frsrdg · GZ04JO1 · 2011-11-16 00:00:00 — Om barnet själv söker vård bedöms också barnets självbestämmande i förhål- lande till ålder, förstånd och mognad. Sekretess gentemot vårdnadshavare föreligger i motsvarande grad. Det innebär att barn också kan tillerkännas rätten att bli vaccinerade mot vårdnadshavarnas gemensamma och uttryckliga vilja. Dessa omständigheter är välkända och rutinerna tillämpas inom hälso- och sjukvården. Det står således fritt för de vårdgivare som så önskar, att ta in det underlag som de anser behövs för bedömningen. Om hälso- och sjukvårdspersonalen finner att en situation i ett enskilt fall är sådan att det finns behov av att man på alla sätt vill förvissa sig om att den ena vårdnadshavaren inte vilseleder beträffande den andres inställning i saken, kan ett av båda vårdnadshavarna underskrivet intyg bedömas vara en nödvändig förutsättning för behandlingen i fråga. Risken för ett osant intygande kvarstår naturligtvis vare sig det är en muntlig eller skriftlig utsaga, liksom risken för att en av de två närvarande personerna falskt utger sig för att vara vårdnadshavare. Det är i första hand den som ordinerar läkemedelsbehandlingen som i varje enskilt fall får avgöra utsagans eller det skriftliga intygets trovärdighet och utifrån detta ge behand- lingen eller avstå från detta. I osäkra fall ligger det naturligtvis närmare till hands att avstå för att begära in ytterligare underlag. I undantagsfall kan det även förekomma att läkaren eller sköterskan t.o.m. måste kontrollera båda närvarande vårdnadshavares identiteter, om de verkligen är vårdnadshavare och är överens och därefter dokumentera detta tydligt. Det är dock inte möjligt att enbart med en blankett säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal får all den information som behövs i det enskilda fallet. har i den aktuella frågan gjort en bedömning av vad som kan vara en rimlig åtgärd för att upprätthålla vissa minimikrav på dokumenta- tionen om att det föreligger ett gemensamt ställningstagande av vårdnadsha- varna. De redovisade rutinerna vid gemensam vårdnad är väl inarbetade i hälso- och sjukvården. har inte fått indikationer om att blanketten varit svår att förstå eller att använda. Men har ändå, efter att ha fått del av anmälan till JO, sett över formuleringen vid asterisken i bilaga 1 och förtydligat den i avsikt undanröja risken för missförstånd. har även i samma syfte förtydligat skrivningarna i den anknutna informatio- nen. Av bilaga 3 till remissvaret framgick att den förklarande texten vid asterisken i den nya versionen av blanketten hade följande lydelse. * I allmänhet kan hälso- och sjukvården utgå från att föräldrar med gemensam vårdnad agerar i samförstånd, därför räcker det ofta att en av dem skriver under. Av bilaga 4 till remissvaret framgick att informationen på hemsida, såvitt nu är av intresse, hade följande lydelse. Måste bägge vårdnadshavarna skriva på? Nej, det räcker med att en vårdnadshavare skriver under eftersom hälso- och sjukvården i allmänhet kan utgå från att en vårdnadshavare agerar i samför- stånd med den andra vårdnadshavaren om de har gemensam vårdnad. Om det finns anledning att anta att det föreligger meningsskiljaktigheter mellan för- äldrarna, måste emellertid deras inställning undersökas närmare. 2 011 /1 2:JO1 I ett beslut anförde JO följande. genomfördes i vaccinering i stor skala för att bromsa smittspridningen av den nya influensan A(H1N1). Som en del i detta erbjöds skolelever gratis vaccinering inom skolhälsovår- den. Inför skolhälsovårdens erbjudande om vaccinering utarbetade Socialsty- relsen en blankett. Syftet med blanketten var enligt remissvaret att den skulle fungera som ett underlag till vårdgivarens inhämtande av samtycke till vård från båda vårdnadshavarna vid gemensam vårdnad. har ifrågasatt utformningen av blanketten. Han har tagit upp den omständigheten att , trots att den gör bedömningen att båda vårdnadshavarnas samtycke krävs vid gemensam vårdnad, i blanketten överlåter till en av vårdnadshavarna att för bådas räkning ta ställning till om vaccinering ska ske eller inte. Vid den aktuella tidpunkten såg ifrågavarande del av blanketten ut på föl- jande sätt. Ja, jag vill att mitt barn vaccineras mot influensa A(H1N1) Nej, jag vill inte att mitt barn vaccineras mot influensa A(H1N1) *För båda vårdnadshavarna Mina uttalanden i det följande avser de fall där barnets egen inställning i vaccineringsfrågan är av underordnad betydelse och det alltså anses vara nödvändigt att klarlägga vårdnadshavarnas inställning rörande vaccinering. Som framgår av redogörelse är huvudregeln enligt föräld- rabalken att när det finns två vårdnadshavare ska dessa utöva vårdnaden till- sammans, dvs. gemensamt fatta beslut om barnets angelägenheter. Vissa s.k. vardagliga avgöranden ska dock den ena av två vårdnadshavare kunna träffa (jfr prop. 1975/76:170 s. 178). Enligt min uppfattning är inte ställningstagan- det till om ett barn ska få en sådan vaccinering som det nu är fråga om ett sådant vardagligt beslut rörande vårdnaden som det är tillräckligt att den ena vårdnadshavaren fattar beslut om. Även förefaller anse att huvudregeln är tillämplig i ett fall som detta, dvs. att vårdnadshavarna ska vara överens om att vaccinering ska ske. Att trots sin uppfattning valt att utforma blanketten på det sätt som redovisats har styrelsen förklarat med att den gjort en bedömning av vad som kan vara en rimlig åtgärd för att upprätthålla vissa minimikrav på dokumentationen om att det föreligger ett gemensamt ställningstagande av vårdnadshavarna. 2 011 /1 2:JO1 Det är i och för sig, som också har anfört, inte möjligt att enbart med stöd av en blankett säkerställa att hälso- och sjukvårdspersonal får all den information som behövs i det enskilda fallet. Blanketten har dock arbetats fram för att användas huvudsakligen i en situation där det normalt sett inte är någon vårdnadshavare närvarande, nämligen i skolan. Eftersom det i dessa fall i princip är endast uppgifterna i blanketten som ger berörd sjuk- sköterska eller läkare underlag för bedömningen av om båda vårdnadshavar- nas samtycke till vaccinering föreligger är blankettens utformning av stor betydelse. Med utgångspunkt i att i förekommande fall båda vårdnadshavarnas samtycke krävs för att ett barn ska vaccineras anser jag att den konstruktion som valts, att en vårdnadshavare skriver under blanketten för båda vårdnads- havarna, inte är lämplig. I stället borde blanketten ha utformats så att det gjorts tydligt att, när vårdnaden är gemensam, båda vårdnadshavarnas upp- fattning i vaccinationsfrågan ska framgå. Vad jag nu anfört innebär självfallet inte att hälso- och sjukvårdspersonal alltid måste avstå från att vaccinera ett barn om ett i blanketten lämnat sam- tycke inte har undertecknats av båda vårdnadshavarna. För det fall endast en vårdnadshavare undertecknat blanketten men han eller hon har uppgett att även den andra vårdnadshavaren samtycker till vaccinering får hälso- och sjukvårdspersonalen ta ställning till om uppgiften att vårdnadshavarna är överens kan accepteras eller om frågan behöver utredas. Sammanfattningsvis är det således min uppfattning att blanketten borde ha utformats med utgångspunkt i huvudregeln, dvs. att den ska undertecknas av båda vårdnadshavarna. Den kritik som ligger i vad jag nu uttalat träffar även den nya utformning av blanketten som har redovisat. Jag förutsätter därför att blanketten ses över på nytt. Vad i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som har uttalats. En kopia av beslutet överlämnas för kännedom till organisationen och Landsting. 2 011 /1 2:JO1 har ansetts kunna göra en ny prövning av en unionsmedborgares uppehållsrätt utan att vara bunden av tidigare ställningstagande (Dnr 687-2010) I en anmälan till JO anförde A.H. bl.a. att , i strid med vad tidigare uttalat, funnit att L.I.S. För- säkringskassan har därför vägrat att registrera henne. har till följd härav inte erhållit de socialförsäkringsförmåner som hon rimligen borde ha haft rätt till. hänvisade i sin anmälan till JO:s beslut (dnr 546-2009). Efter remiss anförde , genom försäkringsdirektören, , följande. Ställningstagande i frågan om en person ska tillhöra svensk socialförsäkring genom bosättning eller arbete utreds enligt bestämmelser i socialförsäkrings- lagen (1999:799). Ställningstagandet är beroende av om personen beviljats uppehållstillstånd, arbetstillstånd eller anses ha en uppehållsrätt i i enlighet med utlänningslagens (2005:716) och utlänningsförordningens (2006:97) bestämmelser. interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande. har fått L.I.S:s begäran om att bli regi- strerad hos . Tillsammans med denna begäran har L.I.S. även skickat in bevis om registrerad uppehållsrätt daterat . har skickat en begäran om komplette- rande uppgifter för att kunna bedöma om L.I.S. har uppehållsrätt i . Uppehållsrätt eller beviljat uppehållstillstånd är en första förutsättning för att registrera en person hos . Då bedömning om L.I.S:s uppehållsrätt grundat sig på att hon har tillräckliga medel för sin försörjning har begärt in handlingar som visar att så fortfa- rande varit fallet vid prövning. Att vid sin prövning av L.I.S:s rätt att tillhöra svensk socialförsäkring bedömt hennes uppehållsrätt, har sin förklaring i att bevishandling endast visar att uppehållsrätt förelåg vid prövning . Ställningstagandet till om en person har uppehållsrätt vid en viss tid- punkt är därför upp till varje enskild myndighet att bedöma i den aktuella situationen. 2 011 /1 2:JO1 Med anledning av de uppgifter som finns i ärendet har bedömt att L.I.S. saknar uppehållsrätt i och meddelande om detta ställningstagande har skickats till L.I.S. Ställningstagandet har även meddelats förmånshandläggare för äldreförsörjningsstöd/bostadstillägg. inkommer ytterligare handlingar i registreringsärendet. har bedömt att dessa handlingar inte förändrar tidigare ställningstagande angående L.I.S:s uppehållsrätt. Med anledning av ställningstagande angående L.I.S:s uppehållsrätt har hennes ansökan om äldreförsörjningsstöd/bostadstillägg avslagits på den grunden att hon saknar uppehållsrätt i . Beslut om rätten till äldreförsörjningsstöd/bostadstillägg har fattats och detta beslut har omprövats . För rätt till en förmån från socialförsäkringen krävs enligt socialförsäkrings- lagen att en person är lagligen bosatt i eller arbetar lagligt i landet. I utlänningslagen (2005:716) och utlänningsförordningen (2006:97) ställs krav på uppehållstillstånd, arbetstillstånd eller uppehållsrätt för vistelse eller arbete i . För bedömning av om en person har uppehållsrätt i finns ingen särskild myndighet utsedd som ska ta ställning till detta. Det blir därför varje enskild myndighets sak att utreda frågan och ta ställning till uppehålls- rätt för personen. är inte, på det sätt som gäller uppehålls- tillstånd, bunden av om utfärdat registreringsbevis eller inte och såsom framgår av förarbetena till utlänningslagen och utlänningsförord- ningen så är beviset om registrerad uppehållsrätt inte rättighetsbärande ens i formellt hänseende (prop. 2005/06:77 s. 41). kan konstate- ra att L.I.S:s ärende är handlagt i enlighet med gällande bestämmelser och att , såsom framgått ovan, har rätt att ta ställning till om en person har uppehållsrätt i de fall då detta krävs för att rätten till en socialför- säkringsförmån ska föreligga. I ett beslut anförde JO följande. I de förarbeten som hänvisar till i sitt remissvar (prop. 2005/06:77) föreslås lagändringar, huvudsakligen i utlänningslagen (2005:716) till följd av bl.a. direktiv /38/EG om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom med- lemsstaternas territorier, det s.k. rörlighetsdirektivet. Av rörlighetsdirektivet framgår att uppehållsrätten, dvs. unionsmedborgar- nas grundläggande och personliga rätt att uppehålla sig i en annan medlems- stat, följer direkt av fördraget. Uppehållsrätten existerar därför utan att den först måste fastställas i ett tillståndsförfarande eller genom annan prövning. Visserligen ger direktivet utrymme för att medlemsstaterna får kräva att uni- onsmedborgare registrerar sig och att medlemsstaten därvid utfärdar bevis- handlingar, men bevishandlingen är inte rättighetsbärande ens i formellt hän- seende (a.a. s. 41). Av detta följer att , på det sätt som har skett, kunnat göra en ny prövning av L.I.S:s uppehållsrätt utan att vara bun- 2 011 /1 2:JO1 den av tidigare ställningstagande. Situationen i förevarande fall är således inte densamma som i mitt tidigare beslut (546-2009) där hade ifrågasatt beslut om permanent uppehållstillstånd. Det som har framkommit av utredningen i ärendet ger inte anledning till någon kritik från min sida. Utformningen av beslut om sjukpenninggrundande inkomst och sjukpenning när den sjukpenninggrundande inkomsten fastställs till noll kronor (Dnr 6617-2009) I en anmälan till JO anförde advokaten , för klienten S.I:s räk- ning, bl.a. följande. om sjukpennig för perioden . beslutade För- säkringskassan att S.I:s sjukpenninggrundande inkomst skulle fastställas till noll kronor. Något överklagbart beslut i frågan om sjukpenning fattades där- emot inte trots att S.I. skrev till kassan och bad om ett sådant. Hon har därmed blivit berövad möjligheten att få den frågan prövad i högre instans. Ärendet remitterades till som anmodades att yttra sig över det som anfört i sin anmälan. I sitt remissvar anförde , genom försäkringsdirektören , följande. När en försäkran för sjukpenning kommer in till ska För- säkringskassan påbörja en utredning för att fastställa den sjukpenning- grundande inkomsten. ska ta ställning till om fastställd sjukpenninggrundande inkomst ska fortsätta att gälla eller om det ska beslutas om en ny. För den som har gjort ett avbrott i förvärvsarbete ska Försäkrings- kassan utreda om den sjukpenninggrundande inkomsten har varit skyddad i oavbruten följd sedan avbrottet. beslutade att inte betala ut sjukpenning i sjukfall med anmälningsdatum . Anledningen till detta var att bedömde att S.I:s arbetsförmåga inte var nedsatt med minst en fjärdedel av medicinska skäl. bedömde S.I:s arbetsförmåga utifrån de medicinska un- derlag som fanns i ärendet och som gällde till och med . kom det ett nytt medicinskt underlag för tiden den 28 augusti31 men det saknades sjukanmälan. 2 011 /1 2:JO1 kassan skickade brev till S.I. där det framgick att hon skulle komma in med en sjukanmälan. Ingen ytterligare åtgärd gjordes i ären- det eftersom det inte kom in någon sjukanmälan. kom det medicinska underlag för tiden den 1 janua- ri31 men inte heller då hade S.I. gjort någon sjukanmälan. Försäk- ringskassan skickade brev till S.I. där det framgick att hon skulle komma in med en sjukanmälan. Ingen ytterligare åtgärd gjordes i ärendet eftersom sjukanmälan trots detta inte kom in. kom det medicinska underlag för tiden men även saknades sjukanmälan. Försäk- ringskassan skickade brev till S.I. där det framgick att hon skulle komma in med en sjukanmälan. Ingen ytterligare åtgärd gjordes eftersom sjukanmälan trots detta inte kom in. kom det en försäkran för sjukpenning (för anställd med sjuklön) med anmälningsdatum . uppgav på denna försäkran att hon haft en helt nedsatt arbetsförmåga . lämnade också in ett medicinskt underlag för tiden den 1 maj30 . I ärendet fanns även en journal från omprövningsenheten , ett läkarutlåtande från daterat , 18 sidor journalkopior från vårdcentral och en skrivelse från S.I:s om- bud daterad där det framkom att S.I. gjorde anspråk på sjukpenning [rätteligen , JO:s anm.]. kopierade över de tidigare inlämnade medicinska underlagen till det aktuella ärendet. I samband med att dessa handlingar kom in till påbörja- des en utredning för att fastställa en aktuell sjukpenninggrundande inkomst. I samtal med arbetsgivarrepresentanten på Stad kom det fram att S.I. Med anledning av att S.I. inte återgått i arbete efter att hon tagit del av be- slutet om avslag på sjukpenning daterat , bedömde handläg- garen att det saknades underlag för att fastställa en aktuell sjukpenning- grundande inkomst. En kommunicering om att övervägde att fastställa den sjukpenninggrundande inkomsten till noll kronor skickades . I kommuniceringsbrevet uppgav handläggaren att över- väger därför att ändra din sjukpenninggrundande inkomst till noll kronor. Det innebär att inte kommer att pröva om du kan få sjuk- penning. En skrivelse kom från ombudet , daterad . Ombudet framförde att det saknades grund för att sätta ned S.I:s sjukpenning- grundande inkomst. Detta eftersom hon varit sjukskriven . fattade beslutet att S.I. inte hade rätt till någon sjukpenninggrundande inkomst. Beslutet skickades till S.I. och, för kännedom, till ombudet . Det skickades inte något beslut om att inte betalar ut sjukpenning. Det framgick inte heller av beslutsbrevet om sjukpenninggrundande inkomst att beslutet innebar att hon inte kan få sjukpenning. När bedömer vilken sjukpenninggrundande inkomst en person har rätt till för en person som inte har återgått i arbete efter ett beslut om att inte bevilja sjukpenning, ingår det i bedömningen att ta ställning till om den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst varit skyddad enligt gäl- lande bestämmelser . Den försäkrade får i dessa fall ett beslut där det framgår hur stor den sjukpenninggrundande inkomsten är. I och med att har bedömt att den sjukpenninggrundande inkomsten ska sättas ner till noll kronor har man även kommit fram till att den 2 011 /1 2:JO1 sjukpenninggrundande inkomsten inte har varit skyddad i oavbruten följd sedan beslut att inte bevilja sjukpenning. När den försäk- rade, efter omprövning av beslutet, överklagar det har domstolen att pröva om beslut att sänka den sjukpenninggrundande inkomsten var korrekt, i det ligger då också att ta ställning till om den sjukpenninggrundande inkomsten var skyddad eller inte. anser alltså att den för- säkrade i detta fall inte har berövats möjligheten att få saken prövad i dom- stol. Det finns dock anledning för att se över de brevmallar som finns så att det tydligt framgår av besluten att denna prövning har gjorts. I den brevmall som tagits fram av låter beslutsmeningen har beslutat att sänka din sjukpenninggrundande inkomst till noll kronor från och med den []. Det innebär att du inte kan få den för- mån som ansökts om. I det beslut som S.I. fått har tyvärr inte den sista me- ningen kommit med. I ett beslut anförde chefsJO följande. trädde socialförsäkringsbalken, SFB, i kraft. SFB samlar och ersätter flertalet av de tidigare socialförsäkringsförfattningarna. I föreva- rande ärende tillämpas dock den tidigare lagstiftningen. Av utredningen framgår bl.a. följande. I beslut fann För- säkringskassan att S.I:s arbetsförmåga inte var nedsatt med minst en fjärdedel av medicinska skäl och beslutade därför att inte betala ut sjukpenning i ett sjukdomsfall med anmälningsdatum . Beslutet avsåg tiden t.o.m. . om sjukpenning fr.o.m. . I beslut fastställde S.I:s sjukpenninggrundande inkomst till noll kronor fr.o.m. . För- säkringskassan vidhöll sitt beslut efter omprövning . har överklagat omprövningsbeslutet hos Förvaltningsrätten i . Socialförsäkringsskyddet består av två delar, en bosättningsbaserad och en arbetsbaserad försäkring. Sjukpenning är en arbetsbaserad socialförsäkrings- förmån (3 kap. 4 § socialförsäkringslagen [1999:799]). Sådana förmåner utgår endast till försäkrade som har en sjukpenninggrundande inkomst. För rätt till sjukpenning krävs att den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst uppgår till av gällande prisbasbelopp (3 kap. 1 § lagen [1962:381] om allmän försäkring, AFL). Av detta följer att , vid ett yrkande om sjukpenning, först måste ta ställning till om det grundläggande kravet om sjukpenninggrundande inkomst är uppfyllt. Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en för- säkrad tills vidare kan antas få för eget arbete. Om en försäkrad som redan har en fastställd sjukpenninggrundande inkomst gör ett förvärvsavbrott och in- komsten därmed upphör, medför detta som huvudregel också att den sjukpen- ninggrundande inkomsten upphör. Det finns emellertid undantag som innebär att den försäkrade kan få behålla sin sjukpenninggrundande inkomst trots ett förvärvsavbrott. En redan fastställd sjukpenninggrundande inkomst ska t.ex. inte sänkas om den försäkrade inte förvärvsarbetar av anledning som berätti- 2 011 /1 2:JO1 gar till sjukpenning (3 § första stycket 1 föreskrifter [RFFS 1998:12] om sjukpenninggrundande inkomst). I ärendet aktualiseras frågan hur beslut bör formuleras då en sjukpenninggrundande inkomst fastställs till noll kronor i samband med att en försäkrad ansöker om sjukpenning eller annan arbetsbaserad socialför- säkringsförmån. Som framgår av ovanstående innefattar redan beslutet att fastställa en persons sjukpenninggrundande inkomst till noll kronor detsamma som att konstatera att hon eller han inte har rätt till sjukpenning. Jag kan inte se något menings- fullt i att meddela detta i skilda beslutshandlingar även om det formellt är fråga om två beslut, ett beträffande den sjukpenninggrundande inkomstens storlek och ett beträffande rätten till ersättning. Däremot anser jag att det är viktigt att beslutsmeddelandet utformas så att det blir tydligt både att och varför den enskilde inte är berättigad till den förmån som han eller hon har ansökt om. När det är fråga om sjukpenning bör alltså hänvisa till 3 kap. 1 § AFL samt, i förekommande fall, till tillämpade skydds- regler. Om skyddsregeln i 3 § första stycket 1 (RFFS 1998:12) är aktuell och , så som i förevarande fall, redan har prövat den försäkra- des arbetsförmåga för aktuell tid i ett tidigare sjukpenningbeslut bör kassan hänvisa till det beslutet. Härutöver bör ange vilken tidspe- riod som prövningen omfattar (jfr JO:s ämbetsberättelse 2010/11 s. 465 f.). Oavsett vilket ersättningsslag det är fråga om bör beslutsmeddelandet utfor- mas så att det av både rubriken, motiveringen och slutet framgår att Försäk- ringskassan har beslutat både i frågan om den sjukpenninggrundande inkoms- tens storlek och i frågan om rätten till ersättning. beslut är bristfälligt formulerat och därmed otydligt. För detta förtjänar myndigheten kritik. Jag har även synpunkter på den kommuniceringsskrivelse som föregick beslutet . Som framgår av remissvar stod det i kommuniceringsskrivelsen att myndigheten inte kommer att pröva om du kan få sjukpenning. En sådan formulering är direkt missvisande eftersom den efterföljande prövningen omfattar såväl den sjukpenninggrundande in- komstens storlek som rätten till sjukpenning. Att grunden för att avslå yrkan- det om sjukpenning är att sjukpenninggrundande inkomst saknas, är en annan sak. Kritik mot för att ha brustit i sin kommunikationsskyldighet genom att skicka handlingar till annan adress än den försäkrades folkbokföringsadress (Dnr 981-2010) I en anmälan till JO uppgav A-C.H. bl.a. att hade skickat ett beslut att inte längre betala underhållsstöd till hennes dotter till en adress som varken hon eller hennes dotter var folkbokförda eller bodde på. 2 011 /1 2:JO1 handlingar infordrades och granskades. Ärendet remit- terades därefter till som yttrade sig. kommenterade myndighetens yttrande. I sitt beslut anförde chefsJO i bedömningsdelen bl.a. följande. Enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223) får ett ärende inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än henne själv, och hon har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot nå- gon enskild. Myndigheten får dock avgöra ärendet utan att så har skett bl.a. om avgörandet inte går parten emot, om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga.