frsrdg · GY04RB1 · 2011-01-01 00:00:00 — anser att det är viktigt att fonden har god legitimitet hos medlemsländerna för att den ska få gehör för sina policyrekommendationer. Därför uttryckte sitt stöd för att överföra röststyrka från överrepresenterade länder till underrepresenterade tillväxt- och utvecklingsländer. För både och den nordisk-baltiska valkretsens del innebär inflytandereformen en marginellt lägre röststyrka. bidrar också med experthjälp till centralbanker i utvecklingsländer, så kallad teknisk assistans. omfattade detta samarbete med centralbankerna i , , och . Verksamheten finansierades med medel från Sida. Betalningssystemet är system för kontoöverföringar. Det är knutpunkten i det svenska finansiella systemet eftersom det ger deltagarna banker, clearinghus och flera andra marknadsaktörer möjligheten att göra överföringar på ett sätt som inte medför kredit- eller likviditetsrisker, vilket i sin tur minskar risker för det finansiella systemet. I kan en deltagare göra överföringar från sitt eget konto i till en annan deltagares konto i . Dessa överföringar kan avse deltagarnas egna finansiella transaktioner eller transaktioner för deras kunders räkning. I stort sett samtliga betalningar i svenska kronor som inte sker internt i en enskild bank hanteras i någon form genom . Omsättningen i systemet motsvarar BNP. För att öka effektiviteten i betalningssystemet tillför likviditet genom att lämna kredit till deltagarna mot säkerheter. Säkerheterna utgörs främst av svenska och utländska värdepapper, men kan även vara utländsk valuta. Eftersom är ett system som har avgörande betydelse för att det finansiella systemet ska fungera väl har satt ett högt mål för dess tillgänglighet. Systemet ska vara tillgängligt under av den tid det är öppet. ska också motsvara kundernas krav. har därför som mål att av kunderna ska vara nöjda med . Samtliga kostnader för att tillhandahålla tjänsterna i ska finansieras genom avgifter från deltagarna. Detta innebär också att själv betalar avgift efter samma princip som övriga deltagare och dessutom betalar för de funktioner som används för att genomföra penningpolitiken. I anslutning till tillhandahåller även särskilda konton och krediter för att underlätta avvecklingen av värdepappersaffärer. Euroclear , den svenska centrala värdepappersförvararen, hanterar dessa konton och krediter på uppdrag av . Verksamheten 2010 har det tillkommit en ny deltagare i . Vid utgången av 2010 fanns totalt 23 deltagare i systemet. hanterade i genomsnitt 11 754 transaktioner per dag . Detta är en ökning jämfört med . Det året ökade dock antalet transaktioner i främst under tredje tertialet. Jämfört med var det genomsnittliga antalet betalningar under tredje tertialet 2010 något lägre. Den genomsnittliga transaktionen uppgick till . var av transaktionerna , vilket innebär att antalet relativt små betalningar minskade jämfört med . Den dagliga omsättningen var i genomsnitt. Justerat för transaktioner som hör samman med särskilda låneprogram, innebär detta en minskning jämfört med föregående år. I genomsnitt hade deltagarna i ett kreditutrymme på , vilket är en minskning med 54,6 miljarder jämfört med föregående år. Detta kreditutrymme motsvarar värdet av de säkerheter som deltagarna ställt till och som inte utnyttjats som säkerhet för andra krediter som lämnat. Summan av de krediter som varje deltagare maximalt utnyttjade per dag motsvarade i genomsnitt av detta kreditutrymme. uppgraderade både den tekniska plattform och den mjukvaruapplikation som använder. Eftersom är mycket betydelsefullt för det finansiella systemet behöver ha väl fungerande reservrutiner om det tekniska systemet skulle fallera. genomförde därför flera övningar av reservrutiner, både självständigt och tillsammans med deltagarna. slutfördes en utredning om roll i det centrala betalningssystemet som analyserat om det är eller någon annan extern operatör som ska tillhandahålla systemet. Utredningen konstaterade att det finns olika möjliga alternativ där roll skulle kunna vara mindre än . Utredningens slutsats var att det kan finnas samhällsekonomiska vinster i att utkontraktera den tekniska driften av , men att det är tveksamt om det finns några vinster i att minska roll ytterligare. Efter avslutad utredning beslutade direktionen att även fortsättningsvis ska tillhandahålla och svara för den funktionella driften. Frågan om den tekniska driften utreddes däremot separat som en bankövergripande fråga. fattade ett inriktningsbeslut om att anlita en extern driftoperatör för den tekniska driften av systemet. Detta under förutsättning att en sådan kan uppfylla krav på funktionalitet, säkerhet och kostnadseffektivitet. Uppföljning mål för betalningssystemet uppfylldes . Systemet fungerade sammantaget väl, även om 3 störningar som påverkade tillgängligheten inträffade under slutet av året. Systemet var tillgängligt av tiden då betalningar hanteras, vilket innebär att målet om tillgänglighet uppfylldes. inträffade dessutom 3 incidenter i som hade begränsade konsekvenser för deltagarna. Kostnaderna för verksamheten uppgick till och täcktes till av avgifter. Detta innebär att full kostnadstäckning inte uppnåddes, men eftersom en avvikelse på medges ett enskilt år kan målet om att avgifterna ska täcka kostnaderna ändå anses vara uppfyllt. genomförde ingen enkät bland deltagarna i systemet. Kundundersökningen 2009 visade dock att av de svarande var nöjda eller mycket nöjda, vilket är högre än målet om . En ny kundundersökning kommer att göras 2011. i ett internationellt perspektiv är kopplat till betalningssystem i andra länder genom att är deltagare i det svenska betalningssystemet. driver ett avvecklingssystem för valutaaffärer som omfattar 17 valutor. Detta innebär att till exempel störningar i andra betalningssystem kan påverka och vice versa. är dock inte den enda utländska RIX-deltagaren. Av de 23 deltagarna i har 8 sin hemvist i utlandet. För att ska kunna driva och utveckla på ett effektivt sätt krävs det därför att har ett bra samarbete med andra centralbanker som driver system för stora betalningar. Ett sådant samarbete har med bland annat och . Samarbetet med är extra viktigt eftersom och har valt samma tekniska plattform för sina system för stora betalningar. verkar också tillsammans med i det forum för centralbanker som leverantören av den tekniska plattformen har etablerat. På begäran av de svenska marknadsaktörerna är dessutom involverad i diskussionerna om att skapa en paneuropeisk plattform för avveckling av värdepappersaffärer. Detta projekt kallas för TARGET2-Securities och drivs av ECB och de nationella centralbankerna i de länder som ingår i eurosamarbetet. Kontantförsörjning ansvarar för landets försörjning med sedlar och mynt och har ensamrätt att ge ut sedlar och mynt. Detta innebär att tillhandahåller sedlar och mynt, förstör uttjänta sedlar och mynt och löser in ogiltiga sedlar. Målet för denna verksamhet är att säkerställa att sedlar och mynt är av hög kvalitet och att kontantförsörjning är säker och effektiv. Allmänheten och de företag som hanterar kontanter ska ha ett stort förtroende både för sedlar och mynt och för kontantförsörjningen. lämnar ut kontanter till bankerna vid sina två platskontor för kontanthantering i och . Bankerna distribuerar sedan kontanterna vidare till handeln och allmänheten via sina tolv kontantdepåer runt om i landet. Den praktiska hanteringen av dessa kontantdepåer sköts av värdetransportföretagen hos vilka depåerna ligger. Värdetransportföretagen ansvarar också för distributionen av sedlar och mynt. Verksamheten 2010 Det genomsnittliga värdet på kontanter i cirkulation var . Värdet på kontanter i cirkulation har länge ökat , men har minskat för tredje året i följd. Minskningen uppgick till . Denna utveckling kan delvis förklaras av att mängden 1 000-kronorssedlar i cirkulation har minskat och att denna sedel inte till fullo har ersatts av sedlar i andra valörer. Det har dessutom blivit vanligare att betala med kort i butik. Det genomsnittliga värdet på sedlarna i cirkulation var (se diagram 13). Den sedelvalör som det fanns flest av och som svarade för den största delen av detta belopp var 500-kronorssedeln. Denna sedel utgjorde av antalet sedlar och stod för av det totala värdet på sedlarna i cirkulation i genomsnitt . Genomsnittligt värde på sedlar i cirkulation, miljarder kronor 0 20 40 60 80 100 120 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Det genomsnittliga värdet på mynten i cirkulation var (se diagram 14). Den myntvalör som det fanns flest av var enkronan. Detta mynt utgjorde av antalet mynt i cirkulation och stod för av det totala värdet av mynten i cirkulation i genomsnitt . Genomsnittligt värde på mynt i cirkulation, miljarder kronor 0 1 2 3 4 5 6 7 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 fortsatte att arbeta med den översyn av den svenska sedel- och myntserien som började . beslutade direktionen att ska inleda arbetet med att utforma en ny sedel- och myntserie. Målet är att modernisera sedlarna och mynten så att de även i fortsättningen har ett effektivt skydd mot förfalskningar. Mynten behöver också bli lättare och mindre så att hanteringskostnaderna och miljöbelastningen kan minska. Arbetet med att utforma den nya sedel- och myntserien sker i samverkan med banker, värdebolag, handelns branschorganisationer och . beslutade , efter en framställning från , att ska få ge ut två nya valörer en 200-kronorssedel och ett 2-kronorsmynt. Dessa valörer kommer att ersätta en betydande mängd 100-kronorssedlar och enkronor, vilket bör medföra att antalet sedlar och mynt kommer att minska. I framställning till föreslog direktionen att även skulle få ge ut ett 20-kronorsmynt. Riksbanksfullmäktige ansåg emellertid att 20-kronorssedeln inte bör ersättas med ett mynt. bedömde därför att frågan om införandet av ett 20-kronorsmynt tills vidare borde anstå och avslog direktionens förslag i denna del. upphörde 50-öresmyntet att vara lagligt betalningsmedel. Myntet kan dock fortfarande lösas in på bankerna till och med . gav vidare ut ett minnesmynt med anledning av kronprinsessan bröllop (se figur 2). Myntet gavs ut i två valörer ett silvermynt i valören och ett guldmynt i valören . Enligt preliminära uppgifter såldes 11 650 silvermynt och 4 370 guldmynt. Definitiva uppgifter om antalet sålda minnesmynt kommer att bli kända när de mynt som beställdes levererats av i . pågick arbete med att förbereda byggstarten för ett nytt kontor för kontanthantering i enlighet med beslut . Kontoret kommer att ligga i kommun och ska ersätta nuvarande två kontor för kontanthantering. Byggstarten beräknas ske och kontoret planeras vara i drift . gjorde en ny offentlig upphandling av sedeltillverkningen. vann upphandlingen och kommer därmed att tillverka svenska sedlar framöver. 2006 2007 2008 2009 2010 Genomsnittligt värde på sedlar och mynt i cirkulation (miljarder kronor) 107 109 108 107 104 Genomsnittligt värde på sedlar i cirkulation (miljarder kronor) 101 104 102 100 98 Genomsnittligt värde på mynt i cirkulation (miljarder kronor) 5 6 6 6 6 Antal sedlar i cirkulation (miljoner stycken) 372 390 392 354 351 Antal mynt i cirkulation (miljoner stycken) 2 071 2 2 256 Antal förfalskade sedlar (stycken) 996 1 248 1 512 1 064 1 503 Anm. Uppgifterna om genomsnittligt värde på sedlar och mynt respektive antalet sedlar och mynt i cirkulation är avrundade. I uppgiften om antalet mynt i cirkulation 2010 ingår även minnesmynt. genomförde dessutom en uppföljning av hur den nya depåstrukturen för kontanthanteringen fungerar. Uppföljningen visade att kontanthanteringen i huvudsak bedrivs på ett effektivare sätt i den nuvarande depåstrukturen jämfört med hur det var innan. Ansvarsfördelningen mellan och de privata aktörerna fungerar också bra och kommer att behållas även framöver. kontanthanteringsråd hade två sammanträden . I rådet deltar representanter för banker, bankdepåer, värdetransportbolag, detaljhandel, fackföreningar och berörda myndigheter. Bland de frågor som togs upp i rådet fanns översyn av sedel- och myntserien, uppföljning av depåstrukturen för kontanthanteringen, en undersökning om svenskarnas betalningsvanor samt utvecklingen vad gäller rån mot banker, värdetransporter och butiker. Uppföljning De svenska sedlarna förfalskades i liten omfattning . Värdet på de falska sedlar som togs ur cirkulation uppgick till , vilket är en minskning jämfört med . Antalet falska sedlar som togs ur cirkulation har dock ökat något , och det är i huvudsak den äldre 50-kronorssedeln utan folieband som har förfalskats. bedömer att säkerheten kring kontanthanteringen även i övrigt ligger på en hög nivå. tar löpande in information om hur kontantförsörjningen i samhället fungerar genom kontanthanteringsrådet och de arbetsgrupper som är knutna till rådet. Därmed får kunskap om hur marknadsaktörerna anser att kontantförsörjningen fungerar. bedömer att kontantförsörjningen fungerar väl och att det finns ett stort förtroende för sedlar och mynt som betalningsmedel. ETT FAST PENNINGVäRDE PRISSTABILITET 2010/11:RB1 2010/11:RB1 ETT FAST PENNINGVäRDE PRISSTABILITET Marknadsvärdet på finansiella tillgångar uppgick till . Den totala avkastningen var , medan avkastningen exklusive valutakurseffekter uppgick till . Den taktiska förvaltningen av tillgångarna bidrog med till avkastningen. förvaltar finansiella tillgångar i första hand för att säkerställa att banken kan uppfylla sitt lagstadgade mål och utföra sina uppdrag: att genomföra penningpolitiken, att ha beredskap att intervenera på valutamarknaden och att kunna ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. Detta ställer höga krav på tillgångarnas sammansättning. Med dessa krav som utgångspunkt förvaltas tillgångarna för att ge så hög långsiktig avkastning som möjligt i förhållande till den risk som tas. En långsiktigt god avkastning på tillgångarna stärker finansiella oberoende. fattar beslut om den strategiska inriktningen för tillgångsförvaltningen. anger bland annat ramarna för hur valutareserven ska fördelas på olika valutor och tillgångar samt vilken genomsnittlig löptid värdepapperen i valutareserven ska ha. Översyn av klargjorde i sitt yttrande över betänkandet finansiella oberoende (SOU 2007:51, Fi2007/6427) att det fanns skäl att se över valutareservens storlek och graden av valutarisk i bankens finansiella tillgångar. aviserade att man avsåg att genomföra en allmän översyn av riktlinjerna för kapitalförvaltningen. utredde och analyserade flera frågor internt. Riksbanksfullmäktige och direktionen lämnade också en gemensam framställning till om vidare behov av utredningar som bland annat berör frågan om upplåning till valutareserven och storleken på det egna kapitalet. Den enskilt största finansiella risken i balansräkning är att den svenska kronan ökar kraftigt i värde. Detta leder till att valutareservens värde faller mätt i kronor, vilket i sin tur minskar storleken på bankens eget kapital. analyserade möjligheten att minska valutarisken genom att använda standardiserade derivatinstrument och kommer att utreda frågan om valutarisken kan hanteras genom att ingår bilaterala avtal med lämpliga motparter. En lärdom av den interna översynen är att vid kapitalförvaltningen i än högre grad än tidigare bör lägga vikt vid att valutareserven ska förvaltas så att banken alltid kan uppfylla sina åtaganden. Det innebär att i många fall bör göra avsteg från vad som i kapitalförvaltningssammanhang anses vara god marknadspraxis. Detta har påverkat utformningen av investeringspolicy . I den gemensamma framställningen till föreslog fullmäktige och direktionen att en utredning ska se över det finansiella regelverket även när det gäller frågor kring . Bland annat bör den föreslagna utredningen analysera omfattningen och räckvidden av upplåningsrätt samt Riksgäldens skyldighet att biträda med sådan upplåning, allt med beaktande av olika föreskrifter i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. ställde sig bakom förslag i denna del och meddelade regeringen att det finansiella regelverket ska ses över även i dessa delar. behandlade också ett granskningsärende om oberoende som aktualiserades av den förstärkning av valutareserven som genomfördes och tillämpningen av upplåningslagen i samband med detta. I sitt yttrande till meddelade att man delar bedömning att den nuvarande ordningen är förenlig med regleringen av självständighet i regeringsformen, riksbankslagen och eftersom riksbankslagen ger rätt att förstärka valutareserven på andra sätt än genom upplåning via Riksgälden. finansiella tillgångar finansiella tillgångar utgörs av guld- och valutareserven inklusive fordringar på (), tillgångar knutna till penningpolitiska verksamhet och övriga finansiella tillgångar (se diagram 15). finansiella tillgångar , miljarder kronor Guldreserv 38,5 Valutareserv 254,8 Övriga finansiella tillgångar 0,6 Fordringar på IMF 31,2 Penningpolitiska tillgångar 0,5 Valutareserven består av räntebärande värdepapper i utländsk valuta med hög likviditet och låg risk, i huvudsak statsobligationer. Genom att stora delar av valutareserven är placerad i utländska valutor uppstår en valutarisk som påverkar resultat mätt i kronor. För att minska svängningarna i värdet på valutareserven i kronor (valutarisken) gör placeringar i ett antal olika valutor utöver de som normalt används för interventioner på valutamarknaden eller för likviditetsstöd. Banken placerar främst i euro (EUR) och amerikanska dollar (USD), men även i brittiska pund (GBP), norska kronor (NOK), australiensiska dollar () och kanadensiska dollar (CAD) (se tabell 3). Eftersom marknaden för norska statsobligationer är relativt liten och har låg omsättning har valt att inte investera direkt på den norska obligationsmarknaden. I stället placerar i amerikanska obligationer, och omvandlar deras valutarisk till norska kronor på valutaderivatmarknaden. I övrigt överensstämmer tillgångsfördelning med valutafördelningen. För att öka avkastningen i förvaltningen investerar även i värdepapper med statsgaranti och i australiensiska delstatsobligationer. Fördelning på valuta och tillgångar i valutareserven, procent USD EUR GBP CAD Valutafördelning 20 50 10 5 5 10 100 Tillgångsfördelning 30 50 10 5 5 0 100 Källa: . I likhet med många andra centralbanker har en guldreserv. Den är till stor del en kvarleva från tiden då värdet på utestående sedlar och mynt var kopplat till guld. Guldreserven kan dock också bidra till att motverka svängningarna i värdet på valutareserven eftersom priset på guld inte brukar följa samma mönster som priserna på obligationerna i valutareserven. Bland tillgångar finns även fordringar på IMF. lånar ut pengar till IMF, som i sin tur lånar ut pengar till utvecklingsländer och länder i finansiell kris. För att kunna genomföra penningpolitiken kan också hålla tillgångar i svenska kronor, så kallade penningpolitiska tillgångar. bestod dessa huvudsakligen av de fordringar på svenska banker som uppstår när lånar ut pengar genom att köpa värdepapper av bankerna, det vill säga genomför den penningpolitiska repan. har banksystemet ett likviditetsöverskott som lånar in via dagslån (finjusterande transaktioner) och genom att emittera riksbankscertifikat, varför de penningpolitiska transaktionerna i stället resulterar i att får en skuld till bankerna. har dessutom övriga finansiella tillgångar som består av finansiella derivat. finansiella regelverk och hantering av olika risker har beslutat om en finansiell riskpolicy som fastställer de övergripande ramarna för den risk som är beredd att ta i tillgångsförvaltningen. Inom avdelningen för kapitalförvaltning finns enheten middle office som ansvarar för den dagliga riskkontrollen och för beräkningen av avkastningen på tillgångar. Inom finns också en riskenhet, placerad vid stabsavdelningen, som ansvarar för den övergripande riskkontrollen. finansiella risker förekommer i form av likviditetsrisk, marknadsrisk och kreditrisk. Likviditetsrisk är risken för att inte kan fullgöra sina åtaganden därför att tillgångarna i guld- och valutareserven inte kan avyttras, eller endast kan avyttras till ett väsentligt reducerat pris. Marknadsrisk är risken för att marknadsvärdet på tillgångar faller. Marknadsrisken kan i sin tur delas upp i valutarisk, ränterisk och guldprisrisk. Kreditrisk är risken för förluster på grund av att motparter eller utgivarna av de värdepapper som investerat i inte fullgör sina åtaganden. följer löpande upp riskerna i förvaltningen. Det huvudsakliga riskmåttet för marknadsrisk är Value-at-Risk (VaR). VaR mäter den största förlust som kan uppkomma till följd av prisrörelser över en bestämd tidsperiod och med en viss sannolikhet. testar också regelbundet hur känslig guld- och valutareserven är för oväntade marknadshändelser. Testerna visar hur mycket värdet kan minska om ett visst tänkt eller historiskt scenario inträffar. Till de finansiella riskerna kommer operativa risker. Sådana risker finns i all verksamhet och kan leda till förluster om någon till exempel begår ett misstag eller gör något otillåtet eller om det blir fel i de tekniska systemen. penningpolitiska styrsystem fastställer nivån för reporäntan för att inflationen ska utvecklas på ett sådant sätt att inflationsmålet uppfylls. När direktionen fattat sitt beslut om vad reporäntan ska vara är det sedan via det penningpolitiska styrsystemet som detta beslut påverkar marknadsräntorna. penningpolitiska styrsystem är utformat för att styra den kortaste marknadsräntan, dagslåneräntan. Tanken är att genom att bestämma nivån på reporäntan och redovisa en bedömning av hur reporäntan kommer att utvecklas även påverkar räntorna på eftersom förväntningarna om framtida korta räntor bestämmer nivån för räntor med något längre löptider. En stabil dagslåneränta utgör på så vis ett ankare för räntor med längre löptider. Därmed påverkas också aktiviteten och prisutvecklingen i ekonomin. In- och utlåningsräntorna sätter ramarna för dagslåneräntan styr dagslåneräntan genom att bestämma villkoren för bankernas in- och utlåning i . Bankerna kan placera hos eller låna av . Det gör bankerna till räntor som publiceras i förväg, de så kallade in- och utlåningsräntorna, som ligger under respektive över den gällande reporäntan. Denna skillnad skapar incitament för bankerna att i första hand låna av och placera hos varandra till vad som kallas dagslåneräntan. Skillnaden mellan in- och utlåningsräntorna kallas räntekorridoren. Dagliga operationer begränsar rörelser i dagslåneräntan In- och utlåningsfaciliteterna ser till att dagslåneräntan håller sig inom räntekorridoren. Men vill dessutom att dagslåneräntan ska ligga nära och stabilt kring reporäntan, som ligger i mitten av räntekorridoren. Var dagslåneräntan mer exakt kommer att hamna inom räntekorridoren är emellertid en förhandlingsfråga mellan bankerna på dagslånemarknaden. I och med att räntekorridoren har en bredd på kan dagslåneräntan variera kraftigt från till en annan beroende på vad bankerna kommer överens om i förhandlingarna. är därför beredd att genomföra finjusterande operationer vid slutet av . Volymen i operationerna bestäms av banksystemets nettoposition gentemot vid dagens slut. Finjusteringarna innebär att banksystemets dagliga låne- eller placeringsbehov tillgodoses till en ränta som ligger över eller under reporäntan. De bidrar därför till att dagslåneräntan brukar hamna nära reporäntan. Repor och riksbankscertifikat minskar storleken på finjusteringarna Om banksystemet som helhet behöver låna hos råder ett så kallat strukturellt underskott i betalningssystemet. Omvänt, om banksystemet har ett placeringsbehov råder ett strukturellt överskott. fram fanns ett strukturellt underskott i betalningssystemet. försåg då banksystemet med likviditet via veckovisa repor. köpte värdepapper av bankerna, som man kom överens om att sälja tillbaka värdepapperen senare till ett förutbestämt pris som utgick från den för tillfället rådande reporäntan. har banksystemet i stället haft ett likviditetsöverskott gentemot .