· GY10132 · 2011-01-21 15:16:55 — Tack, statsrådet, för svaret, även om det inte var mycket till svar på de angelägna frågor som vi har ställt!Vi har just nu en väldigt oroande situation på arbetsmarknaden. Trots en uppåtgående konjunktur har vi en kvardröjande stor arbetslöshet och en långtidsarbetslöshet som inte minskar. uppger allt fler branscher och arbetsgivare att man inte får tag i kompetent personal.Nordeas chefsekonom gick i går ut och varnade för överhettning på arbetsmarknaden - redan. Med en arbetslöshet på varnar hon för att måste höja räntan onödigt snabbt för att klara av överhettningsproblemen.Gunilla Svantorp tog tidigare upp att det kom signaler från svenskt näringsliv om att många arbetsgivare har problem att klara sina rekryteringar och därför inte kan växa i den takt som de skulle vilja. Frågan är alltså i högsta grad aktuell. Men regeringen och arbetsmarknadsministern avstår från att svara på frågan om vad man tänker göra utan hänvisar till vad man har gjort tidigare, och det är inte mycket.Vi socialdemokrater har varit tydliga med vad man bör göra, och det är tre prioriteringar. Det är utbildning, utbildning och utbildning. Det handlar om en kvalitetshöjning i skolan, så att vi vänder den trend som vi nu har med ett fritt fall när det gäller kunskaperna i skolan. Det är allt fler som lämnar och gymnasieskolan med otillräckliga kunskaper, vilket är ett oerhört stort problem på arbetsmarknaden.Det andra handlar om utbildning för omställning. Vi vill ha stora satsningar på vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning. Det handlar om möjligheten att byta spår i livet, att söka sig till en annan bransch och att skaffa sig den kompetens som krävs för att man ska kunna få jobb.Det tredje handlar om högskoleutbildning, spetsutbildning och forskningssamarbete med näringslivet, så att vi också kan utveckla nya och varaktiga jobb i vårt land.Arbetsmarknadsministern påstår att den borgerliga regeringen har gjort stora satsningar på utbildningen. Det är inte sant. Tvärtom har vi en situation där vi har färre platser i arbetsmarknadsutbildningen än vad vi hade innan lågkonjunkturen slog till. Detta är en av de punkter där regeringen har fått allra mest kritik. Också när det gäller regeringens eget expertorgan, , är en av huvudpunkterna i kritiken mot regeringens sätt att hantera krisen att man så hårdnackat väljer bort att satsa på kvalificerade insatser och arbetsmarknadsutbildning. Det är en av de åtgärder som man vet fungerar väl.När det gäller vuxenutbildningen är det en radikal minskning av platserna jämfört med vad som gällde före lågkonjunkturen. Och jämför man med vad den socialdemokratiska regeringen gjorde under förra krisen, , är det här bara en droppe i havet när det gäller satsningar på vuxenutbildning.När det gäller högskoleplatserna är det i förhållande till ungdomskullarnas storlek en minskning. Det är alltså svårare för ungdomar att komma in på högskolan, eftersom ungdomskullarna faktiskt har blivit större. Det är alltså inte sant att regeringen har gjort stora satsningar på utbildningen.Det är regeringen som bär hela ansvaret för den situation som vi nu har och som jag tyvärr tror snabbt kommer att förvärras med risk för överhettning och bristproblem på arbetsmarknaden. Det är allvarligt att arbetsmarknadsministern här i inte har några förslag om hur hon ska hantera den situationen.Det enda som ministern säger, som det är värt att fästa någon vikt vid, är att det är viktigt att ungdomar som inte har gymnasieutbildning ska få den kompetensen. Ja, där delar jag regeringens uppfattning. Och jag skulle vilja avsluta med att ställa en fråga. TCO presenterade en rapport med förslag om en särskild utbildningsgaranti för ungdomar under 25. Hur ser arbetsmarknadsministern på det förslaget? Även jag ska för artighetens skull tacka ministern för svaret på min interpellation, även om jag kanske inte riktigt tycker att innehåll, vinklar och regionala skillnader kommer till sin rätt när debatter slås ihop på det här sättet.Nåja, valet att göra så här var i alla fall inte mitt, och ämnet är allt för viktigt för att jag ska ägna mig åt formalia.Min ingång i debatten handlar om det tudelade . Det är ett tudelat på alltför många områden och för alltför många människor. Den här debatten handlar om hur den arbetskraft som finns ska bli kompetent och hur människor ska kunna rustas för att bli anställningsbara. Det är det som den borgerliga regeringen, med statsrådet , har ansvaret för, att rusta och se till att människor blir anställningsbara och kan ta de nya jobben och få chanser i utbildningssystemet.Jag bor som jag bor, i inland. Internationaliseringen och globaliseringen och även den lokala tillväxten präglar och och även min lilla hemkommun , men bara under halva delen av året. Hos oss är nämligen vintermånaderna väldigt hektiska. Mycket kompetens ska sökas och kanske finnas.Vi söker erfarna och kunniga testförare, ingenjörer, servicepersonal, väktare, förare av tunga fordon, serveringspersonal, hotellpersonal och så vidare. Det är ett litet samhälle i inland som ska ställa om, byta inriktning och ändra sin kompetens. Omställningsförmågan har för många Arjeplogsbor satts på prov om och om igen, år ut och år in.Men trots alla människors goda vilja - för det är vad det handlar om, att människor har en god vilja och insikt om att skaffa sig kunskap och kompetens - skiner bristerna igenom och mynnar ut i svårigheter för arbetsgivaren att rekrytera och faktiskt för människor att kunna planera sina liv. Bland annat har de hårdare och mer stelbenta reglerna i a-kassan, som den borgerliga regeringen infört, inneburit större osäkerhet och större otrygghet.I dag talar den borgerliga regeringens politik om för människor att de dag ett i sin arbetslöshet ska packa ihop och flytta, oavsett var de bor. Följden blir att människor flygs in, jobbar hårt och sedan flygs ut igen. Det är inte mycket till regional utveckling eller till samhällsutveckling, i alla fall inte där jag bor.Det finns ju alltid goda lokala förmågor som tänker större, bredare och bättre än den borgerliga regeringen för att faktiskt råda lite bot på kompetensförsörjningen, bland annat i min hemkommun. Där startade man ett gymnasieprogram med ett riksintag, allt med sikte . Och det var höga ambitioner om att förse arbetsmarknaden med den kompetens som krävs för att man ska kunna bidra till tillväxten och se till att det finns jobb för de unga. Det handlar om utbildning för jobb, så att säga, som den borgerliga regeringen brukar prata om. Men nej, nu har med den borgerliga regeringens goda minne tagit bort riksintaget. Det innebär att det blir svårare att rekrytera och se till att man får kompetens och arbetskraft i inlandet.Med det här lilla lokala exemplet på hur svårt det kan vara att hitta kompetent personal undrar jag: Vart tog den borgerliga regeringens höga svansföring vägen när det gäller arbetslinjen och kompetensförsörjningen i bland annat den här branschen och kanske framför allt i inland där jag bor? Interpellanterna har väckt viktiga frågor om kompetensförsörjning och matchning. Det här är tveklöst framtidsfrågor för . I en alltmer globaliserad värld kommer det att vara viktigt att man har en bra utbildning och att vi har en fungerande matchning på arbetsmarknaden.Sedan kan man ändå inte, fru talman, låta bli att kommentera några av inläggen från interpellanterna.Det lyfts bland annat fram att den bär det fulla ansvaret för de problem vi kan ha med skolresultat och annat. Det är möjligt att interpellanten kanske skulle visa lite större ödmjukhet. var tidigare skolminister, . Det var då man lade grunden för den flumskola som så kapitalt har misslyckats. ser vi mycket av resultaten och problemen i den svenska skolan.Där har Alliansen varit tydlig med att nu sätter vi fokus på kunskap igen. sätter vi fokus på mer satsningar på den svenska skolan, och vi kommer på lite att kunna bedöma om den politiken har varit lyckad eller inte.Lite större ödmjukhet tror jag att man kan visa än att säga det är regeringen som bär det fulla ansvaret för de svenska skolresultaten.Vidare lyfts fram att det är viktigt med högskolor och universitet. Det håller jag med om, och har så många människor i gått i högskola och på universitet. Det är fantastiskt bra, men var ärlig och erkänn det också!Det låter också som att det inte finns några Amsutbildningar för arbetslösa. Låt mig bara påpeka en sak: Vi fyller inte ens upp den kvot av Amsutbildningar som regeringen har avsatt.Vidare lyfts Svenskt Näringslivs rekryteringsenkät upp som ett bevis för att regeringens politik inte fungerar och att vi måste ha fler åtgärder. Det är en intressant enkät som visar att vi måste arbeta med matchningen på arbetsmarknaden. Men en av slutsatserna från Svensk Näringsliv när det gäller enkäten är att det behövs fler privata matchningsaktörer. Man tycker att regeringen inte går fram tillräckligt när det gäller detta.Det skulle vara intressant om interpellanterna kunde återkomma och ge besked om det är det man menar. Saknas det privata aktörer på matchningsområdet?Fru talman! Vi står nu i en situation med 46 000 jobb, rapporterar Arbetsförmedlingen . Det är rekord. Inte har vi haft ett sådant bra läge. är det alltså oerhört viktigt att vi har en bra matchning, och då är jag väldigt glad över att vi har ett bra stöd med många coacher som kan hjälpa människor att hitta dessa jobb, vilket är oerhört centralt.Det intressanta är att oppositionen fortfarande står fast vid att dessa coacher inte behövs. De ska bort, för de är onödiga. Det har jag väldigt svårt att förstå. Det kanske kan vara ett område som skulle kräva lite politikförnyelse.Jag har en fråga till arbetsmarknadsministern. I det läge vi har , då vi ser att så pass många nya jobb är på framväxt, att vi har ordning och reda i de svenska statsfinanserna och att våra tillväxttal placerar oss i tätklungan i världen, på vilket sätt kommer arbetsmarknadsministern att fortsätta säkerställa att människor kan få mer hjälp av olika aktörer?Arbetsförmedlingen ska vara ett stöd, men hur kan arbetsmarknadsministern fortsätta se till att man kan få stöd från olika aktörer? Jag tror nämligen att vi nu behöver vara många som hjälper till och letar upp alla de jobb som finns och som arbetslösa behöver. Tack till interpellanterna för angelägna frågor! Kompetensförsörjningen är otroligt viktig för och framtid.Jag skulle vilja ta upp några frågor när det gäller just arbetsmarknadsutbildning, för det är ju mycket det som oppositionen fokuserar på. Jag har tittat närmare på hur många som faktiskt deltar i arbetsmarknadsutbildning. Det tycks som att oppositionen inte har riktigt koll på de siffrorna.När man tittar på dem som är inom jobb- och utvecklingsgarantin ser man att där finns 13 900 personer som skrevs in i arbetsmarknadsutbildning . Utanför garantierna var det ännu fler - 16 660 personer. Totalt skrevs alltså 30 000 personer in i arbetsmarknadsutbildningen.När det gäller den förberedande utbildningen skrevs 11 300 personer in som var i garantierna. Utanför garantierna var det så många som nästan 30 000 personer. Den totala omfattningen av förberedande utbildning och arbetsmarknadsutbildning är alltså 70 800 personer. Det är inte särskilt lite.Bland annat Småföretagarna har angett rekryteringsbehov som ett stort problem. av arbetsgivarna menar att det finns en brist på kvalificerad arbetskraft inom byggsektorn, tekniska konsultbolag och finansbolag.Tittar man på Arbetsförmedlingens prognos över områden där det finns brist handlar det om ingenjörer, tekniker, byggsektorn, datakonsulter och kvalificerade yrkesarbetare.Då är det enligt min uppfattning viktigt att det finns utbildningsplatser inom den reguljära skolutbildningen. De här bristyrkena löser vi inte genom kortare arbetsmarknadsutbildningar. Därför är det oerhört angeläget att det finns stöd för vuxna som vill komma tillbaka och få en utbildning för att kunna växla spår. Därför har vi förstärkt studiebidraget för vuxna som går tillbaka till den reguljära utbildningen.Det är också viktigt att arbetsmarknadsutbildningen finns kvar inom de yrken där den är lämplig och bra. Vi ska komma ihåg en sak, och det är att de som är bäst på utbildning och kan validera utbildningen är våra reguljära utbildningssystem.När vi pratar om kompetensbrist är det en fråga till som är oerhört angelägen, och det rör de många utlandsfödda personer som kommer till och som har en etableringstid på mellan sju och innan de får fotfäste på arbetsmarknaden. Det har gjorts alldeles för lite för att ta till vara de många högskoleutbildade eller yrkeskunniga personer som kommer till , och där byter vi nu spår. Dessa personer kommer att möta Arbetsförmedlingen och få hjälp att validera sina kunskaper och få en bättre grund att stå på för att påskynda etableringen i samhället och på arbetsmarknaden.Jag tror att den reformen är helt avgörande och också en nyckel bland flera till att lösa kompetensförsörjningsbristen.Det handlar också om att parterna måste jobba med att minska fördomar mot personer som är från andra länder och kulturer eller som har funktionshinder. Vi har en väldigt stor outnyttjad resurs i form av kompetenta människor som kommer att kunna bidra till att hjälpa upp den kompetensförsörjningsbrist som vi ser nu kommer när jobben strömmar till.Som svar på relevanta fråga om olika aktörer kan jag säga att jag håller med . Det är inte okej att det bara finns en enda stor arbetsförmedling, och det är också därför som vi har gett i uppdrag att utveckla lagen om valfrihetssystem. Det finns en lagstiftning på plats som antog , och det är nu upp till Arbetsförmedlingen att utveckla hur den ska kunna komma till användning.Det är en viktig fråga som jag för en dialog om, för jag tror att vi behöver arbetsförmedlingar som facken eller andra organisationer inom specialistområden gärna kan driva för att hjälpa varje arbetssökande att matchas mot de lediga jobben.Det finns nämligen en mängd kompetenta personer i . Låt oss aldrig glömma bort det. Men mer utbildning behövs, och där tycker jag att har en poäng. Vi satsar också otroligt mycket mer på utbildningssystemet än . Det är många intressanta synpunkter.Tomas Tobé pratade om tid som skolminister. Jag skulle vilja lyfta fram det som kanske gjorde allra bäst som skolminister, nämligen som gav hur många människor som helst en ny chans till en ny inriktning i livet. Det skulle också ha varit med när pratade om tid som skolminister.Fru talman! Regeringen går in på sitt femte år, och man kan inte hålla på och skylla på hur det såg ut när det gäller utbildningspolitiken. Man får börja ta lite ansvar för det man har gjort under den här tiden.Det gläder mig att statsrådet i slutet av sitt svar säger att det är viktigt att fokusera arbetsmarknadspolitiska åtgärder på just ungdomarna, men frågan är vad statsrådet lägger i begreppet "arbetsmarknadspolitiska åtgärder". Det tycker jag inte riktigt att vi har fått svar på under den här debatten. Är det coachningen som helt avses är vi i så fall många som inte har samma syn på begreppen.För mig och många med mig är arbetsmarknadspolitiska åtgärder i första hand något som utvecklar individen i fråga och som ger kunskap som gör att man lättare får jobb. Då är kanske inte coachningen det som har visat sig vara mest effektivt, även om tog upp det som ett väldigt bra stöd.Jag undrar hur många har varit ute och träffat som har haft stöd av coachning. Jag har varit ute och träffat jättemånga, och den berättelse jag får höra är att man träffas , man filar på sitt cv, men några jobb eller åtgärder som leder vidare till jobb får man inte.Jag skulle vilja höra om de goda exempel som påstår att han har träffat, för att vara ung, och för all del också äldre, arbetslös och vara hänvisad till en coach som man träffar så och där den huvudsakliga sysselsättningen är att fila på ett cv leder inte till någonting över huvud taget.Statsrådet tar också upp yrkesvux i sitt svar. Det är en jätteviktig åtgärd, men kom rapporter från Skolinspektionen om att de som går på yrkesvux inte får tillräckligt med praktikplatser. Då måste vi ändå ställa oss frågan hur man egentligen följer upp de åtgärder som finns. Man kan inte bara tillsätta och sedan inte vidta åtgärder när det inte fungerar.Jag var på ett lärcenter i , apropå utlandsföddas problem, som statsrådet tog upp alldeles . På lärcentret i har man fått pengar från för att utveckla metoder för att snabbare få ut utlandsfödda i arbete. Man har skapat ett omvårdnadsprogram, SAS, för dem som har svenska som andra språk. Det har fallit väldigt väl ut. Det vore lite spännande att få veta hur statsrådet egentligen gör för att följa upp sådana goda exempel och om man kommer att lägga mer pengar på att följa upp hur man kan sprida sådana goda exempel vidare ut i Sverige.Jag vill ändå slutligen, fru talman, fråga statsrådet om hon avser att arbeta för att fördela arbetsmarknadsresurserna i riktning mot mer av kompetenshöjande åtgärder i stället för mot coachning. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka en snedvriden tillgång på arbetsmarknadsåtgärder mellan kvinnor och män med funktionsnedsättningar. Frågan ställs mot bakgrund av att det enligt finns belägg för att flest män får del av det utbud som står till förfogande för personer med funktionsnedsättningar, trots att kvinnorna är övervägande i antal.Jag vill inleda med att säga att arbetslösa personer med funktionsnedsättningar som innebär nedsatt arbetsförmåga har rätt att ta del av all service och alla arbetsmarknadspolitiska program som finns att tillgå hos Arbetsförmedlingen på samma villkor som andra arbetssökande. Vid behov ska de också få del av arbetslivsinriktad rehabilitering och de särskilda anställningsstöd som finns att få för målgruppen. Vidare erbjuder Arbetsförmedlingen sina anställda utbildning om jämställdhet i arbetslivet för att öka kunskapen om betydelsen av en mer jämställd arbetsmarknad.Anställningarna med stöd för personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga fördelas ojämnt mellan könen: av anställningarna går till män. Detta förklaras till viss del av att männen utgör en större andel av arbetslösa som har en funktionsnedsättning med nedsatt arbetsförmåga. Den könsuppdelade arbetsmarknaden utgör en annan förklaring till skillnader i anställningar. Arbetsmarknaden är fortfarande uppdelad när det gäller vad kvinnor och män har för yrke och sysselsättning. Regeringen har , nu senast i budgetpropositionen 2011, påtalat att Arbetsförmedlingen ska fortsätta arbetet för att uppnå en jämnare könsfördelning avseende de arbetsmarknadspolitiska insatserna för målgruppen. Jag vill tacka arbetsmarknadsminister för svaret, även om jag hellre hade sett att svaret innehöll mer av intresse för att utreda frågan närmare.Min interpellation tangerar lite grann det tidigare ärende som var uppe här. Men dem jag pratar om är de som står helt utanför arbetsmarknaden och som riskerar att stå där även framöver.Det är klart att det finns olika statistik och bedömningar av olika aktörer. Sedan lämnar statistiken resten till tolkaren. Jag utgår delvis från LO:s rapport från flera håll - situationen för funktionsnedsatta på arbetsmarknaden. Den bygger i sin tur på utredningar och rapporter från bland annat . Jag utgår också från de vittnesmål jag har fått när jag har pratat med funktionshindrade. Jag har dragit slutsatsen att det finns en snedvriden tillgång till åtgärder för kvinnor med funktionshinder.Att arbetslösa med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga har rätt att ta del av alla de resurser som finns att tillgå är en sanning med modifikation. Det faktum att den enskilde har ett funktionshinder medför att arbetsmarknaden är smalare. Det medför också att möjligheterna att ta del av åtgärdsutbudet krymper.Det kan liknas vid ett smörgåsbord där ett antal rätter endast är skådebröd. Om personen sedan är en kvinna krymper möjligheterna ytterligare eftersom de möjligheter som trots allt står till buds i huvudsak är inriktade på män och manliga yrken. krymper smörgåsbordet ytterligare med både skådebröd och tomma karotter.Jag är övertygad om att de flesta arbetsförmedlare jobbar med jämställdheten för ögonen och ser den enskildes unika behov. Ingen skugga ska falla på dessa överbelastade arbetsförmedlare. Men vad hjälper det om utbudet av tillgängliga åtgärder är så dåligt anpassat för kvinnor med funktionshinder? Vad hjälper det om arbetsförmedlaren har så många arbetssökande att tiden för var och en inte räcker till? Är den sökande en kvinna med funktionshinder som dessutom är pratar vi inte längre om något smörgåsbord utan snarare om dagens lilla lunchmeny.Jag tycker tyvärr inte att det räcker med svaret att regeringen , och senast i budgetpropositionen, påtalat för Arbetsförmedlingen att det ska bli en jämnare könsfördelning. Jag ser hellre att arbetsmarknadsministern anser att frågan är av sådan dignitet att den är aktuell att undersöka närmare för att åtgärda den snedvridna fördelning som finns. Tack för frågan, ! Det är en jätteviktig fråga som du väljer att ta upp. Det är en fråga som alliansregeringen tar på väldigt stort allvar. Vi gör saker på det här området. Låt mig nämna någonting som är väldigt väsentligt här, nämligen en forskningssatsning på för att forska om kvinnors ohälsa och de här bekymren så att vi får mer kunskap.Som jag nämnde i mitt interpellationssvar beror det också på att det är en större andel män och att arbetsmarknaden, som vi väl känner till, är starkt könsuppdelad. Det behövs kunskap och utbildningsinsatser. Arbetsförmedlingen behöver förbättras ännu mer på den här punkten. Det finns säkert också brister när det gäller fördomar och traditioner.Låt mig också säga att en viktig reform som har lett till att fler funktionshindrade har fått jobb är satsningen på nystartsjobben. av 40 000 nystartsjobb har gått till personer som har funktionshinder med nedsatt arbetsförmåga. Vi har också ökat resurserna för lönebidragsanställningar och till Samhall.Låt oss titta tillbaka på det som vi har gjort på sjukförsäkringsområdet. Redan där var det en större andel som kvinnor sjukskrivna och som fick sämre tillgång till rehabilitering. De gömdes och glömdes i systemen. Dem lyfter vi nu fram och försöker hjälpa att komma tillbaka.I sitt regleringsbrev har Arbetsförmedlingen fått ett viktigt uppdrag, nämligen att informera arbetsgivare om alla de möjliga åtgärder som finns. pratade mycket om karotter och måltider. Det finns faktiskt ett smörgåsbord av åtgärder att erbjuda arbetsgivare om de anställer en person som har funktionshinder med nedsatt arbetsförmåga. Vi har höjt ersättningarna för särskilt anställningsstöd för att nämna ett exempel. Det har också blivit stora höjningar för anpassning på arbetsplatsen.Men det finns mer att göra i det här avseendet, och det är någonting som är högt prioriterat på min agenda. Jag kommer att träffa parterna på ett högnivåmöte tillsammans med . Där kommer vi att se hur vi kan försöka ge fler personer med funktionshinder med nedsatt arbetsförmåga chansen att komma tillbaka på arbetsmarknaden och förverkliga sina livsdrömmar, bidra och jobba av sin arbetsförmåga. Det är bra att det händer någonting, men jag tycker att det skulle hända lite snabbare. En av mina uppgifter som riksdagsman är också att ha kontakt med verkligheten. Jag kommer att fortsätta att ha det. Jag kommer att fortsätta att träffa kvinnor med funktionshinder och arbetsförmedlare och följa det här väldigt noga. Jag hoppas verkligen att det kan bli krafttag eftersom det är av anställningarna som går till kvinnor och resten till män. Det här är jätteangeläget. Tack, , för att du väckte denna viktiga fråga! Den är prioriterad. Det finns inget motsatsförhållande här. Det är viktigt att kvinnor får samma möjligheter som män att komma tillbaka.