frsrdg · GY04RB1 · 2011-01-01 00:00:00 — Vice riksbankschef fortsätter att på uppdrag av EFK leda en arbetsgrupp för att studera hur samarbetet mellan myndigheter i olika länder fungerade under krisen. Gruppens arbete handlade om att utreda möjliga vägar att upprätta fonder för hantering och avveckling av banker i kris och att undersöka hur dessa fonder kan finansieras med skatter eller avgifter på finansiella institut inom EU. Inom ramen för BIS leder riksbankschef arbetet med att särskilt undersöka hur centralbanker kan struktureras för att arbeta effektivt med stabilitetsfrågor. deltog också i det förberedande arbetet inför starten av EU:s nya systemrisknämnd, (), 2011. viktigaste uppgifter är att identifiera och rangordna risker för det finansiella systemet i EU samt att utfärda varningar och rekommendationer när riskerna bedöms som väsentliga. bidrog bland annat genom att delta i det förberedande arbete som äger rum inom EFK och ECB samt genom att ge synpunkter till på förslag till lagstiftning kring ESRB. fortsatte även att utveckla samarbetet med de nordiska och baltiska länderna. Tillsammans med initierade ett nytt samarbetsforum för centralbankerna och tillsynsmyndigheterna i dessa länder, som ska fokusera på deras stora gränsöverskridande bankverksamheter och underlätta arbetet inom ramen för ESRB. undertecknade också en överenskommelse om finansiell stabilitet, krishantering och krislösning tillsammans med , och deras nordiska och baltiska motsvarigheter. I och med detta blev myndigheterna i de nordiska och baltiska länderna de första som införde bestämmelserna i den EU-omfattande överenskommelse om gränsöverskridande finansiell stabilitet som upprättades . Ett sammanhängande regelverk och tydligare rollfördelning mellan myndigheter i Mot bakgrund av de lärdomar som har dragits av den finansiella krisen och det omfattande regleringsarbete som pågår på den internationella arenan är det enligt viktigt att genomföra en grundlig översyn av det finansiella ramverket även i . Riksbanksfullmäktige och direktion föreslog därför i en gemensam framställning till att en eller flera utredningar skulle tillsättas för att se över det svenska finansiella regelverket. Framställningen innehöll bland annat ett förslag om att se över riksbankslagen för att tydliggöra ansvar för den finansiella stabiliteten. Inom ramen för en översyn av lagen bör även en definition av begreppet finansiell stabilitet övervägas. Finansiell stabilitet är en viktig förutsättning för samhället i stort och ingår i både och uppdrag. I framställningen underströk även vikten av att ta fram en ordning för att hantera förvaltning, rekonstruktion eller avveckling av finansiella institut med problem. Utredningen bör också föreslå hur regleringarna bör vara utformade för att svenska myndigheter ska kunna hantera problem som uppstår i gränsöverskridande verksamheter. En annan viktig del i den föreslagna översynen av det finansiella ramverket är att klargöra rollfördelningen mellan olika myndigheter. Det gäller till exempel hur ansvarsfördelningen och samordningen mellan och kan förbättras, och hur ansvarsfördelningen mellan och Riksgälden ska se ut när det gäller upplåning till valutareserven. Dessutom bör man i utredningen analysera om behöver få särskilda verktyg för att främja stabiliteten i det finansiella systemet oavsett om det behövs för att uppfylla prisstabilitetsmålet eller inte, och oavsett om det råder finansiellt kristillstånd eller inte. Behov av bättre information för att stärka stabilitetsanalysen Den finansiella krisen har också visat att det finns ett behov av att se över den information har för att analysera den finansiella stabiliteten. Bättre bankspecifik information såväl som mer information om bankernas låntagare och de finansiella marknaderna skulle bidra till att öka förståelsen för hur och var systemkriser kan uppstå. Ett sätt för att få tillgång till bättre information är att stärka samarbetet med aktörerna på de finansiella marknaderna och öka kunskapen om hur marknaderna fungerar. genomför därför enkätundersökningar bland aktörer som är aktiva på den svenska ränte- och valutamarknaden för att fånga marknadsaktörernas syn på risk. satsade också på att vidareutveckla formerna för att samla in och bearbeta information från marknadskontakter, så kallad Market Intelligence, genom att dels bredda kontaktnätet, dels skapa en bättre struktur för att ta till vara informationen. Frågorna kring Market Intelligence diskuterades även på det möte med motparterna på penning- och valutamarknaden som arrangerar. undersökte de svenska bankernas likviditetssituation med hjälp av stresstester. Syftet med detta var att belysa den faktiska likviditetssituationen hos bankerna och undersöka hur den skulle utvecklas om marknadsförhållandena försämrades snabbt. Dessutom ville uppmuntra bankerna att förbättra sin offentliga likviditetsrapportering för att öka genomlysningen av hur den svenska banksektorn finansierar sig. Därigenom skulle det bli lättare att bedöma eventuella risker och sårbarheter i det finansiella systemet. påbörjade också en intern behovsanalys för att undersöka vilken information som saknats under den finansiella krisen och hur dessa uppgifter i så fall skulle kunna samlas in och hanteras . Utredning om risker på den svenska bostadsmarknaden Den senaste finanskrisen har på nytt visat att utvecklingen av bostadspriserna kan ha betydelse både för den finansiella stabiliteten och för penningpolitiken. direktion beslutade därför att tillsätta en utredning om risker på den svenska bostadsmarknaden (en kort beskrivning av utredningens penningpolitiska perspektiv finns i avsnittet Ett fast penningvärde prisstabilitet). Ur ett stabilitetsperspektiv är utvecklingen av priserna på kommersiella fastigheter och bostäder viktig på flera sätt. Stora fall i fastighetspriserna har både historiskt och internationellt sett spelat en framträdande roll vid ekonomiska kriser. Dessa kriser har ofta föregåtts av en kraftig kreditexpansion och stigande skuldsättning. När priserna sedan fallit har bankerna drabbats av stora kreditförluster. I de flesta fall har det rört sig om fallande priser på kommersiella fastigheter, men under den senaste internationella finanskrisen har även bostadspriserna fallit. I har bostadspriserna stigit kraftigt . Till skillnad från i flera andra länder föll de svenska bostadspriserna inte heller särskilt mycket under den finansiella krisen och har därefter ökat igen (se diagram 9). Reala bostadspriser, internationell jämförelse, index = 100 0 50 100 150 200 250 300 350 mar -80 mar -85 mar -90 mar -95 mar -00 mar -05 mar -10 Källa: Reuters EcoWin. Om man jämför utvecklingen på bostadsmarknaden har dock priserna på den svenska bostadsmarknaden utvecklats betydligt långsammare än bostadspriserna i , , och (se diagram 10). Reala bostadspriser, internationell jämförelse, index = 100 0 50 100 150 200 250 300 350 400 mar -80 mar -85 mar -90 mar -95 mar -00 mar -05 mar -10 Källa: Reuters EcoWin. Det mesta talar för att prisuppgången har drivits fram av sådana grundläggande faktorer som stigande disponibla inkomster, låga räntor och låga bygginvesteringar. har hushållens sårbarhet ökat eftersom belåningsgraden vid nyutlåning har blivit högre och hushållen har tagit en allt större del av de nya lånen till rörlig ränta. Om bostadspriserna faller finns därmed en risk att storleken på enskilda lån överstiger marknadsvärdet på de bostäder som utgör säkerhet för dessa lån. Fallande bostadspriser påverkar även bankernas möjligheter att ge ut säkerställda obligationer med bostadslån som underliggande tillgång. följer därför kontinuerligt hushållens skuldsättning och betalningsförmåga. undersökningar visar bland annat att de hushåll som har de största skulderna också har de största inkomsterna och förmögenheterna. Därför utgör bostadslånen till hushållen inte något hot mot bankerna och den finansiella stabiliteten i . Däremot är det viktigt att studera hur de senaste årens utveckling på den svenska bostadsmarknaden kan påverka den finansiella stabiliteten. Den pågående utredningen analyserar även riskerna på den kommersiella fastighetsmarknaden. har skuldsättningen hos svenska fastighetsbolag ökat och priserna har fallit. En betydande del av bankernas utlåning går dessutom till just fastighetsbolag, vilket gör att den kommersiella fastighetsmarknaden har stor betydelse för den finansiella stabiliteten. Det visar också erfarenheterna från den svenska bankkrisen . Europeisk studie om kostnader för betalningar deltar i en studie av kostnaderna för betalningar från konsumenter till företag som ECB genomför tillsammans med 19 nationella centralbanker inom det europiska centralbankssystemet. Syftet är att mäta de kostnader som uppstår hos , kontantdistributörerna, bankerna och företagen samt inom den tekniska infrastrukturen. Det är första gången en sådan studie görs i flera länder och med en gemensam metod. Detta gör det möjligt att jämföra kostnader i olika led mellan EU-länder liksom att jämföra de samhällsekonomiska kostnaderna. Resultaten kommer att redovisas . Skriften och finansiell stabilitet publicerade skriften och finansiell stabilitet som beskriver såväl grunderna för arbetet med finansiell stabilitet som sättet att analysera och bedöma tillståndet i det finansiella systemet. Syftet med skriften är att redogöra för vad finansiell stabilitet är och varför den är så viktig för ekonomin. Skriften beskriver också hur praktiskt arbetar med att främja den finansiella stabiliteten. Genom att samla all information som banken tidigare publicerat och kommunicerat kring detta och beskriva de begrepp som banken ofta använder i det praktiska arbetet med finansiell stabilitet, bildar skriften ett slags ramverk kring uppdrag inom detta område. Den senaste finansiella krisen har, liksom tidigare kriser, visat att utvecklingen av finansiell verksamhet kräver ständigt nytänkande i arbetet med finansiell stabilitet. diskuteras bland annat behovet av att utveckla den analys och ta fram de verktyg som kan motverka uppbyggnaden av systemrisk och som behövs för övervakningen av finansiella systemrisker. De internationella diskussionerna och det pågående utredningsarbetet i kommer sannolikt att leda till flera beslut som påverkar omfattningen och utformningen av arbete för att främja finansiell stabilitet. Därför kommer skriften att fortlöpande ses över och uppdateras. Viktigare åtgärder vidtagna av i samband med den finansiella krisen För en komplett redovisning av de åtgärder som genomförde se webbplats. med Eesti löpte ut /10. med Federal Reserve löper ut. slutar att erbjuda lån på tolv månaders löptid men fortsätter att erbjuda lån på tre och sex månaders löptid med rörlig ränta. Räntan på dessa lån höjs . med löper ut. slutar att erbjuda lån på både tre och sex månaders löptid men ersätter dessa med lån på 28 dagars löptid med rörlig ränta. Räntan på dessa nya lån sätts till den genomsnittliga reporäntan under lånens löptid med ett påslag på . beslutar att ge ut certifikat med rätt till återförsäljning och med längre löptid som komplettering till de instrument som använder för att hantera likviditetsöverskottet i banksystemet. Det första av de återstående lånen med fast ränta på tolv månaders löptid förfaller. höjer priset på lån i svenska kronor med 28 dagars löptid till den genomsnittliga reporäntan med ett påslag på . Det andra av de återstående lånen med fast ränta på tolv månaders löptid förfaller. håller den sista auktionen för extraordinära lån för att möta ett eventuellt lånebehov i samband med att det sista lånet med fast ränta förfaller. Det sista lånet med fast ränta på tolv månaders löptid förfaller. Bedömning av den finansiella stabiliteten bedömde att de svenska bankernas motståndskraft förbättrades till följd av att bankerna förstärkte sin kapitalsituation, deras kreditförluster blev lägre än förväntat och de marknader bankerna var beroende av för sin marknadsfinansiering fungerade allt bättre. De största av de risker som bedömdes kunna påverka de svenska bankerna var att den globala tillväxten skulle försvagas och att de finansiella marknaderna skulle fungera sämre till följd av den statsfinansiella oron i . Svenska banker var väl rustade att möta den förnyade marknadsoron När osäkerheten på de internationella finansiella marknaderna ökade igen i takt med växande oro kring de redan tidigare kända statsfinansiella problemen i flera länder försämrades likviditeten på de internationella kapitalmarknaderna och tillgången till finansiering i dollar och euro. genomfördes inga emissioner av obligationer på euromarknaden. De svenska bankerna drabbades också av dessa problem, men i mindre utsträckning än finansiella institut i länder med svaga statsfinanser. De svenska finansiella marknaderna fungerade dessutom efter omständigheterna väl och bedömde i årets första stabilitetsrapport att den finansiella stabiliteten i var tillfredsställande. Trots den förnyade oron på de finansiella marknaderna fortsatte ekonomin att återhämta sig både i omvärlden och i . Det innebar att kreditförlusterna inte blev så stora som tidigare förutsetts. För de svenska bankerna innebar det också att risken för framtida kreditförluster minskade. De svenska bankerna hade dock redan tagit stora kreditförluster, även om dessa hade blivit mindre än vad räknade med i stabilitetsrapportens huvudscenario . En bidragande faktor till att kreditförlusterna blivit mindre än beräknat var att det låga ränteläget hållit uppe betalningsförmågan hos låntagarna. reviderade därför ned sin prognos för bankernas kreditförluster. I nya huvudscenario för perioden 20102012 väntades kreditförlusterna uppgå till . Jämfört med den föregående prognosen innebar det en nedjustering med för perioden 20102011. Merparten av förlusterna väntades fortfarande härröra från bankernas verksamhet i de baltiska länderna. Bankerna bedömdes stå väl rustade att möta dessa förluster. Bakom denna bedömning låg god intjäning hos de svenska bankerna och det faktum att de var välkapitaliserade. Dessa faktorer bidrog också till att bankernas möjligheter att få tillgång till marknadsfinansiering förbättrades. Samtliga storbanker fick tillgång till normal finansiering utan statliga garantier . Även om och de svenska bankerna ansågs ha goda förutsättningar att stå emot den statsfinansiella oron i omvärlden utgjorde denna en indirekt risk på de svenska finansiella marknaderna. Ett bakslag i den ekonomiska återhämtningen i euroområdet skulle även kunna fördröja återhämtningen i . Därför undersökte bankernas motståndskraft mot ett betydligt värre, men mindre sannolikt, scenario i ett så kallat stresstest. I stresstestet antogs att den ekonomiska återhämtning som hade påbörjats i många länder skulle avbrytas och utvecklingen i världsekonomin skulle försvagas, vilket skulle leda till att tillståndet på de finansiella marknaderna och deras funktionssätt försämras väsentligt. Stresstestet visade att bankerna även vid en sådan utveckling skulle klara av att hålla den lagstadgade primärkapitalgraden deras eget kapital i förhållande till de riskvägda tillgångarna skulle överstiga det lagstadgade minimikravet på . De svenska bankernas motståndskraft fortsatte att förbättras Till följd av den ekonomiska återhämtningen fortsatte situationen för de svenska bankerna att förbättras. Den ekonomiska återhämtningen hade blivit starkare än man tidigare räknat med. Till följd av detta fortsatte de svenska bankernas kreditförluster att minska och var enligt prognos i stabilitetsrapporten lägre än vad förväntade sig . Kreditförlusterna förväntades minska även framöver för att nå mer normala nivåer (se diagram 11). I nya huvudscenario beräknades kreditförlusterna uppgå till sammantaget för perioden 20112013. fungerade de marknader som de svenska bankerna finansierar sig på allt bättre och bankerna hade lättare att få tillgång till marknadsfinansiering. bedömde därför att bankernas motståndskraft mot negativa oväntade händelser fortfarande var god. I sin bedömning tog även hänsyn till att de svenska bankerna hade en jämförelsevis god kapitalsituation. Resultat före kreditförluster och kreditförluster netto i storbankerna, summerat över fyra kvartal, miljarder kronor, priser -20 0 20 40 60 80 100 120 dec ----02 dec -06 dec -10 Resultat före kreditförluster Kreditförluster, netto De streckade linjerna avser prognoser. Prognosen för resultat före kreditförluster (röd linje) är enligt konsensusestimat från SME Direkt . Övriga prognoser är huvudscenario för kreditförluster netto (blå linje) samt kreditförluster netto i huvudscenariot (grön linje), (grå linje) samt (gul linje). Källor: Bankernas resultatrapporter, SME Direkt och . påpekade att det fanns flera risker som skulle kunna påverka de svenska bankerna. Dessa risker var relaterade dels till utvecklingen i den globala ekonomin, dels till bankernas marknadsfinansiering. En svagare ekonomisk återhämtning i omvärlden skulle kunna leda till att bankernas kreditförluster ökar igen. Dessutom präglades de internationella finansiella marknaderna fortfarande av oro, vilket till stor del berodde på osäkerheten kring utsikterna för statsfinansiellt svaga länder som och flera länder i . Om oron på de finansiella marknaderna ytterligare tilltog skulle det kunna påverka de svenska bankerna negativt eftersom deras finansiering till hälften består av marknadsfinansiering, särskilt i utländsk valuta. pekade också på att den höga skuldsättningen i den svenska hushållssektorn skulle kunna medföra återfinansieringsrisker för de svenska bankerna om investerarna i svenska säkerställda obligationer började ifrågasätta utvecklingen på den svenska bostadsmarknaden. stresstest av de svenska bankernas motståndskraft visade dock återigen att bankerna skulle klara att hålla den lagstadgade primärkapitalgraden även om deras kreditförluster ökade väsentligt. presenterade dessutom i årets andra stabilitetsrapport resultat av stresstestet av bankernas likviditetssituation. Testresultaten indikerade att sårbarheten i de svenska bankerna var något större än genomsnittet för ett urval av europeiska banker. Det beror bland annat på att de svenska bankerna håller en stor del mindre likvida tillgångar som exempelvis bolån, som deras värdepappersfinansiering till viss del är kortfristig. bedömde att de svenska bankerna borde bibehålla eller öka de kapitalnivåer de hade på grund av osäkerheten kring både det rådande konjunkturläget och implementeringen av det nya kapitalkravet enligt III-reglerna. rekommenderade också bankerna att fortsätta att förlänga löptiden i sin finansiering för att minska sin sårbarhet om de marknader som bankerna utnyttjar för sin finansiering skulle börja fungera sämre. Bankerna borde dessutom ta ökad hänsyn till refinansieringsrisken i sin utlåning för bostadsändamål. bedömde även att tydligheten i bankernas offentliga likviditetsrapportering behövde förbättras. Uppföljning Det finansiella systemet i kunde upprätthålla sina funktioner , trots att utvecklingen på de internationella finansiella marknaderna påverkades av budgetproblem i flera länder. Den globala finansiella krisen gick in i ett nytt skede där fokus skiftade från bankernas kreditförluster och likviditetsförsörjning till de stora statsfinansiella konsolideringar som flera europeiska länder stod inför. En del av budgetproblemen i dessa länder kunde hänföras till kostnader som berodde direkt på den finansiella krisen. Till följd av den oro på de internationella finansiella marknaderna som vuxit i spåren av den statsfinansiella osäkerheten återinförde flera centralbanker krisåtgärder som de tidigare successivt hade börjat avveckla. De svenska bankerna drabbades inte av den förnyade marknadsoron i samma utsträckning som många andra europeiska banker. Det berodde till stor del på att de svenska bankerna var välkapitaliserade ur ett internationellt perspektiv och att deras kreditförluster inte blivit lika stora som först befarades. De starka svenska statsfinanserna bidrog också till en mer stabil utveckling på de finansiella marknaderna i . Till skillnad från många andra centralbanker kunde därför fortsätta att avveckla sina likviditetsstödjande åtgärder, vilket kan avläsas i utvecklingen av balansräkning (se diagram 12). Samtliga svenska banker fick tillgång till normal finansiering och lämnade därför den statliga garantin för upplåning. Centralbankernas extraordinära åtgärder, balansräkning som andel av BNP, procentenheter 0 5 10 15 20 25 -07 jul -07 jan -08 jul -08 jan -09 jul -09 jan --10 Källor: Reuters EcoWin, , , och Federal Reserve. Den svenska finansiella infrastrukturen fungerade också väl . De årliga utvärderingarna av betalningssystem och system för handel med finansiella instrument visade att alla delar i den svenska infrastrukturen huvudsakligen uppfyllde internationellt uppsatta standarder. förtydligade sitt sätt att förmedla vilka risker som skulle kunna vara på väg att byggas upp i det finansiella systemet. Årets första stabilitetsrapport fick ett delvis nytt upplägg med huvudscenario, riskbild och stresstester i ett särskilt sammanhållet kapitel. I årets andra stabilitetsrapport kompletterades stresstesterna av bankernas motståndskraft mot spridningsrisker och kreditförluster med ett stresstest av bankernas likviditet. För att öka tydligheten i kommunikationen kring de risker som identifierades i stabilitetsrapporten och de åtgärder som krävs för att värna den finansiella stabiliteten började också i årets andra rapport ge mer explicita rekommendationer till de svenska bankerna. Internationellt arbete Utöver det arbete som bedrivs inom BIS, ECBS och EFK har även andra internationella åtaganden. Till exempel svarar för insatskapital i IMF. Riksbankschef är guvernör i IMF, medan vice riksbankschef representerar i Nordisk-baltiska monetära och finansiella kommittén, som är valkretsens högsta policyskapande organ. Kommittén är sammansatt av vice centralbankschefer och statssekreterare i finansdepartementen från de nordiska och baltiska länderna och träffas för att diskutera IMF-frågor. Under 20102012 representerar den nordisk-baltiska valkretsen i . verkade för att IMF ska förstärka sin analys av den finansiella sektorn. Som ett led i detta ställde sig bakom beslutet att göra så kallade Financial Sector Assessment Programs (FSAP) obligatoriska för 25 länder med stora finansiella sektorer, däribland . Inom ramen för dessa program analyserar IMF den finansiella sektorn, myndigheterna, lagstiftningen och tillsynen i respektive land. IMF kan också föreslå åtgärder om brister eller risker skulle upptäckas. IMF följer upp hur långt ett land har kommit med att åtgärda eventuella brister. kommer IMF att uppdatera det första FSAP för , som genomfördes . bidrar även med teknisk expertis vid uppföljningen av FSAP för andra länder. Det är också viktigt att analysera gränsöverskridande samband och skillnader mellan olika länders regelverk. arbetar därför för att IMF ska utöka analysen av finansiella sektorer till att också omfatta analys av hela regioner. Då kan man identifiera potentiella svagheter och därmed göra det möjligt att effektivt hantera framtida kriser. Till exempel kommer IMF att analysera hur enskilda länders ekonomiska politik påverkar andra länder i så kallade spillover-rapporter. IMF har även sett över hur dess låneramverk kan utvecklas för att förebygga kriser. stod bakom beslutet att skapa ett andra krisförebyggande låneinstrument, det så kallade Precautionary . Detta är ett program som erbjuder länder som för en god ekonomisk politik lån i förebyggande syfte för att förhindra att störningar leder till att en ekonomisk kris bryter ut. De nya låneprogrammen ställer färre villkor på de ansökande länderna än de traditionella låneprogrammen. diskuterade IMF:s medlemsländer även olika tillvägagångssätt för att ge tillväxtländer och utvecklingsländer ett inflytande i IMF som bättre speglar dessa länders ökade vikt i världsekonomin.