det är oerhört viktigt att understryka detta. Den budgetrestriktiva svenska linjen ska ses mot bakgrund av att det finns många medlemsstater runt om i som gärna skulle använda EU-budgeten, och se till att den ökade, för att på det sättet avlasta nationella budgetar och kanske starkare föra en del av krishanteringspolitiken och återhämtningspolitiken via EU. Det är mot den bakgrunden som den svenska linjen - och jag konstaterar att understryker att vi är överens i om den - om en budgetrestriktiv hållning ska ses. Det är den ena frågan.Den andra frågan handlar om hur vi, när vi väl kommit överens om omfattningen av EU-budgeten, ska använda resurserna, för jordbrukspolitiken eller för sammanhållningspolitiken. Jag är den första att erkänna att sammanhållningspolitiken är viktig för . Det är under innevarande programperiod. Det är resurser som vi fick loss trots att den dåvarande socialdemokratiska regeringen och länge lät bli att delta i diskussionerna om hur den innevarande programperioden skulle se ut. Så agerar inte den här regeringen.Däremot har vi två parallella förhandlingsspår som pågår. Å ena sidan har vi långtidsbudgeten, som ju hanteras av EU-ministrarna, finansministrarna och statsministrarna. Å andra sidan har vi sammanhållningspolitiken. Ska man kunna förverkliga den svenska linjen, att ha en budgetrestriktiv linje, måste man titta på de riktigt stora posterna i EU-budgeten, och dit hör sammanhållningspolitiken.Det stämmer inte att inte skulle ha några vänner i den diskussionen. Det finns flera vänner. Danskarna, nederländarna och britterna har liknande synpunkter som både när det gäller budgetminskning och att sätta fokus på de mest behövande regionerna i Europa.Jag lyfter i mitt interpellationssvar till interpellanten fram att vi från regeringens sida noterar att det finns ett starkt stöd bland medlemsländerna för att alla regioner ska omfattas, precis som sker . är det viktigt att konstatera att redan i dagens program går en merpart av resurserna, , till de mest behövande regionerna. Det tycker jag och regeringen är en bra ordning som faktiskt av solidaritetsskäl bör finnas kvar.När det gäller sammanhållningspolitikens utformning i övrigt hade verkligen läst på och gjort sin hemläxa. Han redogjorde på ett mycket bra sätt för huvudpunkterna i det svenska konsultationssvaret. Det stämmer väldigt väl. Vi vill ha ett tydligt nedifrån-och-upp-perspektiv, ett ökat resultat och framför allt ett ökat fokus på hur sammanhållningspolitiken kan bidra till ett innovativt och en grön, inkluderande tillväxt i alla EU:s medlemsstater och i hela . är det med ministern jag debatterar, och jag är glad att det är en minister från som har ansvaret för dessa frågor och inte , som har linjen att det i grund och botten handlar om att man inte ska ha den här typen av stöd till resten av landet. Finn försök att slå sönder vår argumentation om behovet av strukturfondsresurser i hela landet, och framför allt i de norra, glesare delarna, framgår ganska tydligt. Vi har inte på något sätt ifrågasatt behovet av att vara solidarisk i EU. Vi säger inte nej till den nivå vi ligger på när det gäller de fattigare länderna med de största behoven.Det som fick mig att skriva interpellationen var att det kom så spretiga besked från regeringen. Vi tycker att det är viktigt att det finns en tydlig linje som är öppen för alla så att man vet att det inte sägs en sak till oss i och någonting annat i de slutna rummen, att man inte får olika besked vid olika möten av olika representanter för regeringen.Det som oroar mig är att faktiskt är ensamt. Eller är det så att de andra står kvar vid sitt krav att sänka EU:s budget? På den frågan vill jag att ministern svarar ja eller nej. De besked som jag har fått är att de fem tidigare vännerna med vilka vi tillsammans drev linjen att sänka budgetnivån har backat och sagt att de går med på att frysa budgeten, att det är där de har landat, men där kanske ministern kan ge ett tydligt besked, ja eller nej.Jag tycker att det är viktigt att vi ser till att de resurser som ska finnas i den totala budgeten, på vilken nivå de än må landa, kommer rätt områden till del så att de knappa som blir över fördelas på ett sätt som gynnar de regioner som behöver dem bäst. Det är från en sådan region som bland annat jag kommer.Jag vet att det finns ett behov av att se över regelverket för strukturfonderna och att man behöver utveckla och se vilka krav man ska ställa på de projekt som ska få stöd. Det är inte så att det inte ska göras någonting åt det, för vi vet att det finns mycket kritik mot hur pengarna fördelas. Det är något som vi måste utveckla så att man känner ett förtroende för de resurser som vi har att förfoga över.Återigen: Det är viktigt med solidaritetstanken. Självklart ska vi dela med oss, och det gör vi också. Vi vet att EU som projekt har bidragit stort till att utveckla många fattiga länder i när det gällt ekonomin men också demokratin. Men om regeringen inte ser att det finns ett utrymme och en möjlig väg att reducera EU:s budget och sammanhållningspolitikens budget borde man rimligtvis släppa den tanken och gå vidare. Då borde man i stället lägga resurser och energi på att skaffa allierade så att vi kan driva linjen att försvara den mängd pengar som ska komma till , som ligger på en rimlig nivå, och se till att vi har vänner som driver samma linje. Det tycker jag känns mer angeläget än att av princip hålla fast vid en linje som alla är överens om men där vi inte kommer att lyckas få ned sammanhållningspolitikens budget. Statsrådet säger att vi just nu väntar på kommissionens förslag. Så är det. Den här interpellationsdebatten är viktig så att vi får en diskussion om vad som är linje, att vi i riksdag får klart för oss vad det är för linje driver.Vi är helt överens om vikten av budgetrestriktivitet och om hur vi använder EU:s pengar på bästa sätt. Vi är överens om att en stor del går till svaga regioner och bör så göra även framöver.Jag måste komma med en liten kommentar, nämligen att det faktiskt var regering som hämtade hem en stor del till det landsbygdsprogram som finns, pengar som går till landsbygdsutvecklingen i hela Sverige.Jag skulle vilja ställa en fråga till statsrådet. Hur stor del ska ta hem, och vad innebär det att den ska reducera den totala omfattningen? Ska hela stå utanför, eller är det delar av ? Jag reagerar när jag läser om inriktningen. Regeringen lyfter i detta sammanhang fram betydelsen och det fortsatta behovet av målinriktade insatser för våra extremt glesa områden i norra . Är det den inriktningen som gäller för regeringen, att det är norra ? Jag kan upplysa statsrådet om att det finns avstånd och besvärliga situationer för företagare på hela landsbygd. , som jag kommer från, är ett i miniatyr. Vi har inte lika långa avstånd som i , men definitivt avstånd. Det är problem att få tag på riskvilligt kapital för småföretagare som vill utvecklas och så vidare. Tycker statsrådet att en del av eller hela ska få del av det? Jag håller med : Som tur är för vi en diskussion med och inte med Finn . Jag ska ändå gå i svaromål som hastigast. Du kan prata om bensin och kilometerskatt, men om du vill ha en bra nivå på diskussionen, varför pratar du inte om svavelavgifter på sjön? Varför pratar du inte om dieselskattehöjningar som ni kom med efter valet men inte vågade tala om före valet? Det vore åtminstone renhårigt.Herr talman! Jag vill inte förflytta fokus från det ärende som vi har att diskutera. Jag vill föra en seriös diskussion. Anledningen till att jag kom in i detta är att jag har fått signaler från olika delar av om att man blev lite fundersam när ministern hade det här inlägget , vilket var efter de tillfällen som åberopades tidigare där vi hade möjlighet - jag var själv med vid båda tillfällena - att ha en diskussion med ministern, vilket jag tyckte var bra. Men jag vill att det ska hålla , ända in i mål. Finn undrar om jag tror att strukturfonderna är det enda. Nej, de är inte det enda. Men det är det enda anslaget under rubriken . Det finns inget annat. Det är det här vi lutar oss emot. Om vi inte har något innehåll i det här har vi heller inte pengar till att bedriva regionalpolitik. Ska vi ta bort det här ska det komma till nya pengar, svenska pengar som bara betalar det här ändamålet. Det vore renhårigt. Då skulle jag kunna få detta att hänga ihop, inte annars. På påstående att är emot stöd för vissa delar av landet vill jag svara att alla fyra allianspartier som ingår i regeringen är för en politik för tillväxt i alla delar av landet.