frsrdg · GZ04JO1 · 2011-11-16 00:00:00 — Av de sammanlagt 34 sidor som publicerats på webbsida inför sam- manträdet, utgjorde totalt 20 sidor kopia av de handlingar som inkommit från JO, varav 18 sidor författats av N.N:s juridiska ombud, innehållande bland annat uppgifter om personuppgifter om N.N. och kontaktuppgifter till närstå- ende. Uppgifter om hotbild eller sekretessfrågor saknades. 2 011 /1 2:JO1 ärendet bestod av 12 sidor, varav 7 sidor avsåg utdrag ur interna rutiner. För- slaget till yttrande bestod av 2 sidor. Av den JO-anmälan som N.N. ingav med komplettering 2008- 12-11 framgår att N.N. varit upprörd och kränkt bl.a. över att inte få ta del av journalhandlingar och en dom som rörde honom själv samt tidsutdräkt vid frågor rörande utlämnande av allmänna handlingar. Mot bakgrund av det som N.N. anfört i sin anmälan framstod det som uppenbart att N.N. sökte publici- tet och krävde att ledamöter skulle avkrävas ansvar för de kränkningar som N.N. menade sig vara utsatt för i och med att han förmena- des grundlagsfästa rättigheter. Enligt uppgift i anmälan hade anmälan utfor- mats i samråd med en juridisk rådgivare. Det fanns inget i anmälan som an- tydde förekomsten av någon hotbild eller önskan om anonymitet. JO gav inte heller någon särskild föreskrift om sekretess. består av 15 politiskt valda fritidspolitiker. Inför varje sammanträde skall handlingar tillställas ordinarie ledamöter, suppleanter och politiska sekreterare. Alla sammanträden sker i en öppen, demokratisk ord- ning och allt underlag jämte protokoll finns tillgängliga för de medborgare som har rätt till insyn och kontroll i beslutsfattandet. Såväl aktuellt som arki- verat material inklusive bilagor finns publicerat på nätet. Sammanträdet före- gås av förberedelser i såväl tjänstemanna- som politiska ledningsgrupper, olika politiska grupperingar samt s.k. MBL-förhandling. Alla handlingar som legat till grund för beslut jämte protokollen skall hållas tillgängliga för alla medborgare och publiceras därför löpande på nätet. Beslutet om att inte sekretessbelägga några personuppgifter i samband med publiceringen på nätet föregicks av s.k. menprövning i enlighet med 7 kap. 1 § c) sekretesslagen (1980:100). Det framstod som uppenbart att det inte fanns någon risk för men för N.N. eller dennes närstående vid utlämnandet av uppgifterna tvärtom talade innehållet i anmälan för att N.N. önskade största möjliga publicitet och att anmälan utformats i samråd med närstående och juridisk sakkunnig. JO-ärendet handlade i huvudsak om offentlighetsprincipens tillämpning. I sammanhanget skall också framhållas att vid beslutstillfället lades inga värde- ringar i det faktum att N.N. är tvångsintagen på en rättspsykiatrisk klinik för vård. En annan omständighet som talade för att inte sekretessbelägga uppgifter var också det faktum att JO särskilt föreskrivit att beslutet skulle fattas av med de krav på öppenhet och information som därvid följer vid politiska beslut, samt att JO inte lämnat någon föreskrift om sekre- tess avseende de handlingar som ingavs till från JO. Det framstod således som att JO gjort samma bedömning beträffande sekretessfrågan. kan också konstatera att två länstäckande dagstidningar base- rat artiklar i detta ärende på innehållet i N.N:s senaste JO-anmälan. har också tidigare figurerat i pressen med såväl namn som uppgift om att han är intagen för tvångsvård vid rättspsykiatriska kliniken. Sekretessfrågan förefal- ler därmed inte helt självklar. Med hänsyn tagen till att N.N. numera inkommit med ytterligare JO- anmälan och därvid anfört att han känner sig kränkt över att uppgifter i hans första JO-anmälan såsom personuppgifter och uppgifter om diagnos och behandling kommit till allmänhetens kännedom får det därmed anses stå klart att bedömningen var felaktig. Med kännedom om den kränkning som N.N. uppger att han nu upplever, står det numera klart att patienten borde ha tillfrågats om sin inställning till sekretessfrågan inför beslut. De personuppgifter som fanns utlagda på nätet avlägsnades så snart kän- nedom erhölls om N.N:s inställning i frågan. Oaktat detta föregicks utlämnandet av uppgifterna av en bedömning som i efterhand visat sig vara felaktig, men som vid beslutstillfället framstod som 2 011 /1 2:JO1 Det är således inte fråga om ett misstag eller något medvetet ont uppsåt. menar dock att rutinerna kan förbättras, innebä- rande att patienter regelmässigt tillfrågas om sin inställning i dessa frågor inför remissyttranden för att undvika bedömningsmisstag, i de fall man över- väger att inte sekretessbelägga personuppgifter. bereddes tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Vid ett sammanträde behandlade två remisser från JO (JO:s ärende dnr 5698-2008). Inför sammanträdet publicera- des remisserna och de handlingar som hade fogats till dessa samt utredning i vissa delar och förslag till yttrande på webbplats, . I de publicerade handlingarna fanns uppgifter om J.H., som vårdades på Rättspsykiatriska kliniken i , och om hans hustru. Av handlingarna framgick bl.a. J.H:s namn, personnummer och telefonnummer samt att han var intagen på den rättspsykiatriska kliniken. Vidare fanns det i handlingarna uppgifter om J.H:s psykiska hälsa. När det gällde hustrun förekom det uppgif- ter om hennes namn och hennes relation till J.H. Den första frågan som inställer sig är om det på grund av sekretess fanns något hinder mot att publicera de aktuella handlingarna på webbplatsen. Inom hälso- och sjukvården råder en stark sekretess. Enligt 25 kap. 1 § för- sta stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. (Motsvaran- de bestämmelse fanns före i 7 kap. 1 c § första stycket sek- retesslagen [1980:100], SekrL). Av 25 kap. 10 § OSL (tidigare 7 kap. 2 § första stycket SekrL) följer dock att beslut om frihetsberövande åtgärder en- ligt lagstiftningen om psykiatrisk tvångsvård eller rättspsykiatrisk vård inte omfattas av sekretess. Det anförda innebär att när JO skickar en remiss till ett landsting och till remissen fogar handlingar som innehåller uppgifter som rör en enskilds hälso- tillstånd eller andra personliga förhållanden, gäller en presumtion för att dessa uppgifter omfattas av sekretess hos . Sådana uppgifter får lands- tinget röja först efter en skadeprövning i det enskilda fallet. Ett beslut om intagning på en viss sjukvårdsinrättning enligt 5 § förord- ningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård är ett sådant beslut som enligt 25 kap. 10 § OSL är undantaget från sekretess. Det har därför från sekretessynpunkt inte funnits något hinder mot att publicera uppgiften att J.H. var intagen på Rättspsykiatriska kliniken i . Genom publiceringen av de ovan nämnda handlingarna har emellertid även uppgifter rörande bl.a. J.H:s hälsotillstånd röjts. Dessa uppgifter omfattas typiskt sett av sekretess hos . I remissvaret har anfört att pub- 2 011 /1 2:JO1 liceringen föregicks av en skadeprövning och att det därvid framstod som uppenbart att uppgifterna kunde röjas utan att J.H. eller någon närstående till honom skulle lida men. Vid skadeprövningen synes ha fäst avse- ende vid den omständigheten att merparten av uppgifterna förekom i de JO- anmälningar som J.H. hade gjort och utgått från att dessa uppgifter var offent- liga hos JO. Sekretessen för en anmälan hos ombudsmän regleras i 42 kap. 2 § OSL (tidigare 11 kap. 4 § tredje stycket SekrL). Där stadgas bl.a. att för uppgift som en justitieombudsman får från en enskild gäller sekretess till skydd för enskilds personliga förhållanden endast om en sekretessbestämmel- se till skydd för sådana förhållanden skulle ha varit tillämplig hos den myn- dighet som ärendet får anses avse och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider betydande men om uppgiften röjs. Sekretessen för uppgift om enskilds personliga förhållanden är således av- sevärt mer begränsad hos JO än inom . När en myndighet på hälso- och sjukvårdens område har att ta ställning till om sådana uppgifter kan läm- nas ut ska myndigheten emellertid tillämpa den sekretess som gäller för den myndighetens verksamhet. Detta innebär att uppgifter som förekommer i en JO-anmälan kan vara sekretessbelagda hos trots att uppgifterna inte skulle anses omfattade av sekretess hos JO. Att en handling är offentlig hos JO kan i och för sig tänkas påverka lands- tingets skadeprövning. Det kan dock vara en vansklig uppgift för att bedöma om uppgifter i en handling skulle lämnas ut av JO (jfr JO:s äm- betsberättelse 1994/95 s. 503). Vidare vill jag framhålla att det förhållandet att remissen i JO:s ärende var ställd till självfallet inte kan tillmätas någon betydelse vid skadeprövning. Inte heller ankom- mer det på JO att upplysa en myndighet om att uppgifter som förekommer i handlingar i ett ärende som remitterats dit kan omfattas av sekretess hos den mottagande myndigheten. Som jag redan framhållit måste en myndighet göra en självständig sekretessprövning och tillämpa den sekretess som gäller för myndighetens verksamhet innan man röjer uppgifter i allmänna handlingar. bedömning att den s.k. hälso- och sjukvårdssekretessen inte innebar hinder mot att röja uppgifterna rörande J.H:s hälsotillstånd kan enligt min mening diskuteras. Jag anser mig dock inte ha grund för att hävda att publicering av uppgifterna på webbplatsen stod i strid med sekre- tessregleringen. Publiceringen måste emellertid även bedömas i förhållande till bestämmel- serna i personuppgiftslagen (1998:204). När det gäller den frågan är Datain- spektionens tillsynsärende dnr 1857-2009 av intresse: inledde Datainspektionen tillsyn mot Da- larna efter att ha uppmärksammats på att det fanns personuppgifter tillgängli- ga på webbplats, . Personuppgifterna avsåg dels en patient på Rättspsykiatriska klinken i (patienten), dels en person (anmälaren) som hade anmält till JO, bl.a. för hantering- en av en ansökan om att få besöka patienten. Datainspektionen avslutade sitt ärende genom beslut . 2 011 /1 2:JO1 nen att hade behandlat personuppgifter på sin webbplats i strid med personuppgiftslagen och anförde bl.a. följande. Tillämpliga bestämmelser missbruksregeln 5 a § personuppgiftslagen Datainspektionen bedömer att publicering av personuppgifterna på webbplats i detta fall utgör sådan behandling av personuppgif- ter i ostrukturerat material som, enligt den s.k. missbruksregeln i 5 a § per- sonuppgiftslagen, är undantagen från tillämpning av huvuddelen av de s.k. hanteringsreglerna. Enligt missbruksregeln får en behandling av personupp- gifter inte utföras om den innebär en kränkning av den registrerades personli- ga integritet. Bedömningen av vad som är en kränkning enligt missbruksregeln bygger på att en intresseavvägning görs i det enskilda fallet där den registrerades intresse av en fredad, privat, sfär vägs mot andra motstående intressen. Be- dömningen ska således inte göras schablonartat enbart utifrån vilka uppgifter som behandlas utan måste även ta sin utgångspunkt i t.ex. vilket sammanhang uppgifterna förekommer och för vilket syfte de har behandlats, vilken sprid- ning de har fått eller riskerat att få samt vad behandlingen kan leda till. Han- teringsreglerna, som i och för sig inte behöver tillämpas, kan ge vägledning i kränkningsbedömningen enligt missbruksregeln. Det kan således inte handla om en kränkning enligt 5 a § personuppgiftslagen om de grundläggande kra- ven enligt 9 § personuppgiftslagen har följts och om behandlingen hade varit tillåten enligt 10 § personuppgiftslagen (prop. 2005/06:173, s. 27). I de rikt- linjer som anges i propositionen för vad som kan vara en kränkning enligt 5 a § personuppgiftslagen anges särskilt brytande av sekretess eller tystnads- plikt. Kommuners och landstings publicering på Internet av protokoll, diarier m.m. är föremål för särskild reglering i 12 § personuppgiftsförordningen. Även om denna bestämmelse formellt gäller undantag från överföringsförbu- det i 33 § personuppgiftslagen, var syftet med bestämmelsen att reglera under vilka förutsättningar kommuner och landsting får publicera protokoll och diarier m.m. på Internet. Bestämmelsen kan därför ge vägledning för vad som ska anses vara en kränkning enligt missbruksregeln. Enligt denna bestämmel- se får en kommun eller ett landsting till ett tredje land överföra personuppgif- ter som ingår i bl.a. ett justerat protokoll som har förts vid ett sammanträde med fullmäktige eller en nämnd. Dock gäller att personuppgifter som direkt pekar ut den registrerade, t.ex. namn, får överföras endast om de gäller en förtroendevald (i dennes uppdrag), eller om övriga behandlade personuppgif- ter som gäller den registrerade (den direkt utpekade personen) inte är känsliga personuppgifter (enligt 13 § personuppgiftslagen) eller uppgifter om lagöver- trädelser (enligt 21 § personuppgiftslagen) och det saknas skäl för att anta att det finns risk för att den registrerades personliga integritet kränks genom överföringen. Dessutom föreskrivs ett förbud för överföring av per- sonnummer och samordningsnummer. Publicering av personuppgifter avseende patienten Av de publicerade personuppgifterna avseende patienten framgår, förutom dennes namn och personnummer, även att han är intagen på en rättspsykiat- risk klinik samt uppgifter om dennes relation till anmälaren. Vidare framgår bl.a. av ett citat i den publicerade JO-anmälan skälen till rättspsykiatriska klinikens beslut om besöksinskränkningar, vilka innehåller en bedömning av patientens psykiska hälsa. 2 011 /1 2:JO1 Enligt 13 § personuppgiftslagen utgör uppgift om en persons hälsa en känslig personuppgift som, om missbruksregeln inte hade varit tillämplig, hade krävt särskilt stöd i personuppgiftslagen för att behandla. Även använd- ningen av personnummer är särskilt reglerad i de s.k. hanteringsreglerna. Behandlingen av denna typ av personuppgifter kan även utgöra en kränk- ning enligt 5 a § personuppgiftslagen. Det är troligt att personuppgifterna om patienten omfattas av sekretess till skydd för den enskilde. Behandling av personuppgifter som innebär brott mot en sekretessbestämmelse nämns i förarbetena som ett exempel på kränkning enligt 5 a § personuppgiftslagen. Genom publiceringen på webben har det också funnits en stor risk för omfat- tande spridning. Datainspektionen anser att har behandlat personuppgifter i strid med personuppgiftslagen genom att lägga ut dessa uppgifter på webbplats. har medgett att publiceringen har skett av misstag. Uppgifterna togs bort av så snart de blev medvetna om misstaget. De har vidare bett patienten om ursäkt. Det saknas därför anledning för Data- inspektionen att vidta ytterligare åtgärder på grund av denna publicering. Publicering av personuppgifter avseende anmälaren Av de publicerade personuppgifterna avseende anmälaren framgår, förutom dennes namn och personnummer, även att anmälaren har haft en relation till patienten. Efter att har tagit bort protokollsbilagorna från webben kvarstår endast möteshandlingarna. Av dessa handlingar framgår att anmäla- ren har begärt att få besöka patienten men fått avslag samt att hon har försökt att smuggla in en webbkamera till patienten. Även om personuppgifterna avseende anmälaren inte omfattas av sekretess kan publiceringen av dessa på webbplats utgöra en kränkning enligt 5 a §. Uppgifter som i sig är harmlösa kan komma att betraktas som känsliga om de görs tillgängliga för sökning och sammanställningar på Inter- net och då uppgifter på Internet oftast finns kvar mycket . En uppgift om att en person har haft kontakt och ev. också en relation med en patient intagen på en rättspsykiatrisk klinik kan uppfattas som integritetskänslig. Till saken hör också att allmänhetens intresse av insyn i handläggning nor- malt kan tillgodoses utan att personuppgifter avslöjas. Att publiceringen även sker i syfte att underlätta distributionen till ledamöter m.fl. kan inte anses vara ett sådant intresse som väger tungt i förhållande till den enskildes intresse av skydd för kränkningar av den personliga integrite- ten. Även detta syfte torde kunna uppfyllas genom att dokumenten publiceras utan personuppgifter (maskning). har också hävdat att ett beslut att inte publicera anmälarens namn på webbplats hade kunnat uppfattas som ett försök att motverka själva syftet med JO-anmälan att påvisa förhållanden eller be- handling av myndigheter som den enskilde upplever som rättsvidriga eller kränkande. Datainspektionen anser inte att detta kan vara ett motiv för att publicera personuppgifter på webben. Tvärtom, kan risk för att bli namngiven på webbplats, och därmed sökbar via Internet, avskräcka enskilda från att göra en JO-anmälan mot . Om den enskilde lämnar sitt samtycke, kan naturligtvis publiceringen inte anses utgöra en kränkning. Datainspektionen anser mot denna bakgrund att har behandlat personuppgifter om anmälaren i strid med personuppgiftslagen. De faktiska omständigheter jag har att bedöma är i hög grad jämförbara med omständigheterna i Datainspektionens tillsynsärende. Mot den bakgrunden kan de uttalanden som Datainspektionen gjorde i sitt beslut i huvudsak föras över på publiceringen av personuppgifterna rörande J.H. och hans hustru på webbplats. Jag gör ingen annan bedömning i detta ärende än den 2 011 /1 2:JO1 Datainspektionen gjorde utan anser att genom publiceringen har behandlat personuppgifter i strid med 5 a § personuppgiftslagen. I remissvaret har uppgett att uppgifterna togs bort så snart fick kännedom om att J.H. kände sig kränkt av den publice- ring som hade skett. Med hänsyn härtill och då jag utgår från att i anledning av Datainspektionens beslut i ärende dnr 1857- 2009 har sett över sina rutiner när det gäller publicering av personuppgifter på Internet anser jag mig kunna lämna saken med gjorda uttalanden. i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något utta- lande från min sida. Fråga om det funnits förutsättningar för en socialförvaltning och en psykiatrisk öppenvårdsmottagning att lämna ut uppgifter vid ett samverkansmöte (Dnr 6300-2009) I en anmälan till JO framförde J.M. klagomål mot socialförvaltningen i Katri- neholms kommun och Psykiatriska öppenvårdsmottagningen i , , angående utlämnande av uppgifter vid ett samver- kansmöte. Av anmälan framgick bl.a. följande. J.M. hade ingett en ansökan om akti- vitetsersättning till . På initiativ av socialförvaltningen i hölls ett samverkansmöte. Vid mötet deltog representanter för socialförvaltningen, , och Psykiatriska öppenvårdsmottagningen i . J.M. uppgav bl.a. följande. Han har via fått vetskap om samverkansmötet. Han har varken skriftligen eller muntligen samtyckt till att information kunde lämnas ut i hans ärende. Han har över huvud taget inte framfört något önskemål om att socialförvaltningen skulle kontakta Försäk- ringskassan. Till anmälan hade fogats en journalanteckning som upprättats vid Försäk- ringskassan . Inledningsvis inhämtades vissa journalanteckningar från dels Psykiatriska öppenvårdsmottagningen i , dels socialförvaltningen i Katrine- holms kommun. i och för anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande över anmälan. anförde följande i sitt remissvar. 2 011 /1 2:JO1 J.M. har för att socialförvaltningen skulle ha läm- nat ut sekretessbelagd information vid ett samverkansmöte vilket förorsakat honom ekonomisk förlust. J.M. uppsökte förvaltningen och fick som handläggare. På första mötet berättade han att han sökt aktivitetsersättning. Han fick dock avslag på sin aktivitetsansökan. uppfattade att han blev mycket ledsen för det. J.M. bad ett flertal gånger hjälpa honom med att ta kon- takt med de inblandade aktörerna, dvs. , , o.s.v. för att hjälpa honom att få aktivitetsersättning. lovade J.M. att försöka hjälpa honom. Med anledning av J.M:s förfrågan kontaktade som är socialförvaltning- ens samordnare för räkning rörande samverkansmöten. är osäker på om hon informerade J.M. om att det var som är förvaltningens ombud på dessa möten. har slutat på förvaltningen, bifogar hennes journalan- teckning över mötet (bilagan har utelämnats; JO:s anm.). har agerat på uppdrag av J.M. i syfte att hjälpa honom till aktivitetsersättning. De kontakter som hon tagit med andra myndigheter har styrts av det uppdrag J.M. givit henne. har samma intresse som J.M. att han skall erhålla akti- vitetsersättning. Av journalanteckningarna framkommer att den information som socialförvaltningen lämnade inte var till men för honom. anser att handläggaren fått i uppdrag av J.M. att tala för hans sak och därmed erhållit en muntlig fullmakt. menar dock att den redan tidigare undertecknade fullmakten innefattar möj- ligheten för handläggaren att tala om ekonomiska frågor varför ytterligare fullmakt för denna fråga var obehövlig. Förvaltningen anser att den information som lämnats gjorts med hans medgivande samt att sekretessbelagd information till men för J.M. inte läm- nats ut. Det manar till eftertanke att J.M. anser att information lämnats ut utan hans medgivande varför förvaltningen skall gå igenom rutinerna för medgivanden och information så att en sådan situation kan undvikas . Den aktuella fullmakten, undertecknad av J.M. , hade i aktu- ell del följande utformning. kommuns får även samarbeta med 2 011 /1 2:JO1 Undertecknad är informerad om och införstådd med att fullmakten omfattar hela familjen och godkänner att den gäller ärendet är aktuellt. för anförde följande i sitt remiss- svar. Enligt sökanden har sociala myndigheter i och psykiatriska kli- niken NLN KSK brutit mot sekretesslagen under ett samverkansmöte 2009- 10-01. Yttrande har lämnats av berörd verksamhetschef, bilaga 1 (se nedan; JO:s anm.). Som framgår av yttrandet har det utarbetats rutiner för samverkan, bilaga 3 (bilagan har utelämnats; JO:s anm.). Enligt rutinerna är det den verksamhet som aktualiserar ärendet i samverkansgruppen som begär in pati- entens samtycke att ärendet får diskuteras med verksamhetsföreträdare i gruppen. I detta fall aktualiserades ärendet av som har uppgett att samtycke finns. I den journalanteckningar från samverkansmötet framgår dessutom att inte lämnat ut sekretessbelagd information om sökanden. Verksamhetschefen anförde följande i det bifogade yttrandet. J.M. har anmält sociala myndigheter i och NLNKSK för att man brutit mot sekretesslagen under ett samverkansmöte . För att kunna hjälpa våra patienter och för att vi skall kunna klara vårt uppdrag har vi utvecklat rutiner för rehabiliteringssamverkan. I detta ingår regelbundna samverkansmöten där försäkringskassa, arbetsförmedling, soci- altjänst och psykiatrin ingår. Det är den verksamhet som aktualiserar ärendet som inhämtar patientens/klientens samtycke till att dennes ärende får diskute- ras med andra verksamhetsföreträdare. Detta ärende aktualiserades av till ett samverkansmöte 2009- 10-01. Det var det sista av 13 ärenden. Medsänder även en kopia på klinikens egna rutiner gällande rehabiliter- ingssamverkan. Under punkt 2, punkt 3 framgår att inom psykiatrin tar när- maste behandlare in samtycke (bilagan har utelämnats; JO:s anm.). Detta är en förutsättning för att kunna ta upp ärendet på samverkansmöten. Enligt uppgift från kontaktperson har samtycke inhämtats från samtliga ärenden de aktualiserat till ett samverkansmöte. I journalanteckning från mötet framgår att man inte utelämnat någon sekretessbelagd information rörande patienten. I yttrande över remissvaren anförde J.M. bl.a. följande. Han har inte begärt att socialförvaltningen ska hjälpa honom att få aktivitetsersättning från Försäk- ringskassan. Det är av synnerlig vikt att det sker en översyn av de rutiner som hänvisat till, och som innebär att den myndighet som aktuali- serar ett ärende i samverkansgruppen inhämtar den enskildes samtycke. I ett beslut anförde JO följande. 2 011 /1 2:JO1