frsrdg · GY04ER1 · 2011-03-02 00:00:00 — Europarådsdelegation överlämnar den bifogade redogörelsen för verksamheten inom den parlamentariska församlingen . Till redogörelsen är fogad en förteckning över de rekommendationer, resolutioner och yttranden som antagits av församlingen . 1Albanien, 2Andorra, 3Armenien, 4Azerbajdzjan, 5Belgien, 6Bosnien och , 7Bulgarien, 8 , 9Danmark, 10Estland, 11Finland, 12Frankrike, 13Georgien, 14Grekland, 15Irland, 16Island, 17Italien, 18Kroatien, 19Lettland, 20Liechtenstein, 21Litauen, 22Luxemburg, 23Makedonien, 24Malta, 25Moldavien, 26Monaco, 27Montenegro, 28Nederländerna, 29Norge, 30Polen, 31Portugal, 32Rumänien, 33Ryssland, 34San Marino, 35Schweiz, 36Serbien, 37Slovakien, 38Slovenien, 39Spanien, 40Storbritannien, 41Sverige, 42Tjeckien, 43Turkiet, 44Tyskland, 45Ukraina, 46Ungern, 47Österrike. 1 roll i det europeiska samarbetet5 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter5 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet8 2.3 Reformering av verksamheten9 2.4 Granskning av åtaganden10 2.4.1 Granskning genom frågor till ministerkommittén11 2.4.3 Observatörer och andra samarbetspartner11 2.5.1 Europeiskt forum för demokratins framtid12 2.5.2 relationer med andra internationella organisationer13 2.6.2 Uppföljning av verkställighet av beslut15 2.6.3 Avskaffandet av dödsstraffet15 2.6.4 Mekanismer för att skydda de mänskliga rättigheterna16 2.6.5 Bekämpning av familjerelaterat våld17 2.6.6 Kampanj för att stoppa sexuellt våld mot barn17 2.8 Priser och utmärkelser18 3 Den svenska delegationen20 3.1 Delegationens sammansättning den 1 januari31 oktober20 3.2 Delegationens sammansättning den 1 november31 december22 4 Huvudområden för församlingens verksamhet25 4.1.1 Granskning av hur medlemsländerna uppfyller sina åtaganden25 4.2.1 Situationen i Kosovo26 4.2.2 Utvecklingen i Vitryssland26 4.2.4 Konsekvenserna av kriget mellan och Ryssland27 4.2.5 Politiska konsekvenser av den ekonomiska krisen27 4.3 Juridiska frågor och mänskliga rättigheter28 4.3.1 Romerna i Europa28 4.3.2 Genomförande av konvention om mänskliga rättigheter28 4.5.2 Frihet för medier29 4.6 Befolknings- och flyktingfrågor30 4.6.1 Genusrelaterade krav på asyl30 4.6.2 Asylsökande romer i Europa30 4.6.3 Internering av asylsökande30 4.7 Sociala frågor och hälso- och familjefrågor31 4.7.1 Barn och våld i hemmet31 4.8.1 Skogar: vår planets framtid31 4.8.2 Biologisk mångfald och klimatförändring32 4.9.2 Kvinnors deltagande i ouppklarade konflikter32 Förteckning över församlingens beslut 201034 1 roll i det europeiska samarbetet har sedan sin tillkomst varit en huvudaktör när det gällt att skapa en gemensam europeisk värdegrund baserad på krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. uppdrag är att åstadkomma ett fastare samarbete mellan medlemmarna bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. Genom sina 209 konventioner är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. var en av grundarna när stadgar undertecknades av tio västeuropeiska stater i . Efter har medlemskrets mer än fördubblats. /11 hade 47 medlemsländer. Samtliga europeiska stater utom och Kosovo ingår i rådet. Stöd för och uppföljning av den samhälleliga utvecklingen i Öst- och har varit en viktig del av arbetet i den parlamentariska församlingen under utvidgningen. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna i medlemsländerna. och fördjupade integration har av setts som en fråga som direkt påverkar egen framtid och dess roll i det europeiska samarbetet. En majoritet inom utgörs numera av EU-medlemmar. Förändringar i samarbetsstrukturer ställde inför utmaningar som ledde till ett tredje toppmöte mellan medlemsländernas stats- och regeringschefer . Det tredje toppmötet lade grunden för en reformprocess med syfte att skapa en mer tydlig och effektiv organisation med fokus på kärnuppdraget att främja de grundläggande värdena: respekten för de mänskliga rättigheterna, demokrati och rättsstatens principer. uppmärksammades särskilt att hade gått sedan om de mänskliga rättigheterna antogs. 1.1 Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter arbetar på tre politiska nivåer: ett beslutande och verkställande organ, ministerkommittén, ett rådgivande och pådrivande organ, den parlamentariska församlingen, och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå den europeiska kongressen för lokala och regionala organ, kommunalkongressen. Den parlamentariska församlingen var den första i sitt slag i . Även om den från början kallades den rådgivande församlingen, har man successivt gått över till beteckningen den parlamentariska församlingen. Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och är medlemmar av dessa parlament. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Sedan blev medlem är antalet delegater i församlingen 318. Det finns lika många suppleanter. Dessutom deltar parlamentariker från , och med observatörsstatus i församlingens arbete. Stora förändringar i omvärlden och egen utvidgning har motiverat en kontinuerlig översyn av verksamhetens inriktning och organisation samt av formerna för det europeiska samarbetet. Församlingen är genom sina dagsaktuella debatter och ställningstaganden en plattform där centrala framtidsfrågor dryftas. Vid utvidgningen av har församlingen medverkat aktivt genom att förbereda kandidatländer för medlemskap, bedöma om villkoren för medlemskap är uppfyllda och bistå de nya medlemsländerna i deras demokratiska utveckling. Församlingen har varit pådrivande i frågor om de mänskliga rättigheterna och minoriteters rättigheter samt har bidragit vid tillkomsten av ett stort antal konventioner. Genom utvidgningen av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upprätthålla värderingar och principer. Den parlamentariska församlingen anser att det är viktigt att säkerställa att grundläggande värderingar och därigenom dess trovärdighet inte försvagas. Det räcker inte med att ett land ingår en principiell förbindelse att respektera de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. Uppföljningen och kontrollen av att dessa principer följs är en central del av verksamheten. Församlingens ambition är att stärka den parlamentariska dimensionen inom . För att främja öppenhet, demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande i måste församlingens inflytande i beslutsprocessen bli större. Parlamentarikerna har rekommenderat stadgeändringar som berör reglerna för beslutsfattandet och framför allt relationer mellan olika organ i . Vidare har församlingen uppmanat ministerkommittén att använda som en plattform för dialog mellan medlemsländer i och utanför EU. Församlingen anser även att det är viktigt att utveckla bättre synergier mellan och övriga institutioner och organ. Församlingen representerar nästan hela den partipolitiska skalan i medlemsländerna, något som bidrar till dess auktoritet. Fem partigrupperingar är verksamma inom : den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), alliansen för liberaler och demokrater (), den europeiska demokratiska gruppen () samt den förenade europeiska vänstern (UEL). Endast ett trettiotal parlamentariker står utanför dessa partigrupperingar. För att medlemsländernas ombud ska kunna fullgöra sina uppgifter i ministerkommittén, i den parlamentariska församlingen och i sekretariatet krävs privilegier och immunitet. Dessa är fastställda i konventioner nr 1 och 2, som är allmänna överenskommelser om privilegier och immunitet, samt protokoll nr 10. Genom en stadgeförändring 2006 tydliggjordes församlingsmedlemmarnas privilegier och immunitet som gäller vid delegaternas mandatutövning (res. Parlamentarikerna har också en ambition att höja värdet av den identitetshandling (laissez-passer) som församlingen förser sina medlemmar med. 2 Den parlamentariska församlingens verksamhet möttes i fyra delsessioner . Samtliga hölls i . Delsessionerna ägde rum , , och . Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde i , , i , , och den 12november i , . Vid de fyra delsessionerna debatterades utskottens rapporter, avgavs rekommendationer till ministerkommittén, antogs resolutioner och direktiv, gjordes uttalanden i aktuella frågor samt debatterades akuta politiska frågor. De rapporter som lades fram för församlingen och det ständiga utskottet hade förberetts av tio fackutskott eller deras underutskott som sammanträtt i , i eller i något av medlemsländerna på inbjudan av respektive lands parlament. ska enligt artikel 1 i sin stadga (CETS 1) utöver att värna de mänskliga rättigheterna dryfta frågor av gemensamt intresse bl.a. på de ekonomiska, sociala, kulturella, vetenskapliga, juridiska och administrativa områdena. Det ingår i roll att fokusera på de mest utsatta samhällsgruppernas villkor och rättigheter. Bland dessa grupper märks äldre, sjuka, handikappade, barn, kvinnor, minoriteter, flyktingar, tvångsförflyttade, klimatflyktingar och katastrofoffer. Vid sidan av utskotten har församlingens styrelse (byrån), de politiska gruppledarnas samordningsgrupp och delegationsordförandena en viktig roll när det gäller att dra upp riktlinjer för församlingens verksamhet. Till president för församlingen valdes den turkiske parlamentarikern (). Han är församlingens 25:e president. Församlingen väljer också 20 vicepresidenter på roterande basis. Enligt de regler som styr omval av församlingens president (res. 1583, 1584, 1585) kan presidenten numera omväljas bara en gång. Den referensgrupp (the presidential committee) som består av de politiska gruppledarna är ett konsultativt organ och har i uppdrag att stödja byrån och presidenten. Parlamentarikerförsamlingens generalsekreterare väljs av församlingen på förslag av ministerkommittén (63 §). () valdes till posten . Vid oktobersessionen skedde valet av ny generalsekreterare och vann gjorde (), dåvarande generaldirektör för den parlamentariska församlingen. tillträdde sin nya tjänst . Det är ministerkommittén som beslutar i frågor som rör budget. Församlingen har rätt att yttra sig. Vid en utvärdering av aktiviteterna inom bör man beakta att förväntningarna och trycket på organisationen har ökat genom utvidgningen av medlemskretsen. Däremot har resurser inte tillförts i motsvarande grad. Medlemsstaterna har dock genom det tredje toppmötets beslut bekräftat sina åtaganden gentemot och dess värderingar. Dessa åtaganden borde infrias genom att resurser som motsvarar uppdraget beviljas. Flera besparings- och prioriteringsåtgärder har genomförts . rätt att ensam besluta om budgeten har kritiserats av församlingen som krävt att församlingen i budgetsammanhang får sådana befogenheter som motsvarar dess status och som utgör gängse prerogativ för en parlamentarisk församling. Vid budgetdebatterna fanns två rapporter från det ekonomiska utskottet som underlag: budget och prioriteringar (dok. 12280, yttr. 279) och Parlamentariska församlingens budget för (dok. 12247, res. Församlingens anslag uppgick till . Församlingens anslag är , vilket innebär en minskning med ca jämfört med . de uttryckte i sitt debattinlägg viss skepsis över huruvida de föreslagna reformerna var tillräckliga för att hålla den föreslagna budgetramen. Den allvarligaste finansiella krisen sedan organisationen grundades har förorsakat problem för samtliga medlemsstater. Församlingens president har noterat att några parlamentariker inte har kunnat fullfölja sina uppdrag inom församlingen till följd av reserestriktioner i vissa nationella parlament. Presidenten har i ett brev till de nationella parlamentens talmän påtalat vikten av att parlamentarikerna ges möjlighet att genomföra sina åtaganden inom församlingen. har andelen utgifter på MR-området ökat proportionellt i den totala budgeten beroende på domstolens ökade behov. De andra områdena har fått minska sina anslag eftersom resurserna inte ökat. framtid är en politisk fråga och måste hanteras som en sådan. Effektivisering av verksamheten måste förenas med en framtidsvision om organisationen. 2.3 Reformering av verksamheten generalsekreterare har påbörjat ett reformarbete som syftar till att fokusera arbetet kring kärnfrågor demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer. Även den parlamentariska församlingen har inlett en översyn av sin verksamhet och etablerat ett ad hoc-utskott för reformer där ingår. har församlingens ledning initierat en rad ändringar i församlingens arbetsmetoder för att stimulera närvaron. För att göra debatterna mer levande har man infört en möjlighet till korta uttalanden om dagsaktuella politiska frågor. Församlingen efterlyste också nya metoder för att lyfta fram verksamheten i på ett effektivare sätt i medierna. För att tillgodose det tredje toppmötets syfte att effektivisera resursutnyttjandet och göra organisationen mer transparent och synlig har allmänhet och medier numera tillgång till församlingens voteringsresultat. En förutsättning för detta var övergången till elektronisk votering i församlingens plenum. Det går att läsa detaljerade voteringsresultat på församlingens webbplats, . På detta sätt vill man även nå en ökad närvaro vid sessioner, voteringar och utskottsmöten. De svenska ledamöternas deltagande fortsätter att vara högt. Enligt församlingssekretariatets statistik var det svenska deltagandet dock något lägre än , då riksdagsdelegationen legat i topp när det gällde närvaro vid sessionerna och deltagande vid omröstningarna. Det svenska valet gjorde att det svenska deltagandet under oktobersessionen och de utskottsmöten som hölls var lägre än normalt. Ökad jämställdhet eftersträvas genom ett krav på att utskotten ska ta hänsyn till könsfördelning vid nomineringar av rapportörer (res. 1585, 49.1 §). var andelen kvinnor bland delegaterna och suppleanterna respektive . 2.4 Granskning av åtaganden Uppföljning och kontroll av att medlemsländernas åtaganden fullgörs har utgjort en väsentlig del av verksamhet sedan antalet medlemsstater började växa . Församlingens granskningsutskott har varit verksamt (res. 1115) och har till uppgift att kontinuerligt granska att alla medlemsländer respekterar grundläggande principer och fullgör de åtaganden som gjorts i samband med att landet blivit medlem (se kap. 4.1.1). Ackrediteringen av ledamöter kan användas som ett instrument för att förmå medlemsländerna att fullfölja sina åtaganden. Enligt stadgan ska församlingen vid öppnandet av den årliga sessionen kontrollera och ratificera medlemmarnas och gästernas ackreditering (6 § 3). Bristande jämställdhet i delegationernas sammansättning kan leda till beslut att upphäva rösträtten för nyutnämnda delegationer. Enligt församlingens stadga bör det underrepresenterade könet i varje delegation företrädas i minst samma utsträckning som i det nationella parlamentet. I varje fall måste minst en person i delegationen vara av det underrepresenterade könet. Att nya ackrediteringar ifrågasätts och redan godkända ackrediteringar omprövas har förekommit allt oftare . För att minska risken att regelparagraferna utnyttjas med fel motivering beslutades om en skärpning av regeln. Den skärpta regeln som gäller fr.o.m. förutsätter att 30 respektive 50 delegater står bakom en motion som ifrågasätter nya ackrediteringar eller föreslår en omprövning av en redan godkänd ackreditering. 2.4.1 Granskning genom frågor till ministerkommittén Församlingens frågestund i samband med sessionerna ger tillfälle att följa upp huruvida ministerkommittén följer församlingens rekommendationer. redogör utrikesministern i ministerkommitténs ordförandeland för verksamheten i ministerkommittén. Ledamöterna har sedan möjlighet att ställa frågor till utrikesministern. gäller även en praxis vilken ger möjlighet att ställa spontana frågor till ministerkommitténs ordförande. Valövervakning är ett komplement till granskningen av att medlemsländernas åtaganden fullgörs. har engagerat sig i ett stort antal valövervakningsinsatser framför allt i , oftast i samarbete med (), och Natoförsamlingen. Valövervakning sker i olika delar av landet där parlamentarikerna på plats i vallokaler övervakar valtillfället, förseglingen av röstsedlarna och rösträkningen. Parlamentariker som valövervakare bedöms politiskt vara av stor betydelse trots att de nästan enbart deltar som korttidsobservatörer. Den parlamentariska församlingen har sänt valövervakare enligt följande: , presidentval (första omgången), (Lilliehöök, de , ) , presidentval (andra omgången), (Lilliehöök, de ) , folkomröstning, (Lilliehöök, ) Bosnien och , parlamentsval, (Lilliehöök, ) , parlamentsval, (de ) , parlamentsval, (de , ). 2.4.3 Observatörer och andra samarbetspartner har möjlighet att genom observatörsstatus delta i verksamhet. Det är ministerkommittén som beslutar om ansökande länders observatörsstatus. Beslutet träder i kraft sedan den parlamentariska församlingen har lämnat ett positivt yttrande. Med stöd av beslutet får en observatör delta i det samarbete som är underställt ministerkommittén. Ett land med observatörsstatus måste dessutom anhålla om att få sända observatörer till församlingen som fattar beslut i frågan. , och medverkade som observatörer i den parlamentariska församlingen. Församlingen ägnar sig också åt att följa MR-situationen i observatörsländerna som inte är formellt bundna att följa normer och konventioner. Detta kan dock enligt den parlamentariska församlingen ge anledning till feltolkningar och missförstånd. Genom att ansöka om observatörsstatus anses observatörsländerna ha gjort ett politiskt åtagande att respektera och främja de universella principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Etablerade internationella MR-normer borde därmed tillämpas av observatörsländerna som även på andra sätt borde kunna främja ideal och värderingar i sina länder. Det tredje toppmötet ansåg att är förpliktat att öppna en ny dialog mellan och dess grannregioner södra , och . vill främja en dialog om globalt ömsesidigt beroende och solidaritet och skapa en europeisk medvetenhet om tvärkulturella och utvecklingsinriktade frågor. Sedan församlingen analyserat möjligheten att stärka observatörernas engagemang i samarbetet och kunna dra bättre nytta av observatörernas deltagande har församlingen tagit ett flertal initiativ (dok. 12077, res. För att utveckla relationerna till fler länder i grannområdena införde församlingen en ny status, Partner for Democracy (dok. 11913, res. 1680), som kan beviljas en icke-medlemsstat. Med den statusen får en stat delta i församlingens sessioner och möten men inte i omröstningar (dok. 12071, res. för relationer med icke-medlemsländer har till uppgift att sköta kontakterna med observatörerna och andra samarbetspartner. 2.5.1 Europeiskt forum för demokratins framtid Ett europeiskt forum för demokratins framtid inrättades genom beslut vid i . Denna verksamhetsform har som syfte att stärka demokrati, politiska friheter och medborgarnas deltagande. stod 2010 för värdskapet för det sjätte forumet med det övergripande temat Perspektiv 2020 demokratiska principer och utmaningar i . Forumet ägde rum i . Från den svenska Europarådsdelegationen deltog . Forumet är tänkt att vara en flexibel process för att inom medlemsländer stimulera idé- och erfarenhetsutbyte om demokratiutveckling och dess olika aspekter. Forumets uppgift ska vara att identifiera och utvärdera betydande demokratiinitiativ, utveckla standarder för demokratiutveckling och sprida kunskap bland medlemsstaterna. Forumet samlar företrädare för politiska partier, förtroendevalda på lokal, regional och nationell nivå, forskare samt enskilda organisationer m.fl. med intresse för att fördjupa och stärka demokratin. 2.5.2 relationer med andra internationella organisationer Även om är en regional organisation söker den parlamentariska församlingen bevaka den politiska och ekonomiska utvecklingen i hela världen. Med sin värdegrund har goda förutsättningar att delta i en debatt om globaliseringens olika dimensioner. roll bör vara att söka föra den internationella dialogen framåt och förvandla konfrontation till dialog. Främjandet av samarbete med andra europeiska och internationella organisationer och institutioner ingår i den handlingsplan som tredje toppmöte antog 2005. Avsikten är att stärka samverkan både inom och med andra regionala och internationella institutioner. är det nödvändigt att anpassar sig till förändringar i omvärlden som det håller fast vid sina kärnvärden. samarbetar med både allmänpolitiska organisationer och fackorgan. Samarbetet mellan EU, och , och deras respektive parlamentariska församlingar, samt med FN och dess fackorgan utvärderas vid särskilda debatter i den parlamentariska församlingen och i samband med möten mellan ledande representanter för dessa institutioner. Behovet av reformer av institutionerna inom FN har under ett flertal år betonats av den parlamentariska församlingen. Församlingen har uttryckt ett starkt stöd för reformer och särskilt betonat vikten av att vitalisera generalförsamlingen och effektivisera säkerhetsrådets arbete. När det gällt att möta globala hot har församlingen uttryckt en önskan om ett mer utvecklat samarbete med FN och dess organ. Relationerna mellan FN och har debatterats i . Ett systematiskt deltagande av parlamentariker skulle minska FN:s demokratiska underskott och kunna medföra andra positiva effekter. En rådgivande parlamentarisk bestående av ledamöter från såväl nationella parlament som regionala parlamentariska församlingar är ett mål för framtiden. Vid det tredje toppmötet uppmanade stats- och regeringscheferna olika organ att stärka relationerna till EU inom områden som mänskliga rättigheter, pluralistisk demokrati och rättsstatlighet samt på de rättsliga, kulturella och sociala områdena. och behovet av att reformera dess institutioner har med stort intresse följts av den parlamentariska församlingen. Efter och EU-inträde har EU 27 medlemsländer som samtliga också är medlemmar i . EU och har en gemensam värdegrund som är baserad på principer om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatlighet. Dock har genom sitt breda medlemskap som inbegriper 47 länder en möjlighet att företräda hela på ett sätt som EU inte kan göra. Särskilt borde unika kompetens när det gäller skyddet av de mänskliga rättigheterna och normskapandet bättre kunna tas till vara. EU varken kan eller bör ta över dessa uppgifter, menar . EU:s ekonomiska resurser är vida större än , vars starka sidor utgörs av expertis, erfarenhet och skapande av internationell rätt. och EU har enats om ett samförståndsavtal som undertecknades 2007. I överenskommelsen fastställs de viktigaste samarbetsområdena och de institutionella arrangemangen för avtalets genomförande. Att undvika dubbelarbete är viktigt i samarbetet mellan EU och . I avtalet ingår också beslutet om att EU ska tillträda om de mänskliga rättigheterna. Enligt församlingen utgör samförståndsavtalet ett bra ramverk där EU kan dra nytta av kunskaper och kompetens. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande är det möjligt för EU att ansluta sig till och därmed skapa ett gemensamt rättsområde i . Förhandlingar om en rad frågor har pågått , bl.a. om EU:s roll vid tillsättande av domare till för de mänskliga rättigheterna, och förväntas slutföras . Församlingen och har ett separat samarbetsavtal. I avtalet ingår en överenskommelse om regelbundna möten mellan talmännen samt om samarbete mellan utskotten och inom valövervakning. EU:s myndighet för grundläggande rättigheter inledde sitt arbete . För att lösa problem som människohandel, våld mot kvinnor, våld mot barn, förtryck av minoriteter, klimatförändringar och nya hot mot samhället krävs både ett gränsöverskridande samarbete och en institutionell dialog. gjorde den svenska Europarådsdelegationen ett besök hos myndigheten för att på plats i studera dess verksamhet.